prop · FV03145 · 1972-12-31 00:00:00 — Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. 'Senaste lydelse 1972: 77. ' Senaste lydelse 1945: 897. Förordningom ändring i förordningen (1947: 576) om statlig inkomstskatt Härigenom förordnas, att 17 § och 18 § 1 mom.förordnmgen (1947: 576) om statlig inkomstskatt skall ha nedan angivna lydelse. Å svensk medborgare, som tillhört svenskbeskickning hos utländsk makt eller lönat svenskt konsulat eller beskickningenseller konsulatets betjäning och som på grund av sin tj'änst varit bosattutomlands, skall tillämpas vad i denna förordning stadgas angående här i riketbosatt person. Vad nu sagts gäller jämväl så- Vad nusagts g'äller jämv'ål så dan persons hustru samt bam un- dan persons make samt bam un der , därest de varit svenska der , därest de varit svenska medborgare och bott hos honom, medborgare och bott hos honom. 1 m o m. Person, som tiUhört främmande maktshärvarande beskickning eller lönade konsulat eller beskickningens eUerkonsulatets betjäning och som icke varil svensk medborgare, anses ibeskattningshänseende icke hava varit här i riket bosatt. Sådan personåtnjuter, fömtom den inskränknmg i skattskyldigheten som följer av vad nusagts, fri-kaUelse från skattskyldighet för inkomst genom utdelning å andelar isvenska ekonomiska föreningar. Skatt skall av person, varom nu är fråga,utgöras i den kommun här i riket, där han under beskattningsåret först haftsitt egentUga bo och hemvist eUer, utan att sådant faU förelegal,sladigvarande vistots. Vad ovan sagts g'åller jämväl så- Vad ovansagts gäller jämv'äl så dan persons hustru, bam under 18 dan persons make, bam under och enskilda tjänare, därest de år och enskUda tjänare, därest de bott hos honom och icke varit bott hos honom och icke varit svenska medborgare. Denna förordnmg träder i kraft dagen efter den, dåförordningen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Förordningom ändring i förordningen (1947: 577) om statUg förmögenhetsskatt Härigenom förordnas, att 17 och 18 §§ förordningen(1947: 577) om StatUg förmögenhetsskatt skaU ha nedan angivna lydelse. Å svensk medborgare, som tillhört svenskbeskickning hos utiändsk makt eUer lönat svenskt konsulat eUer beskickningenseller konsulatels betjäning och som på grund av sin tjänst varit bosattutomlands, skaU tUlämpas vad i denna förordning stadgas angående har i riketbosalt person. Vad nu sagts gäUer jämväl så- Vad nusagts gäUer jämväl så dan persons hustru samt bam un- dan persons make samt barn un der , därest de varit svenska der , d'årest de varit svenska medborgare och bott hos honom, medborgare och bott hos honom. Person, som tillhört främmande makts härvarandebeskickning eUer lönade konsulat eller beskickningens eller konsulatetsbetjäning och som icke varit svensk medborgare, anses i beskattningshänseendeicke hava varit här i riket bosalt. Sådan person åtnjuter, fömtom den inskränkningi skattskyldigheten som följer av vad nu sagts, frikaUelse från skattskyldighetför förmögenhet, som utgöres av andelar i svenska ekonomiska föreningar. Skattskall av person, varom nu är fråga, utgöras i den kommun här i riket, där hanunder beskattningsåret först haft sitt egentliga bo och hemvist eller, utan attsådant fall förelegat, stodigvarande vistats. Vadovan sagts gäller jämväl Vad ovan sagts gäUer jämväl sådanpersons hustru, bam under sådan persons make, bam under 18år och enskUda tjänare, därest och enskilda tjänare, därest debott hos honom och icke varit de bott hos honom och icke varit Denna förordning träder i kraft dagen efter den, dåförordningen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Förordningom ändring i förordningen (1941: 416) om arvsskatt och gåvoskatt Härigenom förordnas, att 4 § 3 mom. förordningen(1941: 416) om arvsskatt och gåvoskatt skall ha nedan angivna lydelse. 