prop · FV0326 · 1972-12-31 00:00:00 — TCO anser däremot att förslag innebären radikal nedskärning av en stor lärargrupps vidareutbildningsmöjligheter. 1skolöverstyrelsens förslag framhålls den ökade tillströmningen till direktutbildningensom det avgörande skälet för den föreslagna nedskärningen. Med sammamotivering skulle en rad återkommande utbildningsvägar ochinternutbildningar kunna skäras ner eller utmönstras. TCO anser inte att någraskäl av pedagogisk natur föreligger att nu ändra sammansättningen avhögstadiets lärarkår. Det är till stor fördel för högstadiet att där finns ettbetydande antal lärare med tidigare erfarenhet av och utbildning förmellanstadiet samt att vidareutbildningen av mellanstadielärare skall haställning som en reguljär utbildnings-väg till högstadiets ämneslärartjänster.Om inte detta skall bli ett närmast illusoriskt arrangemang måste denna utbildningsvägha en betydande kvantitativ omfattning. Beträffande förslag angåendevidareutbildning av lärare som inte avlagt examen på mellanstadielärarlinje vidlärarhögskola har framför allt SL närmare utvecklat sina synpunkter. a. att för de folkskollärare som avlagt examen enligt stadgor somgällde bör en redovisning av den fortbildning de genomgått ianslutning till sin tjänstgöring kunna läggas till grund för en behörighetsprövningi det tredje ämnet i en treämneskombination, varefter den återståendevidareutbildningen skulle kunna omfatta 40+40 poäng i tjänstens andra tvåämnen. Ett av de viktigaste målen för utbildningen är attbefordra jämlikhet. Detta gäller dels innehållet i utbildningen, delsfördelningen av utbildning mellan olika grupper i samhället. Genom utbildningskall de studerande bl, a. ges möjlighet till en allsidigverklighetsupplevelse och vidgade kunskaper samt förbättrad förmåga tillkontakt med andra människor. Utbildning ökar också människors möjlighet tillett kulturellt rikare liv samt bidrar till att göra det möjligt för alla attdelta i samhällsarbetet. En särskilt viktig roll spelar härvidvuxenutbildningen. Som framgår av bl. a. låginkomstutredningens material ärde kortutbildade i allmänhet missgynnade också när det gäller inkomst ochförmögenhet, status och inflytande. Personer med lång utbildning har oftastgoda möjligheter att erhålla välavlönade och stimulerande arbeten samt harbättre förmåga att hävda sina intressen i skilda sammanhang. Reformer inomutbildningsområdet är därför bara en del av de förändringar som krävs för attutjämna skillnader i levnadsförhållanden mellan olika grupper. Enförutsättning för att åstadkomma förändringar är emellertid att det storaflertalet aktivt deltar i samhällsarbetet. Under har samhället satsatbetydande resurser på utbildnings- och kulturområdet. Dagens ungdom erbjudsrika möjligheter till utbildning. En obligatorisk nioårig skola har genomförtsför alla barn och ungdomar. Intagningskapaciteten vid gymnasieskolan motsvararca av en årskull även om den faktiska andelen 16-åringar som studerar ärlägre och många ungdomar genomgår sedan någon form av högskolutbildning.Parallellt härmed har möjhgheterna till utbildning för vuxna successivt ökat. hade av befolkningen i åldrarna 2064 årgenomgått endast folkskola och eventuell yrkesutbildning samt realskola,grundskola eller annan likvärdig utbildning. Hänsyn har därvid inte tagits tillfolkhögskolutbildning, vuxenutbildning e, d. och inte heller tilldeltagande i studiecirkelverksamhet. Även många unga människor har emellertid fått enbristfällig grundutbildning eftersom först /73 ärutbyggd i samtliga kommuner. Är 1970 var det närmare en miljon personer i enhets-och grundskolgenerationen, dvs. i åldrarna , som endast erhållitfolkskolutbildning eventuellt i kombination med yrkesutbildning. För att minska utbildningsklyftan mellan generationernamåste samhället, vilket jag tidigare framhållit, öka sinainsatser på vuxenutbildningens område. Särskilt angelägna är därvid åtgärdersom 1972: 26 70 syftartill att nå de utbildningsmässigt mest missgynnade grupperna. Vuxenutbildningenär