prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Avgörande för det regionalpolitiska handlandetmåste vara en analys av förutsättningarna i det enskilda fallet och en därpågrundad målsättnuig som på bästa sätt tillvaratar dessa förutsättningar. 1första hand är detta en uppgift för den fortlöpande länsplaneringen, men medhänsyn till kommunernas och länsorganens begränsade resurser måste möjligheterfinnas tih insatser även från central nivå. B.6.3 Sysselsättningspolitiska åtgärder Bakgrund Jönköpmgs län är enligtlänsprogrammet ett av de mest industrialiserade länen i landet. Industrin svaradeår 1965 för av den totala sysselsättningen i länet mot i hela riket.Servicesektorns andel var i länet mot i riket. Jordbruksnäringensandel i länet var endast obetydligt större än riksgenomsnittet. I stort sett har för länet totalten positiv sysselsättningsutveckling kunnat noteras , ocharbetsmarknadsorganens uppgift har i hög grad fått inriktas på att anskaffaarbetskraft thl ett expanderande näringsliv. Mehan ökadeantalet industrisysselsatta med omkring 2 000, varav tre fjärdedelar utgjordesav förvaltningspersonal. Även inom servicenäringarna förefaller en gynnsamutveckling ha förelegat. Antalet sysselsatta inom jordbruksnäringen synesminska i den för landet normala takten. Enligt mening ärnäringslivet sårbart för starkare konjunkturdämpningar, och denstrukturomvandling som pågår inom industrin kan ge upphov till svårbemästradesituationer även under goda konjunkturförhållanden, vilket bl. a. det storaantalet varsel om driftsinskränkningar och företagsnedläggningar de senasteåren har givit exempel på. Länet kan knappast räkna med samma gynnsamma lägeunder som . De specieha problem som har gjort siggällande inom den mindre industrin och inom trämdustrin utgör en latent riskför negativa sysselsättningsförändringar i samband medstrukturrationaliseringar. anser det vara angeläget att aktiva åtgärdervidtas för att Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 71 åstadkomma förnyelse inom industrin i länet. Önskvärt äratt riskerna för en uttunning av industrisysselsättningen motverkas genom enlokahsering till länet av större enheter inom utveckhngskraftiga branscher. Somett led i en fortlöpande strukturförnyelse bör genom olika åtgärder ennylokalisering av företag stimuleras inom såväl processindustri som exempelvisinom elektroteknisk, finmekanisk, livsmedels- och kemisk industri. De från det allmännas sida kanske viktigaste åtgärdernaför att främja utvecklingen är ett högt bostadsbyggande, upprustning avvägväsendet med hänsyn thl industrins stora spridning, en effektivarbetsförmedling och en arbetsmarknadspolitik som underlättar yrkesväxhng ochgenom utbildnings- och aktiveringsverksamhet bidrar till en höjd kvinnligyrkesverksamhet. För industrins utveckling är markfrågan av väsentligbetydelse, och fortlöpande kommunala insatser erfordras för att hålla en godberedskap. För att öka näringslivets differentieringbehövs lokahsering av olika slags högre utbildning och forskning samt olikacentrala förvaltningsfunktioner. Förslag framförs också om ohka institutionerför industriinriktad forsknings- och utvecklingsverksamhet, särskht medanknytning thl sådana i länet viktiga branscher som trä-, gummi-, plast- ochpälsvaru-branschema ävensom tUl skogsbruk. På flera håll i länet har skett ochplaneras en serviceutbyggnad baserad på en utökad turism och fritidsverksamhetoch goda möjligheter bör finnas att ytterligare utveckla dessa aktiviteter. Den mindre industrin har en viktig roU i länetsnäringsliv. Sålunda har av industriföretagen mindre än 50 anställda och deomfattar av de industrisysselsatta. Speciellt markant är den mindreindustrins ställning i länets sydvästra del (blocken , , )samt inom träindustrin i länets östra del. Den rådande storleksstrukturenbedöms för vissa branscher vara en tillgång och en positiv faktor även förframtiden. Företagen har visat sig ha goda förutsättningar för rationell driftoch snabba produktionsomläggningar. På olika sätt måste dock eftersträvas attunderlätta de mindre företagens möjligheter att följa med i den allt snabbareutveckhngen. En mängd problem kräver sin lösning, t. ex. kapitalförsörining,långsiktig företagsplanering, marknadsföring, administration och utbildning avföretagsledare. De statliga institutioner som lämnar stöd tih utvecklingenbehöver betydligt ökade resurser och samordning av dessa. Länsstyrelsenunderstryker att lösningen av de mindre och medelstora företagens problembrådskar. För länets del är det hvsviktigt att de uppmärksammas på ett heltannat sätt . Som en viktig åtgärd framstår en förstärkning avföretagareföreningarnas resurser. De bör ges möjligheter att medverka somexempelvis tekniska och ekonomiska konsulter i betydligt större utsträckning änvad nu är fallet. Speciell uppmärksamhet måste ägnasstrukturproblemen beträffande träindustrin. Denna industrigren är den näststörsta industribranschen i länet och sysselsätter nära en fjärdedel av deindustrisysselsatta. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m.m. 72 TiU stor del är branschenkoncentrerad till länets östra delar, där i flera block dess andel ligger över50 %. Ett flertal orter domineras helt av träindustrin. Vid den koncentrationsom kan väntas ske torde samhällsinsatser aktualiseras för att klaraomstäUningsproble-men. Jord- och skogsbruk. Inom områdendar de naturliga förutsättningarna för heltidsföretag saknas, bör i betydandeutsträckning deltidsjordbruk med olika inriktning av produktionen kunnabibehåhas. Förutsättningarna härför är i länet goda på grund av attarbetstillfähen i skog och industri ligger väl spridda över länets yta och attavstånden tih tätort i allmänhet är måttliga. Möjligheterna att ha kvardeltidsjordbruk har stor betydelse för landskapsvården och för att skapaunderlag för servicen i glesbygden. De statliga stimulansåtgärder förjordbruket som beslutats för de nordligare delarna av landet bör modifieras såatt de gäller även för deltidsföretag på det småländska höglandet. Detframhål-les även som önskvärt att brukare av mindre jordbruksenheter kunde medhjälp av arbetsmarknadsmedel erhåha arbete med landskapsvårdande åtgärder. Derelativt små skogsmarksarealerna per ägare (cirka 50 ha) begränsarmöjligheterna att bedriva ett rationellt skogsbruk utan att, såsom redanförekommer, specieUa åtgärder vidtas. Dessa innebär bl. a. en långtgåendesamverkan skogsägarna emellan för att på ett ekonomiskt sätt kunna tillgodogörasig fördelarna som ligger i en mekanisering av skogsbruket utan att dettabehöver utesluta möjligheter tiU aktiv själwerksamhet för brukarna. Godalandsvägsförbindelser är en väsent-hg förutsättning för att den expansivautvecklingen i länet skall fortgå. Länets huvudvägnät har en på det hela tagetgynnsam utformning med hänsyn till kommunikationsbehovet med andra delar avlandet. Den största bristen i det avseendet är avsaknaden av en godtagbarförbindelse mellan sydvästra länsdelen och . Det gör det angeläget attutbyggnadsplanema för blivande (VärnamoGöteborg) fuh-följs såsnabbt som möjligt. Utbyggnaden av denna väg är av stor regionaipolitiskbetydelse då den skuUe medföra avsevärt bättre förbindelser mellanindustriområdet i länets sydvästra delar och med dess speciellahamnresurser. Om den expansiva utveckhngen ilänet skall kunna fortgå måste tiUdelningen av resurser stå i någorlundaöverensstämmelse med de behov som gör sig gällande. TiUdelningen av vägmedelgör uppenbariigen icke detta. Den oförändrade tUldelningen av anslag under desenaste fyra åren som mdustri-, trafik- och samhällsutvecklingenvarit tihtagande har framkallat en påtaglig brist på balans mellan reella behovoch tUlgängliga resurser. Den växande tyngden hos trafiken ilänet har givit upphov tih allvarliga problem, särskilt för skogsindustrin.Stora anläggningar i angränsande län (sågverket i Kisa och )samt satsningen i Hyhebruk har starkt influerat på vägnätet vad det gäherskogstransporter. Om de tUldelade ramarna måste hållas blir i fortsättningenbristen på balans än BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 73 Näringslivets lokalisering präglasav stor spridning. En stor del av industriföretagen finns i mindre tätortereller i glesbygden och i stor utsträckning är det primära och sekundäralänsvägar som skall betjäna dessa företag. Stora behov föreligger i fråga omupprustning av länets vägnät, och det är väsentligt att medel härför i ökadutsträckning ställs thl förfogande. För många företag utgör redan nu enotUlfredsställande vägstandard ett svårt handikapp. Flertalet kommuner har, framhållerlänsstyrelsen, i sina remissvar påtalat den stora betydelse somväginvesteringarna har för näringslivets utveckling. Beträffande järnvägstrafiken serlänsstyrelsen allvarligt på de planer som finns om nedläggning av trafiken påvissa bandelar. understryker vikten av att järnvägsfrågorna blirbedömda från allmänt regionalpolitiska synpunkter. Inom ramen för SJ.srationaliseringssträvanden bör en avvägning ske som beaktar de samhällehgamålen för regional utveckling. På ett helt annat sätt än bör SJ :splanering samordnas med denna. För att breddaarbetsmarknaden bör en utbyggnad ske av olika kvalificeradeserviceverksamheter. Högre utbUdning bör förläggas till , i förstahand en socialhögskola men även någon form av institutionell högskoleutbhdning.Särskht understryks värdet av högre teknisk utbUdning. Med beaktande avkommunens höga befolkningspotential och goda kommunikationsläge är Jönköpingväl lämpad som lokahseringsort för statliga verk och myndigheter. Dessainsatser tiUmäts hög prioritet och stor regionaipolitisk betydelse. En ökad industrieh