prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Tabell 3:52 Utbudet av sjukvård i kommunblock fördelade påortsklasser enligt länsstyrelsernas modifierade förslag Storstäder Primära centra Regionala centra Kommuncentra Det finns stora olikheter mellanlän framför allt i fråga om befolkningens möjligheter att lätt nå merakvalificerad sluten sjukvård. I figur 3:42 lämnas uppgifter om länens folkmängduppdelad på servicenivå när kravet ställs pä att serviceutbudet skall finnasinom fågelvägsavstånd från det egna kommunblockscentret. Sjukvård på nivå I finns interillgänglig i alla län. I , , , och ,, och har av befolkningen tUlgångtill denna servicenivå. TUlgången till sjukvård på minst nivå III, dvs.lasarett med mer än fyra speciahteter, är god i de flesta län. I de trestorstadslänen samt ytterligare nio län bor av befolkningen ikommunblock med minst denna servicenivå. 1 flera län har emellertid storadelar av befolkningen inom tUlgång enbart till öppen vård. länmed och med har de högsta andelstalen. ÄvenNorrbottens och har av befolkningen i denna typ avkommunblock, och endast sex län saknar helt kommunblock med denna tillgångssituation. Förekomst av sjukvård på en vissnivå är endast ett av flera möjliga mått på sjukvårdens standard. Också antaletläkare som står till sjukvårdens förfogande påverkar utbudets standard ochmöjligheterna att få adekvat vård. 1 tabell 3:53 redovisas lakar- ochtandläkartätheten länsvis. SkiUnaderna mellan länen vad beträffar läkartäthetenär stora, vUket rill Figur 3:42 Länens folkmängd fördelad på utbudsnivåer ifråga om sjukvård o 20 40 60 nivä V nivå tV nivä 111 nivä II nivå I Jämför figur 3:38. viss del synes kunna tillskrivas förekomsten avregionsjukvård och i vissa fall medicinsk utbUdning i , ,, , , , och . 1 län utan regionsjukvårdvarierar läkartätheten, när rikets täthet sätts rill 100, endast mellan 50 iNorrbottens län och 65 i Tandläkartätheten uppvisar mindreregionala skihnader än läkartätheten. Endast storstadslänen och Västerbottenslän ligger över riksgenomsnittet. och har de lägstavärdena. Figur 3:43 ger en mer detaljeradbild av läkartäthetens regionala variationer. På kartan anges läkartätheten ikommunblocksanpassade A-regioner. Inom finns dels en mycketläkartät region Tabell 3:53 Läkare och tandläkare per 1 000 invånare år1970. Underlaget för tabellen är hämtat från Läkarkåren ,tandläkarkåren 1970 utgiven av . Sammanställningen är utfördinom . (A-region), dels en läkargles region (A-region). Den läkartäta A-region gränsar till , som aren av landets regioner med den lägsta läkartätheten. Figur 3:43Den svenska läkarkårens geografiska fördelning Kartdfrariak redovtan: » ahtalat ln../lak. Kartan är hämtad från Den svenska läkarkårens geografiskafördelning. Prehminärt meddelande från anatomiska institutionen i . har i sittbetänkande (Ds In 1972:6) Hälso- och sjukvård i glesbygder belyst bl. a.åtkomligheten av sjukvård på normallasarett. För normallasarettsfunktionen,dvs. nivå III och högre i de föregående sammanställningarna gör utredningen enavgränsning av områden som ligger på mer än från sådanalasarett. Vissa delar av norra , södra och norra delen avJämtlands län samt fjällkommunerna inom och (medundantag för de områden som täcks av Kimna lasarett) faller utanför denna zon.Områdena uppskattas totalt ha ca 60 000 invånare. Jämtiands och länhar av sin befolkning på längre avstånd än från normallasarett. För ett urval av län, omfattandeJämtiands, , och , försöker utredningenge en uppfattning om hur stor del av befolkningen som har mer än 50 kmfågelvägen till närmaste sjukvårdsinrättning med en vård som minst motsvararden som erhålls i ett perifert sjukhem med observationsplatser. visarsig ha ca 13 000 invånare eller av totalbefolkningen utanför dettaavstånd. 