prop · FV0384 · 1972-12-31 00:00:00 — Av SÖ:s underremissinstansertillstyrker lärarhögskolorna i och med tvekan förslaget, lärarhögskolornai , , och tiUstyrker och detsamma görlärarhögskolorna i och under förutsättning att svenska ingår ide allmänna behörighetsvillkoren. Tillstyrker gör vidare länskolnämnderna iMalmöhus, , , , och Norrbottenslän, skolstyrelserna i , Prop.1972: 84 58 Kahx, , , , , , ,och , vidare seminariet för huslig utbildning i , dockmed viss tvekan, yrkespedagogiska institutet i , styrelsen för musikaliskaakademien och utbildning av sjuksköterskor.Lärarhögskolan i anför, att det kan bh aktuellt med preparandkurserför studerande från tvååriga linjer och förordar en utredning kring detta.Lärarhögskolorna i , och uttalar tveksamhet mot förslagetoch länsskolnämnderna i och län anser, att möjligheter tillkomplettering av det tredje gymnasieskolåret bör erbjudas studerande från detvååriga linjerna. AMS tillstyrker förslaget men påpekar, att det är av viktatt de studerande får en realistisk uppfattning om vilka krav de högrestudierna ställer liksom om vilka arbetsmarknadsutsikter enskildautbildningslinjer ger. Styrelsen understryker därför utredningens påpekande omvikten av en väl utbyggd studie- och yrkesorientering inom skolväsendet. , lärarutbildningskommittén,SVUX och tillstyrker förslaget om allmän behörighetefter geno.mgången gymnasieskola på två- eller treårig linje utan kommentar. anför att det i hög grad är enfråga om rättvisa och jämlikhet att definiera den sakliga kompetensen för högrestudier och konstruera ett behörighetssystem som öppnar olika vägar förstudielämpliga personer. Nämnden anser att utredningen i huvudsak lyckats meddenna uppgift och tillstyrker att allmän behörighet grundas på lägst tvååriggymnasial utbildning. Styrelsen för skogshögskolan tillstyrker utredningensförslag under förutsättning att de särskilda förkunskapskraven utformas så attingen kvalitetssänkning sker. finner utredningens förslag varaav stort utbildningspolitiskt intresse och menar att den helhetssyn som utredningenanlagt på gymnasieskolan också vad behörighetsfrågorna beträffar ärprincipiellt viktig med hänsyn till gymnasieskolans funktion i framtiden.Tvåårig linje som allmän behörighetsgrund tillstyrks av förbundet. Tre avstyrelsens ledamöter har anfört reservation mot styrelsens utlåtande tillförmån för ledamoten reservation inom utredningen. LOkonstaterar att hårda formella kompetensregler förstärker den socialastyrningen till högre utbildning. Utredningens förslag innebär därför envälkommen förändring. Organisationen menar vidare att det är positivt attutbildningsvägar utanför det reguljära skolväsendet jämställs medgymnasieskolan, men framhåller att de särskilda förkunskapskraven inte fårutformas så att de motverkar syftet med den vidgade aUmänna behörigheten. SIF och SAF tillstyrker utredningens förslag menframhåller att det 1972: 84 59 är organisatoriskt otUlfredsställande att allmänbehörighet uppnås efter olika antal år för olika gymnasieskollinjer.Exportföreningen och Handelns arbetsgivarorganisation hänvisar till SIF:s och SAF:syttrande. tillstyrker förslaget, under förutsättning attkravet på goda kunskaper i engelska, svenska och matematik, specielltstatistik, beaktas. och tillstyrker utredningens förslag men understryker att ökadstudie- och yrkesvägledning i gymnasieskolan blir nödvändig. SR förklarar sig kunna tillstyrka utredningens förslagunder förutsättning att de särskilda förkunskapskraven i varje särskilt fallutformas så att ingen kvalitetssänkning sker. TCO tiUstyrker förslaget tillutformning av den allmänna behörigheten för ungdomsstuderande men framhåller attdet är angeläget att alla studerande i gymnasieskolan får en fördjupadorientering i samhällskunskap. finner förslaget från utredningen vara praktiskttaget identiskt med de krav som tidigare framförts av elevorganisationen ochElevförbundet betecknar förslaget som ytterst positivt. SSU tillstyrkerförslaget men ifrågasätter dock om inte alla