4§ 3 mom. Utiänning, som vid 3 mom. Utiänning, som vid sin död tiUhörde främmande makts sin död lUlhörde främmande makts härvarande beskickning eller löna- härvarande beskickning eller löna de konsulat eUer beskickningens de konsulat eUer beskickningens eller konsulatels betjäning, anses eller konsulatets betjäning, anses icke hava varit bosatt här i riket; icke hava varit bosatt här i riket; ej heller sådan persons hustru, ej heller sådan persons make, bam bam under och enskUda tjä- under och enskUda tjänare, nare, därest de vid sin död bodde därest de vid sin död bodde hos hos honom och voro utlänningar, honom och voro utiänningar. För sådana aktier och andelar i ekonomiskaföreningar, som avses i 1 mom. 2 d), föreligger icke skyldighet att erläggaarvsskatt, därest de efterlämnats av utlänning, varom i föregående styckeförmäles. Denna förordning träder i kraft dagen efter den, dåförordningen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Lagom ändring i förordningen (1966:138) om skyldighet för tandläkare att föravissa räkenskaper som underlag för taxering Härigenom förordnas, att 8 § förordningen(1966:138) om skyldighet för tandläkare att föra vissa räkenskaper som underlagför taxering skall ha nedan angivna lydelse. 8§ Bestämmelse i allmän lag om Skyldighet att föra räkenskaper handelsböcker och om påföljd vid enligt denna förordning skall vid åsidosättande av skyldighet att tillämpning av allmän lag icke an föra sådana böcker skall icke till- ses innebära att näringsidkaren är lämpas beträffande räkenskaper pliktig att föra handelsböcker, enligt denna förordning. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenUgt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Lagom ändring i förordningen (1966: 139) om skyldighet för päls-djursnppfödare,kreaturshandlare m. fl. att föra vissa räkenskaper som underlag för taxering Härigenom förordnas, att 10 § förordnuigen(1966:139) om skyldighet för pälsdjursuppfödare, kreaturshandlare m. fl. attföra vissa räkenskaper som underlag för toxeruig skall ha nedan angivnalydelse. 10 § Bestämmelse i allmän lag om Skyldighet att föra räkenskaper handelsböcker och om påföljd vid enligt denna förordning skall vid åsidosättande av skyldighet att tillämpning av allmän lag icke an föra sådana böcker skall icke till- ses innebära att näringsidkaren är lämpas beträffande räkenskaper pliktig att föra handelsböcker, enligt denna förordning. Denna lag tfåder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i SvenskförfatlningssamUng. Lagom ändring i förordningen'(1966:140) om skyldighet för den som drivertaxirörelse att föra vissa räkenskaper som underlag för taxering Härigenom förordnas, att 6 § förordningen (1966:140) om skyldighet för den som driver taxirörelse att föra vissa räkenskapersom underlag för taxering skall ha nedan angivna lydelse. 6§ Bestämmelse i allmän lag om Skyldighet att föra räkenskaper handelsböcker och om påföljd vid enligt denna förordning skall vid åsidosättande av skyldighet att tillämpning av allmän lag icke an föra sådana böcker skäll icke till- ses innebära att näringsidkaren är lämpas beträffande räkenskaper pliktig att föra handelsböcker, enligt denna förordning. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift UtkommU från trycket i Svenskförfattningssamling. Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsministem , statsråden , , , , ,, , , , , , , . Chefen för , stolsrådet Sträng,anmäler efter gemensam berednmg med statsrådets övriga ledamöter fråga omändring i taxeringsförordningen (1956: 623), m. m. och anför. En förenkling av deklarationsskyldigheten förfolkpensionärerna har länge varit ett angeläget önskemål. Jag anhåller att nufå anmäla denna fråga. Jag viU också ta upp frågor om åtgärder för attförbättra toxe-ringsmyndighetemas möjligheter att upptäcka skatteundandragandeoch om en utvidgning av det förenklade förfarandet vid rättelse av fel vidtaxeringen. Härför krävs ändringar främst i taxeringsförordningen (1956: 623). För att ge en bakgrund tUl de förslag jag läggerfram i det följande viU jag i korthet redovisa