1 och är motsvarande andelstal ,medan hela befolkningen i bor inom fråndenna typ av sjukvård. Utredningen diskuterarsvårigheterna att åstadkomma ett tillräckligt utbud av sjukvård inomglesbygdsområden från tre olika synpunkter: kapacitetsproblemet,kvalitetsfrågorna och åtkomligheten. Sjukvårdens kapacitetsfrågor framstårenligt utredningen inte som särskilt uttalade i glesbygderna. Dessa frågor ärsålunda hka aktuella i tätbygderna. Kraven på sjukvårdsutbudets kvalitet ökarfortlöpande och anses utgöra en viktig orsak till att fömtsättningarna för ohkasjukvårdsverksamheter i glesbygderna försämras. Även utan någonbefolkningsminskning i glesbygdema skulle enligt utredningens bedömningmöjligheterna att driva ohka sjukvårdsverksamheter successivt försämras. Förden enskilde individen bestäms emellertid sjukvårdsstandarden inte enbart av kvaliteteni sjukvårdsutbudet utan i hög grad av dess åtkomlighet. Man kan enhgtutredningen t. o. m. ifrågasätta om inte denna faktor ofta framstår som merbetydelsefull för befolkningens trygghetskänsla än de inte sähan mindrepåtagliga kvalitetsvariationema i sjukvårdsutbudet. ERU har bearbetat delar avlåginkomstutredningens levnadsnivåundersökning för att få underlag för attbelysa hushållens levnadsvillkor i olika regiontyper. Därvid har använts denindelning i kommunblocksgrupper som presenteras i bihang A. Av tabell 3:54framgår att den andel av den vuxna befolkningen i landet som har gjort etteller flera läkarbesök varierar endast obetydligt mellankommunblocksgrupperna. Det är dock osäkert om detta kan tolkas så, att degenomsnittligt långa avstånden i framför aht Norra glesbygden inte innebärnågra egentliga hinder för att utnyttja sjukvården. Den högre genomsnittsålderni Södra mellanbygden och Norra glesbygden talar för att högre besöksfrekvenseri dessa regiongrupper hade kunnat förväntas. Tabell 3:54 Fördelning av befolkningen efter antaletläkarbesök samt den andel av befolkningen som sökt tandläkareunder ett år Tabellen är hämtad från Bearbetningar avlevnadsnivåundersökningen - tabellsamling, Urbaniserlngsproces.sen, rapport nr50 Besök hos tandläkare visar imotsats tUl läkarbesöken en tydlig regional variation. Sambandet med dentandstatus som också redovisas i ERU:s bearbetning är här tydlig. 1Stockholmsregionen anser sig av befolkningen ha egna bra tänder mot endast23 % i Norra glesbygden. Kommersiell service för hushållen Med kommersiell service förhushållen avses i det följande sådan service, som inte tillhandahålls i förstahand av offentliga myndigheter och inte är inriktad på att betjäna företag. Utbudet av kommersiell service behandlasingående i glesbygdsutredningens betänkande (SOU 1972:13) Kommersiell servicei glesbygder. För de flesta serviceslag som ingår i utbudet av kommersiellservice för individen gäller enligt vad utredningen konstaterar att kraven påbefolknings- eller köpkraftsunderlag har ökat . Så har varitfallet med livsmedelshandeln, där butiksantalet har minskat snabbt från ca 21000 butiker tih ca 14 1969. Den snabbaste nettominskningen avantalet livsmedelsbutiker skedde , dä mer än 1 000butiker lades ner . av minskade takten inedläggningarna något. Av tabeh 3:55 framgår att nedläggning drabbat främst småbutiker. Inom fackhandeln, dvs, allbutikshandel utöver livsmedelshandeln och varuhusen, har minskningen under1960-talet varit relativt måttlig i jämförelse med utvecklingen inomlivsmedelssektorn. Genomsnittligt för alla branscher har antalet butikerminskat med . En viktig orsak till dennaskillnad i utveckling torde enligt utredningen vara att efterfrågan på devaror, som säljs inom fackhandeln, har ökat snabbare än efterfrågan pålivsmedel. Antalet varuhus har ökat kraftigt. Är 1961 fanns ca 175 varuhus motca 1969 och takten i omsättningshöjningen har varit mycket snabb. Utredningen framhåller vidare attantalet apotek har ökat något. Av de ca 600 apoteken i landetfinns ungefär en fjärdedel Tabell 3:55 nedlagdalivsmedelsbutiker inom enskild handel SamUiga butiker åt Nedlagda butiker är 1970 -499 500-999 1000- har som underlag för tabellen använtmaterial från . inom skogslänen, vilket är något mer än dessa läns andelav totalbefolkningen. Utöver de fullständiga apoteken finns ca 700läkemedelsförråd, varav omkring