prop · FV0390 · 1972-12-31 00:00:00 — havarit något nedåtriktad, vilket delvis kan bero därpå att en del företag medhänsyn till sina stora färdigvarulager låtit produktionen falla tillbaka ianslutning till arbetstidsförkortningen. väntar företagenenligt den senaste konjunkturbarometern en ökad orderingång men derasproduktionsplaner pekar på en endast svag produktionsuppgång. Förandra halvåret förutses en mera påtaglig produktionsuppgång, somexporten i sin ökning väntas komma in i en årstakt om ca 10 o/o och deåterhållande effekterna av höga färdigvarulager börjar att bli mindre kännbara.Det är förmodligen i detta skede som de nyrekryteringsbehov som föranletts avarbetstidsförkortningen kan komma att aktualiseras inom åtskilligaindustriföretag. kan skogsbruket väntas utgöra ett undantag från denallmänt stigande utvecklingstendensen för produktion och sysselsättning.Främst till följd av den stora lagerhållningen av massaved beräknas nämligen detotala avverkningarna minska med ca 15 o/o . Förförsta pekar de bedömningar, som försöksvis har gjorts, på enkraftig fortsatt tillväxt av export, import och industriproduktion, enfortsatt tillväxt i förhållandevis normalt tempo av maskininvesteringar ochprivat konsumtion samt en stagnation för byggnadsinvesteringarna. Igrunden ligger ett antagande om fortsatt konjunkturuppgång i . Detligger i sakens natur att bedömningarna för är ännuosäkrare än för . Intressant är emellertid attosäkerhetsmomenten delvis får annan innebörd allteftersom tidsperspektivetförskjuts. Detta gäller i hög grad även i fråga om sådana tidigare berördautvecklingsfaktorer som produktivitet och sparande. Viden utpräglad korttidsbedömning kan det sålunda vara rimligt att förutsätta attefterfrågan på prestationer är oberoende av vilken produktivitetsförändringsom inträffar. Produktiviteten blir därmed en faktor som negativtinverkar på sysselsättningen och det är följakthgen rimligt att prognosen fördenna skulle försämras om det finns anledning att i strid mot tidigareantaganden räkna med att det 1972 skulle inträffa en påtagligt störreproduktivitetsökning än med ca 5 o/o. Detta skulle kunna ske om man samtidigtfick erfara såväl en normal produktivitetsökning av den storlek som förekomunder senare som därutöver även en betydande extra produktivitetsvinsttill följd av arbetstidsförkortningen eller som återhämtning efter de närmastföregående årens svaga utveckling. Omvänt skulle det kunna vara rimligt atthöja sysselsättningsprognosen under fömtsättning av en fortsatt svagproduktivitetsökning i linje med vad som inträffade . Iett mera utsträckt tidsperspektiv blir det däremot uppenbart orimligt attuppfatta efterfrågan på prestationer som någonting helt obe- 1972: 90 18 Denna kan förutsättas återverka påtillväxten av såväl kapacitet som efterfrågan. Bland de faktorer som i principfinge tänkas medverka till att en sådan återverkan sker ingår även denekonomiska politiken. Vadgäller sparandet kan det på liknande sätt vara rimligt att i en korttidsanalysuppfatta en möjlig förändring av sparkvoten som en faktor som på ettjämförelsevis överskådligt sätt inverkar på produktions-ochsysselsättningsprognoserna. I ett längre perspektiv innebär en beståendeförändring av sparkvoten bl. a. en i betydelsefull grad ändrad förutsättningför den ekonomiska politiken. Ettproblem ligger emellertid däri att mera bestående förändringar i fråga om såvälproduktivitetsutveckling som sparkvot är svåra att förutse. Man tvingas därföratt utgå från mer eller mindre normaliserade antaganden om dessa företeelser.Detta medför en betydande ovisshet om förutsättningarna för den ekonomiskautvecklingen och framgent. Denna ovisshet gäller även karaktären av denkonjunkturuppgång som förefaller att vara på väg i . Vissaomständigheter talar för att detta uppsving möjligen inte blir så betydande.Här åsyftas de tänkbara återverkningarna av dels de var för sig artskildaanpassningsprocesser som de amerikanska och japanska ekonomierna har attgenomgå, dels den förhållandevis