prop · FV03120 · 1972-12-31 00:00:00 — Man vitsordar allmänt att den kontantmässiga redovisningsmetodeninte svarar mot det moderna jordbmkets krav och att tiden är inne att införasamma redovisningsmetod för jordbmksföretag som för rörelse. Bland deremissinstanser som tiUstyrker förslaget om att konlanlprmcipen awecklas heltbefinner sig kammarrätten, , allmänna ombudet förmellankommunala mål, lantbruksstyrelsen, flertalet länsstyrelser. , Föreningen auktoriserade revisorer, Kooperativa förbundet.Lantbrukarnas riksförbund. , , , , ochTCO. Flera remissinstanser framför betänkligheter motförslaget att samtliga jordbmkare skall gå över till bokföringsmässigredovisningsmetod. I dessa yttranden förordas alt hänsyn tas tUl främstinnehavare av mindre jordbrak. TUI dessa instanser hör länsstyrelserna iBlekinge, och , och , utredningom bokföringslagstiftningen, och . I samma riktning yttrar sig lantbruksnämnderna i ochVärmlands län samt . Erinringar framförs i några remissyttranden ävenmot den föreslagna ordningen för en Övergång. Flera remissinstanser förordarvidare en schablonbeskattning av vissa jordbmksfastigheler och mangårdsbyggnader. 1 fråga om kontantprincipens tUlämpning anförkammarrätten att de svårigheter som kommittén påtalat utan tvivel är att ansesom nackdelar. Kammarrätten ifrågasätter emellertid om nackdelarna är så aUvarligaatt de i och för sig bör föranleda ett utdömande av kontantprincipen.Beträffande den bokföringsmässiga redovisningsmetoden delar kammarrättenkommitténs uppfattnmg att denna metod erbjuder fördelar i flera olUiahänseenden. Kammarrätten ansluter sig vidare till uppfattnuigen att en partiellobUgatorisk skyldighet alt tillämpa bokföringsmässig redovisnuig ej är ettlämpligt alternativ. Likaså torde framför allt praktiska svårigheter tala emotden av kommittén diskuterade modifierade kontantprincipen, vilken som kommitténfunnit inte skulle kommaatt avvika särskUt mycket från en bokföringsmässig redovisningsmetod.Kammarrätten kommer fram till alt den föreslagna reformen ter sig så angelägenatt dess genomförande inte längre synes böra uppskjutas, även om vissasvårigheter kan förutses vid en obligatorisk övergång tUI bokföringsmässigredovisning för alla jordbrukare. i understryker attkontantprincipen i hög grad fört med sig osäkerhet i rättstUlämpningen i varjefall hos de instanser taxeringsnämnd och prövningsnämnd där det helt övervägandeanlalet tvistefrågor avgjorts. Elt bibehållande av kontantprincipen kommer,med den inriktning jordbrakel numera har, atl öka denna osäkerhet och därmedbli tUl allt större nackdel för jordbra-kama i vårt land. Då del ofta gällerbetydande belopp anser att det rådande läget måste betecknas somytterst otUlfredsställande. Liknande synpunkter framförs av länsstyrelserna iHallands och . vitsordar alt tillämpningen av den kontantmässigaredovisningsmetoden har visat sig föranleda ett otal skattetvister, därvidgränsdragningen mellan realisation och löpande försäljning av djur samtavdragsrätten vid byte av inventarier dominerar. Lantbruksstyrelsen framhåUer atl förslaget innebären skattereform av mycket stor ekonomisk betydelse för den enskildelantbrakaren med hänsyn tUl bl. a. de möjligheter tUl konsolidering ochresultatutjämning som reglema ger. Från de synpunkter styrelsen företräder ärförslaget av särskilt intresse främst genom att stimulera och underlättainvesteringarna och därmed befrämja rationaliseringen inom lantbraket. Enligtstyrelsen har gällande skatteregler i det avseendet närmast en hämmande effekt. Lantbrukets skattedelegation, vars yttrandeLantbrukarnas riksförbund och Sveriges Skogsägareföreningars riksförbundhänvisar till, finner vid sin granskning av betänkandet de framlagda förslageni slort sett väl underbyggda. Delegationen anför alt frågan om en obligatoriskövergång tUl bokföringsmässig inkomstredovisning inom lantbraket har diskuteratslänge och ter sig som ofrånkomlig mot bakgrunden av den allt snabbare tekniskaoch ekonomiska utvecklingen. Även den