prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Enligt GRUP:s mening måsteett mera utbyggt klassificeringssystem baseras på, förutom de regionalpolitiskaställningstaganden som dittUls har gjorts av statsmakterna, samhällsserviceetc. i olika ortstyper. VUka krav som människorna ställer i dessa avseenden ärinte uttömmande undersökt. Ett begränsat antal undersökningar finns men derasrepresentativitet är delvis osäker. Inom ramen för ERU:s vidare arbete bedrivsforskning kring dessa frågor. När det gäller befolkningens kravpä service förefaller det enligt GRUP möjligt att trots underlagsmaterialetssvagheter utskilja åtminstone två intressanta nivåer. Storstadsområdena kantillfredsställa de högsta kraven på service. Av undersökningar som redovisadesi ERU:s betänkande (SOU 1970:3, 14 och 15) Balanserad regional utveckling medtillhörande bilagor framgår att det i stort sett är i regioner med ett lokaltbefolkningsunderlag om ca 100 000 människor som en med storstadsområdenajämförbar service står att finna. Undersökningar som gjordes i anslutning tilllänsplanering 1967 för (BD 80) antyder en annan intressantgräns. Man fann nämligen att regioner med ett lokalt befolkningsunderlag på ca30 000 invånare i huvudsak kunde ge service av en omfattning och kvahtet sommotsvarade önskemålen från flertalet intervjuade personer. När det gäUerbefolkningens krav på arbetsmarknaden är situationen också svårbestämbar, bl.a. på grund av de olika bedömningar som måste göras med hänsyn tUltidsperspektivet i planeringen. De krav som den äldre, lokalt bundnaarbetskraften på kort sikt ställer t. ex. på differentiering av arbetsmarknadentorde i regel vara så blygsamma att de normalt bör kunna tillfredsställas på enarbetsmarknad där det lokala befolkningsunderlaget är betydligt mindre än 30000 invånare. GRUP framhåller att det om man ser problemet på längre sUct ärsannolikt att den mera välutbildade arbetskraften efterfrågar arbeten som kanerbjudas endast inom en ganska stor arbetsmarknad. Med de utbildningsfrekvensersom f. n. är aktuella i hela landet när det gäller t. ex. gymnasial och högreutbildning kan man konstatera att den arbetsmarknad som erbjuds vid ettbefolkningsunderlag av 30 000 invånare normalt blir intressant endast för enbegränsad del av arbetskraften (jfr. Om man emellertid sertill den högre gräns som betecknades som intressant när det gällerserviceutbudet (100 000 invånare) finner GRUP det sannolikt att tätortsregionerav den storieken med rimliga insatser kan få en arbetsmarknad som tih sinsammansättning förefaller kunna bli lika attraktiv som storstadsområdenas. Hur företagens krav på service ocharbetsmarknad i skiftande grad tUlgodoses i regioner av olika storlek kanavläsas bl. a. i de variationer som de s. k. agglomerativa fördelama uppvisar.Till de agglomerativa fördelarna bmkar räknas tUlgång till den typ av riänstersom ett företag inte ensamt kan håUa sig med men som det kan utnytriatihsammans med andra. Det kan gäUa specialutbildad arbetskraft, kvalificeradekommunikations- och serviceanläggningar, konsulter o. d. Hit räknas ocksåarbetsmarknadens storlek och kvalitativa sammansättning. Av framlagdaundersökningar' framgår att mera ahmänna agglomerativa fördelar normalt ståratt finna i regioner med minst 25 000-30 000 invånare men att de i vissa faUkan uppträda även i regioner med lägre befolkningstal. Tillgång till meraspecifUca agglomerativa fördelar (närhet tih information, myndigheter,organisationer, kunder etc.) finns i regel bara i de tre storstadsområdena.EnUgt den tidigare refererade undersök-nmgen har emellertid ett ökat antal företagsom kräver specifika agglomerativa fördelar lokaliserats tUloch utvecklats i regioner med 60 000-150 000 invånare. Befolkningströsklar av det slag somnu har berörts ger enligt vad GRUP framhåller endast ett sammanfattande mått påde fördelar olika regioner erbjuder. Sannolikt är t. ex. i orter med sammalokala befolkningsunderlag variationerna på arbetsmarknaden större änvariationer inom servicen. Ett