gymnasieskollinjer i framtidenbör ges samma längd. Televerketställer sig tveksamt till utredningens förslag och menar att krav på treårskurser engelska och svenska bör ingå i det allmänna behörighetsvillkoret.Statens vattenfallsverk förordar som principiellt villkor för aUmän behörighettreårig linje i gymnasieskolan. Verket anser sig ha upplevt en avsevärdkvalitetsskillnad i sin egen interna utbildning mellan elever från fack- ochyrkesskola å ena sidan och elever från gymnasiet å andra. Tveksamheten motförslaget grundas således mer på praktiska erfarenheter än på studier avkursplanernas kunskapskrav i de skilda skolformerna, men i det fall jämförandestudier av kursplanerna kunnat göras har man funnit att det faktiskaresultatet av utbildningen hgger under läroplanernas målsättning vad avserfackskola och yrkesskola. Styrelsen för avstyrkerutredningens förslag och konstaterar att de yrkesinriktade tvååriga linjerna igymnasieskolan snarare tycks vara ägnade att ge särskild behörighet i vissaämnen än allmän behörighet för fortsatta studier inom hela det eftergymnasialastadiet. hantverks- och industriorganisation anser att förallmän behörighet bör krävas, utöver avslutad linje i gymnasieskolan, tre årskurseri engelska, svenska och matematik. De rent yrkesinriktade linjernas kompetensmåste analyseras på samma sätt som tidigare skett för gymnasium och fackskola,och innan detta skett bör man inte ta ställning tiU frågan om helagymnasieskolans kompetensvärde. Direktionen för i avstånd från kompetensutredningens förslag och förordar ett bibehållandeav nu gällande regler. Prop.1972: 84 60 och reklamutbildningär tveksamt tiU förslaget att de tvååriga linjerna skall ge allmän behörighetoch menar, att om sådana bestämmelser införs, måste det inom ramen för denhögre utbildningen ges möjhgheter tUl stödundervisning för elever från dessalinjer. förordar möjligheter till kompletterande studierför dem, som gått tvåårig linje i gymnasieskolan. anser att för allmänbehörighet för högre studier bör krävas avslutad studiekurs inom gymnasieskolanpå valfri linje, kompletterad med tre årskurser engelska och svenska samtkunskaper i matematik motsvarande den humanistiska linjen, varvid lägstbetyget 2 skall krävas. Organisationen beklagar att utredningen inte övervägthur personer utan fullständig gymnasiekompetens så smidigt och effektivt sommöjligt skulle tillföras den kompletterande utbildning, som ansettsvara nödvändig för högre studier, i stället för att lägga fram förslag som kanleda tUl ett ökat antal studiemisslyckanden till följd av bristande förkunskaper.Det är olyckligt att ytterligare sänka förkunskapskraven i ett läge, där redande formellt behöriga har svårigheter med universitetsstudierna. och Skola anser att frågan om detvååriga linjernas kompetensvärde är otillräckligt utredd och förordarytterligare prövning, innan beslut fattas. anser att studerande fråntvååriga linjer bör beredas möjlighet till ett tredje, behörighetsgivande postgymnasialtstudieår för att därefter övergå till studier vid universitet och högskola.Fria moderata studentförbundet anser att för allmän behörighet tilleftergymnasiala studier bör krävas avslutad utbildning på tre- eUer fyraårig hnjei gymnasieskolan, och att studerande på tvååriga linjer bör beredas möjlighetatt komplettera sina studier med ett tredje år som förbereder föreftergymnasiala studier. Förbundet konstaterar att utredningen inte visat attderas förslag medför oförändrad reell kompetens, varför förslaget inte kanligga till grund för ändrade behörighetsbestämmelser. I ett vidare perspektivvill man även ta avstånd från direktivens princip att låta den särskildabehörigheten ersätta stora delar av den nuvarande allmänna behörigheten. Denallmänna behörigheten bör vara kriteriet på formell och reell kompetens förflertalet utbildningsvägar inom högskoleväsendet. 