prop · FV0375 · 1972-12-31 00:00:00 — 1 luften kommer transportutvecklingen att domineras delsav stora underljudsflygplan, dels av medelstora flygplan med korta start- ochlandningsträckor. Passagerarflygets årliga ökning fram harberäknats tUl och fraktflygets tiU . Miljöutredningarnas angreppsfall har byggts på desäkerhetspolitiska och strategiska förhållanden som har redovisats i detföregående. 1 beskrivningarna av varje angreppsfall förutsätts attstormakternas handlande styrs av deras inställning tiU väsentligasäkerhetspolitiska och strategiska frågor. Förutsättningarna i övrigt varierasfrån angreppsfall till angreppsfall. Angreppsfallen grundar sig på olikaantaganden beträffande den internationella miljöns utveckhng. Förslag har utarbetats till nio angreppsfall som ledertill storanfall mot . Den för de planerande myndigheterna väsentliga ochstyrande information, som ingår i angreppsfallen, utgörs av -' aktionens politiska syfte och operationsmål iSkandinavien och , angriparens restriktioner i fråga om utnyttjade stridsmedel (främst ABC-stridsmedel), angriparensandra engagemang i och i den övriga världen, angriparenshänsynstagande till huvudmotståndaren och dennes möjligheter att påverkaoperationen mot , tidsförhållandenför angreppet (tid , disponibel tid för operationens genomförande), förvarning pägrund av händelseutveckhngen och i anknytning härtUI tänkbar svenskberedskapsgrad, angriparensutgängsgruppering i vårt närområde, samt de styrkor somangriparen bedöms vara beredd att sätta in från början och . Urvalet av de för planeringen styrande angreppsfallen hargjorts så att bl. a. följande krav tUlgodoses: de styrande angreppsfallen skaU tillsammans geuttryck för statsmak ternas försvarspolitiska intentioner, den iangreppsfallen tecknade händelseutvecklingen skall kunna uppfattas som rimlig, angreppsfallenskall belysa situationer med skilda angripare, alternativa antaganden skall göras om angriparens totala militära resurser, anfall motgeografiskt olika områden skall behandlas, samt väsenthgaavvägningsfrågor skall belysas. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande har jag efterprövning av förslagen till styrande angreppsfall föreskrivit att sju av dem börutnyttjas som miljöexempel i perspektivplanearbetet. Alla faktorer som bör påverka beslut om inriktningen avdet framtida försvaret kan inte erhållas från de styrande angreppsfallen utanvissa måste anges genom tilläggskrav. Kraven pä den fredstida insatsberedskapenär exempel på ett sådant tilläggskrav. Övriga tilläggskrav avser statsmakternaskrav på uthållighet, skydd mot ABC-stridsmedel, verkan under neutralitet ochsamordning inom totalförsvaret. Som underlag för tUläggskravet beredskap har utarbetats enanalys av problemet överraskande angrepp samt fyra angreppsfallsvarianter somleder till överraskande angrepp på . I analysen behandlas de tekniska förutsättningarna för ettöverraskande angrepp, främst frågan om tillgängliga transportmedel ochmöjligheterna att dölja förberedelser och transporter. Devarianter av angreppsfallen som har utarbetats för att belysa överraskandeangrepp bör ses som konkretiseringar och exemplifieringar av vissahändelseutvecklingar och situationer som diskuteras i analysen. De ger sammaslags styrinformation som de styrande angreppsfallen men ger därutöver exempelpå olika förvarningssignaler som militärakonflikter och styrkedemonstrationer. Vår förvarningstid är här av särskUd betydelse. Förvarningensresultat är den grad av beredskap som vi har hunnit inta när anfallet sätts in.Angreppsfallen ger härvidlag exempel på olika utgångslägen på svensk sida fråni stort normal grundberedskap t. o. m. partiell mobilisering. För tilläggskravet verkan under neutralitet har utarbetatsett faU som belyser ett stort antal möjhga påfrestningar i ettneutralitetsläge. Styrinformationen är i detta fall tUl stor del av en annankaraktär än i de angreppsfall som leder till väpnat angrepp. Den bestårväsentUgen i hot om kränkningar och sådana kränkningar av vårt