betydelsefullt förhållande tycks vara att denservicetillgång som befolkningen uppfattar som acceptabel i allmänhet återfinnsi regioner med ett mindre befolkningsunderlag än som är nödvändigt för att manskall få en arbetsmarknad av den storlek och differentieringsgrad som i varjefall ungdomen finner intressant. Det förslag till ortsklassificeringssystemsom GRUP mot den här angivna bakgrunden lade fram innebar som förut har antyttsen utbyggnad av det system som förordades i prop. Förslaget redovisasi tabell 9:3. Förändringen i förhållande tih det system som redovisades i prop.1970:75 består främst i att flera ortsnivåer särskiljs bland regionala centraoch serviceorter. I tabellen sammanfattas den i det föregående fördadiskussionen av befolkningströsklar. Dessutom ges vissa exemplifieringar avviktigare servicefunktioner som normalt förekommer i de olika ortstyperna. Med utgångspunkt i detta utbyggdaklassificeringssystem redovisade GRUP närmast som en exemplifiering en skisstill ortsklassificering. Tillvägagångssättet vid upprättandet av skissen varföljande. Mot bakgrund av uttalande , att man bör försöka fåtill stånd en sådan utveckling att det i varie län finns minst en stadsregionmed framtida spontan tillväxtkraft, till vilken en betydande del av flyttningsströmmarnakan gå, urskiljde GRUP först den grupp av orter som länsstyrelserna redan ilänsplanering 1967 prioriterade i detta syfte. Denna grupp av regionalacentra benämns i skissen primära centra , R. m, fl,. Lokalisering och ekonomiskstrukturutveckling, 1970. (beteckning 3 a och 3 b i tabell 9:3). Ur denna gruppurskUjdes de tätortsregioner som har ett större lokalt befolkningsunderlag än100 000 invånare och som ligger på ett relativt stort avstånd från nuvarandestorstadsområden. Ur denna grupp av orter (beteckning 3 a i tabeh 9:3)förutsattes eventuella storstadsalternativ bli valda. Några storstadsalternativ(betecknmg 2 i tabell 9:3) utpekades dock inte av GRUP. Nästa steg var att angeövriga regionala centra - länsdelscentra (beteckning 3 c i tabell 9:3). Därvidbeaktades länsstyrelsernas prioriteringar i länsplanering 1967, det lokalabefolkningsunderlagets storlek, ortens serviceutrustning m. m. Kring samtliga regionala centraavgränsades lokala arbetsmarknadsområden, varvid gränsen för normaltpendlingsavstånd sattes tUl fågelvägen. I storstadsområdena och i vissadelar av hänfördes på grund av erfarenheterna av pendlingens nuvarandeomfattning och inriktning boende inom en något större yta tUl det lokalabefolkningsunderlaget. 1 södra delarna av landet ligger endast mycketbegränsade ytor utanför pendlingsavstånd tih regionala centra medan i ,speciellt i inlandet, detta förhållande gäller för stora områden. Enligt prop.1970:75 skall serviceorter utses i sådana regioner. Därvid utvalde GRUP förstde orter (servicebasorter) som tUlhandahåher en service som i väsentligaavseenden motsvarar utbudet i regionala centra eher de orter som med hänsyn tihavstånden har ett speciellt strategiskt läge för serviceförsörjningen(beteckning 4 a i tabell 9:3). Som serviceorter på en lägre nivå (kommuncentra,beteckning 4 b i tabell 9:3) betecknades övriga kommunblockscentra inomnyssnämnda områden. Kommunblockscentrum som ligger inom ett regionalt centrumslokala arbetsmarknadsområde klassificerades som övrig ort (beteckning 5 itabell 9:3). Härvid fömtses att orter av detta slag kommer att erbjuda enservice som motsvarar minst den service som finns i kommuncentrum (beteckning 4b i tabeh 9:3) utan att särskUda regionalpolitiska åtgärder behöver vidtas. En särskild klassificering föreslogGRUP för vissa större orter utanför storstadsområdenas lokalaarbetsmarknadsområden. Utmärkande för dessa är att de är belägna så nära denuvarande storstadsområdena att de enligt anvisningarna förortsklassificeringen knappast kan väljas som storstadsalternativ men trotsdetta kan få betydelse som lokaliseringsorter om en mera omfattande avlastningav storstadsområdena skulle eftersträvas. (Beteckning s i tabell 9.4 