också ett betydelsefullt instrument i en arbetsmarknadspolitik som syftartill att värna om den fulla sysselsättningen. Vihar flera olika former av samhällsstödd vuxenutbildning. Studiecirkelverksamhetensamlade ca 1,6 milj. deltagare. vuxenutbildning anordnas ica 320 kommuner, I och finns statliga skolor för vuxna,som bygger på en kombination av lärarledd undervisning ochkorrespondensundervisning. En annan form av vuxenutbildning ärarbetsmarknadsutbildningen, där utbildning i allmänna ämnen pågrundskolenivå ingår. Folkhögskolorna utgör också en viktig studiemöjlighetför de vuxna. Vuxenutbildningsprogrammen via radio och tv är för många ettkomplement och för andra ett alternativ till andra utbildningsmöjligheter.Dessutom förekommer utbildning inom löntagarorganisationer, statlig och kommunalförvaltning, privata företag osv. Det totala antalet elever som deltar i någonform av vuxenutbildning överstiger 2 milj. Den expert-studie sompedagogikutredningen överlämnat visar också på en snabb expansion på allaområden av vuxenutbildningen. Destudieformer som kan erbjudas de vuxna har vuxit fram successivt. 1967års beslut om vuxenutbildningen (prop. 1967: 85, SU 1967: 117, 129, rskr1967:277) kan betraktas som startpunkten för de senaste årens reformarbete.1967 års beslut innebar bl. a. avgiftsfria studier enligt läroplanerna förgrundskolans högstadium och gymnasieskolan. Resurserna förfolkbildningsarbetet förstärktes genom att statsbidraget tillstudiecirkelverksamheten höjdes frän . Är 1967tillkallades vidare kommittén för tv och radio i utbildningen (). Dennasatsning ledde till en mycket kraftig expansion av vuxenutbildningen. Det varemellertid i stor utsträckning de relativt unga och välutbildade som utnyttjademöjligheterna att förbättra sina kunskaper. beslut inomvuxenutbildningsområdet har därför kompletterats medåtgärder som varit direkt riktade mot grupper med kort och bristfälligutbildning. 1970: 35, SU 1970: 107, rskr 1970: 273) förbättradesstatsbidragen till folkbildningsorganisationerna genom att bidraget tillstudiecirklar höjdes från . Dessutom infördesett särskilt till-läggsbidrag på . Tilläggsbidraget utgårtill studiecirkelverksamhet på grundskolenivå i ämnena svenska, engelska, matematikoch samhällskunskap, dvs. cirklar som i första hand vänder sig till personersom endast har sex- eller sjuårig folkskola (i förevarande proposition benämndakortutbildade). tillkallades kommittén för försöksverksamhet medvuxenutbildning (FÖVUX) som har till uppgift att bedriva uppsökande verksamhetbland dem som har en kort utbildning och som har arbetsförhållanden som försvårar regelbundna studieri nu tillgängliga former. Vidare infördes ett särskilt statsbidrag tilllöntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. Även i fråga om denkommunala vuxenutbildningen har de två senaste årens beslut syftat till att iförsta hand erbjuda plats åt kortutbildade som vill förbättra sina kunskaperpå grundskolenivå. Reformarbetet påvuxenutbildningens område har sålunda i första hand varitinriktat på att nå dem som har den svagaste skolunderbyggnaden och därmed ocksådet största behovet av ytterligare utbildning. Vuxenutbildningsorganisationenskall emellertid också ge möjligheter till kompletterande studier för den somt. ex. i ett tidigare skede valt fel studiegång. För att tillfredsställa deolika utbildningsbehov som finns hos de studerande krävs ett mångsidigt utbud.I prop. 1971: 37 framhöll jag bl. a. att en fortsatt utbyggnad av vuxenutbildningenär en av de mest angelägna uppgifterna inom utbildningssektorn. Jag pekadeockså på att flera utredningar behandlar frågor av central betydelse inomvuxenutbildningsområdet, bl. a. FÖVUX, kommittén för studiestöd åt vuxna (SVUX)och utbildningsutredning (U 68). Jag vill i detta sammanhang påminnaom att jag tillkallat tre sakkunniga för att utreda frågan om den fortsattaverksamheten med television och radio i utbildningen. (UbU 1971: 13) anslöt sig till den prioritering av åtgärder som