territorium, somställer krav på krigsmakten. Styrinformationen kan också utgöras avblockadät-gärder som ställer krav på egna resurser att upprätthålla enlångvarig beredskap. Som underlag för tUläggskravet skydd har KMU analyseratden tänkbara karaktären av framtida krig, i vilka ABC-stridsmedel skulle kunnakomma tUl användning, samt konsekvenserna av sådana krig. Resultaten harpresenterats i form av förslag tUl normer för krigsmakten för skydd mot verkningarnaav kärnladdningsanfall samt kemisk och biologisk krigföring. Av de angreppsfaU innebärande storanfall mot medkonventionella vapen som har utarbetats av KMU och som angetts som styrandeangreppsfall för krigsmaktens perspektivplanering har två kompletterats medexempel på händelseutveckhng i samband med angreppet mot ochoperationens fortsatta förlopp. Härigenom har belysts de uppgifter somcivilförsvaret kan ställas inför vid militära operationer mot Sverige.Angreppsfallen innebär angrepp mot norra och södra resp. mot norra ochmellersta delarna av landet. För att belysa vad ett delvis annat målval från enangripares sida kan innebära har på motsvarande sätt behandlats av KMUutarbetade angreppsfall som utmynnar i överraskande angrepp mot vårt land.Dessa ger ocksä underlag för överväganden beträffande erforderlig beredskapinom civilförsvaret. För detta syfte har också utnyttjats samma analys avöverraskande angrepp som för krigsmakten. 1 stället för att ta fram ett antal fullständigaangreppsfaU som exempel på hur kärnladdningsinsats kan ske mot vårt land harBMU valt att ge en mera översiktlig analys av de viktigaste problemen tUl följdav sidoverkningar, om kärnladdningar sätts in mot mUitära mål vid ett angrepp.Denna analys tar inte sikte på att beskriva rimUgheten av kärnladdningsanfallutan endast pä att klarlägga de krav som därvid kan ställas påbefolkningsskyddet. 1 analysen behandlas främst det politiska syftet medangreppet, restriktioner, insatsstrategi, målval och styrkeinsats liksom hurvariationer i det militära läget inverkar på dessa faktorer. 1 en separat studie har sidoverkningar i avkärnladdningskrig i Huvuduppgiften har därvid varit attsamla in tekniskt underlag för att belysa verkningarna ur så många aspekter sommöjligt. Beskrivningen ger underlag för att klarlägga de skador som, trots attSverige inte är med i kriget, kan uppstå i landet till följd av kärnladdningsinsatseri olika situationer och inom olika geografiska områden. En händelseutveckling som svarar mot angrepp med politiskamedel i förening med hot och styrkedemonstration har tagits fram. För attbelysa hotet från en bredare bas har en analys av hotproblemet och försvaretmot hot utarbetats. Målet med arbetet har varit att studera syftet med hotet,former för genomförandet samt våra åtgärder för att kunna motstå hot på olikanivåer och minska konsekvenserna av dess fullföljande. Beträffande B- och C-stridsmedel har en analys gjorts avmöjliga restriktioner, operativt utnyttjande vid mUitärt angrepp mot Sverigeoch möjlig användning i hotsituationer. Härutöver har BMU undersökt konsekvensernaför av B- och C-stridsmedels utnyttjande i konflikter utanför landet. EMU har utarbetat exempel på två av planerade femhuvudtyper av angreppsfall, nämligen ett som innebär en storanfallssituationoch ett som innebär en avspärrningssituation. Härutöver har visst underlag, bl.a. i form av en särskild analys, tagits fram för angreppsfall i vilket angriparenförutsätts utnyttja ekonomiskt hot som betvingelsemedel. I de av EMU utarbetade angreppsfallen har avsevärt störrevikt lagts vid de internationella ekonomiska och handelspoUtiska förhållandenaän i KMU:s och BMU:s fall. En annan skillnad gentemot KMU:s och BMU:sangreppsfall är att miljöbeskrivningen omfattar förhållanden rörande detsvenska samhäUets utveckling med huvudvikten lagd vid näringshvet. Perspektiv- och programplaner för det militära försvaret Det mUitära försvarets perspektivplan Maj:t uppdrog åt överbefälhavaren attföre komma in med perspektivplan för krigsmaktens