hälften ligger inom skogslänen. Systembolagetsbutiksnät har också ökat något i omfattning . Av de nära 300butikerna låg ca 50 i skogslänen, vUka dessutom hade mer än hälften avde ca 400 s. k. utlämningsställena. Den framtida utvecklingen avantalet butiksenheter påverkas av två faktorer. Dels finns inomframför allt den enskilda vamhandeln många enheter som inte uppfyller dagenskrav på underlag och lönsamhet och där genomsnittsåldern på innehavaren ofta ärganska hög. Dels förutses i olika sammanhang ökade krav på större ochrationellare butiksenheter och därmed krav på större underlag. Lönsamheten i många mindre butikerär enligt utredningen låg. Bland konsumentkooperativa livsmedelsbutiker gav år1969 endast butiker med större omsättning än 1,5 milj. kr. Eftersom av alla livsmedelsbutiker - både enskUda ochkonsumentkooperativa - hade mindre omsättning än nämnda belopp kan del av livsmedelshandeln bedömas ha en på alltför låglönsamhet. Olika inventeringar - bl. a. vidlänsstyrelsen i i samband med länsplanering 1967 och vidlänsstyrelsen i i samband med länsprogram 1970 - har visat attbranschorganens bedömningar av det för framtiden erforderiigabefolkningsunderlaget för de flesta detaljhandelsbranscher nästan undantagslöstpekar mot ökade krav. Även branschorganens synpunkter på vad som kan bedömasvara rationella butiksstorlekar i utgångsläget, visar sig i de flesta fallligga över vad som genomsnittligt är normalt inom resp. bransch. 1 1970 årslångtidsutredning beräknades försäljningsvolymen inom egentlig detaljhandelstiga . Antalet butiker bedömdes minska med . Inom harstäUts samman uppgifter rörande det kommersieha serviceutbudet i samtiigakommunblock. Härvid har företagsregistrets uppgifter använts. En utföriigredovisning av materialet och den använda metodiken lämnas i bihang A. Vid bearbetningenav materialet har kommunblocken delats in i fem grupper allt efterserviceutrustningens nivå. Det element av osäkerhet som vidlådergränsdragningen mellan servicenivåer måste uppmärksammas. Det finns för detförsta vid varie klassindelning alltid kommunblock som skiljer sig åt endastobetydligt i serviceutrustning men som ändå hamnar på olika servicenivåer. Mankan vidare inte på grundval av grupperingen på servicenivåer dra någraslutsatser om hur starkt de enskilda människorna upplever olikheterna iserviceutmstningen. Några på individens värderingar grundade kriterier för engränsdragning finns inte. Vad som kan utläsas om kommunblock på olikaservicenivåer är därför endast att de har olika bredd på utbudet av service. 1den följande sammanställningen redovisas exempel på typer av service som alltidresp. oftast ingår i utbudet på de olUca nivåerna. Kommunblocken har placeratsin på resp. servicenivå efter antalet serviceslag som är representerade inomresp. Nivågrupperingav kommersiell service för hushållet Nivå Exempel på: Livsmedelshandel, bank, bilreparationsverkstad Möbelhandel, bildetaljhandel, damfrisersalong, skohandel III Radio- och TV-handel, ur- ochoptik, systembolag, varuhushandel II Detaljhandel med hushållsapparater,försäkringsagenturer, reseby- Jämhandel,färghandel, sko- -25 handel, blomsterhandel, apotek, herrfrisersalong Mindre bok- och pappershan- 26-35 del, radio- ochTV-handel, cykel- och sporthandel, systembolag Reparation av radio och TV, 36-45 fotohandel, parfym- och sjukvårdshandel, juridisk uppdragsverksamhet Reparation av elektriska hus- 46-55 hållsvaror,övrig säUanköps-handel, större resebyrå Reparationav elektriska hushållsvaror, större varuhushandel, skönhetssalonger,veterinärverksamhet, större övrig sällanköpshandel 1 tabeh 3:56 anges hurkommunblocken ortsklassvis fördelar sig på servicenivåer. Primära centra fallermed tre undantag på servicenivå 11. Dessa tre centra ligger alla utanförstödområdet. Två regionala centra faller på nivå 11 och två på nivå V, allaövriga ligger på någon av nivåerna 111 och IV. Regionala centra inom stödområdet har engenomsnittligt något lägre nivå på serviceutbudet än centra utom stödområdet.Med