prop · FV0349 · 1972-12-31 00:00:00 — Bestämmelserna i 156 § om rättelse av fastighetslängd och fastighetstaxeringsnämnds beslut, om inhämtande av yttrande från nämndens ordförande och om underrättelse om beslut som avser rättelse äga motsvarande tillämpning på särskild fastighetstaxering. Rättelse må dock ej beslutas efter utgången av november månad under taxeringsåret, om ej anmärkning i fråga om felaktigheten gjorts hos den lokala skattemyndigheten. Bestämmelserna i 156 § om rättelse av fastighetslängd ochfastighetstaxeringsnämnds beslut, om inhämtande av yttrande från nämndensordförande och om underrättelse om beslut som avser rättelse äga motsvarande tiUämpningpå särskild fastighetstaxering. Därvid skall vad som sägs angåendefastighetsprövnings-nämnd avse skatterätt. Rättelse må dock ej beslutas efterutgången av november månad under taxeringsåret, om ej anmärkning i fråga omfelaktigheten gjorts hos den lokala skattemyndigheten. Talan mot beslut i fråga om rättelse enligt första stycketmå ej föras särskilt. Talan mot taxeringen må även i den del beslutet avserföras i den ordning som föreskrives i 191 och 195 §§. om förfarandet vid rättelse enligt denna paragraf meddelas av Kungl.Maj:t. Om eftertaxeringsårets utgång fastighets taxeringsvärde med anledning av anfördabesvär ändras eller taxeringsvärde åsättes fastighet, som ej blivit taxerad,har skatterätten att efter anmälan av taxeringsintendent vidtaga däremotsvarande åtgärder , om ejbeträffande fastigheten sådant förhållande inträffat som enligt 12 § 2 mom. kommunal- Om eftertaxeringsårets utgång fastighets taxeringsvärde med anledning av anfördabesvär ändras eller taxeringsvärde åsättes fastighet, som ej blivit taxerad,har skatterätten att efter anmälan av taxeringsintendent vidtaga däremotsvarande åtgärder , om ejbeträffande fastigheten sådant förhållande inträffat som enligt 13 § 1 mom. kom- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse skattelagen bör föranleda åsättan- munalskattelagen bör föranleda de av nytt taxeringsvärde. ny taxering av fastigheten. Sådan anmälan hos skatterätten må jämväl göras avfastighetens ägare eller, om besvären anförts av annan än ägaren, av denne. 199 § Den som till ledning vid särskild fastighetstaxeringuppsåtligen eller av grov oaktsamhet avger handling med oriktig uppgift ochdärigenom föranleder fara för att taxeringen blir för låg dömes till bötereller fängelse . Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåteratt avge särskild fastighetsdeklaration eller uppgift enligt 178 § 2 mom. dömestill böter. I ringa fall dömes ej till ansvar I ringa fall dömes ej till ansvar enligt första eller andra stycket. enligt första stycket. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga orh särskUdfastighetstaxering för eller . Lag om ändring i förordningen (1962: 656) angående detider då aUmän fastighetstaxering skall äga rum Härigenom förordnas, att förordningen (1962: 656) angåendede tider då allmän fastighetstaxering skall äga mm skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Maj:t har, med riksda- Kungl. Maj:t har, med riksda gen, funnit gott förordna, med gen,funnit gott förordna, med upphävande av förordningen den upphävandeav förordningen (nr 89) angående 22 april1960 (nr 89) angående de tider då allmän fastighetstaxe- detider då allmän fastighetstaxe ring skall äga mm, att de allmän- ringskall äga mm, att de allmän na fastighetstaxeringar, som en- nafastighetstaxeringar, som en ligt 12 § 7 mom. kommunalskat- ligt 12 §kommunalskattelagen telagen den 28september 1928 (nr 370) (nr 370) och nyssnämnda förord- ochnyssnämnda förordning sko- ning skolat verkställas latverkställas och där- och därefter , i stal- eftervart femte år, i stället skola let skola äga rum och där- ägarum och därefter efter . Denna lag träder i kraft . Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , , ,, , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ändrade bestämmelser för densärskilda fastighetstaxeringen och anför. Allmänfastighetstaxering skall äga rum . Senaste allmännafastighetstaxering ägde mm , och den nästa skall således ske år l975.Särskild fastighetstaxering sker då allmän fastighetstaxering inteäger mm. Lagstiftningenom fastighetstaxering har successivt setts över ochmoderniserats. 1970: 160, som främst behandlade förfarandet vidsärskild fastighetstaxering, lämnade jag en redogörelse för det hittillsvarandereformarbetet (s. 23). Denfortsatta översynen av fastighetstaxeringsreglerna har uppdragits åt fastighetstaxeringsutredningi.Utredningen har i ett delbetänkande. Ny- och omtaxering av fastighet (Ds Fi1971: 13), lagt fram förslag i fråga om främst omtaxeringsskäl, värderingsgmnderoch deklarationsskyldighet. Utredningens författningsförslag i dessa avseendentorde få fogas vid statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga. Efterremiss har yttranden över utredningens förslag avgetts av statskontoret,kammarrätten i , , , ,, (), statensplanverk, domänverket, lantbruksstyrelsen som bifogat yttranden avlantbruksnämnderna i , , och Västerbottenslän lant-mäteristyrelsen, , , tekniskahögskolan i d. generaldirektören . , ordförande, byråchefen . och kanslirådet U. Thorselius. , länsstyrelserna i , ,, , , , , och sombifogat yttranden av de lokala skattemyndigheterna i och Kungälvsfögderier , , och , . , ,hantverks- och industriorganisation, . Samfundet för fastighetsvärdering, . , , ,och . och har såsom sitt yttrande hänvisat till ettutlåtande som upprättats av Lantbrukets skattedelegation. Särskild fastighetstaxering är sådan taxering av fastighetsom verkställs det år då allmän fastighetstaxering inte äger rum [2 § 1 mom.första stycket taxeringsförordningen (1956: 623), TF]. Allmän fastighetstaxeringskall ske [12 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928: 370), KL, och 2§ 1 mom. första stycket TF]. Värde som fastställts vid allmänfastighetstaxering får inte ändras förrän vid nästa allmänna fastighetstaxering,om inte omtaxeringsskäl enligt 12 § 2 mom. KL föreligger (12 § 1mom. Har nytt taxeringsvärde åsatts vid särskUd fastighetstaxering, gällerdet från ingången av det taxeringsår, då värdet åsatts, till ingången av dettaxeringsår då allmän fastighetstaxering sker nästa gång eller nytttaxeringsvärde åsatts på grund av bestämmelserna i 12 § 2 mom.första stycket KL (12 § 2 mom. tredje stycket KL). Föreligger omtaxeringsskäl under löpande taxeringsperiod,skall nya värden åsättas i stället för dem, som bestämts vid den allmännafastighetstaxeringen (12 § 2 mom. första stycket KL). Vid särskUd fastighetstaxeringskall beslutas till vilket belopp det nya värdet skall tas upp. Förfastigheter, som inte omtaxeras och som är underkastade taxering, skall vid densärskilda fastighetstaxeringen nästföregående års taxeringsvärden tas uppoförändrade (174 § 1 mom. Särskild fastighetstaxering verkställs i första instans avlokal taxeringsnämnd eller särskild fastighetstaxeringsnämnd (174 § 2 och 3mom. Vid den årliga fastighetstaxeringen skall taxeringsnämnden fömtom 1972: 49 17 attfastställa taxeringsvärden för fastigheterna fullgöra vissa andra uppgifter.Sålunda skall taxeringsnämnd pröva sådan hos nämnden gjord framställning omuppdelning av fastighets taxeringsvärde, som avses i 8 § sista stycket KL (174§ 5 mom. Föreskrifteni 174 § 1 mom. TF att för de fastigheter, som ej om-, taxeras, nästföregåendeårs taxeringsvärden skall tas upp oförändrade gäller endast beträffandefastigheter, som är underkastade taxering. De fastigheter, som inte ärunderkastade taxering, är enligt 6 § 1 och 2 mom. KL fastigheter, som avses i 5§ 1 mom. c), 2 och 4 mom. samma lag, dvs. försvarsfastigheter ochkommunikationsfastigheter samt byggnader på ofri grund, värda . Fråganom fastigheters skattepliktsförhållanden skall oavsett reglerna om omtaxering- pröyas enligt uttalande av departementschefen i prop. 1927: 102 (s.329). Fastighetstaxeringsutredningenredovisar i betänkandet statistik på grundval av särskildafastighetstaxering. Härav kan följande återges. Värdeförändringengenom den särskilda fastighetstaxeringen i summa taxeringsvärde påskattepliktiga fastigheter i hela riket utgjorde 35,1 milj. kr. för jordbmksfastighet,innebärande en minskning med 0,1 »/o, samt -1-11389,2 milj. kr. för annanfastighet, innebärande en ökning med 5,1 "la i förhållande tUl motsvarandesumma vid allmänna fastighetstaxering. 