4.3.4 Allmän behörighet för vuxenstuderande Utredningens förslag att försöksverksamheten med vidgattillträde till viss utbildning vid de filosofiska fakulteterna för dem somfyllt och har yrkeserfarenhet skall vidgas till att omfatta heladen högre utbildningen och utan den nuvarande begränsningen av studiemålet tUlstyrksav flertalet remissinstanser. Förslaget att det i behörig- Prop.1972: 84 61 hetsviUkoren för denna studerandekategori skall ingåobligatoriskt deltagande i en särskilt anordnad orienteringskurs har däremotfått ett blandat mottagande. Förslagetom utvidgad försöksverksamhet tillstyrks av ,, luftfartsverket, RRV, UKÄ, SÖ, AMS, lantmäteristyrelsen,centrala studiehjälpsnämnden, styrelsen för skogshögskolan, U 68,lärarutbildningskommittén, SVUX, . , SIF och SAF, , . , , hantverks- ochindustriorganisation. och , , , , . ,folkhögskolelevers förbund, , , . , , och . Förslaget avstyrks av styrelsen för ochstatens vattenfallsverk som anför att erfarenheterna av den nuvarande försöksverksamhetenbör avvaktas, innan en utvidgning sker. Den vidgade behörigheten får underinga omständigheter avse den högre tekniska utbUdningen. Flera av remissinstanserna som ställt sig negativa tillkompetensutredningens principförslag till allmän behörighet har avstått frånatt uttryckligen ta ställning till förslaget om utvidgad försöksverksamhet. Flera remissinstanser har kommenterat de nuvarandebehörighetsvillkoren för försöksverksamheten enUgt kungördsen om vidgat tUlträdetill högre utbildning. Ålderskravet ifrågasätts bl. a. av ,som menar att yrkesverksamhet bör vara tillräckligt för att ge elevernaden personhga mognad samt de allmänna kunskaper som fordras för högre studier.Om behörigheten kommer att knytas till ett godkänt studielämplighetsprov börkravet på viss ålder kunna tas under omprövning. Även ,, SIF och SAF, TCO och framför hknande synpunkter. RRV framhåller attlängden av den yrkesverksamma perioden bör övervägas och fastställas förstsedan försöksverksamheten utvärderats. SÖ framhåller att det varit av intresse att inomförsöksverksamhetens ram kunna följa en elevgrupp, som intagits enbart påålderskriteriet. Det är tveksamt om kravet på yrkesverksamhet, sådant det nu ärutformat, får någon urvalseffekt. , att erfarenheterna från försöksverksamheten måste tiU-varatas,innan behörighetsbestämmelserna för vuxenstuderande definitivt fastställs.Luftfartsverket och menar att yrkesverksamhetenbör ligga i linje med den sökta utbildningen. Vuxenstuderandes riksorganisationanför däremot att behörighetsgivande yrkesområden inte får avgränsas alltförsnävt. 1972: 84 62 Majoriteten av remissinstanserna är positiva tillförslaget om en särskild orienteringskurs som introduktion tilleftergymnasiala studier för vuxenstuderande, men många tar avstånd från tankenatt deltagandet i sådan kurs skall vara obligatoriskt dvs. formellt ingå i deallmänna behörighetsvillkoren för denna kategori. Till demsom menar att deltagandet i orienteringskurs bör vara frivilligt hör UKÄ, samarbetsnämndenför socialhögskolorna, centrala studiehjälpsnämnden, lärarutbildningskommitténoch LO. SVUX anser det tveksamt om det främst är vuxenstuderande som behöverdenna typ av orienteringskurs, då de flesta av dem torde ha en klar målinriktningpå sina studier redan från början. Den förlängning av studierna som deltagandei dessa kurser innebär kan dessutom verka avskräckande på de studerandegrupperman främst vill stimulera till studier. U 68 menar att kurserna bör anordnasförsöksvis, varefter man får överväga deras funktion i behörighetssystemet.Även SFS anser att ett ställningstagande bör anstå tUl dess man vunniterfarenhet av en försöksverksamhet. I utredningens förslag att orienteringskursen skall varaobligatorisk för vuxna utan behörighetsgivande skolutbildning instämmer SÖ ochTCO, som båda pekar på att det skall finnas möjligheter till dispens frånkravet, samt styrelsen för gymnastik- och idrottshögskolorna. Flera remissinstanser understryker utredningens förslagatt orienteringskurserna bör vara öppna för alla sökande till högre utbildningsom så önskar. RRV framhåller att kurser av detta slag, enligt verketsuppfattning, inte medför