prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — Sålunda framgår t. ex. av statistiken över tillarbetsmarknadsstyrelsen inkomna varsel ompersonalinskränkningar alt antalet arbetstagare berörda av varsel omnedläggning varit oförändrat men att permitteringar iövrigt ökat. Likaledes har antalet arbetstagare berörda av varsel om förkortadarbetsvecka ökat betydligt. Med denberäkningsmetodik som använts ovan skulle således antalet sysselsatta ha ökat med 0,4 o/o, drygt 15000 personer, och antalet utförda arbetstimmar ha minskat med 0,8 o/o från1970 till 1971. 1 Preliminär nationalbudget 129 därvid ansetts att arbetskraftsundersökningarnakan antas ange utvecklingen av antalet sysselsatta. Beräkningarna har grundatspå resultaten från undersökningarna 1971. Genom attutvecklingen under loppet av året jämfört med motsvarande värden visat på en försvagning, har det bedömts alt antalet sysselsatta utvecklatsnågot svagare mellan helåren än som angivils. En motsvarande justering kanäven vara befogad vad avser utvecklingen av antalet utförda arbetstimmar. Somtidigare påpekats exkluderades effekterna av den ökande semesterfrånvaron. Detförefaller emellertid inte osannolikt att även om inga förändringar isemesterbestämmelserna äger rum en viss ökning av semestern ändå sker genomomstrukturering av arbetskraften. Bidragande härtiU under just 1971 torde ävenha varit all antalet företagare minskal relativt kraftigt. Skattningen av dennaeffekt har här satts lill 1/4 o/o. Totalt skulle således med dessaförutsättningar antalet utförda arbetstimmar ha minskal med ca 1 1/4 o/o mellan1970 och 1971. Till gmnd för beskrivningeni det följande av syssdsältningsföränd-ringarna inom olika näringsgrenar liggerde av nationalräkenskapsenhet gjorda beräkningarna avutvecklingen mellan de tre första kvartalen 1970 och 1971.Arbetskraftsundersökningarna utgör till betydande del källan till dessaberäkningar, men för vissa branscher har kompletterande uppgifter använts. Mellan 1969 och 1970minskade det totala antalet sysselsatta inom jordbruket med knappt 3 o/o.Nedgången mellan de tre första kvartalen 1970 och 1971 beräknas ha varit avsamma storlek men helt ha berott på minskat antal företagare. Inom skogsbruket minskadeenligt antalet sysselsatta inom storskogsbruket med0,4 o/o mellan de tre första kvartalen 1970 och 1971. Inom det enskildaskogsbruket (frånsett storbolagen) ökade antalet utfördadagsverken med inte fullt 1,5 o/o. Denna ökning faller dock helt på brukare ochfamiljemedlemmar, då antalet dagsverken i övrigt minskade med drygt 0,5 o/o.Antalet sysselsatta enligt nationalräkenskapsmaterialet minskade dock med etlpar procent, varvid antalet anställda minskat endast svagt. Inom industrin ökadeenligt urvalsundersökning av industristatistiken för1970 antalet anställda arbetare med 4,0 o/o och den anställdaförvaltningspersonalen med 3,7 o/q från1969. MeUan de tre första kvartalen 1970 och ökade antalet anställdatjänstemän (exkl. tjänstemän inom statliga verkstäder m. med 1,3 o/oenligt kvartalsstatistik. januarioktober1971 minskade enligt månadsstatistiken antalet anställda industriarbetare med3,och nedgången var densamma för män som för kvinnor. Antalet utfördaarbetstimmar (exkl. juli) minskade med 4,7 o/o. 5 1972.1 saml. 1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 130 Livsmedels-, dryckesvaru-och tobaksindustri -12,4 -14,7 I ovanslående tablå visas de kvarlalsvisaförändringslalen för antalet anställda