återhållande ekonomiska politik som tillsvidare kan komma att föras av hänsyn till pris- och kostnadsutvecklingen. InomSverige förefaller såväl verksamhet som byggnadsinvesteringar att hakommit in i ett mindre expansivt skede . Vidare har sannolikt denautomatiskt återhållande verkan som är inbyggd i skattesystemet tilltagit istyrka. Speciellt vad avser 1973 kan det dock vara befogat att räkna med enviss uppmjukning av denna effekt. När konjunkturuppsvinget kommit igång får manlikväl räkna med möjligheten av att utvecklingsprocessen kan bli snabb och innebäraett hastigt omslag av lagerinvesteringarna. Vidare får man räkna med risken avatt pris- och kostnadsstegringen alltjämt kan bli betydande och attefterfrågetrycket kan bli ojämnt fördelat såväl på arbetsmarknaden som påvaru- och tjänstemarknaderna. Det kan exempelvis bli brist på industriarbetaresamtidigt som det ännu råder svag efterfrågan på arbetskraft för annansysselsättning. Förden ekonomiska politiken accentueras dessa ovisshetsmoment därav att man oftatvingas att arbeta med ekonomisk-politiska instrument med fördröjdverkningsförmåga. Sålunda är det exempelvis bl. a. med hänsyn till företagenstillfredsställande likviditet troligt att den kreditpolitik som förs 1972 fårstörre inverkan på investeringar och produktionsplaner 1973 an 1972. 1 Reviderad nationalbudget för 19 Det internationella läget 1. Den ekonomiska utvecklingen i OECD-området 1971 prägladesav en viss återhämtning. Totalproduktionens ökning i området uppgick till ca3,5 o/o, vilket är mer än 1970. Den ökade tillväxten1971 är nästan helt att hänföra till ett uppsving i de båda nordamerikanskastaterna, vilkas produktion utgör drygt hälften av hela OECD-områdetsproduktion. Däremot uppvisade de flesta länderna i liksom enlägre tillväxt än 1970. Speciellt kraftig blev avmattningen i EEC-staterna samti vissa mindre länder, såsom och . Ett gemensamt drag inom helaOECD-området var emellertid en fortsatt påfallande hög prisstegringstakt. Produktionstillväxten i uppgick till drygt3 o/o, vilket innebär en minskning med ungefär 1/3 . I samtliga störreländer i området avtog produktionens tillväxttakt. Särskilt stark blev avmattningeni , där totalproduktionen i det närmaste stagnerade Tabell II: 1. Bruttonationalproduktens utveckh'ng i olika länder ochländerom-råden 19701972 Siffrorna och1971 avser utfall, prognoser Källor: , nationell statistik och uppskattningargjorda inom sekretariatet för ekonomisk planering. 1972: 90 20 efteratt ha ökat med drygt 5 o/o 1970. Recessionstrenden synes dock ha stoppatsandra . Till skillnad från utvecklingen i skedde ensuccessiv dämpning av den ekonomiska tillväxten i under loppet av1971 och bruttonationalproduktens ökning halverades jämfört med . Även iStorbritannien minskade tillväxttakten något, men kom, trots att den 1971uppgick till endast 1,5 o/o, lika fullt att ligga i nivå med den genomsnittligtlåga produktionsökningen den senaste . Liksom i synes enviss återhämtning skett i den brittiska ekonomin efter halvårsskiftet 1971.Frankrike var det enda av större industriländer där den inhemskaefterfrågan 1971 expanderade snabbare än året innan. Som en följd av i förstahand en försvagning i den externa balansen sjönk dock produktionstillväxtennågot särskilt men uppgick likväl för till5,2 o/o, vilket var en av de högsta i . Flera mindre länder vilkasekonomier genom utrikeshandeln är starkt beroende av utvecklingen iVästtyskland främst , och kunde likaledesnotera en dämpning av tillväxttakten 1971, medan däremot utvecklingen i Danmarkoch nästan helt synes ha varit oberörd av de depressiva verkningarna avstagnationstendenserna i . I och , vilka tillsammansmed registrerade den kraftigaste dämpningen i , stagneradeproduktionstillväxten i det närmaste helt. Orsaken härtill var för Finlandsdel, till skillnad från , i första hand en försvagning av den externaefterfrågan. I båda länderna noterades ett kraftigt fall iinvesteringstillväxten. Huvudorsakentill avmattningen i synes ha varit