utvecklingunder en fem tonårsperiod räknat fr. o. m. . bemyndigadeschefen för försvarsdepartementet att ge närmare anvisningar för planensuppgörande. Med stöd av detta bemyndigande lämnade jag deförsta anvisningarna. Därvid angavs bl. a. att arbetet med perspektivplanen varatt betrakta som en försöksverksamhet samt att den slutliga redovisningenskulle föregås av en delredovisning före . DelredovisningenskuUe omfatta förslag till styrande angreppfall, förslag till särskilda krav,s. k. tilläggskrav, som borde ställas på krigsmakten samt synpunkter på skildamöjligheter att utnyttja värnpliktiga i krigsorganisationen. Vidare angavsförutsättningar för perspektivplanearbetet i form av ekonomiska nivåer ochvillkor för värnpliktigas utnyttjande samt särskUda krav som borde ställas pådet mUitära försvaret i fråga om beredskap, uthållighet, skydd, verkan underneutralitetstiUstånd och samverkan med övriga delar av totalförsvaret. Sedan debegärda delredovisningarna hade ingetts lämnade jag kompletterandeanvisningar för perspektivplanearbetet. I dessa preciserades angreppsfallensutnyttjande i arbetet och gavs anvisningar för det fortsatta arbetet medtilläggskraven. Vidare angavs vissa utgångspunkter för valet av alternativakrigsmaktssammansättningar. 1 oktober1970 lämnade jag ytterhgare anvisningar, varvid bl. a. angavs vilkaangreppsfall som skulle vara styrande och utnyttjas som miljöexempel förkrigsmaktens utformning. Överbefälhavaren överlämnade till Kungl. Maj:tperspektivplan 19721987 för det militära försvaret. 1 perspektivplanen redovisasexempel på krigsmaktsstrukturer på tre ekonomiska nivåer, beslutspunkter ochhandlingslinjer samt förslag till inriktning av studier, forskning ochtekniskt utvecklingsarbete. Överbefälhavarenredovisar som bakgrund till perspektivplanen sina bedömningar av denmilitärpolitiska, strategiska, ekonomiska och tekniska utvecklingen. Överbefälhavarenhar därvid utnyttjat en inom miljöutredningarna framtagen översikt som avsertiden och har kompletterat översikten bl. a. ifråga om utvecklingen inom områden av speciell militär betydelse. 1kompletteringen redovisas inledningsvis utvecklingen och dess bedömdakonsekvenser vad gäller satellitsystem för olika ändamål, antirobotsystem,havets och havsbottnens utnyttjande, kärnvapensystem, biologiska och kemiskastridsmedel samt utvecklingen inom transport- och kommunikationsområdet. Överbefälhavarenframhåller att trots nedrustningsförhandlingar och strävanden att begränsaspänningen i världen har storleken av de konventionella mUitära styrkornahittUls i stort sett inte minskat. Att kontinuerligt hålla stora ståendestyrkor och fortlöpande förse dem med ny, alltmer komplicerad materiel ärekonomiskt betungande. Överbefälhavarenanför vidare att förändringar av de militära resurserna i politiskt stabilastater i regel sker relativt långsamt och oberoende av det politiskahändelseförloppet. Förändringarna bedöms främst påverka insatsberedskapen. Viden minskning går man troligen i första hand över från stående enheter till förbandmed korta mobiliseringstider utan att den totala styrkan nämnvärt påverkas. Försupermakternas del kan avsevärda regionala tyngdpunktsförskjutningar ske inomramen för den utgångsgruppering som betingas av det militära (militärpolitiska)läget. Utvecklingen på transportområdet ger ökade möjligheter att snabbtgenomföra sådana förskjutningar. Forskning om och utveckling av konventionella stridsmedelhar enhgt överbefälhavaren fått ökat och förnyat intresse som en följd av attkärnvapen uppfattas mera som ett politiskt än som ett mUitärt medel. Överbefälhavaren sammanfattar utvecklingens inverkan på dekonven- tioneUa stridskrafterna på följande sätt. - ökat tempo i striden genom såväl förbättrad terräng-och luftröriighet som förbättrade möjhgheter att leda striden, - ökademöjligheter till strid dygnet runt, bl. a. genom bättre hjälpmedel förmörkerstrid, - ökademöjligheter att upptäcka mål. För marinstridskrafterna kan man vänta sig - ökaderäckvidder och ökad verkan