prop · FV035 · 1972-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1972 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag tiU skadeståndslag m. m.; ven slottden Kungl.Maj:t viU härmed, under åberopande av bUagda utdrag av StatsrådsprotokoUet överjustitieärenden och lagrådets protokoU, föreslå rUcsdagen att bifaUa de förslagom vars avlåtande tUl föredraganden hemställt. Genompropositionen läggs fram förslag tUl skadeståndslag jämte förslag tiU vissaföljdändringar i annan lagstiftning. Förslagetinnebär, att motsvarighet till de nuvarande allmänna ska-deståndsbestämmelsemai 6 kap, strafflagen (SL) tas upp i en särskild skadeståndslag, I dessahänseenden innebär förslaget sakUga ändringar av betydelse endast såvitt gäUerbams skadeståndsansvar. Regeln i 6 kap. 6 § SL om att skadeståndsansvaret förbam under skall bestämmas på gnmdval av en skäUghetsprövning utsträcksatt gälla bam under . Vid bestämmande av skadestånd för bam eller psykisktsjuka personer skaU det enUgt förslaget tas större hänsyn änhittiUs tUl förekomsten av ansvarsförsäkring. En viss utvidgning avtUlämpningsområdet för bestämmelsen i 6 kap, 3 § SL om ersättning för psykisktlidande föreslås, I övrigt sker endast en modemisering och systematiskomarbetning av bestämmelsema i 6 kap. SL. FörslagetinnehåUer vidare bestämmelser om skyldigfhet för arbetsgivare att ersättaskada som hans arbetstagare våUar i tjänsten (s. k. principalansvar), IförhåUande tiU vad som er f.n. enligt grundsatser som UtbUdats i rättspraxisinnebär förslaget att principalansvaret utvidgas tiU att omfatta allaarbetstagare och inte bara dem som tiUhör drifts- eUer arbetsledningen ellerhar en ansvarsfull ställning. Som arbetstagare skaU räknas också vämpliktigam. likställda samt i vissa fall interner på anstalter, elever vid skoloro.d, och andra som utför arbetsuppgifter imder anstäUningsliknandeförhållanden. 1- Bihang titt protokoll 1972. 1 saml Nr 5 svarskall enligt förslaget krama jämkas, om det skuUe bli oskäligt betungandeeller, vid sakskada, om jämkning bör ske av hänsyn tiU föreUggandeförsäkringsförhåUanden. Vidareupptar förslaget bestämmelser om skadestånd i offentUg verksamhet, vilkasaknar motsvarighet i gäUande rätt, EnUgt förslaget skaU staten eUer konununersätta person- eUer sakskada eUer direkt tillfogad allmän förmögenhetsskada -s.k. ren förmögenhetsskada - som våUas genom fel eller försimimelse vidutövning av offentlig myndighet. Ersättning skall dock utgå endast om de kravhar åsidosatts som med hänsyn tiU verksamhetens art och ändamål skäligen kanstäUas på dess utövning. Den skadeUdande är inte heUer berättigad tillersättning för skada som hade kunnat undvikas genom överklagande av felaktigtbeslut. Ersättning för ren förmögenhetsskada genom intrång i näringsverksamhetskall utgå endast på grundval av en skäUghetsprövning, Ersättningstalan skaUenUgt förslaget inte kunna föras med anledning av beslut av Kungl. Majrt,, högsta domstolen, regeringsrätten eller försäkringsdomstolen, ominte bedutet undantagsvis har upphävts eller ändrats. Statens eller kommunsansvar enligt dessa regler skaU kunna jämkas enligt den nämnda regeln omjämkning av principalansvar. SlutligeninnehåUer förslaget en helt ny bestämmelse som begränsar arbetstagaresskadeståndsansvar. En arbetstagare skaU enligt förslaget vara skyldig attersätta skada som han vållar genom fel eUer försummelse i tjänsten endast iden mån det med hänsyn till omständigheterna föreUgger synnerliga skäl. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft , 1972: 5 3 Härigenomförordnas som följer, 1 § I denna lag meddelade bestämmelser om skadeståndtiUämpas, om ej annat är särskUt föreskrivet eUer föranledes av avtal eUer iövrigt följer av regler om skadestånd i avtalsförhåUanden, 2 § Med ren förmögenhetsskada förstås i denna lagsådan ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon Uder person-eUer sakskada. Skadeståndsansvarpå grund av eget vållande 1 § Var och en som uppsåtUgen eUer av vårdslöshetvåUar person-eUer sakskada skaU ersätta skadan, såvida icke annat följer avdenna lag. 2 § VåUar någon som ej fyUt person- eUersakskada, skaU han ersätta skadan i den mån det är skäUgt med hänsyn tUl hansålder och utveckling, handlingens beskaffenhet, föreUggande ansvarsförsäkringoch andra ekonomiska förhåUanden samt övriga omständigheter. 