prop · FV03116 · 1972-12-31 00:00:00 — När det gäller styrelsen i ett aktiebolag synes detnödvändiga inlres-sebandet mellan ledamöterna kunna uttryckas som ell starktengagemang för företagets fortlevande och utveckUng. När det gäller de anställdai företaget kan det också hävdas alt de, betraktade både som individer och somgmpp, delar detta intresse. De anställda är ju beroende av en gynnsamutveckling av förelaget för sin försörjning. Att öka de enskilda lönlagarnas trygghet i fråga omsåväl arbete som inkomst och fysisk och psykisk hälsa har alltid varit detledande motivet bakom fackföreningsrörelsens krav på vidgat inflytande för deanställda i företagen. Dessa krav kan bäst tillgodoses i välskötta företag. Omde anställda bereds representation i företagens styrelser behöver det såledesinte försvaga den gmndläggande intressegemenskap hos leda- raöternasom är en nödvändig förutsättning för att dessa skall kunna fungera somhandlingskraftiga beslutsorgan. Tvärtom torde en sådan reform, såsom utvecklasnärmare i det följande, snarare kunna leda till en vitalisering ocheffektivisering av styrelsearbetet. Styrelserepresentation för de anställda börbetraktas som ett element och etl första steg i ulvecklingen mot ökatlöntagarinflytande över olika frågor och olika delar av beslutsprocessen inomföretagen. Derma utgångspunkt är avgörande inte bara för motiven för en sådanreform utan även för representationens närmare utformning liksom löntagarrepresentantemasroll i styrelsen och bedömningen av de resultat som kan väntas av verksamheten. I promemorian diskuteras därefter motiven för deanställdas styrelserepresentation. Styrelserepresentationen för de anställda börenligt promemorian främst ses som en vidareutveckling av det representativasystem för bevakning av det samlade lönlagarintresset som redan byggts upp iföretagen i form av företagsnämnden och dess olika organ. Ett väsentligt motivför styrelserepresentationen är att skapa ökade förutsättningar för att främjasamarbets- och demokratiseringssträvandena på andra nivåer inom företaget.Deltagande i styrelsens arbete bör således ge möjlighet att indirekt påverkasamarbetet meUan företagsledningen och arbetstagarna i t. ex. företagsnämnden.Det kan skapa förståelse och intresse för att den kunskap om företagetsutveckUngsbetingelser på , som de anställdas representanter istyrelsen erhåller, i ökad utsträckning delges förelagsnämnden. I sin tur kandetta underlätta för de anställda att ta initiativ tUl diskussioner i olikasamarbetsorgan inom företaget vUket också vidgar företagsledningens ochstyrelsens möjligheter att få del av de anställdas erfarenheter och synpunkterpå olika frågor. Styrelserepresentationen, framhåUs det vidare ipromemorian, kan också ge de anställda en direkt kontakt med de slörre ägargruppernaoch deras representanter. Härigenom kan löntagarna få del av ägarnas syn påföretagets framtid vilket kan vara en viktig kompletterande information ochunderlätta för de anställda alt bedöma vilka åtgärder som kan väntas i olikasituationer. I minst lika hög grad bör styrelserepresentationen ses som ettinstmment för alt göra ägarrepresentanter-na delaktiga av de anställdaserfarenheter, synpunkter, problem och värderingar. Härigenom ges diskussionen istyrelsen en bredare bas, som möjliggör en mer allsidig bedömning avförekommande frågor. Genom alt löntagarsynpunkterna på detta sätt kan komma inpå ett tidigare stadium torde det i många fall vara möjligt att komma lill lösningarsom minskar riskerna för motsättningar och friktioner i företaget i ett senareskede. torde löntagarrepresentationen medverka tiU att en störreförståelse skapas mellan de två huvudintressenterna i företaget ägarna och deanställda för problem som är i stor utsträckning gemensamma. Det kan ledatill ett ökat engagemang från deanställdas sida, vilket bör ha en direkl produktivitelsfrämjande effekt.Enligt promemorian bör styrelserepresentation för de anställda således kunnavara av värde inte bara för löntagarkollektivet