föreslogs ipropositionen (1971: 37). Utskottet ansåg det vidare angeläget med enfortlöpande redovisning av utvecklingen och utredningsläget på området.Redovisningen borde innefatta även de förslag som kunde förutses komma att bliföremål för statsmakternas beslut. Dessutom erinrade utskottet om desamordningsproblem som finns på vuxenutbildningens område och framhöll attdessa har samband med lösningen av studiefinansieringsfrågorna. De borde därförenligt utskottets mening kunna belysas genom arbetet i SVUX. Jaghar i det föregående lämnat den av önskade redovisningen. Denna ärgrundad på rapporter från myndigheter och utredningar och har kompletteratsmed en beskrivning av nuvarande utbildningsvägar för vuxna. Detviktigaste inslaget i de närmaste årens arbete med vuxenutbildning måsteförbli att nå dem som är i störst behov av vuxenutbildningen. vidtagnaåtgärder måste därför ständigt underkastas en kritisk granskning för att manskall kunna bedöma om reformerna har lett till de avsedda resultaten. Ettuttryck för denna önskan att analysera vuxenutbildningsorganisationen är detilläggsdirektiv till SVUX som jag nyhgen anmält. Kommitténskall undersöka hur de olika formerna av samhällsstödd vuxenutbildning skallstödja och komplettera varandra. Det är därutöver nödvändigt att även i bl. a.organisatoriskt och studiesocialt avseende göra prioriteringar mellan olikaåtgärder. ocksåatt det inom ett totalt givet utbildningsprogram kan bedömas vara angeläget medtyngdpunktsförskjutningar. SVUXskall pröva vilka åtaganden som en utvidgad uppsökande verksamhet skullemedföra och därmed beakta erfarenheterna från FÖVUX:s försöksverksamhet.Kommittén skall vidare pröva de tankegångar som förts fram av bl. a. LO:sarbetsgrupp för vuxenutbildning om en särskild insats för de relativt unga sompå grund av att genomförts successivt inte fått tillgång till dennioåriga obligatoriska skolan. Kommitténs bedömning skall även innefatta en avvägningmellan heltids-, deltids- och fritidsstudier. Övervägandena kan leda fram prövning av det statliga stödet till olika former av vuxenutbildning. Idirektiven påpekas att den enskilde möter ett stort utbud av utbildning, somsvarar mot skilda behov. I vissa fall kan det emellertid vara svårt, trots demånga olika formerna, att få till stånd utbildning. För den enskilde kan detvidare ibland vara svårt att orientera sig om de olika studiemöjligheterna. Detkan därför vara angeläget med en lokal och regional samordning avutbildningsinsatserna. SVUX skall enligt direktiven närmare undersöka hur manskall kunna nå fram till en sådan samordning. De lokala vuxenutbildningsrådensuppgifter skall härvid särskilt beaktas. SVUX skall vid fullgörandet av sittuppdrag samråda med FÖVUX. Jaghar i det föregående redovisat innehållet i SVUX:s debattskrift, somremitterats till ett stort antal instanser. Min förhoppning är att denna skriftkommer att leda till en intensiv debatt om den framtida vuxenutbildningen och isynnerhet om konstruktionen av ett studiesocialt system för vuxenutbildningen.I avvaktan på ställningstagande till ett kommande utredningsförslag kan detemellertid vara motiverat att redan nu vidta vissa förändringar i detstudiesociala systemet. Jag föreslår i annat sammanhang att Kungl. Maj:t i ensärskild proposition lägger fram ett principförslag om att s. k. äldrestuderande vid studievägar som tillhör studiehjälpssystemet förs över tillstudiemedelssystemet fr. o. m. /74. Härigenom uppnås en störrelikformighet i studiesocialt avseende för vuxna oavsett på vilket stadiumstudierna bedrivs. Vidare vinner man den fördelen att de vuxna som fortsätteratt studera vid t. ex. någon högskola får samordnade återbetalningar. Detär angeläget att man söker finna nya former för att nå även de personer som harsvag motivation att delta i utbildning. Jag har redogjort för denuppsökande verksamhet som FÖVUX bedriver, varav bl. a. framgår att av deuppsökta önskade studera. Erfarenheterna från FÖVUX-verksamheten visar, som jagframhållit i prop. 1972: 1 (bil. 10 s. 425) att försöksperioden bör förlängasför att få det underlag för en säkrare bedömning av de kortutbildades utbildningssituationsom fordras för mer systematiska insatser. Jag förordar att kostnaderna 1972: 26 73 förförsöksverksamheten får bestridas med medel från reservationsanslagetKommittéer m. m. under åttonde huvudtiteln även under /73. Isammanhanget förtjänar framhållas att man också på det lokala planet har tagitflera initiativ till uppsökande verksamhet. Som exempel vill jag nämna denverksamhet som bedrivs av i samarbete medKommunalarbetareförbundets avdelning 25 i ; samarbetet mellan och den kommunala vuxenutbildningen i , där man förlagtgrundskolutbildning till Torslandaverken; vuxenutbildningskampanjen vidSvenska i , som genomförs i samverkan mellan ABF,TBV, den kommunala vuxenutbildningen och personalorganisationerna; denuppsökande verksamhet, som bedrivs av och kommuner, därkursdeltagarna bedriver det huvudsakliga arbetet i hemmet; den verksamhet sombedrivs på några arbetsplatser av ABF i . De erfarenheter vi f. n. harav den uppsökande verksamheten är synneriigen goda och de visar att man ärinne på rätt väg när det gäller att nå dem som har kort och bristfälligutbildning. Jag vill erinra om att fr. o. m. innevarandebudgetår förfogar över vissa medel (för /.) för attstödja olika projekt med bl. a. uppsökande verksamhet. Vidberedningen av de i förevarande proposition föreslagna åtgärderna har samrådskett med den särskilda interdepartementala arbetsgruppen för låginkomstfrågor. Folkbildningsarbetetär en mycket viktig del av vuxenutbildningsorganisationen bl. a. därför att folkbildningvisat sig ha goda förutsättningar att nå ut till och aktivera de stora grupperi samhället som av olika anledningar har begränsade möjligheter att delta iandra former av studier och kulturliv. De senaste årens debatt omvuxenutbildningens framtida utformning har markerat folkbildningens roll ochuppgifter på detta område. Detta har särskilt kommit till uttryck i rapporternaffån för vuxenutbildningsfrågor (LOVUX). Även FÖVUX:sförsöksverksamhet har visat att cirkelstudier är en lämplig studieform för kortutbildadevuxna. Somett uttryck för den stora betydelse statsmakterna tillmäter folkbildningsarbetethar insatserna för denna verksamhet också getts förtur . Bidragtill studiecirkelverksamhet utgår, som jag redan nämnt, f. n. till allmänstudiecirkel av kostnaderna för ledararvode och studiematerial, dockhögst med . utgår, som jag också redovisat,ett tilläggsbidrag om högst . till cirklar pågrundskolenivå i ämnena svenska, engelska, matematik och samhällskunskap. Prop.1972: 26 74 Det är här fråga om en verksamhet som i första handvänder sig till kortutbildade personer. Omkring 47 000 sådana cirklar startadesunder /71. Ämnena engelska och samhällskunskap svarar för detstörsta antalet av dessa studiecirklar. Denna s. k. prioriteradestudiecirkelverksamhet betraktar jag som synnerligen viktig när det gäller atttillgodose grupper som missgynnats i utbildningshänseende. Allteftersomantalet prioriterade cirklar ökar blir det fråga om betydande kostnader organisera detta slag av cirklar. Mångastudieförbundsavdelningar har också anordnat uppsökande verksamhet för attrekrytera deltagare till de prioriterade cirklarna. För att särskilt stödjadenna cirkelverksamhet vill jag föreslå ett särskilt bidrag på . perstudietimme till de prioriterade studiecirklarna för administration ochuppsökande verksamhet. Det nu föreslagna bidraget bör ses som en motsvarighettill det särskilda statsbidrag, som skall användas till kostnader för intagningav elever till vuxenutbildning och därmed sammanhängande verksamhetoch som utgår av statsbidraget till lönekostnad. Dettasärskilda bidrag bör även utgå till den del av den prioriteradestudiecirkelverksamheten, som avser att utveckla kommunikationsfärdigheten hoshandikappade, t. ex. i åtbördsspråket, blindskrift och maskinskrivning förblinda. Jag vill i dettasammanhang också påpeka att kommunerna genom avsevärda