efterortsnamnet). Vissa regionala centra kan enligtGRUP i och för sig hänföras tUl mer än en av de berörda klassema. Dettamotiverade att ytterligare två ortstyper utskiljdes. Tih den ena gruppen(beteckning 3 c/5 i tabeU 9:4) fördes ort som fullgör funktioner somregionalt centrum (beteckning 3 c i tabeh 9:3) men som är belägen nära störreregionalt centrum - ofta inom dettas lokala arbetsmarknadsområde. Vidförändrade förhåhanden bör orter av detta slag föras tih gruppen övriga orter.Till den andra gruppen (beteckning 3c/4a i tabeU 9:4) fördes orter där GRUPuppfattat plansträvandena att utveckla ett regionalt centrum (beteckning 3 c itabeh 9:3) men där utvecklingen kan medföra att även åtgärder som för- GRUP:s förslag tiU ortsklassificering 3 a Primära centra över 100 000 inv. 3 a(s) D:o närastorstäderna utsätts bli vidtagna i servicebasorter (beteckning 4 a itabell 9:3) kan bli aktuella. GRUP:s skiss kan sägas främstbeakta orternas nuvarande egenskaper men innefattar i huvudsak deplaneringssträvanden som fick statsmakternas stöd vid ställningstagandet tihlänsplanering 1967. De ytterligare planeringssträvanden som framförts i depreliminära länsprogrammen har däremot inte beaktats. GRUP:s exemplifiering avklassificeringssystemet framgår av tabell 9:4 och figur 9:3. 1 tabellen ärorterna/kommunblocken redovisade på ortskategorierna regionala centra ochserviceorter. Ortskategorierna storstäder och övriga orter redovisas ej itabellen. På kartan redovisas samthga ortskategorier utom övriga orter. Till inkomna kommentarer till GRUP.sskiss till ortsklassificering GRUP:s skiss tUlklassificeringssystem har inte remissbehandlats i vanlig ordning. Som framhöhsi det föregående var ett väsentligt syfte med förslaget att stimulera tUldebatt för att ett så allsidigt underlag som möjligt skulle erhåhas inför denslutliga bedömningen. Kommentarer har också inkommit från flera kommuner ochlandsting samt från praktiskt taget samtliga länsstyrelser. Dessutom har olikaintresseorganisationer och centrala statliga verk redovisat sina synpunkter ilokaliseringsberedningen inom . Kommunernas kommentarer är iallmänhet mer negativa till GRUP:s klassificeringsskiss än tilllänsstyrelsernas preliminära förslag. Detta gäller såväl i fråga om systemetsallmänna uppbyggnad som den konkreta klassificeringen. Länsstyrelserna ställer sig iallmänhet positiva till det utvidgade och nyanserade klassificeringssystemet.Däremot avvisas ofta de konkreta ortsklassificeringarna. En tredjedel avlänsstyrelsema - länsstyrelserna i , , , ,, , och - redovisar dockprincipiella reaktioner mot klassificeringssystemet eller den använda metodiken.Negativ reaktion till klassificeringssystemet framför också och medan LO, SAF och ställer sig positiva tiU systemet. rt "O '- u; OJ H p- c i2 » c/) * n - c IU _u 2 ? «i =3 r; c x; £i >» rt rt > S -o 1é E g" c/] ., .n T3 o c gro ra O a* _ Co x> != .2 S T3 _ -a x: 5 S g-a.S o 'C i> ts .5> .o cd "ii c3 = £ '5.3. Cd o o 3 wi 5 2,,'; o E-o (u " x: wi_ *_r -a rt 'C ::: _o ert '3 J2 ego 2 _o o ed c>3 2 c T) Oi O cd iH B o < ax3 ,5 *H c -o i, cd *H _, O J3 COT Cd S . t; ed g M (O U cd a> X} o -t; "- c ed ed J 2,s .as > £ S .S §> c 3 i: o *-' c r 2 « S - s a|g|ö g- s i . rt T-* 2 o al £? C/3 ed -O O C 3 o o o o 2 c" :0 en i C rt t- » £2 " S E.S Ä-2SE t/5 "rt .2 iH " ed a u i2 Cd *H a> **- 3 Cd u .- ö O 2 ;l,i2 -1 5. rl c O u w IU ,ed ed SE -g -ä £'S " 2 tn o c 3 2 ro 00 E mmu trum nmu trum 3 "So "2 »0 x: c S :ed o ' 5 c c -o a S ed >, >< H .aä"" o;2,.S a Xi a .K ultsfre immer skatsh ästervi 2'>' t; -K 5: C-" imära cen er än 100 a) c ö. :o C 2 -D 60 .. § »"ii -O m >,t73 edjdJ Si'r'S = c,s -oas 'sisg.i-asc li|ll|l|ltllllsll|-'' $ 'i '|S i o,"-£'-'oj.i ed ä:? 