123938 skattepliktiga taxeringsenheter åsättes nya taxeringsvärden. Av dessautgjorde 81,7 "/o småhusfastigheter, varvid 39,5 "/o utgjorde villoreller radhus, 16,2 Vo fritidshus och 25,60/0 obebyggda tomter avsedda försmåhus. Av de omtaxerade fastigheterna utgjorde 3,2 "/o hyres- elleraffärsfastigheter och 3,7 »/o industrifastigheter m.m. 152744 taxeringsenheter var föreniiål för behandling i taxeringsnämnderna, vilketmotsvarar 7,2 "/o av det totala antalet taxeringsenheter vid den aUmännafastighetstaxeringen 1970. I 25 531 fall, motsvarande 16,8 0/0 avslogsframställning om åsättande av nytt taxeringsvärde. Ändring av taxeringsenhetensomfattning (ny- eller ombildning) var den helt dominerande grunden förtaxeringsåtgärd. Den förelåg i 51,4 0/0 av de behandlade fallen. Därvid avsåg40 "/o nybildade taxeringsenheter, 7,4 »/o ombildade taxeringsenheter och40/0 taxeringsenheter som ändrats av andra skäl. Ny-, till- eller ombyggnadutgjorde om-taxeringsgrund i 18,10/0 av fallen och fortsatt bebyggelse grund i10,4 0/0. Det bör dock anmärkas att flera omtaxeringsskäl kan ha förelegatsamtidigt för samma fastighet fler än två skäl har därvid dock interegistrerats. 2 1972.1 saml. 1972: 49 18 Taxering,taxeringsenhet och löpande taxeringsperiod Enligt6 § 1 mom. första stycket KL skall alla fastigheter utom de som avses i 6 § 2mom. Undantagna från taxering är enligt 6 § 2 mom. de som avses i 5 §1 mom. c), 2 mom. och 4 mom. KL, dvs. a. vissa försvarsfastigheter, kanal-och järnvägsfastigheter m. m. samt byggnad på annans mark, om värdetunderstiger . I174 § 1 mom. TF anges vidare att för de fastigheter, som inte om-taxeras mensom är underkastade taxering, det nästföregående årets taxeringsvärde skall tasupp oförändrat. Enligtpunkt 1 av anvisningarna till 8 § KL avses med taxeringsenhet vad som skalltaxeras särskilt för sig. Varje taxeringsenhet skall enligt 8 § första stycketKL åsättas särskilt taxeringsvärde. Fastighet som enligt 5 § 1 mom. c) 2 och 4mom. KL inte skall åsättas taxeringsvärde utgör således inte taxeringsenhet. Vidsärskild fastighetstaxering skall enligt 189 § TF fastighetsägaren i vissa fallunderrättas om taxeringsnämndens beslut. Så är fallet beträffande beslut om åsättandeav nytt taxeringsvärde, fördelning av taxeringsvärde, ändrad beskattningsnaturoch ändrade skattepliktsförhållanden. Meduttrycket taxering av fastighet avses enligt utredningen i första hand endaståtgärden att åsätta eller fastställa taxeringsvärde för fastigheten. Det är f.n. oklart om sådana frågor som bestämmande av beskattningsnatur ochskattepliktsförhållanden omfattas av detta uttryck. Det är därför enligtutredningen lämpligt att slå fast vad som avses med uttrycket taxering vidsärskild fastighetstaxering. Utredningentar upp frågan om man bör göra åtskillnad mellan begreppet taxering ochbegreppet fastighetstaxeringsnämndens beslut, som förekommer i t. ex. 158 § 1mom. Härvid hänvisar utredningen till departementschefens uttalandeangående besvärsrättens materiella innehåll vid allmän fastighetstaxering (prop.1969: 147 s. 85) och vid särskild fastighetstaxering (prop. 1970: 160 s. 86). uppfattning bör begreppet taxering få samma innebörd som begreppetfastighetstaxeringsnämndens beslut eller vid särskild fastighetstaxeringtaxeringsnämnds resp. särskild fastighets-taxeringsnämnds beslut i den meningdepartementschefen avsett i sina yttranden i prop. 1969: 147 och 1970: 160. Detiaskulle medföra bl. a. att någon åtskillnad i nu aktuellt hänseende mellan åsättandeav taxeringsvärden och avgöranden av frågor om skatteplikt