den svaga utvecklingen förde fasta investeringarna, men även lagerrörelserna kom genom den vikandeefterfrågeutvecklingen i de flesta av områdets länder att utöva ett depressivtinflytande på produktionstillväxten. Medan bruttonationalproduktens tillväxtminskade med inemot i genomsnitt för de fyra största ländernai , sjönk motsvarande investeringstillväxt med drygt 5procentenheter. Speciellt markerad blev investeringsrecessionen i Västtysklandoch . De totala fasta investeringarna exklusive bostadsbyggande stagnerade1971 i den västtyska ekonomin efter en 16-procentig ökning året innan.Inkluderas bostadsinvesteringarna blir nedgången mindre drastisk. I Italienminskade de fasta investeringarna 1971 med drygt 5 o/o, trots kraftiga ökningari de statsägda företagen samt i övrig statlig verksamhet. I fleravästeuropeiska länder har investeringsavmattningen 1971 i första hand tagit siguttryck i en direkt nedgång av industriinvesteringarna. Detta illustreras avfallet i . Efter en ökning med ca 7 o/o 1970 beräknas denbrittiska industrins investeringar ha minskat med 5 o/o 1971. I inget av defyra största länderna i har lagerinvesteringarna verkat uppdragandepå totalproduktionens till- Bil.1 Reviderad nationalbudget för Bruttonationalprodukten 1971 i olikaländer och länderområden Volymförändringi procent från föregående år III Ii 11 i 8 6 4 2|- I I I I 1963 64 65 66 67 68 69 70 71 Källa: . 4 2' O 1 I I I 1963 64 65 66 67 68 69 70 71. 1972: 90 22 växt.Minst ogynnsamma i detta avseende var lagerrörelserna i , där de verkade i varken depressiv eller expansiv riktning. I Italiendäremot beräknas lagerförändringen 1971 bidragit med inemot hälften avproduktionstillväxtens nedgång, vilken uppgick till . Motbakgrund av den svaga investeringsutvecklingen i framstodsuccessivt den privata konsumtionsefterfrågan som den starkasteefterfrågekomponenten. Bland de större länderna kom detta tydligast tilluttryck i , där konsumtionstillväxten steg tilldrygt 6 o/o. I blev konsumtionsökningen i stort sett oförändradfrån 1970, medan den i och speciellt i avtog märkbart.Totalt för de fyra länderna ökade den privata konsumtionen med 4,5 o/o, attjämföra med en 3-procentig produktionsökning 1971. Tillföljd av den vikande inhemska efterfrågan i de flesta västeuropeiska ländernakom den ekonomiska politiken att få en alltmer expansiv inriktning. I mångaländer framför allt i bedömdes emellertid de fortsattkraftiga pris- och kostnadsstegringarna länge utgöra ett hinder för enkonjunkturstimulerande politik. Den omfattande oron på den internationellavalutamarknaden medförde en likviditetspåspädning i flera länder, varförkreditpolitikens utformning i stor utsträckning bestämdes av övervägandenrörande den externa betalningssituationen. Mot denna bakgrund komfinanspolitiken alt ställas i centrum för den internt verkande ekonomiskapolitiken och därvid successivt tilldelas en alltmer aktiv roll. Liksomfallet var i flera västeuropeiska länder inträffade även i en markantavmattning 1971. Fastän totalproduktionens tillväxt uppgick till drygt 6 o/o,innebar detta en nedgång av ökningstakten med inemot hälften från 1970.Tydligast kom dämpningen till uttryck på investeringssidan särskilt vad gällerlagerinvesteringarna. Nedgången i de totala fasta investeringarnas tillväxtmellan 1970 och 1971 från 14,5 till ca 6 o/o representerade en neddragandeinverkan på bruttonationalproduktens ökningstakt motsvarande ca 3procentenheter. Än mer depressiv inverkan beräknas lagerrörelserna ha haft1971. Däremot synes den privata konsumtionsefterfrågan hållits relativt väluppe till följd av bl. a. fortsatt kraftiga löneökningar. Mot bakgrund av densvaga inhemska efterfrågan i den japanska ekonomin 1971 fick den ekonomiska politikenen alltmer expansiv inriktning. Detta gällde framför allt finanspolitiken.Genom bl. a. kraftig underbalansering av statsbudgeten beräknas den expansivafinanspolitiken ha förorsakat närmare hälften av totalproduktionens tillväxt1971. Samtidigtsom den inhemska avmattningen i