industriarbetare 19701971 totalt ochför vissa branscher. Ännu under förstakvartalet var antalet anställda högre än inomnågra branscher, men som framgår av tablån var utvecklingen under loppet avåret nästan genomgående nedåtriklad. Inom byggnadsverksamhetenminskade enligt nalionalräkenskapsma-terialet totala antalet sysselsatta meddrygt en procent meUan 1969 och 1970. Mellan de tre första kvartalen 1970 och1971 minskade, enligt kvartalsvisa lönesumme- ochsysselsätlningsstati-stik, antalet av arbetare utförda arbetstimmar med ca 6o/o. Inom privata tjänsterberäknas antalet sysselsatta ha ökat med drygt en halv procent till1970. Hela ökningen skulle ha fallit inom sektorn bank- ochförsäkringsverksamhet m. m. samt samhälleliga och personliga tjänster, medanantalet sysselsatta varit oförändrat inom varuhandel samt minskal inom hotell-och restaurangverksamhet samt samfärdsel dock alt en ökning ägde rum inompost- och televerken. En viss ökning av antalet sysselsatta synes haägt rum i samma sektorer som , men totalt sett förefaller en svagnedgång i sysselsättningen sannolik. För ovanstående sektorersammantagna här benämnda näringslivet anges antalet sysselsatta ha ökat med1 o/o medan en ungefär lika stor nedgång kanberäknas ha ägt rum. Antalet anställda synes därvid ha minskat mindre starkt änantalet företagare. Inom den offentUgasektorn ökade antalet sysselsatta med drygt 7 o/o , eller iungefär samma takt som mellan närmast föregående år. Sysselsättningen ökadekraftigast inom kommunerna, eller med 89 o/o båda åren. Mdlan 1970 och 1971kan antalet sysselsatta beräknas ha ökat med ca 6 o/o. Den jämfört med 1970lägre ökningslakten orsakades av lägre tillväxttakt inom kommunerna. Antaletutförda arbetstimmar inom den offentliga sektorn synes ha stigitnågra procentenheter mindre än antalet sysselsatta. Till viss del tordearbetsmarknadskonflikterna ha medverkat härtill. 1 Preliminär nationalbudget 131 Sammanlaget beräknasantalet sysselsatta som ökade med 2 o/o ha varit i delnärmaste oförändrat eller ökat något svagt . kanantalet utförda arbetstimmar skallas ha minskat med i runt tal 1 1/4 o/o, ävenbär all jämföra med en ökning med 2 o/o . Den enda sektor inom vUkensysselsättningen ökade i mer betydande omfattning var denoffentliga. Bedömningen av läget påarbetsmarknaden framkommer som etl resultat av en kalkyl i tvåsteg. Först görs en beräkning av ett sannolikt utbud av arbetskraft. Deltasätts sedan i relation till den sysselsättningsförändring som följer avnäringsgrensvisa kalkyler över efterfrågan på arbetskraft och en indikationerhålls då på i vilken riktning utnyttjandet av arbetskraft utvecklas. Beräkningarna överarbetskraftsutbudets utveckling görs i princip på samma sätt som i detföregående och ansluter sig därmed också till den metodik som användes i densenaste långtidsutredningen. Medelfolkmängden iåldrarna beräknas öka med 0,4 o/o . Det har dåantagils att neltoinvandringen blir större än och uppgårtill 15 000 personer. Även om neltoinvandringen skulle bli än större, t. ex. ytterligare20 000, begränsas tUlskottet till befolkningstillväxten - genom att det ärmed-rfe/folkmängden som betraktas lill drygt 0,1 o/o. Med ettneltoinvand-ringsantagande om 15 000 ökar folkmängden i åldrama med0,2 o/o. Av väsentlig betydelseför arbetskraftsutbudets utveckling är hur de relativa arbetskraftstalenförändras. Om dessa utvecklas i samma takt som mellan närmast föregående årskulle antalet personer