3 § Den som våUar person- eller sakskada underinflytande av sinnessjukdom eUer sinnesslöhet skaU ersätta skadan i den måndet är skäUgt med hänsyn tUl hans sinnestillstånd, handlingens beskaffenhet,föreUggande ansvarsförsäkring och andra ekonomiska föiliåUanden samt övrigaomständigheter. Detsamma gäUer om någon vållar sådan skada under inflytande avannan rubbning av själsverksamheten och rubbningen icke är självförvåUad ochtiUfålUg. 4 § Den som våUar ren förmögenhetsskada genom brottskaU ersätta skadan enUgt vad i 1-3 §§ är föreskrivet i fråga om person- ochsakskada. Skadeståndsansvarför ail>efsgivare och det allmänna 1§ Den som har arbetstagare i sin tjänst skaU ersätta person- eUer 1972: 5 4 sakskadasom arbetstagaren våUar genom fel eUer försummelse i tjänsten. MotsvarandegäUer i faU då arbetstagare i tjänsten våUar ren förmögenhetsskada genombrott. 1 fråga om skadeståndsansvar för staten eUer konununvid myndighetsutövning gäUer vad nedan i detta kapitel sägs, 2 § Staten eUer kommun skaU ersätta personskada,sakskada eUer ren förmögenhetsskada, som våUas genom fel eUer försummelse vidmyndighetsutövning i verksamhet för vars fuUgörande staten eUer kommunensvarar. Vadsom sägs i första stycket om kommun gäUer också landstmgs-kommun,kommunalförbund, församUng och kyrkUg samfäUighet, 3 § Ersättningsskyldighet enUgt 2 § föreUgger endastom de krav har bUvit åsidosatta som med hänsyn tiU verksamhetens art ochändamål skäUgen kan stäUas på dess utövning, 4 § Om den som lidit skada genom felaktigt beslut vidmyndighetsutövning har utan giltig anledning underlåtit att föra talan omrättelse eller att använda särsldlt rättsmedel, utgår ej ersättning för skadasom därigenom kunnat undvikas. 5 § Ersättning enligt 2 § för ren förmögenhetsskadasom uppkommit tUl följd av intrång i näringsverksamhet utgår endast i den måndet är skäligt med hänsyn tiU intrångets art och varaktighet, felets ellerförsummelsens beskaffenhet och övriga omständigheter. 6 § Skadestånd enligt 1 eUer 2 § kan jämkas, omskadeståndet finnes oskäUgt betungande med hänsyn tiU den skadeståndsskyldigesekonomiska förhållanden och övriga omstängiheter. Vid sakskada kan jämkningockså ske om det är skäUgt med hänsyn till föreUggande försäkringar eUerförsäkringsmöjUgbeter, 7 § Talan om ersättning enligt 2 § får ej föras medanledning av beslut av Konungen i statsrådet eUer eUer av högstadomstolen, regeringsrätten eUer föisäkringsdomstolen, om icke beslutet upphävtseUer ändrats. Sådan talan får ej heUer föras med anledning av beslut av lägremyndighet mot vilket talan fullföljts hos Konungen i statsrådet, högstadomstolen, regeringsrätten eUer försäkringsdomstolen utan att beslutet upphävtseUer ändrats, 8 §Bestämmelsema i detta kapitel gäller ej i fråga om sådan skada i följd av trafik med motorfordon som våUats av fordonets förare, i den mån ersättning för skadan skaU utgå enUgt lagen (1929: 77) om traSk- 1972: 5 5 försäkringå motorfordon eUer skaU utges antingen av någon som i egenskap av fordonetsägare är ansvarig för skadan men enUgt 4 § nänmda lag är befriad fråntrafikförsäkringsplikt eUer av staten enUgt lagen (1939:776) med vissabestämmelser rörande trafikförsäkring å motorfordon, som nyttjas av staten, m.m. 9 §Skadeståndsansvar enUgt detta kapitel åvilar ej staten eUer kom mun med anledning av fel eUer försummelse vid lotsning. 