ekonomiska insatserhittills markerat folkbildningsarbetets betydelse i vuxenutbildning ochkulturliv. Jag utgår från att det höjda statsbidraget kommer av kommunerna attuppfattas som en bekräftelse på folkbildningens stora betydelse. Denkommunala vuxenutbildningen har , då nuvarandeorganisation infördes, genomgått en snabb expansion. /68 fannskommunala kvällsgymnasier på ca 30 orter. F. n. finns vuxenutbildningi ca 320 kommuner. Det totala antalet elever i den kommunala vuxenutbildningenuppgick /71 till ca 166 000. Som jag tidigare nämnt har de åtgärdersom vidtagits inom denna del av vuxenutbildningen iförsta hand syftat till att bereda plats och ge stöd åt elever som studerar pågrundskolenivå. År1970 höjdes schablontillägget för studiehandledning samt studie-ochyrkesorientering från av det totala antalet lektioner till för kurserpå grundskolenivå. Dessa timmar får användas också till stödundervisning,särskilt för personer med enbart sex- eller sjuårig folkskola utan studievana.År 1971 drog statsmakterna upp riktlinjer för en starkare styrning av denfortsatta utbyggnaden av den kom- 1972: 26 75 munala vuxenutbildningen (prop. 1971:37, UbU 1971: 13, rskr1971: 170). Syftet var att tillgängliga resurser i större utsträckning skulleställas' till förfogande för dem som är utbildningsmässigt mest missgynnade.Kurserna på gymnasieskolnivå skulle få öka . Enligt vad jag erfarit totala efterfrågan på gymnasieskolutbildning i hela riket i stort settmotsvarat en ökning på medan ökningen i fråga om grundskolekurserna varitstörre. Det är enligt min mening riktigt med denna förskjutning mot flergrundskolekurser och därmed också mot de kortutbildade grupperna. Även förnästa år bör antalet undervisningstimmar i gymnasieskolkurserna få öka ,Som jag påpekade i prop, 1971: 37 varierar den relativa omfattningen av denkommunala vuxenutbildningen på gymnasiestadiet mellan olika kommuner. Det ärenligt min mening angeläget att man når en jämnare fördelning inom landet. Pågymnasieskolstadiet bör man vidare särskilt inrikta sig på att yrkesinriktadekurser kommer till stånd. Liksom räknar jag dock med atten generell ökning av antalet undervisningstimmar skall komma till stånd isamtliga kommuner. Det ankommer på Kungl. Maj:t att meddela närmarebestämmelser i dessa frågor. En grundläggande princip för urvalet till gymnasieskolkurserinom vuxenutbildning som fastslogs i statsmakternas beslut (prop.1971: 37 s. 95) var att i första hand de skall tas in som är i störst behov avutbildningen. Jag förordade bl. a. i prop. 1971: 37 (s. 96) att sådana sökandetill gymnasieskolkurser som vill komplettera för att höja ett tidigare erhålletbetyg i ämnet inte bör beredas plats i vuxenutbildningen. En bestämmelse avsistnämnda innehåll har tagits in i 34 § kungörelsen (1971: 424) om ochstatlig vuxenutbildning. Det ovillkorliga förbudet att ta in eleven synesemellertid föra för långt. Kommun eller landstingskommun som är huvudman förvuxenutbildning bör ha rätt att i gymnasieskolkurs ta emot även elev som redanhar betyg i ämnet, under förutsättning att plats kan beredas eleven utan ökadekostnader för statsverket. En sådan elev bör dock inte få betyg över det ämne ivilket han har fått betyg. Jag har redogjort för förslagom att kommunerna fr. o. m. skall få omvandla högst av schablontiliäggetför studiehandledning samt studie- och yrkesorientering inom den kommunalavuxenutbildningen till hel- eller deltidstjänst som studie- ochyrkesvägledare. De vuxenstuderande har ofta ett stort behov av studie- ochyrkesvägledning och jag biträder därför förslag om en sådanomvandling av schablontillägget. Det ankommer på Kungl. Maj:t att meddelaerforderliga bestämmelser även i denna fråga. gjordes en ändring beträffande minimiantalelever för inrättande av kurs. Dittills hade för alla kurser krävts ettstadigvarande 75, raderna 18 uppifrån utbytes mot: munaiavuxenutbildningen (prop. 1971: 37, UbU 1971: 13, rskr 1971: 170). att tillgiingligaresurser i större utsträckning skuile ställas