i arbetskraften öka med 1,2 o/o 1972 (mot 1,4 o/o1971). Del förefaller dock väl så rimligt att anta att förändringarna sker ilinje med den trend som iakttagits för perioden 19641971. Under sådanaförhållanden ökar arbetskraften med drygt 20 000 personer, 0,5 o/o. Häravskulle befolk-ningslUlväxten samt ändrade relativa arbetskraftstal varderasvara för knappt 0,3 o/o. Totalt beräknas antalet män minska svagt medanantalet kvinnor ökar med (något under 20 000 personer). Då i delta steg avkalkylerna någon effekt av eventuellt ändrad arbetslöshet inte skall ingå,ökar utbudet av antalet sysselsatta i samma takt som antalet personer iarbetskraften, dvs. med 0,5 o/o. För frånvaron (exkl. semester) synes del intebefogat att anta någon förändring, varför antalet personer i arbete också ökarmed 0,5 o/o. Ändringar i meddarbetslidenunder gör att antalet utförda arbetstimmar utvecklas svagare än antaletpersoner i arbete. Veckoarbetstidens förkortning från 42,5 pervecka inleddes Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 132 under1971 och skall vara slutförd . Till sin huvuddel kommer denatt genomföras , och effekten härav kan för anställda personer beräknas dra ned medelarbetstiden med 3,5 o/o. Beräkningarnaförutsätter alt samtliga kategorier av anställda får en parallell förkortningav arbetstiden. För samtliga sysselsatta, dvs. inklusive företagare, tordemedelarbetstiden inte förkortas fullt lika mycket,uppskattningsvis några tiondels procentenheter mindre. Avvikelser fråndessa förutsättningar påverkar naturligtvis arbetskraftsulbudet; det synesvara sannolikt att sådana närmast skulle verka i positiv riktning. Vidare ärdet väl så möjligt all förändringar av den genomsnittliga arbetstiden i övrigtäger rum, då ett samband med arbetsmarknadslägetsynes föreligga för denna variabel. Med ökad ekonomisk aktivitet kansålunda medelarbetstiden, bortsett från arbetstidsförkortning, komma attförlängas. För efterfrågan på arbetskraft under 1972kan följande kalkyler framläggas. Utifrån de i föregående kapitel givna produklionsprogno-serna saml med antaganden omproduktivitetsutvecklingen kan sysselsättningens förändring räknat itimmar skattas. Med beaktande av arbetstidsförkortningensinverkan, varvid denna antagits komma tUl uttryck i ettmotsvarande.behov av arbetskraft, erhålls sedan förändringen av antalet sysselsatta personer. Allmänt settgäller att produktivitetstillväxten antagils bli högre än under1971, och en ytterligare höjande inverkan på denna har också anlagilsfölja av arbetstidsförkortningen. Någrastockningsproblem som i avgörande grad skulle hindra en höjning avproduktivitelsuppgången har inte förutsatts föreligga. I följande tablå visas resultatet av den beräknadesysselsättningsutvecklingen 19711972 i antal arbetstimmar och antalpersoner för anställda. Procenttalen anger förändring i produktion,produktivitet och sysselsättning saml arbetstidsförkortningens effekt. Värdenaär, utom för lotalen, avrundade till närmast hela och halva procenttal. 1 Detangivna värdet är ett uttryck för den genomsnittliga förändringen. Hänsyn har såtillvida tagits tillarbelstidsulvecklingen för de i olika grad be rörda arbelstagarkategorierna. 2 Detkan påpekas alt även i produktionsprognoserna hänsyn tagits tUl ar betstidsförkortningen. 