fortskridande rationaliseringen inomlantbruket understryker denna bedömning. Delegationen anser det ocksåbetydelsefullt att beskattningsreglerna för lantbmk och rörelse i störstamöjliga utsträckning blir likformiga. utredning om bokföringslagstiflningentillstyrker obetingat alt förslagen genomförs för de större jordbrukens del menfinner frågan om de mindre jordbrukens bokföring svårbedömbar. Beträffande destörre jordbruken konstaterar utredningen alt det moderna jordbruketkännetecknas av ett stort utbyte av varor och Ijänster. Det skiljer sig därvidinle särskUt från annan näringsverksamhet. seringhar vidare medfört atl verksamheten drivs alllmer under i huvudsak sammaförhållanden som annan kommersiell eller industriell verksamhet.Jordbruksmaskiner kräver dessutom ofta stort kapital som många gångeröverstiger utgifterna för liUgångarna i en bokförings-pliktig rörelse avmotsvarande sloriek. För finansieringen av den löpande driften behöverjordbrukaren i regel även relativt stor kredil. Den är ofta större än den somen hantverkare eller lar i anspråk. påpekar att en aUmän övergångtiU bokföringsmässig redovisning kan få vissa konsekvenser som inte närmareanalyserats av kommittén. Den aUmänna strakturalvecklingen i näringen kanpåverkas genom atl en del jordbrukare upphör med jordbruksdriften lidigare ände annars skulle gjort på grund av all de tvingas över lUl en för dem obekantdeklarationsmelod som för många kan verka komplicerad och därför avskräckande.Vidare kan också produktionsutvecklingen påverkas genom altlönsamhetsrelationerna mellan olika produktionsgrenar i viss utsträckningändras genom byte av deklarationsmetod. Flera renussinstanser tar upp frågan i vad mån enbokföringsmässig redovisning kan antas komma atl medföra väsentiigt merarbetejämfört med en kontantmässig redovisning. Alt själva övergången kommer atlinnebära svårigheter påpekas i flera remissvar. i anser det uppenbartatt en viss insats måste göras från en del jordbrukares sida för att fånga uppinnebörden av och tekniken hos den föreslagna metoden. Del övervägandeflertalet av dagens jordbrakare torde dock enUgt uppfattningvara vuxna uppgiften utan andra besvärligheter än dem som alltid följer medtUlkomsten av ny lagstiftning av något så när genomgripande omfattning.Länsstyrelsen understryker emellertid önskvärdheten av en upplysningskampanjfrån . Flera andra remissinstanser, bland demlantbruksstyrelsen, lantbruks-högskolan, länsstyrelserna i , Malmöhusoch samt flera lantbruksnämnder, framhåller vikten av enallsidig information. Kammarrätten bekräftar all, som kommittén påpekat,belydande förändringar har skett i avseende på jordbrakarnas möjligheter attbemästra bokföringsmässig redovisning sedan tillkomsten av 1951 årslagstiftning. Ett stort antal jordbrukare har också numera gått över tillbokföringsmässig redovisning. Belräffande åtskilliga jordbrakare kan därförpåståendet att de ej kan klara av en bokföring te sig överdrivet men i mångafall torde enligt kammarrätten farhågorna ändå ha visst fog. Frånsett depraktiska problemen i samband med en övergång förutser kammarrättensvårigheter även för många skattskyldiga, exempelvis när det gäUerupprättande av invenlariebok. Visserligen kräver, såsom kommittén framhållit,förmögenhetsredovisningen uppgifter som kan anses förutsätta en balansräkning,men beträffande ett slorl antal skallskyldiga är dessa uppgifter av ringa betydelse,nämligen för dem vilkas förmögenheter ej är av den storleksordningen altförmögenhetsskatt kommer i fråga. Vid bokförUigsmässig in-komslredovisning blirförhåUandena annorlunda såväl för de skattskyldiga som förtaxeringsfunktionärer. Kommitténs uttalande sedan man berört kraven påförmögenhelsredovisning all den enda skillnaden mellan kontantmässig ochbokföringsmässig redovisning i vissa fall blir alt avdrag förersällningsanskaffning byts ut mot värdeminskningsavdrag, torde vara någotöverdrivet. i län framhåller atträkenskaper i viss utsträckning finns hos jordbrukare med konlanlredovisning.I många