tiil förfogande för dem som är utbildningsmässigtmest le. Kurserna på gymnasieskolnivå skulle få öka . Efter vad jagerfarit har den totala efterfrägim pä gym-bildnina i hela riket i stort sett niotsvaraten ölcnins nå medan ökninoen i frnpn om prnnrisk-nleknrsprna vqrir Prop.1972: 26 76 antal om tolv elever, vilket förorsakat problem förglesbygdskommuner. F. n. gäller att elevantalet får vara så lågt som åttaendast på de orter inom det allmänna stödområdet som ligger utanför s. k. g-ort.Eftersom det på många orter med hög frekvens skiftarbete visat sig svårt att fåihop ett tillräckligt antal elever som är lediga från arbetetförordar jag att på försök, efter medgivande av , skall fåanordnas 100 kurser med lägst åtta elever på sådana orter där skiftarbeteförekommer i större omfattning, och vilka är g-orter eller ligger utanför detallmänna stödområdet. Lärareinom den kommunala vuxenutbildningen är i regel anställda som timlärare i frågaom kurs som motsvarar utbildning enligt läroplanen för högstadiumeller enligt kursplanerna för någon av följande linjer i gymnasieskolan,nämligen tvåårig ekonomisk linje, tvåårig social linje, tvåårig teknisk linje,treårig linje och fyraårig linje. 1 fråga om övriga gymnasieskolkurser fullgörsundervisningen i allmänhet av lärare vid kommunens gymnasieskola. Förra åretbeslutade statsmakterna (prop. 1971: 37) att medge lärare inom den kommunalaungdomsutbildningen med tjänst inom det allmänna stödområdet utanför s. k. g-ortmöjlighet att i tjänsten inräkna undervisning inom vuxenutbildning.Önskemål har framförts att man nu förutsättningslöst bör pröva konsekvensernaav att inrätta tjänster inom den kommunala vuxenutbildningen i landet i desshelhet. I samband med en sådan åtgärd måste frågan om särskilda kompletteranderegler för behörighet och meritvärdering beträffande tjänster inom vuxenutbildningentas upp till prövning. Man bör enligt min mening försöka få garantier för attlärarna har erfarenhet och fallenhet för vuxenundervisning. Jag avser att iannat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att ge i uppdrag attutreda denna fråga. Enligt praxis har statsbidrag till avgifter tillförsäkring för tilläggspension utbetalts för ordinarie rektorer och ordinariestudierektorer vid särskild skolenhet för vuxenutbildning samt i vissutsträckning även för lärare inom den kommunala vuxenutbildningen. Kungl.Maj:t bör bemyndigas att meddela bestämmelser om statsbidrag till sådanaavgifter. Jag vill vidare påpeka att de uttalanden som gjordes avchefen för dåvarande proposition angåenderiktlinjerna för förfarandet vid tillsättning av vissa lärartjänster m. m. ochav utskottet vid behandhngen av propositionen (prop. 1957: 61 s. 64, SU 1957:97 s. 47) givetvis bör gälla också vid tillsättning av skolledar-tjänster vidsärskilda skolenheter för vuxenutbildning. 1972: 26 77 Somjag redovisat i det föregående anordnas utbildning av lärare för vuxenutbildningenvid lärarhögskolorna i och . harföreslagit att vissa åtgärder vidtas för att få till stånd fortbildning avlärare inom vuxenutbildningen. Enligt förslaget skall det vara obligatorisktför lärare inom vuxenutbildning att delta i speciella program förvuxenutbildning under minst en studiedag. anser dock att manav praktiska och ekonomiska skäl ej bör ålägga timlärare med annanhuvudarbetsgivare eller utan annan arbetsgivare att delta i studiedagar.Skolöverstyrelsen föreslår inte någon ytterligare studiedag utöver de högst femsom föreskrivs i skolstadgan, vilket innebär att den föreslagna fortbildningenmed inriktning på undervisning av vuxna skall rymmas inom nuvarande resurser.Med hänsyn till att lärarna inom den kommunala vuxenutbildningen i stor utsträckninghar grundutbildning med inriktning på undervisning i ungdomsskolan, anser jagdet synnerligen viktigt att dessa lärare ges fortbildning med inriktning påundervisning av vuxna. Jag tillstyrker därför förslag om atten av studiedagarna skall tas i anspråk för fortbildning med inriktning påundervisningen av vuxna.