någon kompetenshöjning. För många studerande kan dendäremot orsaka praktiska svårigheter och kostnaderna för kurserna kan bli höga. Flera remissinstanser kommenterar utredningens förslag attett studielämplighetsprov skall ingå i orienteringskursen och där harådgivande och studieorienterande funktion. Meningarna är härvid delade huruvidaett sådant studielämplighetsprov skall vara obligatoriskt eller frivUligt. Förett obligatoriskt prov talar styrelsen för gymnastik- och idrottshögskolornaoch medan , och understryker attdeltagandet i provet bör vara frivilligt. Utredningens förslag att de särskilda förkunskapskravenskall begränsas till att omfatta vad som är nödvändiga minimikrav för studiernapå resp. linje i den högre utbildningen accepteras av flertalet remissinstanser,bl. SÖ, som framhåller att denna restriktivitet är nödvändig för attgymnasieskolan ej skall återta den styrfunktion vad gäller val och Prop.1972: 84 63 dimensionering av de högre utbildningsvägarna somutredningen velat reducera. Liknande synpunkter framförs av U 68 och SFS. pekar på vikten av återhållsamhet vid fastställandet avde särskilda förkunskapskraven. menar att det hade varit avvärde om utredningen presenterat konkreta förslag till utformning avförkunskapskraven även för vissa icke spärrade utbildningsvägar. Detta skulleha underlättat tolkningen av förslaget och gett större garantier för att intentionernai detta kommer att förverkligas. Styrelsen för anser att begränsningenav kraven synes medföra, att dessa kommer att fastställas för varje enskiltämnesområde och inte för hela utbildningsvägar. Styrelsen anser det från mångasynpunkter vara att föredra, att förkunskapskraven utformas med hänsyn tUl enviss utbildningssektors krav. En sådan konstruktion ökar valfriheten för denenskilde, en synpunkt som delas av flera remissinstanser, och kan också bidratill att fylla eventuella luckor i allmänorienteringen. SIF och SAF påpekar att det öppna system för allmänbehörighet som utredningen föreslår gör det nödvändigt att vissa förkunskaper,som tidigare ingått i det allmänna behörighetskravet, nu uppstäUs som särskildabehörighetsvillkor. Sålunda bör som särskUda förkunskapskrav för så gott somhela det eftergymnasiala området uppställas kunskaper i svenska, engelska ochmatematik motsvarande två årskurser i gymnasieskolan. SFS framför liknandesynpunkter beträffande kunskaper i svenska. Förslaget att de särskilda förkunskapskraven skall kunnaformuleras även som delar av lärokurs i gymnasieskolan tillstyrks av fleraremissinstanser, bland dem lärarutbildningskommittén, som finner förslagettilltalande och väl anpassat till ett utbildningssystem som skall möjliggöraindividuella studiegångar. UKÄ däremot ställer sig tveksamt till att uttryckaförkunskapskraven i alltför små moduler. Åtminstone t. v. bör förkunskapskravenuttryckas i form av hela årskurser. Ämbetet motiverar detta med att de lokalavariationer som förekommer inom såväl den högre utbildningen som den gymnasialatalar mot en alltför stark precisering. Utredningens förslag att antagningsmyndigheten börundersöka i vilken mån motsvarande kunskaper kan förvärvas på annat sätt ochlåta den sakliga kompetensen vara avgörande finner konsistoriet vid universiteteti riktigt. Konsistoriet anser dock att de särskilda förkunskapskraven böromfatta hela lärokurser i gymnasieskolan. försocialhögskolorna framhåller att de ökade problemen med att avgöra på vilkaandra sätt behörighetsgivande kunskaper kan inhämtas ej kan inom denuvarande resursramarna för antagning av studerande i socionomutbildning. Prop.1972: 84 64 län befarar att förslaget kommer att innebära ett mycketomfattande och arbetskrävande system av prövningar och intygsgivningar,uppgifter som torde drabba lärare och skolledare mycket tungt. Remissinstansernainstämmer i aUmänhet i utredningens förslag att, då de särskildaförkunskapskraven fastställs, minst en »normalväg» måste säkerställas genomgymnasieskolan och att behörighetskraven om möjligt bör anslutas till mer