endast fem undantag ligger samtliga kommuncentra på någonav nivåerna IVoch V. Tabell 3:56 Utbudet av kommersiell service för hushålleti kommunblock fördelade på ortsklasser enligt länsstyrelsernas modifieradeförslag Storstäder Primära centra Regionala centra Kommuncentra En viss övertäckning finns mellanohka ortsklasser. Två regionala centra inom stödområdet har ett serviceutbud påsamma nivå som de flesta prunära centra. Fem primära centra utanför stödområdethar ett serviceutbud på en nivå där flertalet regionala centra återfinns. Fleraregionala centra både inom och utom stödområdet har ett serviceutbud på sammanivå som de flesta kommuncentra. Fem kommuncentra utom stödområdet slutligenuppnår nivå III, dvs. samma som de flesta regionala centra. materialanvänds i figur 3:44 för att visa hur länens befolkning fördelar sig efter denservicenivå som kan nås inom fågelvägsavstånd. Figuren är uppbyggd eftersamma principer som de tidigare redovisade figurema 3:38 och 3:42.Storstadslänen har enligt figuren av sin befolkning boende inom 30km från servicenivå I eller II. Av övriga län har endast ,, och mer än hälften av befolkningen ikommunblock från vUka man inom kan nå dessa nivåer. De lägsta andelarnauppvisar , , , , , ,, och som alla har mindre än entredjedel av befolkningen i denna typ av kommunblock. materialvisar att av befolkning bor i kommunblock påservicenivåerna III, II och Ivilket i stort sett omfattar den service som erbjuds i regionala och primäracentra samt i storstadsområdena. I storstadslänen uppgår denna andel tih nästan100% och i , och tUl av länenstotalbefolkning. i denna typ av kommunblock har ,och . Ändelen boende inom räckhåll för de aktuellaservicenivåerna ökar om serviceutbudet inom radie beaktas. Som framgår avfigur 3:44 får i det stora flertalet län Figur 3:44 Länens folkmängd fördelad på utbudsnivåer ifråga om kommersiell service för hushållet Äyyyyyyyyy/y/yy/ \vyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyy/Å nivÅ V nivä IV nivä ill nivä II nivä I Jämför figur 3:38. därvid av befolkningen tillgång till servicepå minst nivå III. Jämtiands och får dock ochNorrbottens, och län på dessa nivåer. ,och bildar en grupp län med andelstal . Jämtiands, ochNorrbottens län har som framgår av figur 3.44 av befolkningen ikommunblock där man inte har tillgång till mer än servicenivå V inom 30 km.Inget annat län har av befolkningen i kommunblock av denna typ. En översiktlig bedömning av serviceutbudet i kommunblocken återspeglar inte de ofta mycket väsentligaservicevariationerna inom kommunblocken, speciellt i de glesbygdsbetonadeområdena. Tabell 3:57, som är hämtad från ERU;s bearbetning avlåginkomstutredningens levnadsnivåundersökning, visar befolkningens fördelningefter avstånd till närmaste livsmedelsbutik. av befolkningen i helalandet har mer än tUl denna typ av service. Mer än har avbefolkningen. Tabell 3:57 Fördelning av befolkningen efter avstånd tillnärmaste livsmedelsbutik Totalt 82,3 14,4 2,5 0,9 100,0 Tabellen är hämtad från Bearbetningar avlevnadsnivåundersökningen - tabellsamling. Urbaniseringsprocessen, rapport nr50 1 alla kommunblocksgrupper medundantag för storstadsregionerna har av befolkning mer än 5 kmavstånd tUl närmaste Uvsmedelsbutik, varför svårigheter i fråga omserviceförsöriningen inte kan sägas föreligga enbart i den Norra glesbygden.Endast i Norra glesbygden har emellertid en större andel av befolkningen mer än10 km avstånd tih närmaste utbud. redogör i sitttidigare berörda betänkande (SOU 1972:13) Kommersiell service i glesbygdernaför några intensivundersökningar av detaljhandel och övrig kommersiell servicei vissa glesbygdsområden. 1 de studerade kommunerna och församlingarna harantalet hvsmedelsförsähande enheter minskat snabbt under perioden 1962-1969.Enligt bedömningar av utredningen kan denna utveckhng komma att fortsätta under1970-talet. 