10 §Talan om ersättning enUgt 2 § med anledning av dom eUer be slut av hovrätt, allmän underrätt eUer krigsrätt väckes vid den domstol som enligt 2 kap, 2 § eUer 3 kap. 3 § är behörig att upptaga mål om ansvar eUer enskUt anspråk på grund av ämbetsbrott av domare vid den domstol som meddelat domen eUer beslutet. Mot svarande gäUer i fråga om ersättningstalan enligt 2 § med anledning av beslut eUer åtgärd av tjänsteman som anges i nänmda lagrum i rätte gångsbalken. Sådan talan med anledning av beslut av Konungen i stats rådet, , högsta domstolen eUer regeringsrätten väckes i högsta domstolen. 1§ För skada, som arbetstagare våUar genom fel eUer försummelse i tjänsten, ärhan ansvarig endast i den mån synnerliga skäl föreUgger med hänsyn tiUhandlingens beskaffenhet, arbetstagarens ställning, den skadeUdandes intresseoch övriga omständigheter, 1 §Bestämmelserna i denna lag om skyldighet att ersätta personskada tiUämpas också i fråga om Udande, som någon tillfogar annan genom brott mot den personUga friheten, genom annat ofredande, som inne fattar brott, eUer genom ärekränkning eUer dylik brottsUg gärning. Densom har gjort sig skyldig tiU ärekränkning eUer dylik brottsUg gäming eUer someljest är skadeståndsskyldig med anledning av sådant brott kan på yrkande avden kränkte i mål om mingen efter omständighetema åläggas att bekostatryckning i en eUer flera tidningar av dom i målet. 2 §Skadestånd tiU den som tillfogats personskada omfattar ersättning för läkararvode och annan kostnad tiU följd av skadan, för hinder eUer förlust i den skadades näring, för sveda och värk samt för lyte eUer annat stadigvarande men. 1972: S 6 3 § Den som enUgt lag har rätt tiU underhåU av någonsom blivit dödad skall, om han tiU följd av dödsfaUet kommer att sakna erforderligtunderhåll, av den som är skadeståndsskyldig med anledning av dödsfaUet erhäUaersättning efter vad som finnes skäligt med hänsyn tiU dennes ekonomiskaförhållanden och omständighetema i övrigt. Ersätt-nmgen kan bestämmas att utgåpå en gång eller på särskilda tider. 4 § Vid sakskada omfattar skadeståndet ersättning försakens värde eller för reparationskostnad och värdeminskning, för annan kostnadtiU följd av skadan samt för hinder eUer förlust i den skadelidandes näring. 5 § Om våUande på den skadeUdandes sida har medverkattiU skadan, jämkas skadeståndet efter vad som finnes skäUgt, 6 § SkaU två eUer fiera ersätta samma skada, svararde soUdariskt för skadeståndet, i den mån ej annat följer av att begränsninggäUer i den skadeståndsskyldighet som åvilar någon av dem, 7 § För skada som våUats genom underlåtenhet att avslöjabrott utgår ej ersättning enUgt denna lag enbart på den grund att straff förunderlåtenheten kan följa enhgt 23 kap, 6 § första stycket . 8 §Vid tiUämpning av denna lag skaU med arbetstagare likstäUas vämpliktiga och andra som fuUgör i lag föreskriven tjänstgöring, de som under utbUdning vid skola eUer vård i anstalt utför arbete som tiU sin art liknar sådant som vanligen utföres av arbetstagare samt de som för annans räkning eljest utför arbete imder omständigheter liknande dem som förekommer i anställningsförhållande. Dennalag träder i kraft , då 6 kap. strafflagen, lagen (1899: 58 s.1) om ersättning av allmänna medel i vissa faU för skada, som förorsakats avämbets- eUer tjänstemän med flera, samt lagen (1929:28) om befrielse i visstfall för befälhavare eller förare å luftfartyg, hörande tiU krigsmakten, frånskyldighet att gälda skadestånd skaU upphöra att gäUa. Förekommeri lag eUer annan författning hänvisning till föreskrift som ersatts genombestämmelse i denna lag, tillämpas i stäUet den nya bestämmelsen. 