fall torde dessa räkenskaper vara av sådan art och omfattning all ingeneller ringa komplettering skulle fordras för atl övergång tUl bokföringsmässigredovisning i taxeringshänseende skulle kunna ske. föralsälterdärför all en övergång lill bokföringsmässig redovisning inle skulle blinämnvärt betungande för flertalet jordbrakare. Även i anser att densakliga skillnaden meUan deklaralionsunderlag i form av anteckningar ominkomster och utgifter och s. k. enkel bokföring i verkligheten inle är såstor. Ifyllandet av en jordbraksbilaga när hänsyn skall tas till lager,fordringar och skulder innebär likväl någol nytt och omställningsproblem kanuppkomma. En förutsättning för att reformen skall kunna förverkligas tordedärför vara att sakkunnig deklarationshjälp kan erhållas. hartagit del av några bokföringsböcker som f. n. används av jordbmkare och harfunnit dem ändamålsenliga även i ett nytt system. Mycket skulle säkerligenkunna vinnas, påpekar , om man genom ett samarbele mellanriksskatteverket och jordbrukarnas organisationer mer än som skettkunde utforma och anpassa elt enkelt bokföringsunderlag för jordbruksbilaganoch dess underbilagor. I detta sammanhang anmärker vidare alldeklarationer lämpligen bör upprättas jämsides för makar och andrahushåUsmedlemmar med hänsyn till bl. a. de nya reglerna om förvärvsavdrag. Ävenom arbetsbelastningen hos deklaralionsmedhjälparna således kommer alt ökahögsl väsentiigt, torde svårigheterna enligt mening inle varavärre än de som uppstod vid mervärdeskattens införande. En liknandeinformations- och kursverksamhet som då ägde rum kan förväntas även vid en obligatoriskövergång från kontanlmeloden lill bokföringsmässiga grander. Enligt de erfarenheter som redovisas avlänsstyrelsen i är de flesta av dem som utnyttjar rätlen atttillämpa bokföringsmässig inkomslredovisning till levnadsåren yngrejordbrukare i länet. Antalet äldre jordbrukare i länet som lillämparbokföringsmässig redovisning är sålunda obetydligt. Flertalet yngrejordbrukare har hUlills före- dragitatt tillämpa kontanlprincipen på grund av att de inle ansett sig kunna bemästravare sig reglema i jordbruksbokföringsförordningen eller reglerna förupprättande av självdeklaration vid tillämpning av bokföringsmässiga gmnder.Koslnaderna för anUtande av sakkunnigt biträde lorde även ha bidragit till attetl så ringa antal jordbrukare hittiUs övergått tUl bokföringsmässigredovisning. utredning om bokföringslagstiftningen, somframhåller alt den ännu inte närmare bearbetat frågorna om bokföringsskyldighetför mindre rörelser, gör följande uttalande. Ulredningen finner sannolikt alt enbokföringsskyldighet och en taxering efter bokföringsmässiga grunder ipraktiken kan ställa de mindre förelagen inför beaktansvärda svårigheter. Mångakommer alt se sig nödsakade att anlita hjälp för bokförings- ochdeklarationsarbe-let. Godtagbara förhållanden nås då endast om hjälpen är välkvalificerad. Kvalificerad hjälp kan bli förhållandevis dyrbar och de minstaföretagarnas ringa resurser kan medföra att en sådan hjälp ter sig ekonomisktbetungande för dem. Inte sällan lorde det dessutom vara svårt alt pårörelseorlen få tag i lämplig hjälp. Somredan nämnts har många remissinstanser tillstyrkt alt alla jordbrukare efleren övergångsperiod skall redovisa inkomst av jordbraksfastighet enUgtbokföringsmässiga grunder. I några yttranden har man emellertid ställt sigtveksam lill frågan om även innehavare av mindre jordbrak skall vara skyldigaatt övergå till denna metod. Lantbrukets skattedelegation framhåller att fråganom undantag skall göras för brukare av mindre enheler diskuterats ingående inomdelegationen såsom varande kanske den väsentligaste i hela utredningsarbetet.Delegationen har funnit att de synpunkter kommitlén anlagt på frågan är välmotiverade. Det kan enligt delegationens mening håUas för visst attmorgondagens generation av lantbrukare, oavsett en tvångs-mässig övergång tillbokföringsmässiga grunder, kommer att tiUämpa delta redovisningssystem. a. alt