utan också för företaget somsådant och därmed även för ägama. Promemorian tar också upp frågan om den s. k.dubbla lojaliteten, dvs. arbetslagarrepresenlanternas lojalitet såväl motföretaget som mot arbetskamratema. Enligt promemorian kan det inte bortses från attlojalitetskonflikter kan uppslå. Frågan är emellertid om risken för sådana ärså slor eller unik när det gäller löntagarrepresentantema i styrelsen att denulgör ett avgörande argument mot styrelserepresentation för de anställda. A ena sidan gäUer problemet, framhålls det, devalda löntagarrepresentanternas egen uppfattning av situationen. Man får utgåfrån att de kommer att argumentera för sina synpunkter och instämma i styrelsensbeslut när de anser att delta tillgodoser deras huvudmäns intressen i rimliggrad. I andra fall har de naturligtvis möjligheten alt reservera sig motbesluten. Man torde kunna anta att den senare situationen inte behöver blisärskUt vanlig. Som tidigare framhålUts har de anställda och ägarna vissgmndläggande intressegemenskap när det gäller företagets utveckling. Det ärdärför enligt promemorian en felaktig utgångspunkt att sätta de anställdasintressen mot företagets. Däremot kan naturligtvis de anställda ha ett intresseav att företaget i vissa avseenden leds eller utvecklas på elt annat sätt ändess ägare vill. A andra sidan berör frågan om den "dubblalojaliteten" spörsmålet hur de anslällda upplever situationen och hurstyrelserepresentationen skulle kunna påverka deras förtroende för de valdarepresenlantemas och för deras fackliga organisationers sätt och möjligheteralt hävda lönlagarintresset i företaget. Det är enligt promemorian rimligt attanta, att della förtroende snarare beror på effektiviteten i det fackliga arbetetän på närheten till företagsledningen. Kan de anställdas representanter på etteffektivt sätt ta till vara löntagarnas intressen inte bara genomförhandlingar med företaget utan också genom gemensamma diskussioner iföretagsnämnden eller styrelsen, torde detia undanröja eventueUa misstankar attkombinationen intressebevakare och deltagare i företagsledningen är lUl nackdelför den fackliga organisationens möjligheter att bevaka löntagarnas önskemål. I promemorian framhålls vidare att risken föreventuella lojalitetskonflikter inte heller synes vara unikt förknippad medlöntagarrepresentationen. Det kan räcka med att erinra om att del inte ärovanligt att banker och andra långivare kräver att få tUlsätla någonstyrelserepresentant i företag där de har betydande finansiella engagemang.Även här torde stundom motstridiga intressen kunna förekomma. Det kan enligtpromemorian med fog hävdas att arbetslagarrepresentantema i styrelsen i och försig har lika goda förutsättningar alt göra de nöd- vändigaavvägningarna mellan olika intressekrav som övriga styrelseledamöter, särskiltsom de kan fömtsättas ha ett starkt egenintresse av att trygga företagetsfortbestånd och ulveckling. De erfarenheter som föreligger, främstfrån statiiga bolag, av styrelserepresentation för de anställda anses ocksåtyda på att varken löntagarrepresentanterna eller övriga styrelseledamöterupplever risken för lojalitetskonflikter som särskUt besvärande. I promemorian erinras i detta sammanhang om ettuttalande i förarbetena tUl aktiebolagslag (SOU 1941: 8 och 9). "Den dominerande ställning aktiebolaget såsom förelagsform äger i vårtids ekonomiska liv", heter det där, "har medfört, alt hänsyn äventill andra intressen än dem som förut särskilt skyddals avaktiebolagslagsliftningen måste beaktas". Överhuvudtaget anses denuppfattningen mer och mer tränga igenom såväl i debatten som i det praktiskahandlandet att styrelsen i ett bolag har totalansvar för förelaget och alt deninte i sill handlande bör specieUt gynna den ena eller den andra gruppen av dei företaget engagerade utan skall verka för hela företagets bästa. Inle minstfrån löntagarhåll har sådana åsikter förts fram. Risken för lojalitetskonflikter bedöms ipromemorian inte vara så slor alt den skulle allvarligt försvåra