skapade ett ökat exportutrymmemedförde den en kraftig nedgång av importefterfrågans tillväxt. Den starkaförbättringen av externa balans 1971 1 Revideradnationalbudget för 23 särskilt kan sålunda inte sägas vara förvånande, specielltsom en återhämtning ägde rum i , som tar drygt 30 o/o av Japansexport. stagnerade emellertid exportefterfrågan vilket delviskan ha berott på den successiva uppskrivningen av yenen och gjorde sig även en viss återhämtning gällande för importen. ökade exporten med ca 25 o/o, medan importen förblev i stort settoförändrad . Den svaga importutvecklingen i tog sig bl. a.uttryck i en införselminskning från flera råvamländer och synes även verksamtha bidragit till den nedpressning av fraktsatserna och vissa råvarupriser sominträffade . Tillskillnad från utvecklingen såväl i som i flera västeuropeiska länderkarakteriserades ekonomi 1971 av en successiv återhämtning.Efter en minskning med inemot 1 o/o ökade sålunda bruttonationalproduktenmed drygt 2,5 o/o 1971. Konjunkturbilden var emellertid länge splittrad ochförst efter den uppmärksammade aktiveringen av den ekonomiska politiken iaugusti 1971 kan uppgången sägas ha vunnit en sådan styrka att de kvarvarandestagnationstendenserna i ekonomin bmtits. Återhämtningeni den amerikanska ekonomin 1971 kom tydligt till uttryck i en markant uppgångför den privata konsumtionsefterfrågan. Detta var i huvudsak resultatet avolika finanspolitiska åtgärder. Starkast var dock uppsvinget förbostadsbyggandet, där den värdemässiga ökningen uppgick till ca 50o/o. Förutom den stora efterfrågan på bostäder gynnades byggandet av dengoda tillgången på krediter. Däremot fick den ekonomiska politiken mycketbegränsade effekter på den privata investeringsefterfrågan exklusive bostäder.Mest ogynnsam blev investeringsutvecklingen inom industrin, där en volymminskningom drygt 5 o/o noterades. Orsaken härtill torde närmast stå att finna i ettytterligare fall i industrins kapacitetsutnyttjande . Den länge tvekandekonjunkturuppgången verkade klart dämpande på lagerinvesteringarna, vilkaminskade något jämfört med . Den kraftiga nedgång som då registreradeshejdades emellertid i det närmaste, varför lagerutvecklingen fick en merapositiv inverkan på totalproduktionens tillväxt 1971 än den hade närmastföregående år. Utvecklingenav externa balans 1971 med åtföljande kris för detinternationella betalningssystemet , var naturligtvis den sida avekonomin som tilldrog sig den största uppmärksamheten i omvärlden. Avmattningeni flera viktiga avnämarländer resulterade i en nästan total stagnation för denamerikanska exporten som den inhemska återhämtningen medförde ettkraftigt uppsving för importen. Skillnaden i konjunkturfasning mellan å enasidan och å andra sidan och kan sålunda sägasha blottlagt den existerande svagheten i den Prop.1972: 90 24 '7,0 ' Enrimlig korrigering (av bostadsposten) 1970 ger för del ett prisstegringstalpä . Anm.Prisutvecklingen har i vissa fall påverkats av förändringar i indirekt beskattningoch subventionering. Källor:OECD och nationell statistik. Underskottet 1971 på ca innebar en försämringav saldot med inemot 5 miljarder . Mot bakgrund av denna utvecklingför det amerikanska varuutbytet sattes de krafter i rörelse, vilka kom attleda till den allvarligaste krisen för det nuvarande betalningssystemet sedandess tillkomst 1945. För en närmare redogörelse rörande de internationellabetalningarna och kapitalrörelserna 1971 hänvisas till den preliminäranationalbudgeten Somframgår av tabellerna 2 och 3 fortsatte priser och löner att stiga kraftigt iOECD-området 1971. En viss uppbromsning för området som helhet inträffade dock.Prisnivån, mätt som bruttonationalproduktens prisdeflator, steg 1971 med knappt5,5 o/o jämfört med ca 6 o/o året innan. Dämpningen föll emellertid nästan heltpå de utomeuropeiska länderna. Vad beträffar konsumentpriserna fortsatte denkraftiga ökningen i de flesta västeuropeiska länderna 1971, trots denavmattning av den ekonomiska aktiviteten som skedde på de flesta