kontantprincipens nackdelar blir än mer accentuerade närlantbruket i enlighet med kommitténs förslag erhåller regler för avskrivning avbyggnader m. m. motsvarande de som gäller för rörelse. Kvar slår dock fortfarande frågan om även brukareav mindre lantbruk skall vara skyldiga att överge kontantprincipen.Delegationen är emellertid medveten om omöjligheten att i det långa loppet haskUda redovisningssystem vid sidan av varandra enbart inom inkomstslagetjordbruksfastighet. Med hänsyn härtill samt till all den föreslagna successivaövergången lorde innebära, att en övergång över huvud taget inle aktualiserasför många av de äldre lantbrukarna, har delegationen kommit till denslutsatsen, alt övergången lUl bokförUigsmässig redovisning i enUghet medkommitténs förslag bör omfatta samlliga lantbrukare. En liknande tankegång framförs av iVästmanlands län, som också nämner de gränsdragningsprcblem som uppkommer omtvå olika meloder för inkomstredovisning behålls. Bland de instanser som ifrågasätter, om del ärlämpligt att hell överge den kontantmässiga redovisningsmetoden, ärlänsstyrelsen i , som uppger alt anlalet skattepliktigajordbruksfastigheter uppgick till 24 769 taxeringsenheter.Länsstyrelsen befarar att alla jordbmkare inte har en så ordnad bokföring atten övergång kan bli till någon nytta vare sig för jordbrukaren själv eller förbeskattnmgsmyndighelerna. Svårigheterna att få sakkunnig bokförings-ochdeklarationshjälp är stora i inlandet, där de flesta småjordbruken finns. Enbruttoomsättning av högst . bör enligt mening inteföranleda tvång att övergå till bokföringsmässig redovisning. i och länifrågasätter likaså, om inte av praktiska skäl de minsta jordbraken bör få hakvar möjligheten att tillämpa kontantmässig redovisning, eventuellt imodifierad form. Denna möjlighet skulle förslagsvis kunna förbehållas dejordbrukare för vUka redovisningsskyldighet enligt mervärdeskalieförordningeninle föreligger, dvs. för dem som för kalenderår har en mervärdeskalte-pliktigomsättning av högst . Det är här fråga om sådana mindre jordbruksfastigheter,som huvudsakligen utnyttjas för bosladsändamål som permanenlbostad ellerfritidsbostad och där egentlig jordbruksdrift inte alls förekommer ellerförekommer i endast ringa omfaitning i förening med annan, merainkomstbringande, verksamhel. Med hänsyn lill att nedläggningstakten vadgäller småbruk knappast kommer alt minska torde driften på elt betydande antalav dessa mindre jordbruksegendomar komma att upphöra eller sammanläggning atlske till större enheter . Att ålägga ägare eller brukare av nuifrågavarande kategori jordbruksfastigheter bokföringsmässig redovisning kanknappast vara påkallat. har för övrigt övervägtatt föreslå någon form av schablontaxering för mindre jordbruksfastigheter medhuvudsaklig karaktär av bosladsfastighet men har inle framlagt någol förslaghärom i betänkandet. Lantbruksnämndeni län framför liknande synpunkter. i föreslår att äldrebrukare av omsätt-ningsmässigt mindre jordbraksfastigheter undantas frånskyldigheten atl övergå tiU bokföringsmässig redovisning. Åldersgränsen skulledärvid kunna anknytas tUl gällande regler om avgångsvederlag till äldrejordbrukare. i anmärker i anslulninglill den föreslagna tidplanen för övergångsskyldighelen att en inle oväsentligdel, minst en tiondel av en yrkeskår, normalt upphör med sin verksamhet underen femårsperiod. Inom jordbruksnäringen kan avgången under perioden 19731977förväntas bli avsevärt slörre beroende dels på minskningen avantalet brukningsenheter, dels på den höga genomsnittsåldern hos de nuverksamma jordbrukarna. anser det av flera skäl knappastmeningsfullt att av dessa skattskyldiga kräva en övergång lill nyredovisningsmetod före verksamhetens upphörande. Som en lösninglänker sig elt dispensförfarande, enligt vUket kontantmässigredovisning får tillämpas under den föreslagna övergångstiden, om del medhänsyn till ålder, upphörande av arrende eller annan särskUd omständighet kananses sannolikt all verksamheten kommer alt avvecklas