införandet avetl system med styrelserepresentation för de anslällda. I vissa situationeroch under vissa omständigheter kan den dock vara en realitet, framhålls det,och de anställda bör därför själva få avgöra vilken vikt de vUl tillmäta dennarisk jämfört med de fördelar de anser sig få ut av en styrelserepresentation.Detla talar enligt promemorian för att reglerna om styrelserepresentationutformas så, atl de anställda har rätt men inte skyldighet att utse ledamöter istyrelsen. En sådan ordning är också motiverad av att det kommer alt krävasbetydande insatser av de anställda och deras representanter, om verksamhetenskall bli framgångsrik. Om sålunda styrelserepresentationen för deanställda bör vara en rättighet men inte någon skyldighet följer därav, heterdet vidare i promemorian, att de anställda måste la ell initiativ och visa atlde önskar utnyttja denna rättighet. Eftersom företagsnämnden och tiU denna anknutnasamrådsorgan i förelaget är tillkomna genom avtal mellan arbetsgivarparten ochlöntagarnas fackliga organisationer och det är dessa organisationer sombevakar och tUlvaratar de anställdas intressen i förelagen, framstår del enligtpromemorian som väsentligt atl undvika att det genom styrelserepresentationför de anställda skapas etl med etablerade kontakt- och samrådsmönster iförelagen konkurrerande system. Arbetslagarrepresentantema i förelagsslyrelsernabör bl. a. därför utses av de anställda i respektive företag genom derasfackliga organisationer. Då styrelserepresentationen får ses som en del av detföretagsdemokratiska systemet i det enskilda företagel, följer vidare alt deini- tiativtagandeoch nominerande organen bör vara de lokala, dvs. i företaget verksammafackliga organisationema. För att styrelserepresentation för de anslälldaskall införas anses det dock rimligt att kräva att lokal facklig organisationeller gmpp av organisationer som begär sådan företräder större delen avföretagets anstäUda. Det bör enligt promemorian ankomma påorganisationerna själva att avgöra på vUket sätt de vill utse sinarepresentanter och vilka som bör utses. Vad som sagts om anknytningtUl det interna företagsdemokratiska systemet anses vidare göra det naturligtatt de personer som i normalfallet utses är anställda i det berörda företaget.Möjlighet bör dock lämnas öppen för de anställda att i speciella fall som sinrepresentant i styrelsen välja även någon utanför företaget verksam person. AUmänt gäller den regeln för personer iförtroendeställning, framhålls det vidare, att den som utsett förtroendemannenockså kan avsätta honom. Detta bör även gälla för arbetstagarrepresenlanter istyrelsen vUka alltså bör kunna entiedigas av samma organ som utsett dem. Detinnebär alt de blir ansvariga för sina åtgärder i styrelsen inför de organisationersom tillsatt dem. När det gäller arbetstagarledamöternas uppgifteroch ansvar i styrelsen är det enligt promemorian naturligt att utgå från att iprincip samma regler skall gälla som i fråga om andra styrelseledamöter. Ettsystem med arbetstagarrepresenlanter som adjungerade ledamöter med närvaro-,yttrande- och förslagsrätt men utan rätt att delta i besluten skuUe visserligenge de anstäUda insyn i styrelsearbetet, men det skulle inte ge dem deteftersträvade medinflytandet beträffande företagets ledning. I promemorian framhålls att den överordnade uppgiftenför arbets-tagarledamöterna liksom för övriga styrelseledamöter bör vara attefter bästa förmåga främja företagets fortbestånd och utveckling. Inom dennaram bör man dock kunna vänta sig att arbetslagarledamöterna mot bakgrund av sinerfarenhet och ställning gentemot löntagarkoUektivet speciellt beaktar ochbelyser arbetstagarintresset i de frågor som behandlas i styrelsen. Det börsåledes särskUt uppmärksamma frågor som rör möjligheten att vidga och fördjupaföretagsdemokratin inom företaget. Det framhålls som väsentligt att dettaarbete bedrivs så, att de enskilda arbetstagarna får ökat inflytande över sinarbetssituation, vUket kan kräva försök med nya former