än enlärokurs. AMS anser att det senare förslaget ökar möjligheterna till ett friareutbildningsval och föreslår i detta sammanhang att varierande former avkompletteringsstudier erbjuds både vuxna och ungdomar inom ramen för den kommunalavuxenutbildningen. UKÄ pekar på att det dock redan nu föreligger svårigheterför läroanstalterna att fastställa vilka reella förkunskaper i ett ämne som enstuderande har. Om utredningens förslag om anslutning till mer än en lärokursgenomförs kommer, enligt ämbetets uppfattning, dessa svårigheter attaccentueras och det torde bli nödvändigt att SÖ i ökad utsträckning medverkar tiUatt ge läroanstalterna tillräckligt underlag för bedömning av olika kursplaner. Lärarutbildningskommitténframhåller att förslaget med minst en normalväg genom gymnasieskolan ej kantillämpas på högre utbildning som kräver förkunskaper från två eller fleralinjer i ämnen som var för sig är karakteristiska för olika linjer igymnasieskolan. Kommittén nämner som exempel på detta utbildning av lärare ihemkunskap, för vilka förkunskaperna sannolikt bör hämtas från två linjer igymnasieskolan: social linje och konsumtionslinje. Liknande synpunkterframförs av SFS. Ett flertal remissinstanser, däribland UKÄ, AMS, centralastudiehjälpsnämnden, lärarutbildningskommittén och SFS framhåller vikten avatt de sökande får erforderlig information om de förkunskaper som krävs för attstudierna skaU kunna fuUföljas med framgång. Utredningens förslag att betyget 2 för samtligasökandegrupper skaU vad avser kravet på särskild behörighet vara lägstagräns för behörighetsgivande betyg i enskilt ämne tillstyrks av SÖ, som docksamtidigt erinrar om att vissa av lärarhögskolorna, som hörts i frågan, starktunderstrukit behovet av kvalificerade kunskaper i vissa ämnen, främst svenska,engelska och matematik, hos sökande till klasslärarutbildningen; för nämndaämnen framförs krav på högre betygsnivå än den utredningen föreslår. I likhetmed utredningen anser UKÄ att lägre betyg än 2 inte bör godtas, men att ettgenerellt fastiåsande vid en sådan nedre gräns inte bör ske. En av fördelarnamed uppdelningen av behörighetsreglerna i allmän och särskild behörighet är,att den särskilda behörigheten noggrant skall kunna ange de faktiskt behövUgakunskaperna för framgångsrika studier vid resp. utbildningslinje. Det är inteosannolikt att en prövning 1972: 84 65 härav skulle ge vid handen att differentierade krav börställas på kunskaper i de ämnen, som i varje särskilt fall bildar särskildbehörighet. Mot denna bakgrund anser ämbetet att tillsynsmyndigheten bör fastställavilket lägsta betyg som skall gälla i varje ämne som ingår bland de särskildabehörighetsvillkoren. Ett flertal fakulteter som yttrat sig i denna fråga finnerdet tveksamt om betyget 2 är tillräckligt för att garantera nödvändigaförkunskaper och föreslår att man i stäUet bör kräva betyget 3. Tekniskafakulteten vid i framhåller, att betyget 2 enligtfakultetens erfarenhet brukar motsvaras av en så blygsam nivå att det ärtveksamt om det kan anses garantera förmåga att följa högre studier, som byggerpå gymnasiekunskaper i ifrågavarande ämne. Liknande synpunkter framförs ävenav , luftfartsverket, RRV samt styrelsen förlantbrukshögskolan, som bl, a. menar att förslaget kan leda till att enavsevärd del av den tidigare gymnasieutbildningen måste överflyttas tillhögskolenivån. Många remissinstanser har avstått från att yttra sig överde detaljerade förslag till förkunskapskrav som utredningen lägger fram försökande till dels medicinsk, odontologisk och farmaceutisk fakultet samt jordbruketshögskolor, dels teknisk fakultet. Förslaget tillstyrks av bl. SÖ och AMS utan närmarekommentarer. UKÄ har inte kommenterat förslaget men berörda fakulteteroch utbildningsnämnder bland ämbetets underremissinstanser ställer sig i allmänhetavvaktande till förslaget. Tveksamhet tycks råda rörande lämpligheten av att anknytaförkunskapskraven även till tvååriga linjer på gymnasieskolan. Man finnerockså utvecklingen mot en alltför stor