prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — OTfoi»n"oooO(NO OooOsoasOmOO'-© onmHHsninTj-iinTtos oooooooooooo 0>n»no*n»no>nnoooHin»sor(N(NostTj-p*os I I I I I I I ooooooooooooooooo»nOsnoo>no r--oJoosn»nO-r*(N((N msoso-mosH.-H oooooooooooo*nO»n«n'ninOO>nintnOfnrtoosofn ooinHfntNr cviinoo- oooooosnoo»n>no cysHrTt'»npsorinc30 I I I I t"' " oooooooooooo ininoininininooooin oo»nOO-Hinooso(nt--os m'-»OOHmrTr.t OO lOOOOOO |00 OO oinoooo tn*n oof* »-Hooooinaoin -hos r (NOsHTtPl rrsi o I o o o Os r M "0 0 ° b E :0 5 s rj 3 QJ c/i wi' *j iC ;?HJ?>>oon: 9 S 00 O-.S 1= M _ rt . x: o « o t« > O) rt O c " *- o ' o v X U T3 H - x; n a i; SP 5, = " u. n X . r ro Tt UO o r-~ OO Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Figur B.6:l Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas bostadsbyggnadsbehov för perloden , antallägenheter Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 Figur B.6:2 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas Investeringsbehov för , . Nr 111 Bilaga 1. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogramm. B.7.1 Utgångspunkter för programformuleringen Utvecklingen i länet fram till år1970 har, framhåller , varit gynnsammare än som förutsattes ilänsplanering 1967. Folkmängden i länet beräknades enligt prognos 2 uppgå till165 041 invånare men utgjorde i verkUgheten 166 950 invånare. Denfaktiska foUcmängden översteg sålunda prognosvärdet med 1 900 personer.Samtliga kommuner har uppnått och i vissa fall väsentligt överskriditden i länsplanering 1967 beräknade folkmängden. Relativt sett är skillnadenmellan prognos och faktisk utveckling störst i kommunerna , ochAlvesta. anser därför att en viss revidering av prognosen ilänsplanering 1967 bör ske för dessa kommuner. För kommunerna , Uppvidingeoch innebär prognos 2 i länsplanering 1967 en fortsatt icke obetydligbefolkningsminskning. anser att en sådan utveckling skullemedföra allvarliga svårigheter för såväl de enskilda som kommunerna. Även omdet med hänsyn till åldersstrukturen synes svårt att förhindra en visstillbakagång är det enhgt uppfattning angeläget attbefolkningsunderlaget kan stabiliseras på en sådan nivå att kommunerna gesreella förutsättningar att fortbestå och utvecklas. Med hänsyn thl att befolkningsutvecklingeni kommunerna har varit något gynnsammare än beräknat och att kommunerna har ettrelativt fördelaktigt geografiskt läge och goda förutsättningar i övrigt förindustriell verksamhet anser att planeringsnivån vad gällerkommunerna bör sättas högre än prognos 2 ilänsplanering 1967. Denna högre målsättning är dock ingen garanti för en gynnsammarebefolkningsutveckhng utan beroende av de statliga stödåtgärder som kan sättasin för att motverka den pågående utvecklingen. Följande tablå visar den faktiskafoUtmängden , folkmängden enligt prognos 2 samt avlänsstyrelsen föreslagen planeringsnivå. Kommun Faktisk Prognos 2 Reviderad Planeringsnivå 1965 1970 1980 1980 1975 1980 Länet 158 685 166 950 181800 184 500 175 300 185 700 BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 83 ,, och kommuner accepterar den föreslagnaplaneringsnivån. kommun anser en planeringsnivå för dess del på 15 800personer vara realistisk. kommun anser planeringsnivån bör sättas till8 600 personer, medan och kommuner anser attplaneringsnivån bör ange oförändrad folkmängd för deras del. Andra utgångspunkter för programformuleringen Decentralisering och utlokahseringav stathga och andra verksamheter från storstäderna kan väntas medföra dentillväxtfrämjande stimulans som är angelägen i vissa landsdelar. Länsstyrelsenanser att särskilt bör beaktas men framhåller att densydöstra landsdelen närmast därefter bör stå i tur för stimulansåtgärder. Enviss kvantitativ lokahsering till denna landsdel är otiUräcklig. EtttiUskott av kvalificerad arbetskraft med ledningsfunktioner erfordras för attuppnå någorlunda regional balans vad gäUer bl. a. arbetskraftens struktur. 