1 tabell 3:58 återges även utredningens bedömning av hur antaletutbudspunkter i berörda glesbygdsområden kan komma att utvecklas fram rih år1980. Av tabellen framgår att i t. ex. antalet orter medlivsmedelshandel skulle minska från 1969 till 1980. För att ge en allmän bild av hurhushållen upplever sin servicesituation har glesbygdsutredningen låtit utföraen särskild intervjuundersökning i kommun. Härvid har hushållensbedömning av åtkomstmöjhghe-terna för olUca typer av service efterfrågats. 1figur 3:45 återges resultatet av undersökningen, utvisande hur stor del avhushåUen som anser sig ha svårigheter att få ohka servicebehov tillgodosedda.Det är framför allt service .som utnyttjas ganska sällan som bedöms varabesväriig att nå. Utredningen framhåUer att resultaten bör tolkas försiktigteftersom jämförbara data saknas lör tätorter. Tabell 3:58 Livsmedelsförsörining i någraglesbygdsbetonade kommuner och församlingar Tabellen är hämtad från SOU 1972:13. Med antalutbudspunkter avses det antal platser pä vilka det finns en s. k.livsmedelsförsäljande enhet. Figur 3:45 Andel av hushållen i som anserdet ganska eller mycket besväriigt att få olika servicebehov tillgodosedda. uträtta postärenden ll*r köpa livsmedel k'--' tå bilen reparerad t" åka till \ti uträttaapoteksärenden f» uträtta bankärenden köpa kläder åka till klara snöröjningen få hjälp vid sjukdom »å läkarvård åka till få tandläkarvård 20 40 60 80 Figuren är hämtad från SOU 1972:13 Utredningen har inte funnit attnedläggningstakten har varit markant högre i de studerade glesbygdskommunernaän för hela riket i genomsnitt. Pä grund av bl. a. hög medelålder har föga merän hälften av hushållen tillgång tih egen bil. Trots att samtransporter med t.ex. grannar har stor omfattning och lagringsmöjligheterna i form av exempelvisfrys och kylskåp i genomsnitt är ganska goda, anser sig utredningen kunnakonstatera att vissa befolkningsgrupper har betydande svårigheter att nå lokalaserviceinrättningar, t. ex. livsmedelsbutiker. 1 absoluta tal torde antalethushåll med stora service problem emellertid vara förhållandevis begränsat.Genom den fortgående koncentrationen av serviceutbudet kan dock problemen iframtiden komma att förvärras för de kvarboende i glesbygderna. 3.4.5 Kommersieh service för företagen Företagens produktionskostnader ochallmänna möjligheter att utvecklas beror till en del på deras möjligheter attfå behovet av råvaror, halvfabrikat samt teknisk, administrativ ochtransportteknisk service tiUgodosett inom bekvämt avstånd. (Ds In 1972:14) görs iakttagelsen att beroendet av lokalamarknader för inköp av råvaror och halvfabrikat stiger med avtagandeföretagsstorlek. Detsamma gäller sannolikt i fråga om de mindre företagensbehov av allmän företagsservice. Stora företag kan i betydande utsträckninggöra sig oberoende av extern företagsservice genom att tihskapa motsvarandefunktioner inom företaget. På grundval av företagsregistrethar inom , på motsvarande sätt som för utbudet avkommersiell service för hushållen, gjorts en gruppering på fem nivåer av detserviceutbud som i första hand riktar sig till företagen inom näringsUvet.Gränsdragningen mellan nivåer har utförts efter samma principer som angetts idet föregående och samma reservationer för tolkningen av resultaten gäller. 1bihang A till detta protokoll lämnas en mera fyllig redovisning av metodikenoch av resultaten för enskilda kommunblock. Följande sammanställning ger iurval en beskrivning av viUcen typ av service som finns på de olUca nivåerna,där nivå V har det minsta utbudet och nivå 1 det största. Nivågrupperingav kommersiell service för företaget pA: V Bank, lastbilsåkerier,elektrisk instaUations-entreprenad IV Mindre hotell, försak-ringsinstltut,partihandel med råvaror III Kameral uppdragsverksamhet,spedltlonsrörelse, större hoteU Arkitektkontor, juridisk uppdragsverksamhet,repa-ration.sverkstad för maskiner, skriv- och kopierings-byråer,maskinuthyrnings-rörelse, drivande av datorcentral Större arkitektkontor, större partihandel med maskiner,verktyg och apparater, instrumentin-dustri, rationaliserings-ochorganisationsbyråer, större reparationsverkstäder för