före ingången av år1978. förordar någon formav dispensförfarande för jordbrukare med låg omsättning. Dispens från enobligatorisk övergång skulle kunna erhållas under exempelvis en femårsperiodefter del all obligatoriet för dem skulle träda i kraft , omde så önskar och räknar med att aweckla sina jordbruk.Förbundet framhåller alt valfrihet sålunda bör finnas för denna kategorijordbmkare. utredning om bokföringslagstiftningenifrågasätter om man inte nu bör dröja med ett ställningstagande beträffande demindre jordbruken till dess man hunnit bearbeta de erfarenheter som vinns avde större jordbrukens övergång. yttrar sig i sammariktning. Även lantbruksnämnden i anser allnågon tidsbestämd övergång inle skall fastställas för idkare av jordbruk meden omsättning av högst . utan all della bör anslå lUl dess frågan omschablontaxering utretts. Tidplanenför övergång m. m. Flertalet renussinstanser har tillstyrkt deföreslagna reglema för en successiv övergång tUl bokföringsmässig redovisning.I några yttranden föreslås emellertid att reformen uppskjuts etl eller etl parår. Flera instanser anser vidare att den föreslagna övergångsperioden är förknappt tilltagen. Viss kritik riktas också mot kommitténs förslag atl enövergång tUl ny redovisningsmetod inte skall få ske under det år en jordbrakareupphör med sin verksamhet. fastighetstaxeringsutredning ochFöreningen auktoriserade revisorer förordar att en lagstiftnuig på grand avkommitténs förslag genomförs tidigast fr. o. m. , närregler kan före-Ugga om det av kommittén diskuterade taxerade byggnadsvärdet.Fas-tighelslaxeringsutredningen framhåUer att det f.n. inte är möjligt attbedöma den närmare innebörden av det blivande byggnadsvärdebegreppet i frågaom jordbraksfastigheter. Enligt utredningens mening är det såväl principielltsom praktiskt olämpligt att en lagstiftning om generell bokföringsmässigredovisning av jordbraksinkomst antas så länge en avgörande faktor för lagstiftningenär okänd. Även om en lagstiftning ombokföringsmässig redovisning i jordbraket är angelägen, bör man dröja med attgenomföra förslagen tills metoden för bestämmande av det särskildabyggnadsvärdet fastiagts och tillämpats vid taxeringen. Lantbrukshögskolananmärker all det från rättvisesynpunkt skulle vara att föredra om tidpunktenför tvingande övergång tUl bokföringsmässig redovisning hade kunnat sältaslika för alla skattskyldiga, t. ex. . Högskolan anser atl omman för atl få tillfredsställande spridning måste tillämpa en tidtabellliknande den kommittén föreslår, tidpunkten för förslagets genomförande börskjutas , eftersom liden alt planera övergången till nyttredovisningssystem annars blir mycket knapp. Möjlighet bör dock finnas för dejordbrakare som så önskar att från ingången av tiUämpa de nya reglema. Även i län samtlantbruksnämnderna i och förordar att reformen skjutsnågot år, främst med hänsyn till behovet av en omfattande information. Fleralänsstyrelser uttalar tveksamhet om de praktiska möjlighetema att genomföra enövergång lill bokföringsmässig redovisning i den takt som kommittén föreslagit.I yttrandena hänvisar man allmänt lUl förhåUandena i det egna länet och denanhopning av övergångar som kan förväntas särskilt av denföreslagna femårsperioden. Även några lantbruksnämnder berör frågan. För ensexårig övergångsperiod uttalar sig i ochlantbruksnämnden i län. En sjuårig period förordas av länsstyrelserna iKronobergs och . i anser likaså attövergångama bör utsträckas över än . Lantbruksnämndeni län pekar på möjUgheten alt differentiera omsättningsgränserna förolika delar av landet, så att övergångarna blir jämnt fördelade påtaxeringsåren 19741978 i olika län. Även i länfinner det önskvärt att bestämmelserna anpassas så att en bättre fördelning påde olika övergångsåren erhålles. framhåller alt enligtkommitténs förslag endast ett fåtal jordbmkare i länet har skyldighet attövergå av övergångstiden, medan av jordbmkarnaskulle övergå det sista årel, . Länsstyrelseni anser en förlängning av övergångstiden önskvärd