av arbetsorganisation,arbetsuppdelning, produktionsprocessernas utformning etc. Men, heter detvidare, det gäUer också att finna nya, effektivare och mer engagerande formerför alt få del av och ta tiU vara de anställdas erfarenheter och synpunkter,exempelvis genom att bygga ut det existerande samrådssystemet med särskildaproduktionsgmpper, avdelningskommiltéer etc. med viss ansvars- och beslutsrätt.Av speciellt intresse för de anslällda anses utformningen av företagetspersonalpolitik vara. möternai styrelsen bör verka för alt riktlmjerna för personalpolitiken systematisktutvecklas och atl de anslällda får insyn, inflytande och medansvar i dettaarbeie. I promemorian erinras vidare om viklen av att vidplanerade förändringar i förelaget, antingen de avser utvidgning, omläggningeller nedskäming av verksamheten, personalsynpunkterna tas upp på ett tidigtstadium och beaklas i samma grad som de tekniska och ekonomiska faktorerna.Arbetslagarledamöterna i styrelsen kan väntas få kännedom om sådanaförändringar i ett tidigt skede och kan då givetvis föra fram eventuellalönlagaraspekter på dessa. De bör härutöver verka för att sådana planer elleröverväganden möjligt kan behandlas även inom berörda samrådsorgan inomföretaget såsom företagsnämnden eller till denna knutna specialkommiltéereller avdelningsnämnder. De bör vidare söka medverka till att de anslällda blirrepresenterade i sådana projektgrupper eller andra utredningsorgan som kan få iuppdrag att detaljutforma förslag till förändringar i enlighet med styrelsensriktlinjer. Innebörden av vad som sagts är enligtpromemorian inte att löntagarrepresentanterna ensidigt och kompromisslöst börförfäkta sin grupps specieUa intressen. De bör naturligtvis, framhålls det, motbakgmnd av övriga styrelseledamöters synpunkter söka väga olika argument ochfakta mot varandra med beaktande av att det övergripande målet alltid bör varaalt verka för företagets vidareutveckling. På detta sätt bör de olikastyrelseledamöterna komplettera varandra. Att representanter för arbetstagarnainförs i kretsen av styrelseledamöterna bör enligt promemorian i princip intepåverka bilden av hur styrelsen och de enskilda styrelseledamöterna arbetar. Promemorian koinmer därefter in på frågan omrepresentationens storlek. Utgångspunkten när man såväl från LO- som TCO-hålltagit upp styrelserepresentationsfrågan tUl diskussion har regelmässigt varitminoritetsrepresentation. Med hänsyn till att löntagarkollektivet i ett förelagi allmänhet beslår av flera grupper med i viss mån avvikande intressen är detenligt promemorian motiverat att de anställda tillförsäkras mer än en plats istyrelsen. Härför talar också psykologiska skäl. En lämplig avvägning ansesvara alt löntagarna får rätt att utse två styrelserepresentanter. Det kan naturligtvis ifrågasättas, heter detvidare, vilka möjligheter en minoritetsrepresentalion i realiteten ger deanställda att hävda sina intressen i de faU dessa inte sammanfaUer med deövriga ledamöternas. Dessa kan ju då alltid rösta ned arbetslagarledamöterna.Mot bakgrund av vad som sagts rörande styrelseledamöternas gemensammagrundläggande engagemang för företagets utveckling, bör man dock kunna utgåfrån att det är argumentens saklighet och tyngd som fäller utslaget. Enligt promemorian kan det givelvis uppståsituationer där arbets-tagarledamölerna anser sig inte ha fått gehör för sinasynpunkter och inte kunnat hindra elt enligt deras uppfattning oacceptabeltavgörande. De kan då reservera sig till protokollet eller som en ytterstautväg avgå ur styrelsen. Det antas dock att så koinmer att ske endast i undantagsfaU.Reservationer tiU protokollet torde enligt promemorian vara relativt ovanliga isvenska bolagsstyrelser där man liksom i andra kollekliva beslutsorgan iregel eftersträvar att efter diskussion komma till en gemensam ståndpunkt.Della mönster antas knappast komma att förändras av det förhållandet alt deanställda blir företrädda i styrelsen. Det bedöms tvärtom ligga i såvällöntagar- som ägarrepresen-tanternas intresse att undvika att eventuellameningsskiljakligheter i styrelsen systematiskt följer sådana grupplinjer. 