1 finns utbildning avkvalificerad arbetskraft men i stort sett saknas arbetstillfällen för dennainom landsdelen. Den tvingas i relativt stor utsträckning att flytta tillstorstäderna. Denna utveckling strider mot målsättningen för regionalpolitikensom syftar till en mer balanserad fördelning av befolkning och näringsliv.Trots stort befolkningsunderlag saknas i sydöstra landsdelen en hel delkvahficerade servicefunktioner. HittUls har med få undantag denna uppbyggnadskett med hänsyn tiU underlaget i varie residensstads omland. Decentralisering av statligverksamhet från måste kunna ge sådana effekter att en dämpningåstadkommes i övriga storstadsområden inte minst . Enlokalisering av stathg verksamhet till skulle ge sådana önskvärdaeffekter och medföra en positiv utveckling i hela sydöstra landsdelen. Dessutommåste åtgärder vidtas för att stimulera utvecklingen också i andrautvecklingsbara orter i landsdelen. anför atttyngdpunkten för expansionen i sydöstra har förskjutits tillVäxjöområdet, som genom sitt centrala läge i denna landsdel blivit den frånkommunikations-, transport-och resekostnadssynpunkt fördelaktigastelokaliseringsorten. Därigenom synes Växjöområdet alltmer få karaktär avlandsdelscentram. anser att goda skäl finns för att klassificeraVäxjöområdet som storstadsalternativ. Med hänsyn till det ringa avståndetmellan och , , anser naturligt att inkluderaAlvesta i storstadsalternativet. och börklassificeras som regionala tillväxtcentra med hänsyn thl dessa orters differentierade näringshv, kvalificerade 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m.m. 84 ervice och utvecklingsförutsättningar i övrigt. Övrigakommuner hänför-les i det prehminära programmet thl kategorin övriga orter. Medhänsyn hl i remissyttrandena anförda synpunkter har i detlefinitiva programmet klassificerat dem som "övriga regionalatillväxt-;entra". Förslaget thl ortsklassificering innebär såledesföljande. ävrigaregionala tillväxtcentra , , , I remissyttrandenöver det preliminära programmet framhåller de mindre kommunerna och landstingetatt en satsning på ett storstadsalternativ ej får innebära att mindre resursertilldelas den övriga delen av länet eller att ortsklassificeringen är bindandeför framtida prioriteringar. Planeringsprincipen kan inte godtas av Lessebokommun som menar att de största insatserna skall ske i de kommuner som har ensviktande industriutveckhng. Klassificeringen av /somstorstadsalternativ accepteras av samtliga remissinstanser. Däremot accepterarinte , , och kommuner att deklassificerats som "övriga orter". De önskar alla betraktas somregionala tillväxtcentra. Liknande synpunkter anförs av . Lessebokommun framhåller att hela den östra delen av länet inte tilldelats någotregionalt tillväxtcentrum. kommentar.Remissyttrandena ger inte anledning att ändra klassificeringen. Dock anserlänsstyrelsen, som framgår av det definitiva förslaget, att alla kommuncentrautöver /, och lämpligen bör klassificeras som"övriga regionala tillväxtcentra". Av länsprogrammet framgår att jord-och skogsbruk från sysselsättningssynpunkt har ett relativt stort inslag ilänets näringsliv. svarade denna näringsgren för av den totalasysselsättningen i länet mot i hela riket. Industrins andel var i länet mot i hela riket. Servicenäringamas andel i länet, , var nioprocentenheter lägre än riksgenomsnittet. Enligt industristaristUcen ökadeantalet sysselsatta inom industrin i länet mehan med nära 3 400personer. Samtliga kommuner utom och kunde notera ökning avvarierande storlek. Vissa branscher, såsom jord- och stenindustri samtkonfekrionsindustri, hade stagnerande eller vUcande sysselsättning. Jord- och stenindustrin utgör enfrån sysselsättningssynpunkt betydande bransch i länet och sysselsatte år 1969omkring 3 000 personer eller Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 85 av samtliga industriarbetande. Inom denna branschuppvisar glasindustrin en negativ utveckling, som sammanhänger med de strukturproblemdenna industri kämpar med. Den glasindustrin består av många och småföretag, som var för sig inte har resurser till en effektiv marknadsföring. Även träindustrin intar