av olika vapensystem, - ökad satsningpå robotar för insats mot mål på ytan och i luften, - ökad rörlighetför underhållsresurser. Flygstridskrafternas utveckling pekar mot - ökadflexibihtet i valet av taktik, bl. a. genom tekniska förutsättningar attanvända låga flyghöjder, - ökaderäckvidder, ökad uthållighet och därmed ökade möjligheter att utnyttjaflygmaterielen, - bättrestridsledning på stora avstånd. För alla typer av stridskrafter skapas enligtöverbefälhavaren bättre möjligheter att uppträda i telestörd mUjö. Motbakgrund av den mihtärpolitiska, strategiska, ekonomiska och tekniskautvecklingen analyserar överbefälhavaren utvecklingens konsekvenser för Nordenoch . Han anför att de nordiska länderna i sin säkerhetspolitik ärstarkt beroende av varandra och att väpnade neutralitetspolitik harunderlättat för och att vara NATO-medlemmar utan att i fredstidbehöva ta emot trupper eller kärnvapen. neutralitetspolitik harsannolikt också underlättat relationer till . Vad gällerden ekonomiska utvecklingen i anser överbefälhavaren att utrikes- ochförsvarspoUtiska hänsyn hittUls har vägt tyngre än ekonomiska hänsyn vid denordiska staternas säkerhetspolitiska ställningstaganden. Den fortgåendeinternationella arbetsfördelningen med ökad specialisering och koncentrationav olika industrier minskar självförsörjningsgraden. Ökade energibehov ochdärmed ökade importbehov av olja verkar i samma riktning. Oljetillgångar iNordsjön kan dock minska beroendet av utomnordiska stater. Urbanisering, ökadelektrifiering och andra specialiseringsåtgärder ökar samhällets känslighet förangrepp. Nordensstrategiska betydelse är enhgt överbefälhavaren främst knuten till fördelarnaför ettdera stormaktsblocket att inneha territoriet. Geografiskt innebär dettaatt det strategiska intresset knyts främst till Nordkalottområdet ochÖstersjöutloppen, Även övriga delar av kan enligt överbefälhavaren fåstrategiskt värde dels som genomgångsområden tUl Nordkalotten ellerÖstersjöutloppen, dels av luftoperativa skäl, dels för att möjliggöra egen ochförsvåra motståndarens aktivitet i . i form av ökat antal mellanriksvägar, flera broar överälvarna, flera flygplatser m.m. ökar områdets tillgänglighet och användbarhetoch därmed också dess strategiska betydelse. Våra naturliga försvarsbetingelser är enligtöverbefälhavaren gynnsamma. Han framhåller dock att kommunikationsutvecklingensamt stridskrafternas rörlighet ger olika tänkbara angripare störremöjligheter både att sätta in anfall och att välja angreppsformer. HärtUIbidrar även ökade transport- och speciella överskeppningsresurser i Östersjönsamt ökad tillgång till flygtransportmedel. Efter förslag från överbefälhavaren gav jag i oktober 1970anvisningar om vilka angreppsfall som skulle vara styrande som miljöexempel ochaUtså ligga till grund för perspektivplanearbetet. 1 anvisningarna angavs sjuolika angreppsfall som bl. a. beskriver följande angreppsmål ochangreppsriktningar i skiftande kombinationer, nämligen angrepp motnorra i samband med en större operation på , angrepp motsödra i samband med en operation som avser vinna kontroll överÖstersjöutloppen samt angrepp motMellansverige i syfte att vinna kontroU över landets administrativa centra iförening med angrepp mot norra eller . Angreppsfallen beskriver både sådana situationer där detsvenska försvaret har hunnit mobihseras och situationer där angreppet skeröverraskande. Angreppsfallen beskriver anfall från både väster och öster.Angreppsfallen beskriver också "neutralitetssituationen", i vilkenSverige på gmnd av krig i omvärlden utsätts för olika slag av påfrestningar. Av de nyssnämnda sju angreppsfallen föreslåröverbefälhavaren att ett inte bör vara styrande, eftersom studier har visat attdetta angreppsfall inte ger mer information än andra angreppsfall. Av de sexåterstående angreppsfallen har fyra utnyttjats i perspektivplanearbetet. Tväangreppsfall har av tidsskäl inte kunnat utnyttjas. Det ena angreppsfalletinnebär bl. a. insats av stora luftlandsättnings- och