4.2Den aktuella reformens omfattning I detta avsnitt av promemorian konstateras till enbörjan, att mot bakgrund av de inledningsvis redovisade synpunktema starka skältalar för att de anställda nu bereds möjligheter till styrelserepresentation iaktiebolag. Rätten tUl sådan representation bör enligt promemorian garanterasgenom särskild lagstiftning. Även om själva gmndsatsen om ändamålsenligheten avstyrelserepresentation för de anslällda står fast, är det emellertid uppenbartatt detaljerna i ett praktiskt system för representationens genomförande kanutformas på olika sätt. Erfarenhetema av sådan representation i vårt land ärhittills begränsade. Med hänsyn härtUl anses det naturligt alt den ordning ifråga om arbetstagarrepresentation som föreslås i viss mån fårförsökskaraktär. Lagens giltighetstid bör sålunda begränsas till och tUlämpningsområdet bör bestämmas så, att verksamheten under dennatid kan följas kontinuerUgt. På grandval av de erfarenheter som därvid kommer frambör enligt promemorian göras de praktiska justeringar som anses behövliga föralt systemet skall fungera så ändamålsenligt som möjligt. Det bör ankomma påKungl. Maj:t att vidta de åtgärder som behövs för att en fortlöpandeutvärdering av verksamheten skall kunna ske. I promemorian behandlas däreftertUlämpningsområdets avgränsning, när det gäUer företagsform. Inledningsvisframhålls att den föregående framställningen haft sin utgångspunkt iförhållandena i aktiebolag. Detla är naturligt mot bakgmnd av att aktiebolagetär den dominerande förelagsformen. Endast i storleksgruppen O4 årsanställdaär antalet företag som drivs i andra former slörre än antalet aktiebolag. För vissa aktiebolag, påpekas det, finns emellertidsärskUda regler vid sidan av bestämmelserna i aktiebolagslagen (1944: 705). bl.a. bank- och försäkringsaktiebolag, som är reglerade genom lagen (1955: 183)om bankrörelse resp. lagen (1948: 433) om försäkringsrörelse. Beträffande bank-och försäkringsverksamheten har särskilda anordningar vidtagits för atttillgodose intresset av insyn och inflytande från insältares,försäkringstagares och det allmännas sida. Sålunda har särskilda tillsynsorgan,bankinspektionen och försäkringsinspektionen, inrättats. Vidare ingår iförsäkringsbolagens styrelser representanter för försäkringstagarna och efterändring i banklagen gäUer från att offentiigastyrelseledamöter skall finnas i bankbolagen. DesärskUda förhållanden som sålunda präglar bank- och försäk-ringsverksamhetenpåkallar enligt promemorian speciella överväganden när det gäller formema förtillgodoseende av de anställdas intresse av insyn och inflytande. Chefen förfmansdepartementet har med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tUlsatt ensärskild utredning för att göra dessa överväganden och avge förslag i ämnet,såvitt avser bankbolagen. Med hänsyn till nu nämnda förhållanden förordas ipromemorian att den aktuella försöksverksamheten inte skall omfatta bank- ellerförsäkringsaktiebolag. I fråga om ekonomiska föreningar som anses ha sinstörsta betydelse inom jordbruks- och konsumentkooperationen, erimas ipromemorian om de förhandlingar som förts mellan företrädare förkonsumentkooperationen och LO om vidgad företagsdemokrati i konsumtionsföreningarna,bl.a. genom löntagarrepresentation i föreningsstyrelserna. Utgången av dessaförhandlingar bör enligt promemorian avvaktas, innan man tar ställning till omäven de ekonomiska föreningarna bör omfattas av en lagstiftning omarbetstagarrepresentation. Promemorians ståndpunkt när det gäller stiftelseroch ideella föreningar är att arbetstagarrepresentation i styrelserna framstårsom mindre angelägen redan med hänsyn till det slags verksamhet som sådanaassociationer normalt bedriver. Antalet anslällda är också i regel mycketbegränsat. Av naturliga skäl kan enligt promemorian inteheller företag som drivs i former för vUka styrelse inte förutsätts