eller beskattnings- Prop.1972: 49 19 natur inte skulle föreligga. Någon särskild beteckning påden åtgärd, som skall vidtas med de fastigheter som avses i 5 § 1 mom. c) samt2 och 4 mom. KL, skulle därmed inte behövas. Det föreligger enhgt utredningeninte heller något hinder att beteckna dessa fastigheter, vilka alltså även de skaUtaxeras, såsom taxeringsenheter. Även då det gäller fastighet eller komplex avfastigheter eller delar av fastigheter, som annars skulle vara entaxeringsenhet men som till viss del är skattepliktig och till annan del äricke skattepliktig, bör den skattepliktiga resp. den icke skattepliktiga delenvar för sig utgöra taxeringsenhet. Utredningen framhåller att detta ärföranlett av taxeringstekniska skäl och syftar till att ernå en förtaxeringsarbetet ändamålsenlig reglering. Utredningen förklarar sig varamedveten om att hänsynen till den sam-körningsmöjlighet, som bör finnas mellanden blivande fastighetsdatabanken och fastighetslängderna, kanföranleda en omprövning av reglerna för redovisning av de partiellt skattefriafastigheterna. Utredningen föreslår att termen ny taxering används för attbeteckna såväl den typ av åtgärder som går under benämningen ny-eller omtaxeringsom den omprövning som sker i fråga om skatteplikt eller beskattningsnatur. För att omtaxeringskall ske fordras att den omständighet som utgör skäl för omtaxeringeninträffat under löpande taxeringsperiod. Någon föreskrift om vad som avses medlöpande taxeringsperiod lämnas inte. Detta har enligt utredningen gettanledning till viss tveksamhet vid till-lämpningen av 12 § KL. Utredningenföreslår därför att begreppet i fråga definieras i lagtexten. Härvid bör manfölja den praxis som råder. En taxeringsperiod bör enligt utredningen avsetiden från ingången av det taxeringsår, då allmän fastighetstaxering sker,till ingången av det taxeringsår, då allmän fastighetstaxering sker nästagång. Förslaget att låta uttrycket taxering få samma innebördsom uttrycket "fastighetstaxeringsnämnds beslut" tUlstyrks av samthgaremissinstanser som yttrat sig i frågan, såsom kammarrätten i , ,lantbruksstyrelsen, tekniska högskolan i samt länsstyrelserna iHallands och . Några remissinstanser tar upp frågor som berördenna definition. i anser att vissoklarhet synes råda om innebörden i uttrycket "fastighetstaxeringsnämndsbeslut" och därigenom även om det materiella innehållet i besvärsrättenvid fastighetstaxeringen. och skatterätten i länet synesunder senare år i allmänhet ha prövat yrkanden om rättelse av uppgifter i fasiighetslängd,även om dessa uppgifter inte haft direkt betydelse för taxeringsvärdet (t. ex. ägare- och arealuppgifter, koder för storleks-. Prop.1972: 49 20 ålders- och standardklasser). Det har då gällt sådanafall, där rättelse inte kunnat ske genom beslut av lokal skattemyndighetjämlikt 156 och 190 §§ TF. Kammarrätten synes emellertid' inte pröva yrkandenav nu ifrågavarande slag. Med anledning härav ifrågasätter om detinte borde skapas klarare föreskrifter om vad besvärsrätten skall ansesinnefatta. Förslaget i vad det avser begreppet taxeringsenhet har ioch för sig lämnats utan erinran av remissinstanserna. Frågan om den inverkanpå samkörningsmöjligheterna mellan den blivande fastighetsdatabanken ochfastighetslängderna, som de föreslagna ändringarna kan ha, har tagits upp avnågra remissinstanser. ,som tillstyrker förslaget om en uppdelning i olika taxeringsenheter avfastighet som till viss del är skattepliktig och till annan del ickeskattepliktig, framhåller att något tekniskt hinder för en sådan uppdelning ejföreligger, allra helst som en dylik uppdelning av praktiska ochredovisningstekniska skäl sker redan i nuvarande system. Verket förklarar attdet med tillfredställelse ser att denna praktiska till-, lämpning får enfastare reglering. Beträffande de farhågor som uttalats i betänkandet ommöjligheterna till en eventuell samköming med den framtida fastighetsdatabankenuttalar verket att, såvitt det nu kan bedöma, uppdelningen