flygtransportresursersamt flygresurser i övrigt. Det andra angreppsfallet innebär bl. a. anfall överhav i två anfallsriktningar. Överbefälhavaren redovisar exempel på skildakrigsmaktsstrukturer enligt två operativa principer och med rimligt balanseradeffekt i samtliga behandlade angreppsfall. Därjämte lämnar överbefälhavarenförslag till tilläggskrav, bl. a. som underlag för fortsattperspektivplanering. Underlaget för detta arbete har varit de förut beskrivnaallmänna förutsättningarna och den information som angreppsfallen ochtilläggskraven ger. Dessutom har resultat från andra studier och utredningarbl. a. avseende luftförsvarets utformning utnyttjats. För varje operativprincip anges exempel på strukturer på tre ekonomiska nivåer (nivåerna 13). Deförband och system som ingår i krigsmaktsstrukturerna har sammanställts tiUawägningsprogram. För krigsmaktsstrukturerna redovisar överbefälhavarentidpunkter för beslut och handlingslinjer i stort för att kunnaförverkliga intentionerna i de skilda krigsmaktsstrukturerna, s. k. beslutsträd.Vidare redovisas vUken inriktning studier, forskning och teknisktutvecklingsarbete bör ha för att statsmakterna skaU kunna väljahandlingslinjer och fatta erforderliga beslut i rätt tid. De operativa principerna anger hur de förband och systemsom ingår i strukturerna i stort avses bli utnyttjade i ett krig. Principernautgår med ett undantag års målsättning för krigsmakten. Undantagetutgörs av målsättningens krav att varje vapenför svensk bör utbildas och hargjorts med stöd av mina anvisningar. En grund för överbefälhavarens arbete harvidare varit att krigsmakten skaU utformas så att insats av enstakakärnladdningar eller begränsad insats av biologiska och kemiska stridsmedelinte på ett avgörande sätt får påverka vär motståndsförmåga. Överbefälhavaren redovisar två operativa principer,betecknade A och B. De skiljer sig från varandra genom att de på två olika sättsöker göra en angripares totala uppoffringar så stora som möjhgt.Överbefälhavaren framhåller särskUt att eftersom en angripares sluthgavärdering av uppoffringar, t. ex. eller i inledande förluster, inte kanförutsägas är det inte möjligt att effektrnässigt gradera strukturerna. 1 strukturer enligt den operativa principen A skallkrigsmakten utformas så att det tar så som möjligt att besättaSverige. Försvaret skall inriktas på att ingen del av landet får uppges utansegt motstånd. Strävan skall vara att tillfoga angriparen stora förlusterfrämst under striden vid kusten eller vid gränsen. Om anfallet inte kan hejdas,skaU angriparen möta segt motstånd under de fortsatta striderna på svensktterritorium. Målet skaU vara att den tid som krävs för operationen ochangriparens uppoffringar i övrigt för att besätta landet skaU te sigoacceptabla redan när angreppet planläggs. Denna operativa princip medför att markstridskrafternaprioriteras. Därnäst prioriteras sådana stridskrafter som kan understödjamarkstriden, främst attackflyg. Övriga typer av förband, t. ex.sjöstridskrafter och enheter inom luftförsvaret, ingår i sådant antal att ingenkomponent är så svag att angriparen genom en måttlig anpassning av sinaåtgärder kan utnyttja svagheter på ett sätt som är ogynnsamt för oss. Hantvingas då att ta hänsyn till dessa stridskrafter i sin planläggning och vidavvägningen av sina insatser. 1 strukturer enligt den operativa principen B skallkrigsmakten utformas med huvudsyftet att angriparens kvantitativa ochkvahtativa insatser och förluster under inledningsskedet skall bli så stora sommöjligt. Försvaret skall inriktas på att hindra angriparen att få fast fot påsvenskt territorium. Strävan skall vara att påtvinga angriparen stora förlusterföre eller senast under striden vid kusten eUer vid gränsen. Strävan skallvidare vara att vinna tid genom att störa angriparens anfallsförberedelser. Omanfallet inte kan hejdas, skall angriparens fortsatta framträngande på svensktterritorium fördröjas. Möjligheterna att genomföra en fördröjande strid blirmindre i B-strukturer än i A-strukturer. Målet skall vara att angriparensinsatser i inledningsskedet och hans uppoffringar i övrigt skall te sig oacceptabla för angriparen när han planläggerangreppet. Denna operativa princip medför att sjöstridskrafter, attackflyg ochluftförsvar prioriteras. Markstridskrafter ingår för gräns- och kustförsvar. 