enframträdande plats i länets näringsliv och svarade för avindustrisysselsättningen. För möbel- och snickeriindustrin ärframtidsbedömningen oklar. Den förväntade strukturomvandlingen kan medförasvårlösta problem eftersom många av branschens företag är av väsentligbetydelse för näringslivet i åtskilliga mindre och medelstora tätorter. Inom jord- och skogsbruk beräknassysselsättningen minska med 3 600 personer. För attlänsstyrelsens målsättning i fråga om befolkningsutveckling skall kunnaförverkligas och den kvinnliga förvärvsintensiteten öka till den beräknadegenomsnittliga för kvinnor 1980 måste omkring 14 000 nyaarbetstillfällen skapas inom stadsnäringarna 1980. Ett tillskott av ca 14 000 nyaarbetstillfällen i stadsnäringarna kommer att kräva mycket väsenthga investeringarav företag och samhälle men anser att det totalt bhr enväsentligt lägre investeringskostnad än om motsvarande arbetstillfällen skulletillskapas i de överhettade storstadsområdena. Utvecklingen mot det s. k.efterindustriella samhället innebär att en allt större del av befolkningensysselsätts inom service, administration och riänster. De kvalificeradelednings- och servicefunktionerna tenderar att koncentreras tillstorstadsområdena, vilket ökar riskerna för regional obalans och störrejämUkhetsklyftor. anser det synnerligen angeläget attstatsmaktema vidtar åtgärder för att åstadkomma tillväxtmöjligheter för helaspektrat av kvahficerade funktioner i alla delar av landet så att dessa gesmöjlighet till ett varierat samhällsliv och ökade arbetstillfällen förarbetskraft med högre utbUdning. Kommunernas förslag till åtgärder.Statligt stöd till nyetableringar och rekonstruktion av företag, ökad utbyggnadav service,intensifierad informationsverksamhet, ökat bostadsbyggande, förbättradekommunikationer, ökad satsning på utbildning, ökade resurser tillföretagareföreningen, uppförande av industrilokaler genom kommunalastiftelser, utveckling av hantverkscentrum samt av turism och friluftsliv. För att förbättra de allmänna betingelserna för näringslivet,den s. k. infrastrukturen, föreslår bl. a. följande. Kommunikationerna bör förbättrasgenom att den beslutade länsflygplatsen i utanför kommertill stånd. 1 avvaktan på detta är det önskvärt att linjen Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. till MalmöKöpenhamn från den nuvarande flygplatsen. Beträffande vägarna bör E4 snarastrustas upp och småningom byggas ut till motorvägsstandard. En bekvämvägförbindelse av hög klass från till och norrut tillLinköping-Norrköping är angelägen. För de interna kommunUtationerna behöver desekundära vägarna rustas upp och anser det nödvändigt attsärskilda medel ställs till förfogande härför. Utbildningsmöjligheterna viduniversitetsfilialen i bör byggas ut med i första hand naturvetenskapligaämnen samt olika slag av yrkesinriktade kurser för t. ex. sjukvårdsadministratöreroch socionomer. För att utveckla ohkaserviceinrättningar i kommunernas centralorter anser det varaangeläget med en viss decentralisering av den offentliga servicen. Utflyttning av statlig verksamhetthl / Alvestaregionen för att åstadkomma bättre balans mellan olikalandsdelar ifråga om kvahficerade service- och ledningsfunktioner. De mindre och medelstora företagensutveckling bör främjas genom åtgärder som effektiviserar produktionssamarbete,produktutveckling, marknadsföring och fortutbildning. Som ett led i dennasträvan bör ökade resurser stäUas till företagareföreningens förfogande. Informationsverksamheten om länetslokahseringsför-utsättningar bör öka och en arbetsgrupp med representanter förkommuner, landsting och länsorgan bör thlsättas i detta syfte. Angeläget är att kommunernaplanerar lämpliga industriområden samt uppför hantverks- och industrilokalersom sedan uthyres till företagen. anser vidare att det vorevärdefullt om idén med s. k. industricentra prövades i länet. Glas- och träindustrin ochsysselsättningsfrågorna i östra länsdelen, där nämnda industrigrenar har storomfattning, bör ägnas stor uppmärksamhet. föreslår att