det arbete som pågår i syfte altförenkla deklarationsförfarandet och effektivisera taxeringsorganisationen. Av stort intresse är de undersökningar som g'äUermöjligheten att införa en definitiv källskatt. Utredningen om definitivkällskatt har i början av detta år avlämnat ett betänkande (SOU 1972: 11) medprincipförslag till förenklad löntagarbeskattning. Utredningsuppdraget har varitav teknisk natur och har inle omfattat överväganden om mera djupgåendeförändringar i de materiella beskattningsreglerna. Förslaget innebär att källskatt i princip skallinnehållas vid all utbetalning av inkomst av tjänst. KäUskatt betalas påhuvudinkomst enUgt tabell och på biinkomst med ledning av ett särskUt skattekortenligt en procentsats som den lokala skattemyndigheten fastställer i varjeenskUt fall. Alla avdrag skall i princip tiUgodoföras löntagaren redan vidkäll-beskattningen. Detta avses ske genom att arbetsgivaren på löntagarensbeg'äran tUlgodoräknar denne avdragen eller genom särskUda jämkningsbeslut avden lokala skattemyndigheten. Källskatt skall betalas också på sidoinkomst avkapital och vUlafastighet genom jämkningar av skatten på huvudinkomsten. Detföreslås vidare att den lokala skattemyndigheten med ledning av uppgifterfrån arbetsgivama efter inkomstårets utgång sammanstäUer en preUminärslutovräkning som utsänds tUl den skattskyldige. Denne granskar ochkompletterar slutovräkningen och återställer den tUl skattemyndigheten somdärefter gör en slutiig skattebefäkning. Någon taxering avses inte behöva ske idessa fall. Förfarandet beräknas bli tillämpligt för ca 4,5 mUjonerinkomsttagare. Utredningsförslaget har remissbehandlats. H'ärvidhar de hörda myndighetema och organisationema uttalat sitt slöd tUlutredningens allmänna syfte att förenkla beskatlnmgsförfarandet. I stort setthar emellertid rått enighet om att betydande ändringar och schabloniseringarav de materiella skattereglerna krävs för att elt system med förenklad löntagarbeskattningskall kunna göras praktiskt användbart. Remissorganen har därför genomgåendeavvisat det förslag utredningen lagt fram på gmndval av nuvarande skatteregler. En annan viktig fråga som uttetls under senare tidär taxeringsorganisationen i första instans. Utredningsarbetet har härbedrivits främst av statskontoret (statskontorets utredningsrapport den 22 juni1970 med principförslag om ändrad organisation av taxeringen i första instans). En huvudtanke i statskontorels förslag är atttaxeringsnämndema bör avlastas den stora mängden rutinarbete som i stället börutföras av tjänstem'dn vid 1'ånsstyrelse eller lokal skattemyndighet. Vidareföreslås i rapporten att taxeringsperioden förlängs väsentiigt och att ADBanvänds i ökad utsträckning. Resurserna för kontroll av komplicerade deklarationerbör också förslärkas. Den förordade reformen syftar tUl att ge taxeringsnämndernamera tid åt taxeringamas materiella innehåll och att öka möjlighetema attupptäcka skattefusk och skatteflykt. Utredningsrapporten har remissbehandlats. Härvidhar förslaget om tjänstemannabiträde åt taxeringsnämnderna vunnit allmänanslutning. Även i övrigt har de förordade ändringarna tillstyrkts fullt uteller i huvudsak av det helt övervägande antalet remissinstanser. Det haremellertid framhåUits att en omprövning av toxeringsorganisationen inte börske separat utan med att man tar ställning till frågan om definitivkällskatt. 