elektriska produkter Tryckeri,mindre hotell, -15 samhet, större hoteU, andra tekniska byråer och anstalter maskiner, partihandel med maskiner och apparater,arkitektkontor, städningsrörelse Annons-och reklambyråer, 31-40 resebyråer, bevakningsrörelse.Instrumentindustri, större reparationsverkstad för maskiner 1 tabeU 3:59 redovisas hurkommunblocken ort.sklassvis enligt det modifierade länsstyrelseförslagetfördelar sig på servicenivåer. En jämförelse med motsvarande tabell förhushållens service - tabell 3:56 - 1972:1 II Bilagal 109 visar att fördelningen inom ortsklasser är i stort settjämförbar. Regionala centra visar i båda fahen ganska stor spridning påservicenivåer. Ett antal centra både inom och utom stödområdet har enservicenivå som motsvarar den som är vanlig i kommuncentra. Sammanlagtsju primära centra har ett utbud av företagsservice som motsvarar den somerbjuds i de flesta regionala centra. Tabell 3:59 Utbudet av kommersiell service för företagen ikommunblock indelade i ortsklasser enligt länsstyrelsernas modifierade förslag Den fördelning av länens befolkningefter kommunblockens utbud av företagsservice som återges i figur 3:46 visarockså stora hkheter med motsvarande figur för hushållens servicebehov. Eftersomföretagen utgör en ganska lättrörlig grupp servicekonsumenter, synes det varamest relevant att uppmärksamma serviceutbudet inom radie. avbefolkningen i storstadslänen och i bor i kommunblock därservice på nivåema 1 och II kannås inom radie. , , , ,och har mer än hälften av befolkningen pådessa servicenivåer. I , och finns inget utbudpå nämnda nivåer. Flertalet län har avsin befolkning i kommunblock med tiUgång tiU servicenivåerna 1, 11 eller 111inom , dvs. motsvarande serviceutbudet i storstäder samt i de flestaprimära och regionala centra. av befolkningen i kommunblock meddessa serviceförhållanden har , och län.Motsvarande andel i , , , ,och uppgår tih . 1 en studie som genomfördesi A-region (Industriell miljö och mdustriell service, ochJohannisson, SkeUefteå 1970) diskuterades företagens krav på industriserviceoch lokalisering av utbudet. De flesta företagen upprätthöU enligt studientämligen omfattande kontakter med specialister av olika slag, men det förekomen stor grupp av företag som mycket sällan utnyttjade industriell service. 1 materialetkom tendensen fram att de minsta företagen önskade bättre tiUgång påspecialisttjänster. De mindre företagen behöver enligt studien ofta service i mycket små portioner. Deras samlade efterfrågan är Figur 3:46 Länens folkmängd fördelad på utbudsnivåer ifråga om kommersiell service för företagen -mm/y/yyyyyyyyy/yyyyyyyyy/yyyyyyyyyyyyyyyA T U W X mmyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyy/xyWAyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyyy/yyy.yTA o 20 40 60 nivä V nivä IV nivä III nivä II nivä I Jämför figur 3:38. därigenom inte så lätt identifierbar som de störreföretagens, och presumtiva serviceleverantörer tenderar att först så småningombli medvetna om efterfrågan. I studien konstaterades atteftersom behovet av hjälp av utomstående specialister inte alltid kan förutsesi detalj, blir företagen beroende av snabbt tillgängliga resurser utifrån.Kravet på servicens lokalisering varierar med typ av behov samt andraföretagskarakteristika, t. ex. företagsstoriek. Tid att upprätta kontakt,restid, bristande vetskap om lämpliga specialister befanns vara faktorer sommycket ofta anges som hämmande för utnyttjandet. Enligt studien föreligger entendens rih att företag helt eller delvis vUl lämna ifrån sig en funktion, t.ex. kamerala funktioner men också lager- och försäljnuigsfunktionerna,på ett speciellt organ. Vid en sådan funktionsöverlåtelse krävs ofta attserviceutbudet lokaliseras relativt nära det enskUda företaget. Det lokala och regionala utbudet avföretagsservice svarar endast för en del av det lokala inköpet av sådanservice. 1 ERU:s lägesrapport (Ds In 1972:14) lämnas för de företag somerhållit lokaliseringsstöd den regionala fördelningen av dessa inköp.