1 Preliminär nationalbudget 133 Beträffande jordbruketbör påpekas alt produktionen är prognoserad under förutsättning om normalskörd.Del gäller vidare att produktivitetstillväxten varierat kraftigt tillår, varför det ungefär genomsnittliga värdet för 60-lalet satts in i tabellen.Antalet sysselsatta företagare har antagits minska ungefär lika mycket somantalet anställda. Inom skogsbruket beräknas produktionen minska med någonprocent. Som framgår av avsnitt 2 i kapitel IV har dock skogsavverkningarnaanlagils minska med 7,5 o/o 19711972. Den i tabellen angivnasyssdsältningsnedgången kan därför vara underskattad. Inom industrin kan produktivitetstillväxten,mätt som produktion utförd av industriarbetare, beräknas hauppgått lill 1971, obetydligt högre än 1970. Genom ökat antal tjänstemänbegränsades produktivitelsuppgången för samtiiga anställda till drygt 4 o/o.För 1972 har tillväxten satts till 7 o/o, i linje med genomsnittet för tidigareår men underskridande värdena samt 19671969. Antaletsysselsatta torde minska med etl par procent. Produktionen inombyggnadsverksamheten, som beräknas ha minskal med 5 o/o 1971 förutses visa enbetydande uppgång 1972. Antalet sysselsatta skulle med den givnaproduktionsuppgången och anlagen produktivitetstillväxt öka förhållandeviskraftigt. Inom de privatatjänsterna ökar antalet sysselsatta med 3 å 4 o/o. Ökningar av sysselsättningenskulle äga rum inom samtiiga huvudbranscher men bli mest betydande inomvaruhandeln. Antalet sysselsatta inom post- och televerken har antagits ökarelativt begränsat, medan inom övriga delar av samfärdseln uppgången torde blistörre. Inom näringslivet ovanstående sektorer sammantagna kan antalet anställda beräknas öka mednågon procent . Inkluderas företagarna torde ökningenbegränsas till mindre än hälften härav. Inom den offentligasektorn tillväxer antalet utförda arbetstimmar i samma takt som produktionenoch därmed något svagare än 1971. I princip registreras iproduktivitelslillväxlen ett visst obetydligt bidrag frånkapitalavskrivningarna, men detta har här ansetts försumbart. Genom arbetstidsförkortningensinverkan ökar antalet sysselsatta 1972 något mer än 1971. Sammanlaget visar denäringsgrensvisa kalkylerna att arbelskraftsefterfrågan, uttryckt i antalarbetstimmar för anställda, skulle minska med 1 å 1,5 o/o från 1971 till 1972.Antalsmässigt har detta beräknats medföra en sysselsättningsökning om drygt 2o/o. Inkluderas företagarna torde ökningen bli i runda tal 1,5 o/o. Denna skattade förändringkan ställas i relation lill den ovan beräknade utvecklingen avarbetskraftsutbudet, en ökning med 0,5 o/o. Detta skulle då underförutsättning att övriga variabler inte förändras innebära attarbetslöshetsprocenten minskar med en enhet mellan ge- Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 134 nomsnitlslägenaför 1971 och 1972. Det måste dock starkt understrykas att det angivna värdetinte kan ses som en prognos på hur arbetslösheten faktiskt kommer attförändras utan enbart som en indikation på i vilken riktning utnyttjandet av arbetskraften utvecklas. Sålunda skulle t.ex. en förändring i tillväxttakten för produktiviteten isolerat tagetändra arbelslöshetsprocenlen i motsvarande grad. Vidare har heller i kalkyleninte inlagts någon förutsättning om ökat tillvaratagande av arbetskraftsresurserna i övrigt genom t. ex. ökad överlid.Slutiigen kan påpekas att arbetskraftsulbudet förutsattes utvecklasi linje med tidigare trender en tillväxti nästan samma takt som 1971 skulle ge ett ytterligare tiUskott om ca0,5 o/o. Som ett illustrerande exempel kan detvara av intresse att belysa en länkbar utveckling av