1972: 5 7 Lagom ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom förordnas,att 67 § sjölagen (1891: 35 s. 1) skaU ha nedan angivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydeke) 67 §1 Skadeståndsom befälhavaren enUgt första stycket eUer i övrigt har att utgiva kannedsättas efter vad som är skäUgt med hänsyn tiU beskaffenheten av fel eUerförsummelse som ligger honom tiU last, skadans storlek eller omständighetemai övrigt. Harlots ådragit sig skadestånd.1-skyldighet i fartygets tjänst, kan skadeståndetnedsättas efter de i andra stycket angivna grunderna. - att bevaka. Skadeståndsom befälhavaren enUgt första stycket eUer i övrigt har att utgiva kannedsättas efter vad som är skäUgt med hänsyn till beskaffenheten av fel ellerförsummelse som ligger honom tiU last, skadans storlek eUer omständighetema iövrigt, I fråga om skadeståndsansvaret för befälhavare som är arbetstagaregäller dock 4 kap. I § skadeståndslagen (1972:00). Dennalag träder i kraft den 1 juh 1972. Lagom ändring I sjömanslagen (1952:530) Härigenomförordnas, att 50 § sjömanslagen (1952:530) skall ha nedan angivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) skall------------ sinaåligganden. Skada, som uppkommergenom fel eller försummelse i tjänsten, är han pliktig att ersätta;dock äger rätten med hänsyn till felets eller försummelsens lindrigabeskaffenhet, skadans storlek eller omständigheterna i övrigt nedsättaersättningen efter ty skäligt prövas. I fråga om sjömansansvarighet för skada som han vållar i tjänsten gäller vad i skadeståndslagen(1972: 00) är föreskrivet om arbetstagares skadeståndsansvar. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1972, Lagom ändring i luftfartslagen (1957:297) Härigenom förordnas,att 10 kap, 3 § luftfartslagen (1957: 297) skaU ha nedan anvna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) 10KAP. Ar någon, vilken förrättartjänst å luftfartyg, pliktig att ersätta skada som i följd av luftfart uppkommitgenom hans fel eUer för-sununelse i tjänsten, äger rätten att, med Mnsyn tiUfelets eller försummelsens lindriga beskaffenhet, skadans storlek eUeromständighetema i övrigt, nedsätta ersättningen efter vad som prövas skäligt.Vad sålunda stadgats skaU äga motsvarande tillämpning beträffande den som inommarkorganisationen eUer eljest, annorstädes än å luftfartyg, förrättar tjänstvarav trafiks'erheten är beroende. Är någon, vilkenförrättar tjänst å luftfartyg, pUktig att ersätta skada som i följd avluftfart uppkommit genom hans fel eUer försummelse i tjänsten, äger rättenatt, med hänsyn tiU felets eUer försummelsens Undriga beskaffenhet, skadansstorlek eUer omständighetema i övrigt, nedsätta ersättaingen efter vad somprövas skäUgt. Vad sålunda stadgats skaU äga motsvarande tUlämpningbeträffande den som inom markorganisationen eUer eljest, annorstädes än åluftfartyg, förrättar tjänst varav trafiksäkerheten är beroende, / fråga omskadeståndsansvaret för den som är arbetstagare gäller dock 4 kap. 1 §skadeståndslagen (1972:00). Dennalag träder i kraft , Lag om ändring i lagen (1948:451) angående införande avlagen om ändring i strafflagGii» m. m. Härigenomforordnas, att 7 § lagen (1948:451) angående införande av lagen om ändring istrafflagen m. m. skall upphöra att gäUa viå utgången av , Lagom ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag Härigenomförordnas, att 211 § lagen (1944: 705) om aktiebolag skaU ha nedan angivnalydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) AvUarersättningsskyldighet storlek och omständighetema i övrigt Haraktieägare- skuld och omständigheterna i övrigt prövas skäUgt. Nedsättning efter vad nu är sagt äge ej rum, om den ersättningsskyldigesförfarande innefattade brottslig handling. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1972, Lagom ändring i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse Härigenomförordnas, att 323 § lagen (1948: 433) om försäkringsrörelse skaU ha nedanangivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) Avilarersättningsskyldighet - - - storlek och omständighetema i övrigt prövas skäUgt, Haraktieägare- skuld och omständigheterna i övrigt prövas skäligt. Nedsättning efter vad nu är sagt äge ej rum, om den ersättningsskyldigesförfarande innefattade brottslig handling. Dennalag träder i kraft den 1 juh 1972. 