differentiering av förkunskapskravenmindre tillfredsställande. Medicinska fakulteten och dess utbildningsnämnd viduniversitetet i menar således att de särskilda förkunskapskraven bordeutformas så att de är gångbara för en hel sektor av utbildningslinjer snarareän för en enstaka preciserad linje. Man menar även att förkunskapskraven böranknytas till de treåriga linjernas lärokurser. Utbildningsnämnderna vid de medicinska fakulteterna viduniversiteten i och samt vid finner de föreslagnaförkunskapskraven i matematik, fysik, kemi och biologi vara tillräckliga, underförutsättning att de studerande tiUgodogjort sig kunskaper i enlighet medläroplanernas innehåll, vid den medicinska fakulteten viduniversitetet i menar dock att med hänsyn till de medicinskastudiernas internationella karaktär man bör kräva att engelska motsvarandelägst betyget 2 på treårig lärokurs i gymnasieskolan upptas som särskiltförkunskapskrav för medicinska studier. Medicinska fakulteten och dess utbUdningsnämnd vidhögskolenheten Prop.1972: 84 66 ; framhåller att de av utredningen framlagdaförslagen endast bör erhålla karaktär av försöksverksamhet med hänsyn till attförslaget rymmer så många osäkra och oprövade faktorer. Förslagens konsekvenserför den enskilde och för samhället kan inte överblickas och det är därförnödvändigt med en noggrann uppföljning av försöksverksamheten. Vad gällertandläkarutbildningen tillstyrks förslaget av utbildningsnämnden vid den odontologiskafakulteten vid i , medan odontologiska fakulteten vidkarolinska institutet finner förkunskaperna i matematik otillräckliga.Liknande synpunkter rörande förkunskaperna i matematik framförs av farmaceutiskafakulteten och dess utbildningsnämnd vid i . Farmaceutiskafakulteten kan ej heller acceptera de föreslagna kraven på de sökandesspråkkunskaper och anser det nödvändigt med grundliga läskunskaper i förutomengelska även tyska och franska. Socialstyrelsenframhåller i sitt remissyttrande att styrelsen ej har möjlighet att bedöma ivilken mån de av utredningen föreslagna förkunskapskraven täcker detkunskapsinnehåll, som f. n. krävs inom dessa ämnen. Styrelsen ansluter sigemellertid till förslaget, i den mån förkunskapskraven överensstämmer med vadsom f. n. krävs i dessa ämnen vid tiUträde tUl ifrågavarande utbildningsvägar.Styrelsen finner det vidare angeläget att ämnet samhällskunskap beaktas närbehörighetskraven skall fastställas för tillträde till högre studier inommedicinsk och social vård. Förkunskapskraven till teknisk fakultet tiUstyrks ihuvudsak av utbildningsnämnden vid den tekniska fakulteten vid iLund, av konsistoriet vid och av den tekniskafakulteten vid högskolenheten i . vid tekniskahögskolan i liksom tekniska fakulteten vid i kandock ej finna det motiverat att kräva lägre förkunskaper för tiUträde tillutbildningslinjen för arkitektur än för övriga linjer. Jordbrukets högskolor ställer sig avvisande tillutredningens förslag. Styrelsen för skogshögskolan finner att de särskildabehörighetskraven för inträde till högskolan måste utökas, särskilt gäller dettakraven på kunskap i matematik, engelska och samhällskunskap. Styrelsenför framhåller att de av utredningen framförda speciellaförkunskapskraven för inträde till har utformats med hänsyntill de f. n. aktuella allmänna behörighetsbestämmelserna. SkuUe dessa senarekomma att ändras enligt utredningens förslag, måste de speciellabehörighetsreglerna ses över. Styrelsen för finner dettveksamt om fackskolkunskaper i fysik, kemi och biologi ger deveterinärstuderande en tillräcklig för-kunskapsgrund. Flertalet remissinstanser som yttrat sig över utredningensförslag rö- Prop.1972: 84 67 rande fastställandet av de särskilda förkunskapskraventillstyrker detta utan närmare kommentarer. Maj:t skall faststäUa förkunskapskraven för samtliga utbildningsvägar iett inledande skede. I annat faU kan det, enligt kommitténs uppfattning, blifråga om en rad olika tillsynsmyndigheters tolkning och detta kan motverka engemensam syn på utformningen av behörighetskraven.