sysselsättningen för mänrespektive kvinnor utifrån de kalkyler somgjorts ovan. Del antas därvid att sysselsättningsförändringen lill 1972inom de olika näringsgrenarna mätt i antal totaltsysselsatta har samma könsfördelning som enligt arbetskraftsundersökningarnaanges . Med sådana förutsättningar skulle inom de varuproducerandesektorerna antalet sysselsatta män öka endast inom byggnadsverksamheten (ochdkraftprodukiionen). Genom den beräknadesysselsättningsökningen inom de Ijänsleproducerande sektorerna ökarantalet män mer där än inom de varuproducerande sektorerna. Då andelen kvinnorär högre än andelen män inom tjänstesektorerna skulle antalet sysselsattakvinnor öka inte obetydligt mer än antalet män. Genom den stora andelen kvinnorinom offentliga tjänster skulle betydligt mer än hälften av den totalasysselsättningsökningen för kvinnor äga mm inom denna sektor. Om den kalkyleradeutvecklingen för män respektive kvinnor ställs i relation till den tidigareskattade ulbudsförändringen skulle etl "behov" uppkomma av för män ca20 000 å 25 000 personer och för kvinnor ca 35 000 pvr-soner. Resultaten fårdock tolkas med betydande försiktighet. Sammanfattningsvis synes av ovanståendeframgå alt främst genom arbetstidsförkortningens inverkan etl ökatutnyttjande av arbetskraften samt ökadsysselsättning torde äga rum . Sysselsättningsökningenberäknas dock främst vara hänförlig tUl utvecklingen inomtjänstesektorerna. Genom att dessa sektorer också har en större betydelse inomde mer tätbefolkade regionerna av landet kan del förefalla sannolikt att enviss relativ försvagning äger rum i de övriga delarna av landet, därjordbrukets, skogsbrukets och industrins betydelse är större. 1 Preliminär nationalbudget 135 Hushållssparandets andel av de disponiblainkomsterna sjönk från omkring 6 o/o ibörjan av 60-talet till drygt 2 o/o 1969. Nedgången var särskilt markantunder decenniets senare hälft. och i än högre grad 1971 stegemellertid sparkvoten kraftigt, eller med ungefär lika myckel som den sjunkitunder den närmast föregående 10-års-perioden. En faktor som sannolikt bidrog till attvända sparkvotsutvecklingen var den kraftiga ökningen av faklorinkomslernapå knappt 11 o/o 19691970 med enförhållandevis hög tUlväxttakt för företagarinkoms-ter och kapitalinkomster.Företagarhushållen har nämligen en betydUgt högre sparkvot än övrigahushåll såsom framgått av sparundersökning-arna.De offentiiga inkomslöverföringarnas andel av de disponibla inkomsterna ökadevidare inte Uka kraftigt 19691970 som under de närmast föregående årenvilket kan antas ha dämpat en fortsatt neddragning av sparkvoten. Inkomstöverföringarna som till stor del görs iin-komstuljämnande syfte kan företrädesvis antas gå lill grupper medförhållandevis hög konsumtionskvot. Efter mervärdeskallens höjning för personbilari sjönk nybilsförsäljningen tillbaka kraftigt. Detta tillsammans med en stram kredilmarknadmedförde alt bushålls-krediterna drogs ned, vilket alltså återspegladesi sparkvoten. lill 1970 beräknas ökningen avsparkvoten ha uppgått till ca en procentenhet. Den privata konsumtionenberäknas ha ökat med drygt 2 o/o 19691970 i volym som den realadisponibla inkomsten ökade med drygt 3 o/o. Faktorinkomsterna beräknas 19701971 haökat med 7,5 o/o eller ca 3 1/mindre än mellan de två närmastföregående åren. Neddragningen i ökningstakten var huvudsakligen följden av ettkraftigt omslag i sysselsättningsutvecklingen. Efter tillägg för transfereringarlill