13 -S 3 HHoac/2 ii :0> u. o VI "S -lOo, öitzi li-Oix! g E t;; >-, X t/i o.5 S S s 5 s Prop.1972:111 BUaga I 297 1 det följande lämnas ensammanfattande redovisning av kommentarer som mkommit från kommuner, landstingoch länsstyrelser. i invändningen mot GRUP:s skiss att bör klassificeras somregionalt centrum och som serviceort. Enligt i länär differentieringen i flera ortstyper användbar även om lokala avsteg kan blinödvändiga. Det är emellertid otillfredsställande att man endast vagt antytt demedel som kan komma att användas i olika ortstyper. Vad gäller den konkretaklassificeringen framhålls att klart bör betecknas som länscentrumsamt att Nordöstblocket bör inplaceras som servicebasort. Ävenkommundels-centra fhins det orsak att utse i vissa kommunblock, varförlänsstyrelsen önskar få återkomma med förslag härtill. läns landstingaccepterar inte klassificeringen av som primärt centrum beläget sånära storstadsområdet att det mte skulle kunna väljas som storstadsalternativ.Denna klassificering strider mot preliminära klassificering ilänsprogram 1970 och kan leda tUl att verkstadsindustrins dominans inomnäringslivet i blir än mer markant. Regionalpolitiken bör inriktaspå att skapa en mer differentierad arbetsmarknad i . Ej helleraccepteras klassificeringen av /som länsdelscentrum.Beteckningen bör med hänsyn tiU serviceutbudet i stället vara primärt centrum.Klassificeringen av bör enligt vara centralort medlänsdelsregional betydelse vilket bättre överensstämmer med klassificeringen idet preliminära länsprogrammet. Avslutningsvis framhåller att detföreslagna klassificeringssystemet är för stelt och att det ej går att användai . Angreppssättet bör i stället vara en utbyggnad längs trestråk som framhåller i länsprogrammet. instämmer ide av framförda åsikterna. Överarbetningen avklassificeringssystemet enligt GRUP:s förslag finner iÖstergötlands län ge en något mer differentierad bild av de framtidafunktionerna för gmppen regionala tillväxtcentra. och anserlänsstyrelsen böra klassificeras som fullvärdiga länsdelscentra och vid enhotande tillbakagång erhålla centrala stödåtgärder. När det gällerserviceorterna anförs att arbetsgmppen genom att förutsätta attglesbygdsproblem inte existerar i södra delama av landet kommit i konflikt medsina egna kriterier. framhåller att en thlämpning av dessa börleda till att Kisa och klassificeras som servicebasorter. i länkonstaterar att GRUP:s förslag i stort sett sammanfaller med länsstyrelsenseget. Ett undantag föreligger dock, nämligen . Eftersom utgörbasort för länets sydöstra delar bör klassificeringen vara regionalt centrum.Sävsjö kommun ställer sig avvisande tUl ortsklassificeringen som begrepp iregionalpolitiken och tih en klassificering som mte utvecklmgsbar som enligtkommunen åsatts många orter, bl. avförs från regionalpolitiken. Skillnaden mellan olika typer avprimära centra kan komma att elimineras yttrar i ,som ställer sig kritisk till tanken att skapa växtkraftiga stora orter kringStorstockholm. Detta skulle medföra ökad koncentration av resurser tUlMälar-Hjälmarregionen på andra landsdelars bekostnad. Vid en målmedveten regionaipolitisksatsning får inte avgörande vikt läggas vid huruvida en tätortsregion i nulägetråkar ha något över eller under 100 000 invånare. Alternativ tUl storstädernamåste väljas bland orter som har påvisbara förutsättrungar att med rimhgainsatser kunna fungera som alternativ. Enligt bedömningar av ERU har enservicestandard likvärdig med storstädernas. Den naturligaste orten att satsapå i sydöstra anser därför vara /. Också i länriktar kraftiga invändningar mot GRUP:s förslag. Vid avgränsning av lokalaarbetsmarknader bör det faktiska pendlingsomlandet användas och inteschematiska cirkelzoner som missgynnar kustorter. Dessutom bör alla delar avriket bli tUlgodo-sedda med storstadsalternativ. EnUgt länsstyrelsensberäkningar får ca 425 000 personer i sydöstra inte tUlgång till någotstorstadsalternativ om GRUP:s förslag följs. Det är ett krav från länet attstatsmakterna genomför en kraftig regionalpohtisk satsning på sydöstra hemställer därför att samtliga orter som betecknats som primäracentra betraktas som likvärdiga alternativ vid statsmakternasställningstaganden i denna fråga samt att KalmarNybroEmmabodare-gionen upptassom storstadsalternativ. i anseratt kommunreformen, som