1 detta sammanhang vUl jag också nämna alt enförsöksverksamhet kommer att påbörjas som avser ökad medverkan av tjänstemänvid granskning av deklarationer i lokal taxeringsnämnd. Verksamheten sker vid1973 års taxering. Bestämmelsema om deklarationsskyldighet för inkomstoch förmögenhet ges i 22 § taxermgsförordningen (1956: 623-TF). De har i huvudsakföljande innebörd. Fysisk person som varit bosatt i riket helabeskattningsåret och inte eriagt sjömansskatt är skyldig att utan anmaningavlämna sj'älvdeklara-tion om hans bmttoinläkter av en eUer fleraförvärvskällor uppgått tUl sammanlagt . För skattskyldig somvarit bosatt här bara en del av beskattningsåret eller som eriagtsjömansskatt är deklarationspliktsgränsen i stäUet . Fysisk person skaU vidare deklarera ulan anmaningom hans skattepliktiga tUlgångar enligt 3 § 1 mom. förordningen (1947: 577) omstatlig förmögenhetsskatt under beskattningsåret haft elt värde överstigande150 . Deklarationsskyldighet utan anmaning åvilar också den för vilkengarantibelopp för fastighet skall tos upp som skattepliktig inkomst. Vid bedömningen av deklarationsskyldigheten toshänsyn enbart till skattepliktig inkomst och förmögenhet. I fråga om personer som laxeras enligt de för giftskattskyldig gällande bestämmelsema skall vardera makens deklarationsskyldighetbedömas med h'änsyn till makamas sammanlagda inkomst och förmögenhet. Belräffandeden som skaU taxeras också för barns förmögenhet skall hänsyn tas h'årtill dådeklarationsskyldigheten bestäms. Efter anmaning skall också den, som eljest ärbefriad från deklarationsskyldighet, länma deklaration. Indelningi taxeringsdistrikt m. m. I varje län skaU finnas lokala taxeringsdistriktoch särskilda taxeringsdistrikt. För varje lokalt taxeringsdistrikt skallfinnas en lokal taxeringsnämnd som verkställer taxering inom distriktet i denmån detto inte ankommer på annan taxeringsnämnd. I fögderi skaU finnas minst ett särskUttaxeringsdistrikt, inom vilket särskild taxeringsn'ämnd verkställer taxering avfysiska personer, oskiftade dödsbon och familjestiftelser medinkomstförhållanden av mera invecklad beskaffenhet. I län skaU finnas ett eller flera s'ärskildataxeruigsdistrikt, där särskild taxeruigsnämnd verkställer taxering av andraskattskyldiga än fysiska personer, oskiftade dödsbon och famUjestiflelser. Bl.a. aktiebolag taxeras i sistnämnda slags nämnder (4 § TF). Indelningeni taxeringsdistrikt beslutas av (5 §). För särskUd taxeringsnämnd, som taxerar fysiskapersoner, oskiflade dödsbon och familjestiftelser med inkomstförhåUanden avmera invecklad beskaffenhet, skall förordna en eller flerataxeringsassistenter att biträda nämnden (6 § 2 mom.). Var och en bör, utöver vad deklarationsformuläretföranleder, lämna de upplysningar till ledning för egen taxering, som kan varaav betydelse för taxeringen (31 § 1 mom. TF ålägger vidare var och en att efter anmaning ochi den omfattning, som anges i anmaningen, lämna de ytterligare upplysningar sombehövs för kontroll av egen deklaration eller eljest för egen taxering. Den som'är deklarationsskyldig skall efter anmaning förete kontrakt, kontoutdrag,räkning, kvitto eller annan jämförlig handling, som behövs för kontroll avdeklarationen (31 § 2 mom.). Taxeringsrevision får äga mm hos envar för attkontrollera att deklarations- eller uppgiflsskyldighet enligt TF fullgjortseller för att eljest bereda beskatlningsmyndighet upplysning till ledning vidbeslut om taxering eller eftertaxering. Taxeringsrevision får dock ej göras hosstatligt eUer kommunalt verk, allmän inrättning eller överförmyndare. Vid taxeringsrevision får granskning avsefäkenskaper och anteckningar med därtill hörande verifikationer samtkorrespondens, prolokoll och andra handlingar rörande verksamheten, allt i denomfatlning som finns erforderlig. I fråga om bokföringspliklig skattskyldig fåräven göras kassainventering och lagerinventering. Då taxeringsrevision sker beträffande visstbeskattningsår får också del löpande årets räkenskaper och handlingar granskas(56 § 1 mom. Den som verkställer taxeringsrevision får påfordraatt i den utsträckning, som behövs för del med granskningen avsedda syftet,genast få ta del av handlingar som skaU granskas. Den hos vilken revision skerär skyldig att lämna de upplysningar som fordras för revisionens verkställande,alt lämna tillträde tiU de lokaler, som används i verksamheten, samt lämnanödigt bilräde för granskning av handlingar och vamlager (56 § 2 mom.). Taxeringsrevision skall så långt möjligt ske så attden inte hindrar verksamheten för den som undergår