1972: 5 10 Lagom ändring i lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar Härigenomförordnas, att 108 § lagen (1951: 308) om ekonomiska föreningar skall ha nedanangivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) Avilarersättningsskyldighet storlek och omständighetema i övrigt Harmedlem--- skuld och omständighetema i övrigt prövas skäUgt. Nedsättningefter vad nu är sagt äge ej rum, om den ersättningsskyldiges förfarandeinnefattade brottslig handling. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse Härigenomförordnas, att 180 § lagen (1955: 183) om bankrörelse skall ha nedan angivnalydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) AvUarersättningsskyldighet storlek och omständighetema i övrigt Haraktieägare- skuld och omständighetema i övrigt prövas skäligt. Nedsättning efter vad nu är sagt skall ej äga rum, om den ersättningsskyldigesförfarande innefattade brottslig handling. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1972. Lagom ändring i lagen (1955:416) om sparbanker Härigenomförordnas, att 93 § lagen (1955: 416) om sparbanker skall ha nedan angivnalydelse. (Nuvarandelydelse) (Föreslagen lydelse) Harersättningsskyldighet i övrigt. Nedsättningefter vad nu är sagt må icke äga rum, om den ersättningsskyldiges förfarandeinnefattade brottslig handling. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1972, Lagom ändring i lagen (1916:312) angående ansvarighet för skada i följd avautomobUtrafik Härigenomförordnas, att 3 § lagen (1916: 312) angående ansvarighet för skada i följd avautomobiltrafUc skaU ha nedan angivna lydelse, (Nuvarandelydelse) (Föreslagen lydelse) Arobåde ägare och förare enUgt Äro både ägare och förare enUgt 2 § pUktiga att ersätta skada, skola 2 § pliktiga att ersätta skada, skola de sig emeUan taga del i ersätt- de sig emeUan taga del i ersätt ningens gäldande med hälften var- ningens gäldande efter vad som dera. prövas skäligt med hänsyn till om- Dennalag träder i kraft den 1 juU 1972, Lagom ändring i rättångsbalken Härigenomförordnas, att 3 kap, 3 § rättegångsbaUcen skall ha nedan angivna lydelse, (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) Högstadomstolen--------- eUer revisionssekreterare. är i övrigt första domstol i mål, beträffande vilkaså föreskrives i lag. Dennalag träder i kraft den 1 juh 1972. Lagom ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal Härigenomförordnas, att 25 § lagen (1927: 77) om försäkringsavtal skaU ha nedan angivnalydelse, (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) följd av skadeförsäkring Har i följd av skadeförsäkring försäkringsgivaren i ersättning för försäkringsgivaren i ersättning för skada utgivit belopp, som försäk- skada utgivit belopp, som försäk- ringshavaren ägt rätt att såsom ringshavaren ägt rätt att såsom skadestånd utkräva av annan, in- skadestånd utkräva av annan, in träde försäkringsgivaren i rätten trade försäkringsgivaren i rätten mot den andre, där denne uppsåt- mot den andre, där denne uppsåt ligen eller genom grov vårdslöshet ligen eUer genom grov vårdslöshet framkaUat försäkringsfallet eller framkaUat försäkringsfaUet eUer ock enUgt lag är skyldig att utgiva ock enligt lag är skyldig att utgiva skadestånd evad han är tiU skadan skadestånd evad han är tiU skadan våUande eUer icke, våUande eller icke. återkravföreUgger dock icke mot den som enligt 3 kap. 1 eller 2 § skadeståndslagen (1972:000) sva rar för skadan uteslutande på grund av annans vållande. Belopp, som---------------- är stadgat Dennalag träder i kraft den 1 jidi 1972, Senaste lydelse 1965: 585. Kungl.Ma}:ts proposition nr 1972 13 Utdrag av protokoUet över justitieärenden, hållet inför Hans Maj. 