innebar bl. a. att klassificeringen i städer, köpingaroch landskommuner försvann, nu återuppstår i form av en ortsklassificering utanatt någon redogörelse lämnas för hur detta kommer att påverka samhähets ellerden enskildes förhållanden och miljö. Klassificeringen torde motverka deregionalpolitiska syftena att skapa ökad likställighet mellan de olikakommunerna och regionerna i skilda avseenden. hänvisar tih länsprogrammetdär man framhåller att hela bör kunna betraktas som ett alternativi lokaliseringshänseende. finner inte skäl föreligga att frångå vadsom föreslagits i länsprogram 1970. kommun vidhåller i princip den ilänsprogrammet redovisade uppfattningen att hela länet bör klassificeras somstorstadsaltemativ, men detta utesluter inte ett mer nyanserat betraktelsesättsom klarare redogör för orternas skUda förutsättningar. Också kommunvidhåller sin tidigare redovisade uppfattning att hela länet bör betraktas somett storstadsalternativ. finner det värdefullt att en samladoch enhetlig bedöming har presenterats. Även om detta kan innebära en statligstyrning och låsning av kommunernas utveckhngsmöjhgheter måste man accepteraatt det regionala handlingsprogrammet tar sin konkreta och fasta uttryck iolika former, varav ortsklassificeringen är en. Den av GRUP föreslagnaklassificeringen med som primärt centrum och godtar kommunen. 1972:111 BUaga I 299 borgs kommun accepterar inte den föreslagnaklassificeringen, som försvårar de mindre kommunernas möjligheter att överlevaoch i det längre perspektivet expandera, vUket strider mot målet för denpågående kommunindelningsreformen. Om inte förslaget att klassificera helalänet som storstadsalternativ vinner gehör bör kommunen klassificeras somregionalt tillväxtcentrum, framhåher kommun. i finnerGRUP:s förslag oacceptabelt frän regional synpunkt. Den föreslagnaklassificeringen kan fä vittgående konsekvenser för länet, eftersom det iprincip innebär att större delen av länet ej kommer att bli föremål förstatliga insatser med expansiv inriktning. kan inte godtakriteriet för storstadsalternativ, eftersom det inte tillgodoser denäringsgeografiska förhållandena eller tätorternas och bebyggelsens läge.SärskUt olämplig finner man avgränsningen av lokala arbetsmarknader medschematiska tremUsradier vara för kustorter. En mer realistiskavgränsningsmetodUc utgör de interna kommunikationerna i regionen samt detexterna kommunUcationsläget. har sålunda 100 000 invånare inom enrestidszon på . Även utbyggnadskostnader samt fritids- och boendemUjöerbör beaktas. GRUP:s förslag till primära centra rillgodoser dåligt målet omregional balans inom landet. vidhåher sitt klassificeringsförslagi länsprogrammet och påpekar att goda förutsättningar finns att utveckla enflerkärnig region utefter i vUken ingår bl. och läns landstingoch menar att norra ligger utanför acceptabeltpendlingsavstånd från regionalt centrum. Schematiska beräkningar avfågelvägsavstånd i med dess djupt inträngande fjordar ger ej enrättvisande bUd av pendlmgsom-landen. i och läninstämmer i dessa synpunkter och anför att och Gravarnekommunblock därför bör klassificeras som serviceorter och somregionalt tiUväxtcentrum. Enligt i Älvsborgslän bör även och Trestad klassificeras som storstadsalternativ, trots sinrelativa närhet till . Klassificeringen av Ämål/, ochAhngsås som länsdelscentra accepteras med undantag för , därlänsstyrelsen inte anser det nödvändigt att vidta insatser av den art att debör upptas i ett landsomfattande regionalt handluigsprogram. Däremot bör Markskommun rillföras gruppen länsdelscentra. Klassificeringen av somserviceort accepteras, men även borde på grund av avstånden momkommunen klassificeras som serviceort. anser att olika primäracentra och länsdelscentra bör indelas i två undergmpper. Den ena gruppen börför varje kategori omfatta orter i vUka speciella regionalpolitiska insatser f.n. bör företas. I den andra gruppen kan orter upptas, vilka f. n. inte företernågra regionalpolitiska problem. Faran i att basera