revision. Skattechefen får, när det är påkallat, bestämma lidoch plats för revisionen. Denna får verkställas hos den vars verksamhet skallgranskas. Böcker och andra handlingar som överlämnats förtaxeringsrevision får inte vara tUlgängliga för annan än den som utförrevisionen och biträden till honom samt den som har att övervaka revisionen(56 § 3 mom.). Den som verkställer taxeringsrevision får la del avhandUng av betydelse för revisionen även om den omfattas av tystnadsplikt hosden skatt- eller uppgiftsskyldige. ViU denne åberopa s'ärskUda omständighe- tersom sk'äl för att utlämna handlmgen får länsskatterälten på ansökan besluta atthandlmgen skall undantas från revisionen. Mot skatterättens beslut får talaninte föras (56 § 4 mom.). Beslut om taxermgsrevision meddelas avskattechefen. Denne får uppdra sådant beslut åt bl. a. chefen förrevisionsenheten (57 §). Underlåter den hos vilken taxeringsrevision skeratt tillhandahålla räkenskaper eller andra handlingar får den som beslutatrevisionen förelägga vite på högst . (58 och 123 §§). Vite utdöms avlänsskatterälten (124 §). Förfarandet vid deklaration och taxering är f. n.föremål för en översyn. Jag har inlednmgsvis i korthet redogjort för deundersöknmgar som redan utförts. Enligt min mening bör utredningsarbetet nufortsätto med en fördjupad analys av de framlagda principförslagen om förenkladlöntagarbeskattning och ny taxeringsorganisation i första instans. Härvid börförslagen konkretiseras och föras ut i detalj. Även frågor inom angränsandedelar av beskattningsorganisationen torde böra tos upp. Jag avser att uppdraden fortsatta utredningen åt statskontoret och . Jag beräknaratt utredningsarbetet förts så långt att en mera samladbedömning av de olika frågorna kan göras. Översynen av deklarations- och taxeringsförfarandetsyfiar lUl en effektivare skattekontroll samt ökad rättvisa och likformighetinom beskattningen. vunna erfarenheter tyder på alt påtagliga förbättringari dessa hänseenden kan vinnas genom förenkling av deklarationsskyldigheten ochökat biträde av tjänstemän vid deklarationsgranskningen. I awakton på resultatet av utredningsarbetet böremellertid nu göras sådana ändringar som bedöms angelägna och som ligger ilinje med den ulveckling som eftersträvas. Så är fallet med de åtgärder som jagförordar i det följande. Källskatteulredningens arbeie ochremissbehandlingen därav har utvisat att en definitiv k'ällskatt för det storaflertalet inkomsttagare inte är möjlig med nuvarande materiella skatteregler.Huruvida en sådan beskattning kan genomföras i samband med en genomgripandereform av hela skattesystemet får prövas om en sådan reform blu akluell. Förfolkpensionärerna är frågan om en förenkling av deklarations- skyldigheteni ett annat läge. Etl stort antal folkpensionärer har visserligen pension somöverstiger deklarationspliklsgfänsen . De 'är därför skyldiga attavlämna självdeklaration. Men de har samiidigt rätt till extra avdrag vidlaxeringen med så stort belopp att någon beskattningsbar inkomst inteuppkommer. Någon skatt påförs alltså inte i dessa faU. Att denna gmpp inkomsttagare är deklarationsskyldig'är helt onödigt. I viss utsträcknmg förekommer i praktiken att deklarationinte avges i dessa faU. Många i denna gmpp fuUgör emellertid sin deklarationsskyldighet.Sj'älvdeklarationerna är visserligen tämligen enkla att utföra och attkontrollera. Men de medför ändå besvär för inkomsttagama och elt merarbete förmyndighetema vid sortering och granskning av deklarationsmaterialet. Jagföreslår att hela denna gmpp undantas från deklarationsskyldighet ulananmaning. I fråga om avgränsningen av den gmpp som börbefrias från deklarationsplikt vill jag anföra följande. Rätten till skattefrihet genom extra avdrag vidtaxeringen gäller i försia hand personer med enbart folkpension inklusivepensionstillskott. Rätten till skattefrihet gäller emellertid även ompensionären har en mindre inkomst vid sidan om folkpensionen. Sidoinkomsten kanhär