enarbetsgrupp tillsätts av Kungl. Maj:t med representanter för staten,glasindustrin och de anställda för att lägga fram förslag thl konkretaåtgärder som underlättar glasindustrins utveckling och tryggarsysselsättningen. anser det vidare angeläget att glasindustrinfår del av det s. k. utvecklingsstödet. Beträffande möbel- ochsnickeriindustrin understryker nödvändigheten av att en statligutredning kommer till stånd i enhghet med av länsstyrelserna i de tresmålandslänen tidigare framfört förslag. Statligt lokaliseringsstöd bör äveni fortsättningen kunna utgå i den östra länsdelen för att skapa ny och varaktigsysselsättning och ytterligare differentiering av näringslivet. För jord- och skogsbrukets delfinner det angeläget att aktiva brukares tillköp av mark samt köpav rena skogsfastigheter stödjes genom statlig lånegaranti, samt attstödåtgärder vidtas för upprätthållande av betesdrift i bygder med vikandejordbmks-produktion för bevarande av landskapsbilden. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 87 Turismen bör utvecklas och i dettasyfte föreslår en förbättrad information om länets sevärdheteroch utbyggnad av stugbyar på lämpliga platser. Ökade resurser för bostadsbyggandekrävs så att icke blott det genom expansion uppkommande utan även uppdämt behovblir tillgodosett. Remissinstansernaansluter sig till förslag och från flera håll understrykesbehovet av en aktiv medverkan från statliga organ för att förstärkasysselsättningsmöjligheterna. och kommuner framhåller attföretag som etablerar eller bygger ut bör få disponera investeringsfondsmedel.Växjö kommun anför som lämpliga åtgärder lokalisering av statlig förvaltningtill samt dämpning av tillväxten i storstadsområdena och styrning tilltillväxtcentra. anser det lämpligt att till förlägga enfilial till skogshögskolan. Vidare anser det vara ologiskt attflytta SJ-distrUctet i till . I stället borde malmödistriktet i tillämpligadelar flyttas till /. Kommunernas förslag till åtgärder. Från kommunerna krävs en förstärkning avsysselsättningsmöjligheterna för kvinnor. Utöver de åtgärder som framförts under avsnittet allmännaåtgärder föreslår att statlig verksamhet och andra lednings- ochservicefuntkioner lokaheras till . framhåller vidare somangeläget att en ökad differentiering av näringslivet i länets östra delarkommer till stånd. Särskilt vUctigt är att någon form av metall- ochverkstadsindustri lokaliseras till . Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur Kommunernas förslag till åtgärder.Beredskapsarbeten föreslås, bl. a. inom natur- och miljövård, samtindustriellt beredskapsarbete. Vid behov bör skyddade verkstäder utbyggas ochomskolningskurser övervägas. understryker angelägenheten av en fortlöpandeinventering av olika objekt som kan tjäna som underlag för planering avsysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur. Det är vidare angeläget attskyddade verkstäder och halvskyddad sysselsättning kan beredas i erforderligomfattning samt att omskolningskurser kan ordnas vid behov. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m.m. 88 Åtgärder för att trygga serviceförsörjningen Kommunernas förslag till åtgärder.Från kommunerna redovisas planer och åtgärder beträffande öppen och slutenåldringsvård, sjukvård, barndaghem, skolväsendet, kultur-och fritidsaktiviteter,handikappvård, trafikservice och vamförsörining i glesbygd. För vissaaktiviteter, såsom barnthlsyn, färdtjänst, trafikservice och hemhjälp anför endel kommuner att ökat eher nytt statligt stöd behövs. Den slutna åldringsvården i kommunerna bör avlastas genomökad satsning på öppen åldringsvård (hemsamaritverksamhet, färdtjänst, matdistributionm.m.). För att underlätta för åldringar att utnyttja det allmännas service bören subventionering av telefoner utredas. anser det vidareangeläget att platsbehoven på ålderdomshem tillgodoses. Tillfredsställandesjukvårdsmöjligheter bör erbjudas befolkningen i länets olika delar. Behovet avalkoholpolikliniker, inackorderingshem och specialbostäder för aUcoholskadadebör