på.olikataxeringsenheter inte bör försämra möjligheterna till en sådan integration. CFDframhåller att väsentliga rationaliseringsvinster torde kunna vinnas med ensamordning av fastighetsdatabanken och fastighetslängderna men anser att nuföreliggande förslag inte synes kunna leda till sådan ökad samordning. Mot den föreslagna definitionen av vad som avses med löpandetaxeringsperiod har remissinstanserna inte något att erinra. Kammarrätten i förklarar sig helt delautredningens uppfattning om begreppet löpande taxeringsperiod samt anför attden föreslagna definitionen överensstämmer med gällande praxis. i framhåller att bortsettfrån att innebörden i begreppet i fråga numera får anses klarlagd i rättspraxis förslaget att ta in definitionen i lagtexten förefaller lämpligt och är ägnatatt undanröja aU tveksamhet på denna punkt. 1972: 49 21 Bestämmelsernaom ny- och omtaxering är intagna i 12 § 2 mom. KL och innebär följande. Nyataxeringsvärden skall åsättas i stället för de vid den aUmänna fastighetstaxeringenbestämda, om under löpande taxeringsperiod sådantförhållande inträffat, att taxeringsenhet bör uppdelas i flera taxeringsenhetereller flera taxeringsenheter bör sammanslås tiU en, ändringi fastighets beskattningsnatur inträtt, fastighet,som förut varit undantagen från skatteplikt, blivit skattepliktig, fastighetsvärde genom eldsvåda, vattenflöde eller annan dylik anledning eller genom nedrivningav byggnad eller skogsavverkning så minskats, att förändringen föranleder enminskning av taxeringsvärdet med minst en femtedel, fortsattbebyggelse skett å fastighet, som , nästföregående taxeringavsett, ej varit färdigbyggd, eller fastighetsvärde eljest genom ny-, till- eller ombyggnad så förhöjts, att därav föranledesen ökning av taxeringsvärdet med minst en femte-dd. Denuppskattning av fastighets värde som sker vid omtaxering skall ske efter det aUmännaprisläge och de uppskattningsgrunder i övrigt som tillämpats vid den närmastföregående allmänna fastighetstaxeringen. Taxeringen sker emellertid mediakttagande av de ändringar i fråga om fastigheten som ägt mm efter dentidpunkt som det senast åsatta taxeringsvärdet avsett. Utredningentar först upp frågan om införande av en generell omtaxeringsbestämmelse vidvärdeändring av viss storlek. Det konstateras att ett av de vanligaste skälenför omtaxering f. n. är att fastighets värde genom ny-, tiU- eller ombyggnadökat med minst en femtedel. Med utgångspunkt häri diskuteras lämpligheten avatt alla slags värdeförändringar som uppgår tUl.minst en femtedel avtaxeringsenhetens taxeringsvärde bör föranleda omtaxering. Med denna uppfattningär det principiellt utan betydelse om värdeförändringen orsakats avförändringar i fastighetens omfattning, t. ex. arealförändringar, ellerorsakats av tillkomst, ändring eller dödande av servitut, nyttjanderätt eller avkomsträtt,eller av fysiska förändringar, t. ex. investeringar av skilda slag, rivningoch/eller bortförande av byggnad anläggning eUer nyttigheter 1972: 49 22 somskog, grus m. m. Vidare kan värdeförändringen bero på förändringar imöjligheterna att använda fastigheten, som inte sammanhänger med fysiskaförändringar men kan härledas till beslut eller åtgärd som direkt avserfastigheten i fråga, t. ex. planändring för fastigheten. Värdeändringen kanockså vara avhängig förändringar i möjligheterna att använda fastigheten sominte sammanhänger med fysisk förändring och ej heller kan hänföras till besluteller åtgärd som direkt avser fastigheten i fråga, t. ex. planändring förangränsande fastigheter, nedläggande av industri m. m. Frånrättvisesynpunkt har en generell omtaxeringsregel vissa företräden, anserutredningen. Men mot en sådan regel talar att den särskilda fastighetstaxeringendärigenom skulle få en alltför stor omfattning och att regeln i många fallskulle medföra osäkerhet huruvida omtaxering borde ske eller inte. Utredningenframhåller vidare att osäkerhetsmarginalen får anses större vid omtaxering pågrund av