såsomenskild företagares verksamhet, handelsbolag eller kommanditbolag komma ifråga för den aktuella reformen. I promemorian behandlas därefter offentligaföretag, dvs. av staten eller kommun ägda företag. Sådana drivs i vissa falldirekt av staten resp. konununen, i andra faU drivs verksamhet av sanuna eUerUknande slag i bolagsform. De offentUga företag som drivs i aktiebolagsformbör enligt promemorian i princip omfattas av den aktueUa reformen. I vissa kommunala bolag, framhålls det vidare ipromemorian, har styrelsen valts med hänsyn tUl politiska styrkeförhåUanden.Något gene- relltundantag för bolag av denna karaktär anses dock inte vara befogat. Det gälleri sådana fall att finna lösningar som gör det möjUgt att förena arbetstagarrepresentationmed de förtroendevalda ledamötemas ställning och ansvar. I fråga om koncerner kan det enligt promemorian stundom vara tveksamt på vilken nivå makten över ettförelag utövas och detta aktualiserar frågan om arbetstagarrepresenlanter skallförekomma såväl i moderbolags som dotterbolags styrelser. Mot bakgmnd av demotiv som kan anföras för arbetstagarrepresentation står del enligt promemorianklart att sådan representation i första hand bör genomföras i styrelsen för detbolag i vilket de anställda är verksamma. I fråga om moderbolag med egenindustrieU verksamhet bör detta innebära att de anställda i moderbolaget blirrepresenterade i styrelsen för detta. Det kan emellertid ifrågasättas, heterdet vidare, om inte arbetslagarrepre-sentationen i moderbolagets styrelse ocksåpå något sätt bör anknytas till dotterbolagens anställda. Detta önskemål stöterdock på avsevärda svårigheter i ett stort antal koncemer med dotterbolag ochdotterdotterbolag som kan räknas i flera tiotal. Det kan under sådanaförhållanden vara närmast ogörligt alt välja ut en eUer ett par företrädare somsamtidigt kan sägas vara representativa för de anställda i både moder- ochdotterbolag. Om man eftersträvar att arbetslagarrepresentantema i moderbolagetsstyrelse skall ha en bredare förankring bland koncernens anställda än vad somföljer av deras anknytning lill moderbolaget anses detta exempelvis kunnauppnås genom att de utses av de lokala fackliga organisationerna vidmoderbolaget i samråd med berörda förbund. När det gäller moderbolag av typförvaltningsbolag är enligt promemorian representation för de i moderbolagetanställda knappast aktuell. Utöver bolagsledningen finns nämligen i dessa bolagsom regel endast ett fåtal kontorsanställda. Frågan är då om det finns skäl föralt låta anställda i dotterbolag få representanter i moderbolagets(förvaltnings-bolagets) styrelse. För en sådan representation talar enligtpromemorian onekligen den omständigheten att i många fall för dotterbolagenbetydelsefulla beslut fattas i moderbolagets styrelse. A andra sidan anses detförhålla sig så, att inom vissa koncerner dotterbolagen intar en mycketsjälvständig ställning och att moderbolagets (koncernledningens) inflytandegör sig gällande främst vid valet av företagsledning i dotterbolagen och iviktigare invesleringsfrågor. DärtUl koinmer att även beslut som i realitetendikteras av koncernledningen konfirmeras i styrelsen för det dotterbolag som ärberört. Det påpekas vidare i detla sammanhang att i de fallmoderföretaget är lokaliserat utanför någon representation i dessstyrelse för de anställda i svenska dotterbolag inte kan genomdrivas genomlagstiftning här i landet. Promemoriansslutsats blir, alt man av praktiska skäl bör låta frågan 5 1972.1 saml. omde anställdas representation bestämmas av samma regler inom en koncern som utomkoncernförhållanden. I promemorian avhandlas härefter frågan omreformens omfattning med avseende på näringsgrenar. Därvid konstaleras att iprincip aktiebolag inom alla näringsgrenar bör omfattas av den aktuellareformen. Del kan visserligen göras gäUande, heter del, att förhåUandena inomvissa näringsgrenar är så speciella alt införandet av styi-elserepresenta-tionför de anställda kan innebära svårlösta praktiska problem.