beaktas. Antalet daghemsplatser bör utökas. De nuvarandeutbildningsmöjligheterna i kommunerna bör upprätthållas även om elevunderlagetreduceras. För de handikappade bör kommunalfärdriänst inrättas, handikapplägenheter byggas i tillräcklig omfattning ocharbetsmöjligheter beredas genom skyddad och halvskyddad sysselsättning. En förbättring av de allmännakommunikationerna bör kunna åstadkommas genom matarlinjer ochbeställningstrafik som komplement till det befintliga linjenätet. Olikaåtgärder bör vidtagas för att förbättra glesbygdens vamförsörining, exempelvisgenom utvidgning av befintligt varubussnät, organiserad utkörning av beställdavaror eller för inköpsresor. Remissyttrandenaansluter sig till de av framförda förslagen. Fleraremissinstanser framhåller behovet av en förbättring av kommunvägarna. B.7.4 Investeringamas regionala fördelning Tih grund för redovisningen ochprioriteringen av kommunernas mvesteringsbehov för ligger ihuvudsak KELP 70. har justerat grundmaterialet efter hand somkommunerna har redovisat nya uppgifter. I tabell B.7:1 redovisas isammandrag primärkommunernas och investeringsbehov samtbostadsbyggnadsbehovet enligt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen.Primärkommunernas investeringar har fördelats på huvudtitlar enligt K-planen. 1sammandraget ingår inte samthga investeringsområden. Exempelvis innefattas inteexploaterings-mvesteringar i anslutning tih bostadsbyggandet i redovisningen.Vidare BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 89 har endast projekt medtagits som har kostnadsberäknats tihminst . Totalt för länet uppgår med dessa begränsningar de primärkommunalainvesteringsbehoven för den aktuella perioden tih ca 323 milj. kr.Bostadsbyggnadsbehovet i de kommuner som upprättar kommunalabostadsbyggnadsprogram anges till 9 298 lägenheter. Enligt länsbostadsnämndenuppgår bostadsbyggnadsbehovet i hela länet till 8 335 lägenheter. Huvuddelen eher av de primärkommunalainvesteringsbehoven faller på huvudtitlarna 3 (byggnads- och planväsen, gatu-och parkförvaltning, sport och friluftsliv) och 5 (industriell verksamhet).Investeringsbehovet inom olika områden varierar mellan kommunerna. Sålundafaller exempelvis av kommuns redovisade behov på huvudtitel 2(fastighetsförvaltning och bostadsförsörjning) och på huvudtitel 7(socialvård och socialförsäkring) medan motsvarande andelar för Markarydskommun är resp. . Av investeringarberäknas drygt 60 milj. kr. eller falla på kommun. Länsorganen har vid de sektoriellaprioriteringarna tillämpat flera prioriteringsregler. i fråga om bostadsbyggandet tillämpat kvot förlänet som ram för prioritetsgrupp I. Vid den sektoriella prioriteringenhar målsättningen i länsprogram 1970 beaktats. Någon omprioritering avregionalpolitiska skäl har därför inte behövt vidtagas. framhåller att tihgång på bostäder är avstor betydelse för den regionala utvecklingen. Det är därför väsentligt atttilldelningen av bostadskvot någorlunda svarar mot behovet. Enligtlänsstyrelsen bör länsramar anges för olika investeringsslag. Utfallet av länsstyrelsensprioritering illustreras av cirkeldiagrammen i figurerna B.7:l och B.7:2.Cirklarnas ytor är proportionella mot de redovisade bostadsbyggnads- resp.investeringsbehoven. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogramm. 7:1 Kommunala investeringar perioden 1972-1975i projekt om . eller ner med fördelning på huvudtitlar i tusentalskr., bostäder i antal lägenheter O-1 , rätts- ochsamhällsskydd samt folkbokföring och beskattning 3 Byggnads- ochplanväsen, gatu- och parkförvaltning, sport och friluftshv 4 Hamnar,kommunikationer och näringsliv 6 Undervisningoch annan kultureU verksamhet Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 Figur B.7:l Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas bostadsbyggnadsbehov för , antal lägenheter 1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Figur B.7:2 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas investeringsbehov för , . BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 