håll. Iögonfallandeär prisutvecklingen i . Efter konsumentprisökningar om ca 2,5 o/oårligen har ökningstakten mer än fördubblats1971, trots den stora restriktivitet som iakttagits beträffandekonjunkturstimulerande åtgärder. Ännu steg prisema överlöpande 12-månadersperiod med inemot 6 o/o. 1 Reviderad nationalbudget för 25 Timförtjänsten för industriarbetare 19601971 '17,0 »7,3 ' För förtjänstutvecklingen föreligger endast tarifflöner. * 3 kv. Källor: och nationell statistik. rande siffra för del var ca 4 o/o, vilket tyder påatt det kan ta förhållandevis innan de prisåterhållande effekternakommer till uttryck även av en relativt kraftig dämpning av ekonomin. Enligt tillgänglig statistik inträffade en markantuppbromsning av världshandelns tillväxt. Efter ökningar på inemot 10 o/o 1969och 1970 stannade den volymmässiga tillväxten av det internationella varuutbytetvid ca 5 o/o. Nedgången av expansionstakten är i första hand att hänföra tillden svaga efterfrågeutvecklingen i och , vilken inte helt kundekompenseras av återhämtningen i de båda nordamerikanska staterna. Den nästantotala stagnation som registrerades för handelstillväxten andra halvåret 1971torde även till en del vara ett uttryck för den osäkerhet som rådde rörande deinternationella betalningarna . Däremot synes de amerikanskautrikes-handelsåtgärdema extraskatten på importen samt detdiskriminerande investeringsavdraget utövat endast ett begränsat inflytandepå handelsutvecklingen. Värdemässigt växte världshandeln med uppskattningsvis 10o/o 1971 jämfört med drygt 14 o/o 1969 och 1970. Den i dollar uttryckta ökningenav handeln kom sålunda till skillnad från volymtillväxten att ligga i nivå medutvecklingen den senaste . Ökningen av värdet per varuenhet somomsatts vid internationell handel uppgick till ca 5 o/o, vilket är någotmindre än 1970 men större än 1969. 1972: 90 26 följdav de successiva växelkursförändringar som skedde 1971 inträffade en sänkningav dollarns värde i förhållande till de flesta andra viktigare valutorna.Härigenom blir den i dollar mätta prisökningen för världshandeln överdriven iförhållande till den prisökning som erhålls vid mätning i sådana valutor som igenomsnitt bibehållit sitt bytesvärde. Trots de många komplicerade mätproblemsom föreligger i detta avseende, torde dock kunna konstateras att en viss uppbromsningskett av världshandelsprisernas ökning 1971. Med undantag för i första handoljeprodukter, men även för exempelvis socker, bomull och jute, sjönkdollarpriserna på flera råvaror . Priserna på industrivaror fortsatteatt stiga. För OECD-området steg exportpriserna med drygt 6 o/o ochimportpriserna med ca 5,5 o/o. För utvecklingsländerna exklusive deoljeproducerande länderna inträffade en ytterligare försämring avbytesförhållandet med omvärlden. Enligten undersökning utförd av handelsorganisationen ökade utvecklingsländernasexport med ca 9 o/o eller ett par procentenheter mindre än 1970.Importtillväxten blev däremot oförändrat ca 11 o/o. Av exportökningen falleröver hälften på de oljeproducerande länderna i som en följd avde kraftiga oljeprisstegringarna. Även i liksom i vissa relativtindustrialiserade länder i främst och ökadeexporten tämligen starkt 1971. Däremot fick de kopparexporterande länderna, såsomZambia och , vidkännas stora exportminskningar. Totalt sett ökadeutvecklingsländernas handelsunderskott med till ca 4miljarder . De oljeproducerande ländernas överskott ökade kraftigt, medansåledes de övriga utvecklingsländernas redan tidigare betydande underskottytterligare försämrades. Trots handelsutvecklingen växte utvecklingsländernasvalutareserver totalt sett, vilket indike-rar att det relativt kraftigakapitalflödet från industriländerna fortsatte även 1971. Importeni ökade 1971 med drygt 11 o/o, jämfört med ca 15 o/o året innan.Större importökningar än 1970 noterades i stort sett endast för de bådanordamerikanska staterna. Med undantag för minskadeimporttillväxten i övriga industriländer. Speciellt kraftigt blev nedgången iJapan, och , där införseln stagnerade 1971. exportökade 1971 något mer än importen, eller med ca 12 o/o. Exporttillväxtenvarierade starkt från land till land. Till följd av en markant tillbakagång ileveranserna till och samt en stagnation i exporten tillövriga europeiska länder, stannade den amerikanska exportökningen vid 2 o/o1971. handelsbalans kom härigenom att uppvisa ett underskottför första gången . Även i liksom i EEC-staterna och deflesta EFTA-länderna inträffade en nedgång av exportillväxten. 