hushållen och avdrag för skatter, avgifter m. m. beräknas ökningen av den disponibla inkomsten hauppgått tiU 9,7 o/o, eUer ungefär enprocentenhet högre än 19691970 trots den antagna lägre ökningen avfaklorinkomslerna. Delta sammanhänger med de i samband medskattereformen genomförda åtgärderna; sänkt statlig skatt och höjda barnbidrag. Prisuppgången19701971, enligt deflatorn (det genomsnittliga pris-indextalet) för denprivata konsumtionen, beräknas ha uppgått till 6,7 o/o inklusive höjningarna av mervärdeskatten,att jämföra med 5,5 o/o 1969 prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 136 1970.Eftersom hushållen i stort sett kompenserades för momshöjningen genom sänktdirekt skatt och ökade transfereringar 1971 kan effekterna av momshöjningen på priserna såtillvida rensas bort vid jämförelsemed 19691970. Den sålunda korrigerade prisuppgången 1970 1971 beräknas hauppgått till drygt 3 o/o, vilket är avsevärt lägre än mellan de närmastföregående åren. Differensen förklaras huvudsakligen av prisstoppet, de lägre imporlprishöjningarna och mindre höjningar av andraindirekta skatter meUan 1970 och 1971. Detta gör trots del påtagliga omslaget i sysselsättningsutvecklingenmellan och 1971, som motsvarar en minskning på nästan 2procentenheter på den disponibla inkomsten att skUlnaden i utvecklingstaktför de reala disponibla inkomsternaberäknas bli endast ca 1/, knappt 3 o/o 19701971 mot 3,1o/o 19691970. Den privata konsumtionen beräknas haminskat med 1/4 o/o meUan 1970 och 1971 mot en ökning med 2,2 o/o 19691970.Sparkvoten ökade med , vilket innebäratt det nominella hushållssparandet mer än fördubblades. Faklorinkomslerna beräknas öka någotsnabbare 1971-1972 än 19701971, eller med8,3 o/o, tiU följd av antagen större lönesummeökning. De av regeringeni föreslagna åtgärderna för alt stärka köpkraften för grupper förvilka fördelningspolitiska moliv kan anföras i detta fall pensionärer ochbarnfamiljer beräknas medföra ett tillskott på drygt 600 milj. kr. Medav beslutade kompletteringar torde det utbetalade beloppet 1972uppgå till närmare 700 milj. kr. Efter inkomstöverföringar till hushåll och avdrag för skaller, avgifter m. m. reducerasinkomstökningen lUl 6,6 o/o 19711972. Prisuppgången mellan genomsnitlslägena1971 och 1972 beräknas uppgå lill drygt 4 o/o varför den reala disponiblainkomsten förutses öka med ca 2 1/4 o/o 19711972. Konsumtionsprognosenför 1972 är avhängig av myckel osäkra anlagandenom sparkvolens utveckling. Flera skäl talar dock för en återgång till en lägresparkvot 1972. Det var sannolikt en del mycket speciella orsaker som bidrogtill sparandeökningen 1971. Utan någon inbördes rangordning kan exempelvisnämnas de utdragna och kon-fliktfylldaavtalsförhandlingarna , den snabbt ökande arbetslöshetenoch rekyleffekter av momshöjningarna fjärde kvartalet 1970. Sparkvoten har förövrigt ökat också i , , ochVästtyskland. De nämnda orsakerna kommer sannolikt inte att verka med sammakraft som 1971, även om de inte helt försvinner. Dessutom förutsesinkomstökningen 19711972 bli förhållandevis låg (den lägsta sedan 19661967)och tUlsammans med det utvidgade stödet åt barnfamiljer och pensionärer kandetta Bil.1 Preliminär nationalbudget 137 förmodas påskynda fallet i sparkvoten 1972. I konjunkturinstitutetsberäkningar har antagits alt ungefär halva sparkvotsökningen 1971 kommer alttas tillbaka , vUket skuUe innebära en uppgång för den privatakonsumtionen på 3 3/4 o/o . Den totala