i fråga ombrakama av de minsta enheterna. Därigenom skuUe större utrymme skapas för ennaturlig avgång med bibehållande av kontanlmeloden. föreslår atlövergången per kommer att omfatta jordbrak med en omsättningav 30 000 ler. eller mera och att återstoden av landels jordbrakare skallövergå lill bokföringsmässig redovisning . Förslaget om införande av en undantagsregelinnebärande förbud för den jordbrakare, som avvecklar sitt jordbruk, all sammabeskattningsår övergå tUl bokföringsmässig redovisning avvisas av Hushåll- ningssällskapensförbund, Lantbrukets skattedelegation och Svenska revisorsamfundet. Enjordbrukare bör i sådana fall ha valfrihet, framhåller dessa instanser, attantingen behålla kontantprincipen eller övergå tiU bokföringsmässigredovisning. Mot kommitténs uppfattning att laxeringsresultalet ofta blirmissvisande, om övergång sker i samband med att jordbruket upphör, invänderdelegationen bl. Konunittén tycks härvidlag ha lyssnat tiU den oftahörda kritiken från fiskalt håll, vilken går ut på att dyUka övergångar skiUlemedföra materieUt ograndade förlustavdrag, beroende på att den likvid, somerhålls för mventarieraa vid aweckUngen, i regel betydligt understiger detfastställda ingångsvärdet. KritUt av detta slag bottnar dock i en felsyn. Denbärande tanken bakom systemet med ingångsvärden är att de skall motsvara denurspmngliga och vid taxering icke avdragna nyuppsätlnmgskostnaden. Det ärsåledes inte någontmg mot denna grandprincip stridande alt ingångsvärdet kanbetydligt överstiga inventariernas aktuella saluvärde. Elt sådant förhåUandeinnebär endast, alt det under tidigare itmehav förevarit en direktvärdeminskning på inventariebeståndet, vUken på gmnd av kontantprincipenskonstmktion inle kunnat utnyttjas vid taxeringar den uppkommit. Detvid avvecklingen uppkomna underskottet innebär således ingenting annat än härigenom ges en berättigad möjlighet att ta igen avdrag, som inte tidigarekunnat tillgodogöras. i påpekar attavyttringen av en jordbmksfastighet i realiteten omspänner en relativt långperiod av planeringar och förhandlingar som ofta överskrider ettkalenderårsskifte. I sådana fall ger inte heller den föreslagna undantagsregelnhelt tillfredsställande möjligheter tUl en skattemässigt lUrformig bedömning.Sålunda har en skattskyldig enligt förslaget möjlighet att i slutet av ettbeskattningsår med kontantredovisning försälja djurbesättningen med enskattefri realisation. Efter övergång tiU bokföringsmässiga grunder ochredovisning enligt denna metod ett beskattningsår, som därvid torde kunnaomfatta än , kan han försälja maskinerna med enbokföringsmässig försäljningsförlust som blir avdrags-giU. Undantagsregeln bördärför enUgt mening utformas så att övergång tiU nyredovisningsmetod ej får ske av t. ex. föreupphörandet av verksamheten. Lantbrukets skattedelegation går in på detomsättningsbegrepp som enligt förslaget kommer alt avgöra när obUgatoriskövergång till bokföringsmässig redovisning skaU ske. Delegationen vill i detta avseende fästauppmärksamheten på de s. k. leveransrotköpen. Dessa har formellt karaktären avawerkningsupp-drag men är tUl gagnet närbesläktade med upplåtelser avawerknings-rätt. Enligt uttalande av riksskattenämnden får leveransrotköp i mervärdeskattehänseendebehandlas som upplåtelse av awerkningsrätt. Även i inkomslskattehänseende harregeringsrätten i ett utslag rörande insättning på skogskonto intagit sammaståndpunkt (RÄ 1970: Fi 1373). Enligt delegationens uppfattning framstår detsom naturligt att även vid dennu aktueUa gränsdragningen leveransrotköp skaU beaktas endast med sinanettobelopp. Svenskarevisorsamfundet anför liknande synpunkter. Schablonbeskattningav vissa jordbruksfastigheter m. m. Frågan om införande av en schablonmetod förberäkning av inkomst av vissa jordbruksfastigheter berörs i vissa yttranden. fastighetstaxeringsutredning förklarar sigi viss mån dela kommitténs uppfattnmg att mindre jordbruksfastigheter, däregentlig jordbruksdrift inte förekommer, bör schablonbeskattas.