t. ex. värdeökning till följd av ännu inte fastställda planer än vid omtaxeringpå grund av nybyggnad. Detta skulle medföra att man fick arbeta med olikalägsta värdegränser för olika omtaxeringsskäl, såsom en femtedel, en tredjedelo. Man bör enligt utredningen inte heller underskatta svårigheterna attvärdera vid t. ex. planändringar, som inte direkt berör en fastighet, men somändå måste antas påverka dess värde. Utredningen anser därför att det systemsom nu gäller angivande i lagtexten av ett antal så noggrant som möjligtpreciserade omtaxeringsskäl, som bör kunna hanteras av taxeringsnämnd alltjämt är att föredra. Nytaxering vid ändring av taxeringsenhets omfattning Nyataxeringsvärden åsatts f. n. om under löpande period sådant förhållandeinträffat, att taxeringsenhet bör uppdelas i flera taxeringsenheter ellerflera taxeringsenheter bör sammanslås till en. anvisningar till taxering bör omtaxering ske vidföljande förändringar i taxeringsenhets omfattning, nämligen a. fastighethar nybildats genom förrättning, b. fastighethar ombUdats, varmed avses att fastighetens areal mins kat eller ökat tiU följd av avstyckning, sammanläggning, ägoutbyte, laga skifte eller annan liknande förrättning, c. annanomständighet inträffat, som motiverar att en taxeringsenhet delas upp i flera enheter eller sammanslås med annan taxeringsenhet. Exempelvis kan samtaxerade redovisningsenheter behöva uppdelas i olika taxeringsenheter till följd av ändrad äganderätt till skilda delar av den gällande taxeringsenheten. Likaså kan två eller flera taxeringsenheter behöva sammanföras tUl en taxeringsenhet på grund av att de övergått till samma ägare. Ifråga om omtaxering på grund av förändring i taxeringsenhets omfattningtillämpas inte någon spärregel. Prop.1972: 49 23 tid i nyssnämnda anvisningar rekommenderat att enbartringa arealökningar eller arealminskningar inte bör föranleda omtaxering. Utredningen framhåller att förutsättningarna för omtaxeringpå grund av förändring av taxeringsenhets omfattning bör hänföras till ihuvudsak två grupper, nämligen nybildning resp. ombildning av fastighet. Tillsamma grupp av förutsättningar för omtaxering som nybildning av fastighet börhänföras att i övrigt sådant förhållande inträffat som medför att nytaxeringsenhet bör bildas. Främst avses här ändring i fråga om äganderättentill del av bestående taxeringsenhet. För omtaxering på nu angivna grunder börenligt utredningen inte föreligga någon beloppsmäs-sig spärr, eftersom det ärett väsentiigt intresse från bl. a. ordningssynpunkt att alla nyataxeringsenheter blir längdförda. Utredningenerinrar om att riksskattenämnden till taxering rekommenderat attenbart ringa arealökningar eller arealminskningar inte borde leda till omtaxering.Denna rekommendation hade tUl syfte att undvika alltför stor tillströmning av omtaxeringsärenden.Då det gäller ombildade fastigheter eller ändrade taxeringsenheter vill utredningengå något längre än vad som varit möjligt för riksskattenämnden. Utredningenföreslår sålunda att omtaxering i nu aktuella avseenden skall få ske endast om ombildningeneller ändringen medför att det tidigare taxeringsvärdet ökas eller minskas medminst en femtedel (den s. k. femtedelsregeln), dock . (den s. k.tiotusenkronorsregeln). Till frågan om spärregler och värdegränser återkommerframställningen i det följande. Utredningen anser att vissa anvisningar bör lämnas som förtydligan-dentill de berörda förslagen. Dessa anvisningar bör innehålla att, då del avfastighet avskilts till särskild fastighet, ny taxering skall ske av dennybildade fastigheten. Återstoden av fastigheten (stamfastigheten) skall bliföremål för ny taxering endast under förutsättning att femtedelsregeln resp. tiotusenkronorsregelnär tillämpliga. Vidare bör lämnas anvisningar av innehåll att motsvarandeskall till-lämpas då ny taxeringsenhet bildas utan samband med nybildning avfastighet. Har byggnad uppförts på annans mark, bör enligt utredningen nytaxeringsenhet alltid bildas.