93 B.8.1 Utgångspunkter för programformuleringen I länsplanering 1967 framhölllänsstyrelsen att län har goda fömtsättningar för lokalisering av en radbasindustrier som söker sig till kustorter. Vissa förhållanden tyder på attostkusten får ett förbättrat konkurrensläge jämfört med västkustenoch i någon mån med . Enligt prognos 2 i länsplanering1967 skulle folkmängden 1980 uppgå tUl 248 500 personer.Länsstyrelsen/planeringsrådet uttryckte sin lokaliseringspolitiska målsättningi ett befolkningsramvärde för länet av 255 450 personer. Sysselsättnings- ochbefoUcningsutvecklingen uppvisade emeUertid en betydligt ljusare bild undersenare än . Flera betydandenylokahseringar och utvidgningar av befintliga företag har skett. Näringslivetsexpansion har medfört en nettoinflyttning till länet tillskillnad från tidigare års nettoutflyttning. Information tiUkommen efterlänsplanering 1967 har motiverat en uppjustering av befolkningsprognoserna försju av de tolv kommunblocken. TotaU för länet innebär denna justering en öknmgi förhållande till den ursprungliga prognos 2 för med 7 100 personer. Följande tablå visar faktisk folkmängd samt av antagen planeringsnivå . Kommunblockslänet 238 700 241100 248 300 255 600 Den föreslagnaplaneringsnivån accepteras av flertalet kommuner. kommun anför attden för är 1975 räknar med en folkmängd på 21 900 personer. kommun anserdet motiverat att planeringsnivån höjs rill 59 900 personer och Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. kommunblock anför att kommunernas prognoser innebär 10 550 personerår 1975. kommentar.Länsstyrelsen slår fast att planeringsnivån inte får betraktas som bindandeutan skall kunna justeras äå snart utveckhngen ger entydigt underlag för detta.Den faktiska utvecklingen måste vara styrande vid tilldelning av reellaresurser. För kommun anser skäl inte föreligga f. n.att höja planeringsnivån, men om utvecklingen blir mer positiv än som föratsesi länsprogrammet kommer omprövning att ske. Beträffande saknas ännukonkret underlag som motiverar en höjning, men betonar att ompersonalkrävande enheter lokaliseras till även den av kommunenföreslagna planeringsnivån sannolikt kommer att ligga för lågt. 1 fråga omÖland görs stora ansträngningar från berörda myndigheter att förbättrasysselsättningsläget, men osäkerheten om den framtida utvecklingen är betydandeoch kan ej biträda önskemålet om höjd planeringsnivå för Borgholmsblocket. Andra utgångspunkter för programformuleringen Den regionala jämlikheten kräveratt existerande inkomstklyftor elimineras och att länets befoUcning fårväsentligt förbättrade servicebetingelser, framhåller . Trots attKalmar län efter en lång stagnationsperiod befinner sig i ettexpansionsskede är den genomsnittliga årsinkomsten väsentligt lägre änriksgenomsnittet. Detta kan illustreras med att skatteunderlaget per invånareligger under riksmedeltalet och under Stockholmsregionens.Strävandena att höja inkomstnivån bör ha hög prioritet. Främsta medlet härförär en långsiktig lokaliseringsverksamhet i syfte att omstrukturera länets näringsliv.Ävenledes anser att yrkesverksamhetsgraden för länets invånarebör ligga i nivå med riksgenomsnittet. Angeläget för att nå dithän är att denkvinnliga sysselsättnmgsgraden höjs. Härigenom ökar familjeinkomsten ochinkomstklyftan gentemot andra regioner reduceras. I länsplaneringen 1967 uttalade länsstyrelsensin avsikt att stödja och förstärka utvecklingen i samtliga länetscentralorter, en målsättning som står i linje med den nya kommunhidelnuigen.Länsstyrelsen vidhåller denna målsättning. Som storstadsalternativ i ettriksomfattande regionalt program anger länsstyrelsenKalmar-Nybro-Emmaboda-regionen, i vilken ingår även kommun. Dessakommuner har gemensamt bildat ett regionplane-förbund och har tillsammansomkring 95 000 invånare. Regionen är centralt belägen i sydöstra . Genomstatsmakternas tidigare underiåtenhet att satsa på sydöstra harbefolkningen i detta område i väsentliga avseenden sämre utgångsmöjligheter änhuvuddelen av rikets övriga invånare.