1 Reviderad nationalbudget för 27 I däremot steg exporten med inemot 25 o/o, vilkettillsammans med importstagnationen medförde ett rekordstort handelsbalansöverskott. Liksom i inträffade en vissuppbromsning av utrikeshandelstillväxten i Comecon-statema. Nedgången är iförsta hand att hänföra till en svag handelsutveckling i och Östtyskland.Däremot expanderade utrikeshandeln snabbt i , och ,medan det externa varuutbytet i och ökade ungefär likamycket som genomsnittet för Comecon-området, eller med inte fullt 10 o/o. Till skillnad förstärktes ojämnheterna i destörre industriländernas bytesbalanser. Av de länder som 1970 hade de störstaöverskotten , , och uppvisade enbartKanada en minskning 1971. Det japanska överskottet, vilket uppgick till ca2 miljarder dollar, tredubblades i det närmaste 1971. Även ochItalien uppvisade avsevärda ökningar. Däremot minskade det västtyskaöverskottet betydligt 1971. Den stora ökningen av det japanska överskottetmotsvarades av en nästan stor försämring av bytesbalanssaldo.Medan detta uppvisade ett mindre överskott, beräknas 1971 hainneburit en omsvängning i negativ riktning på ca tillett underskott om ca 3 miljarder. Den ekonomiska utvecklingen inom OECD-området har av 1972 inte nämnvärt avvikit från de bedömningar som gjordesi den preliminära nationalbudgeten . Den höga prisstegringstakten haremellertid tills vidare visat sig bestå även i länder där en utprägladavmattning av den ekonomiska aktiviteten kommit till stånd. Detta gäller bl. Vidare har möjligen den omfattande kolstrejken iStorbritannien något minskat styrkan i återhämtningen för den brittiskaekonomin. Däremot har expansionen i liksom även dämpningen iJapan fortsatt som väntat. Avgörande för bedömningen av den internationellakonjunkturutvecklingen är liksom vid tillkomsten av den preliminäranationalbudgeten att söka fastställa när en vändning uppåt kan komma till ståndi och . Som en väsentlig uppgift framstår vidare med tanke påden centrala roll spelar i världsekonomin att söka uppskattahur markerad expansionen kan väntas bli i den amerikanska ekonomin 1972. I huvudsak skiljer sig inte den bedömning av denekonomiska utvecklingen i som är möjUg att görafrån den som redovisades i den preliminära nationalbudgeten. Tillgängligakonjunkturindikatorer tyder på att det uppsving i den amerikanska eko- 1972: 90 28 nominsom inleddes vunnit sådan styrka att frågan närmast gäller med vilkenkraft expansionen fortsätter 1972. Förutsättningarna för den fortsattaexpansionen har dock modifierats något. Vid kongressbehandlingen av deekonomisk-politiska åtgärderna företogs en rad ändringar.Sammanfattningsvis kommer åtgärderna i den utformning de slutligen fått att i mindre omfattning än ursprungligen var avsett, vara en stimulans förnäringslivets investeringar än för den privata konsumtionen. Totalt sett tordedock kongressens ändringar komma att innebära ett avsevärt mått av ytterligareexpansion av den amerikanska ekonomin 1972. Den förhållandevis optimistiskabedömning rörande den privata konsumtionsefterfrågan som framfördes i denpreliminära nationalbudgeten har sålunda inte förlorat i trovärdighet. Denstörsta osäkerheten i den inhemska efterfrågan 1972 knyter sig fortfarande tillutvecklingen för de privata fasta investeringarna. Trots det lågakapacitetsutnyttjande som fortfarande råder i ekonomin och trots den ovannämnda tyngdpunktsförskjutningen av presidentens åtgärder, pekar emellertid desenaste investeringsenkäterna på att en tämligen snar återhämtning är attvänta.