uppgå till högst . för ensamstående och högst . Från kommunalt bostadstillägg bortses eftersom detta numera inte ärskattepliktigt. FörmögenhetstUlgångar på upp till 50 000 kr.påverkar inte rätten till exlra avdrag och därmed inte heller skattefrihetenför pensionsinkoms-len. Vid förmögenheler överstigande . minskar detextra avdraget successivt och skatt kan uppkomma även på folkpensionen. I fråga om gifta pensionärer bedöms rätlen lillextra avdrag med hänsyn tUl båda makarnas inkomst- ochförmögenhetsförhållanden. Det innebär att en gift person med enbartfolkpension inte behöver betala skatt om även maken har enbart folkpension ochden sammanlagda sidoinkomsten utgör högst . Men har maken, fömtomfolkpension t. ex. full tUläggspension beskattas båda makamas inkomst i principfullt ut. I fråga om förmögenhet reduceras regelmässigt det extra avdraget omsumman av makamas nettoförmögenhet överstiger . Befrielsen från deklarationsskyldighet börsjälvfallet omfatta enbart de fall där någon skatt normalt inte uppkommer. Jagföreslår därför att befrielsen omfattar ensamstående foUcpensionär med inkomstav folkpension och därutöver sidoinkomst före avdrag på högst . samtgifta pensionärer där sådana inkomstförhållanden g'åller för makarna tUlsammans.Som ytterligare fömtsättning bör gälla att de skattepliktigaför-mögenhetstUlgångama mte överstiger . för ensamstående eller förmakarna tUlsammans. Vidare bör pensionären ha varit bosatt i landet helabeskattningsåret. Med angivna utformning av deklarationspliktsgränsenbortfaller den obUgatoriska deklarationsskyldigheten i fråga om inkomst föröver 300 000 folkpensionärer. En pension"är som ensam eUer tillsammans medsin make har högre sidoinkomst än . skaU deklarera på samma sätt som hittUls. Detsammagäller i fråga om deklarationsskyldighet på gmnd av fastighets- ellerförmö-genhelsinnehav. Slopandet av deklarationsskyldigheten leder, somframgått av det föregående, inte till någon minskning av den tolalabeskattningsbara inkomsten eller förmögenheten i landet. Något skattebortfalluppkommer därför inte. Förslageti denna del föranleder ändring i 22 § 3 mom. TF. Som framgår av vad jag tidigare anfört skertaxeringsarbelel i försto instans inom tre olika slags laxeringsdislrikl.Flertalet inkomsttogare taxeras i lokalt taxeringsdistrikt. Fysiska personer,dödsbon och fanulje-slUlelser med mer invecklade inkomstförhållanden taxeras isärskilda taxeringsdistrikt. Övriga skattskyldiga, främst aktiebolag och ekonomiskaföreningar, hänförs likaledes till särskilda toxeringsdistrikt. 1 fråga om aktiebolag med ett fåtal delägareinnebär gäUande uppdelning i taxeringsdistrikt att delägama och bolagentaxeras av skilda toxe-ringsnämnder. De olika nämnderna bör visserligen samrådai dessa fall men samarbetet är svårt att upprätthålla i praktiken. För alt fåen riktig taxering av f åmansbolagen och deras defågare är det emellertidnödvändigt att deras taxeringar handläggs i ett sammanhang. Dessa bolag bedrivergivetvis i flertalet fall normal ekonomisk verksamhel. Men del förekommer iviss utsträckning att bolagen begagnas för skatteundandragande i olika former.Som exempel kan nämnas transaktioner i syfte att fördela inkomst på flera personer,förskjuta inkomst framåt i tiden, uttaga rörelseöverskott som lån i ställetför rätteligen skattepliktig inkomst. Det är sålunda från kontroUsynpunkt av väsentiigbetydelse att fåmans-bolagens och deras ägares taxeringar handläggs i ettsammanhang. Det bör därför öppnas möjlighet att hänföra ägare av fåmansbolagtUl samma taxeringsdistrikt som bolaget. Med fåmansbolag har jag h'är avsettbolag med sådan ägarkrets som åsyftas i 54 § femte stycket kommunalskattelagen(1928: 370 KL). Detsamma bör gälla även i fråga om ägare av ekonomisk förening.Den närmare fördelningen av deklarationer ankommer sedan enligt TF på denlokala skattemyndigheten efter samråd med skattechefen i länet. Samordningenav taxeringarna bör emellertid mte nu vara obligatorisk