1övrigt ingår markstridsförband i sådant antal att angriparen måste ta hänsyntill dem i sin anfallsplanläggning och vid avvägningen av sina insatser. För derörliga markstridskrafterna, främst brigaderna, eftersträvas i B-strukturer-nahög kvalitet på bekostnad av kvantiteten. Detta kan medföra att vissavärnpliktiga inte utbildas. Överbefälhavaren lägger också fram förslag om tilläggskravsom berör områdena beredskap, verkan under neutralitetstillstånd, uthållighetoch skydd samt samordning med totalförsvaret i övrigt. Beredskapskravet innebär att vår beredskap skall kunnaanpassas efter den förvarning som bedöms möjlig. Kravet går således ut på attförhindra att vi utsätts för Överraskande anfall. Kravet på verkan under neutralitetstUlstånd, dvs. då krigpågår i vår omvärld, innebär att våra resurser skall kunna utnyttjas även föratt hävda det svenska territoriets integritet och vid behov även vår rätt attutnyttja det fria havet och luftrummet däröver. Kravet på uthållighet innebär att försvarets behov avunderhåll skall kunna tillgodoses även sedan resurser har förbrukats under entids avspärrning. Kravet på skydd medför särskilda problem i fråga omkärnladdningar, biologiska och kemiska stridsmedel. Begränsad insats avkärnladdningar får inte så allvariigt påverka vår förmåga till fortsattmotstånd, att vi därigenom ökar en angripares benägenhet att tUlgripakärnvapen. Motsvarande krav bör ställas på behovet av skyddsåtgärder motbiologiska och kemiska stridsmedel. Kravet på samordning med totalförsvaret i övrigt gergrunder för uppgiftsfördelning och samverkan mellan krigsmakten samtcivUförsvaret, det ekonomiska och det psykologiska försvaret. Redovisningen i avvägningsprogram har i perspektivplanengjorts enligt följande. 6 Central ochhögre regional ledning 8 Gemensamma myndigheteroch funktioner De rörliga markstridsförbanden skall bekämpa en angriparesom tränger fram över gräns eUer kust och försvåra ockupation av hela landeteller del därav. Vissa förband skall i första hand kunna bekämpa sjömål. 1 A-strukturerna utformas huvuddelen av förbanden förstrid i de landsdelar där de avses verka. Vissa enheter utformas så att de medförstärkning blir allsidigt användbara. 1 B-strukturerna ges huvuddelen avförbanden en enhethg utformning för allsidig användning i olika landsdelar. Deges en genomsnittligt hög kvalitet. I perspektivet ingår fördelnings- och stridsgruppförband,olika typer av brigader, fristående bataljoner, skytteregementen och rörligakustartilleri-förband. Fördelnings- och stridsgruppförbanden innefattar bl. a.ledningsförband och artilleribataljoner. Ledningsförbanden leder och samordnarmarkstridsförbandens strid inom en del av ett operationsområde. Artilleribataljonernaskall understödja övriga markstridsförband. Fördelnings-och stridsgruppförbandenges i huvudsak samma utformning oberoende av struktur och ekonomisk nivå. Fyra olika brigadtyper ingår i awägningsprogrammet,nämligen infanteribrigader, norrlandsbrigader, pansarbrigader och mekaniseradebrigader. Infanteri-, norrlands- och pansarbrigaderna ingår i A-strukturernaoch de mekaniserade brigaderna i B-strukturerna. utformas för all slags strid utomanfall i öppen terräng. Stridande delar görs terrängrörliga medan övriga delari huvudsak endast har landsvägsrörlighet. utformas för all slags strid inorrlandsterräng. Stridande delar med erforderligt understöd och underhåll görsterrängrörliga med bandvagnar. utformas för anfalls- ochfördröjningsstrid mot en pansarskyddad eller mekaniserad motståndare i öppenterräng. Förbanden utrustas med stridsvagnar och pansarbandsvagnar. Stridandedelar görs terrängrörliga. De mekaniserade brigaderna utformas för anfallsstrid i aUslags terräng.