lönesumman,beräknad med utgångspunkt från det definitiva taxeringsutfallet, ökade med11,6 o/o . Av ökningen utgjordes avavtalsmässiga lönehöjningar, medan löneglidningen kalkylerats till 3,5 o/q. Sysselsättningskomponenten bidrartill lönesummeökningen . Industriföretagens totalatimkostnader för arbetare beräknas ha ökat med 12,4 o/o meUan 1969 och 1970.Härav utgörs av ökningar i den utbetalda lönen, medan höjdaATP- och sjukförsäkringsavgifter svarar för återstoden. Timlöneökningen bestårav en avtalsmässig höjning på 4,5 o/o och 7,1 o/o löneglidning. Mellan 1970 och 1971beräknas lönesumman ha ökat med 8,9 o/o. Därav skuUe avtalet svara för 6,8 o/o,vilket är drygt en procentenhet lägre än det avlalsantagande som ingick iberäkningarna till den reviderade nationalbudgeten. Differensen beror framförallt på att arbetstidsförkortningen och därmed också den avtalsmässigalimlöneökning som utgör kompensation för arbetstidsförkortningen mindre berör1971 än som tidigare antagits. Den huvudsakliga effekten av arbetstidsförkortningenkommer först . Även den förskjutning av en del av de retroaktivabetalningarna tUl , som avtalats inom LO-SAF-området,har fåll till följd att avtalskom-ponenl minskar till förmån för 1972års. Löneglidningen beräknasha uppgått lUl 2,2 o/o , vilket kan förefalla mycket medtanke på arbetsmarknadssituationen . Man bör emellertid hålla iminnet all bristen på arbetskraft var relativt hög , och attlöneglidningen mellan genomsnitlslägena 1970 och 1971 påverkas av situationenpå arbetsmarknaden under både 1970 och 1971. Arbetsmarknadslägetsbetydelse för löneglidningen har för enskilda sektorer av ekonomin påvisats imånga andra sammanhang. Under arbetet med här föreliggande lönesummekalkylerhar gjorts en beräkning av sambandet meUan å ena sidan den genomsnittiigalönegUd-ningen för hela ekonomin och å andra sidan den totala avtalsmässigalöneökningen och arbetsmarknadsläget (uttryckt som antalet vid arbetsförmedlingenregistrerade lediga platser rensat för Irendmässigaförändringar). 5t 1972.1 saml. 1972:1 Bilagal Finansplanen 138 Det bör påpekas alt speciellt löneglidningsuppgifterna är osäkra. Löneglidningslalen för den aktuellaperioden följer klart konjunktur-mönstret med toppar åren 1956, 1961, 1965 och1970. En stor del av variationerna förklaras därmed av arbetsmarknadsvariabeln. Enligt beräkningarna skullelöneglidningen mellan två på varandra följande år förutom avarbetsmarknadsläget under dessa år också påverkas av den avtalsmässigalöneökningen mellan åren. Sambandet skulle vara negativt, dvs. löneglidningenskuUe hållas tUlbaka av en hög avtalsmässig ökning och dras upp av en låg.Inflytandet från avtalen är dock av flera skäl osäkert. Avtalsperioder av olikalängd förekommer , vilket påverkar sambandet mellan avtal och löneglidning. Detsamma gäller om deunder slutet av estimalionsperioden avtalade låglönesatsningarna.Löneglidningen har därför analyserats på basis av två skilda hypoteser. Denekvation, där den avtalsmässiga löneökningen är en av förklaringsvariablerna,ger till resultat etl lönegUdningstal av praktiskt taget sammastorlek, som det som ingår i lönesummekalkylen. Om man utesluteravtals-ökningen som förklaringsvariabel, blir resultatet en ungefär 1/2 o/ohögre löneglidning. Den i lönesumman ingåendesysselsättningskomponenten uppskattas lill 0,2 o/o.Sysselsättningskomponenten påverkas av sådana förändringar av arbetstiden, somhar inflytande på den utbetalda lönen.