klassificeringenenbart på orternas relationer påpekas av i Skaraborgslän. Även deras utvecklingsförutsättningar bör studeras. vändersig mot att ej klassificerats som ett rent regionalt centmm samt attVara betecknats som övrig ort. Den senare orten borde klassificeras somregionalt centrum alternativt serviceort. i läninstämmer i de synpunkter GRUP har anlagt och konstaterar att GRUP:s förslaginte avviker på någon punkt från uppfattningar, Enhgt i länhar man fört en planmässig lokaliseringspolitik för denoffentliga servicen och härvid prioriterat , , ochLindesberg. stöder klassificeringen av och utgår från attÖrebro i riksprogrammet klassificeras som storstadsalternativ. Däremot börklassificeringen av och ändras eftersom den inteöverensstämmer vare sig med orternas nuvarande regionala funktioner eller medde kriterier som ställts upp. Beträffande gäller visserligen attorten ligger inom pendlingsavstånd från , men befolkningen i ochAskersunds kommuner skuhe få ytterligare till regioncentrum omHallsberg bortfaller som länsdelscentrum, vilket strider mot regionalpolitikensjämlUchetsprinciper. bör - som skett i den sluthga versionen av länsprogram1970 klassificeras som servicebasort på grund av det isolerade läget och denensidiga näringslivsstrukturen. Liknande synpunkter framförs av landstinget.Askersunds, , och kommuner framhåller kraftigt attHaUsberg måste klassificeras som länsdelscentrum. Även kommunerinrar om regionindelningen i länet som medfört att har en faktiskställning som regioncentrum. kommun påpekar att inga naturligaförbindelser finns med något regioncentrum, varför bör klassificerassom servicebasort. i länanmärker att och Sala är belägna utanför lokalaarbetsmarknadsområde, varför de bör klassificeras som regionala centra. i delarsynpunkterna att den regionala utvecklingsplaneringen skall ange de orter motvilka huvuddelen av de regionalpolitiska insatserna bör inriktas samt att enenhetlig bedömning för hela landet måste göras vid klassificeringen. Med hänsyntih att såväl länsplanering 1967 som länsprogram 1970 betecknats somförsöksplanering bör emellertid ett utbyggt klassificeringssystem enligtGRUP.s förslag anstå tUl nästa planeringsomgång. I avvaktan härpå bör enklassificering enligt systemet i länsprogram 1970 försöksvis få gäha. Medhänsyn thl den starka förankring förslag till ortsklassificeringi länsprogrammet erhållit hos kommuner och landstmg vidhåller länsstyrelsendetta förslag. , , och Gnarps kommuner gör ingaerinringar mot den egna klassificeringen. kommun anför att omkommunen inte klassificeras som regionalt centrum kan få ökade svårigheter attvärva industrier och därigenom differentiera näringslivet. Kommunen anslutersig därför tih förslag. finner det märkligtatt skissen färdig-stähts i detta ridiga skede innan synpunkter på länsprogram1970 redovisats. Det framhålls vidare att ytteriigare orter bör klassificerassom kommuncentra, bl. a. , vilket skett i länsstyrelsensförslag. anför att som är ett naturiigt centrum förnordvästra måste fä utvecklas pä samma villkor som ochSöderhamn och därför bör klassificeras som länsdelscentmm. kommunblockfinner alternativklassificeringen av märklig. Efter en jämförelse medSöderhamn framhåhs att är ett regionalt centmm och täckerin ett större omland än , varför klassificeringen bör vara regionaltcentrum. Dessutom framhålls att bör utpekas som kommuncentrum.Handelskammaren i framhåUer behovet av en långsUctig och konsekventplanering men varnar för att ohka beslut alltför kraftigtbinds tih den en gång föreslagna prioriteringen. En rullande planering ärnödvändig. i länansluter sig till uppfattningen att ett mer utbyggt klassificeringssystem ärnödvändigt och framhåller att skissen inte innebär några större förändringarjämfört med förslag till klassificering i länsprogram 1970.Länsstyrelsen understryker emellertid att även kommundelscentra bör utpekas iett riksprogram, eftersom dessa orter har mycket stor betydelse för denbefolkning som bor på stora avstånd från kommunernas centralorter.