'tKonungen i statsrådet på . Närvarande:Statsministern , ministernför utrikes ärendena , statsrådenSträng, Andebsson, , , , , , , , ,, , , , , , , Chefenför , statsrådet (, anmäler efter gemensamberedning med statsrådets övriga ledamöter fråga angående lagstiftning omskadestånd och anför. Efteröverläggningar mellan justitieministrarna i , och Sverigeom fortsatt nordiskt samarbete på lagstiftningens område förordnades numeraprofessorn em. att i samverkan med sakkunniga från ochNorge verkställa förberedande utredning om lagstiftning inomskadeståndsrätten. Det betänkande som utredningsmannen avlämnade den 31 maj1950 (SOU 1950: 16) innehöll vissa rekommendationer, om vilka de sakkunnigahade enat sig. I rekommendationerna framhölls bl. a., att en revision avskadeståndsrätten var påkallad på . Reformarbetet borde inriktas påatt åstadkomma en gemensam nordisk skadeståndslag. På grund av svårigheternaatt på en gång skapa en sådan lag borde man emellertid enligt utredningsmannendela upp arbetet och till en början utreda vissa begränsade områden. Imaj 1952 tillkallade dåvarande chefen för en kommitté föratt utreda frågan om statens och kommunemas skadeståndsansvar. Kommittén antogbenämningen kommittén angående det allmäimas skadeståndsansvar. * Den bedrevsitt arbete i samverkan med motsvarande utredningar i , ochNorge. avlämnade kommittén betänkande med förslag tilllag om skadestånd i offentlig verksamhet (SOU 1958: 43, i fortsättningen kallat1958 års förslag). Motsvarande förslag lades ungefär fram i ,och . Inovember 1959 tillkallades särskilda sakkuimiga att verkställa utredning ' , ordförande, numerajustitierådet , tiUika sekreterare, samt professorerna , Majtts proposition nr 5 år1972 angående vissa andra skadeståndsrättsUga frågor, nämligendels frågan om barns och föräldrars skadeståndsansvar, dels frågor omprincipalansvaret och om anställds skadeståndsskyldighet. I , Finlandoch tillsattes lagstiftningskommittéer med motsvarande uppdrag.De svenska sakkunniga antog namnet skadeståndskommittén.> avgav den svenska skadeståndskommitténbetänkandet »Skadestånd I» med förslag till lag med allmänna bestämmelser omskadestånd (SOU 1963: 33). Lagen var avsedd att ersätta 6 kap. strafflagen(SL) och innehöll nya bestämmelser om barns och föräldrars skadeståndsansvar.Kommitténs förslag i dessa frågor hade tUlkommit efter samarbete med de övriganordiska kommittéema. I övriga delar innebar förslaget väsentligen endast enredaktionell överarbetning av gällande bestämmelser i 6 kap. SL. I dessa delarhade förslaget delgetts de öTiga nordiska kommittéerna, men någraöverläggningar hade inte ägt rum. De danska, norska och finländska kommittéemalade fram förslag till nya bestämmelser om barns och föräldrarsskadeståndsskyldighet. avlämnade skadeståndskommitténbetänkandet »Skadestånd II> med förslag till lag med vissa bestämmelser omarbetsgivares och arbetstagares skadeståndsansivar (SOU 1964: 31). De danska,norska och finländska kommittéerna lade senare fram motsvarande lagförslag. I har slutbehandlats ett förslagtill »lov om ska-deserstatning i visse forhold». Den norska lagen, som trädde ikraft , innehåller bestämmelser om enskilda och offentligaarbetsgivares principalansvar, om arbetstagares skadeståndsskyldighet samt ombarns och föräldrars skadeståndsansvar. Dessutom innehåller den vissagemensamma bestämmelser av allmän natur. I väntas motsvarandelagförslag bli framlagt för , Förslag till lagstiftningpå samma områden är under övervägande i . Frågan om det allmännas skadeståndsansvar diskuterades vidnordiska departementsförhandlingar . Därefter har samtliga nuaktuella lagstiftningsfrågor behandlats vid möten med de danska, finländska,norska och svenska kontaktmännen för nordiskt lagstiftningsarbete i september1964 samt . De har också tagits upp vid nyadepartementsförhandlingar , De tre betänkanden som omnämnts i det föregående har vartför sig remissbehandlats. Yttranden över alla tre betänkandena har avgetts avjustitiekanslem, , hovrätten för Nedre , ,medicinalstyrelsen, försäkringsinspektionen, , överståthållarämbetet,länsstyrelserna i och samt i Göte- * , ordförande, professorn advokaten , TiU sekreterare förordnades numera rättschefenUlf K, Nordenson. Maj:ts proposition nr 1972 15 borgs och län, , föreningenSveriges häradshövdingar, föreningen . (), () och akademikers centralorganisation (). Därjämte har yttranden avgetts enligt följande.