differentieringoch expansion bör eftersträvas. Härför kan särskilda åtgärder bli erforderliga.Regionen synes föga ägnad att som skett i något fah få släppa ifrån sigindustrier till förmån för stödområdet. Områdets naturligaexpansionsförutsättningar bör i främsta rummet tillvaratas via den kommunalaplaneringen. Ett område inom kommunen medspeciella strukturproblem och behov av direkta sysselsättningsskapande åtgärderär . För att vidmakthåha befolkningsunderlaget för lokal service börvidtagna arbetsmarknadspolitiska insatser fortgå. Nyetableringar är behövligaoch från kommunens sida anses en svagströmsindustri vara lämplig. En utbyggnadav den handikappverksamhet som de nu bedriver istaden är lämplig t. ex. en inom rehabilitering. Godaförutsättningar finns för satsning på turism och frhuftsliv. ,kommunens näst största industri, uppför en ny fabrik, och det är angeläget attde gamla lokalerna Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. övertas av en ny industri. Orten är lämplig förlokalisering av mindre och medelstor industri. Behovet av nyetableringarinom industrin framstår som angeläget för att få ökad differentiering(träindustrin svarar för hälften av industrins sysselsättning). Löfte omersättningsindustri efter nedläggningen av Svenska Tobaks AB:s fabrik har ejinfriats och det är angeläget att sådan kommer till stånd. Det är angeläget attde statliga kommunikations- och affärsdrivande verken uppmärksammar Nässjösmöjligheter mot bakgrund av att de tillsammans byggt upp delar av den gamlanäringsstrukturen i kommunen. Till är förlagda vissastatliga regionala myndigheter och Eksjös förutsättningar för sådan verksamhetbör tillvaratas och prövas även vid framtida lokaliseringsavgöranden. Särskildainsatser behövs för att stärka industrins ställning och öka differentieringen. Förhållandena i måste uppmärksammas med hänsyn tUl avståndettill större centralorter. Sulfitfabriken där är starkt vattenföro-renande ochsärskilda åtgärder krävs för att förbättra reningssituationen. Ortensnäringsliv är i behov av större differentiering. Vetlandablocket har ennärings- och bosättningsstruktur som gör vägfrågorna i hög grad aktuella. Enväsenthg del av industrin är skogsbaserad och för sin drift beroende av ettvittförgrenat vägnät av god standard. Bebyggelseförhåhandena är också sådana,att stora krav måste StäUas på vägnätet. Tre femtedelar av befolkningen ärbosatt utanför centralorten i ett tiotal tätorter och på ren glesbygd. Det är viktigt attkommunikationerna ej försämras, vilket skulle bh fahet om SJ:s planer pånedläggning av persontrafiken på jämvägshnjen NässjöNybro realiseras.Länsstyrelsen motsätter sig en sådan åtgärd. Förutsättningar finns för satsninginom turism och frhuftsliv. På grund av träbranschensdominans framstår en ökad industridifferentiering som angelägen. De besvärligaförhållandena kan komma att påkaha stathgt lokaliseringsstöd. måstemöjligheterna tUl en vidareutveckling inom träbranschen beaktas. Frånkommunalt håll pekas på de naturliga förutsättningarna för lokahsering av ettstorsågverk. En icke obetydlig arbetskraftsreserv torde finnas ochmöjligheterna att tUlvarata denna bör noga beaktas. Åtgärder kan synaserforderhga för att avhjälpa de strukturella problemen inom möbelbranschen.Från kommunens sida påtalas att statliga insatser är nödvändiga för attunderlätta finansieringen av industriföretagens investeringar. Övervägandenpågår inom om depåverkstadsrörelsens organisation, och om behov avstörre verkstad i regionen föreligger bör utbyggnad av anläggningen iSkillingaryd noga prövas. De problem som förknippasmed de mindre och medelstora företagens utvecklingsbetingelser äger särskildaktualitet i Värnamoområdet. Vissa frågor, bl. a. marknadsföring, har angripitsi samverkan mellan företagen i regionen genom bhdande av i . erbjuder goda förutsättningar för etablering av Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 75 specialiserad industriinriktad service. Detsamma gällerför enskild service i övrigt och skilda slag av offentlig service. 1 anknytningtUl det nylokaliserade skogsinstitutet är det lämpligt att även andrautvecklingsorgan med anknytning tUl skogsområdet lokaliseras tUl . Ävenför industrianknutna institutioner av statlig eller enskild karaktär finnsunderlag. Ett forsknings- och utvecklingsbolag har bildats av ForshedaGummifabrik. Gn o sj ö. Industrin är mångsidigoch drivs i ett stort antal främst små och medelstora företag. De insatser föratt främja utvecklingen som träder i förgrunden är de olika slags service- ochstödåtgärder för de mindre företagen som generellt anses erforderhga. Industrin är aUmäntexpansiv. Avsevärd utbyggnad pågår av Gummifabrik. Normalt råder storefterfrågan på arbetskraft och de framtida rekryteringsmöjlighetema kommer atti hög grad bestämma utvecklingstakten. TiU mycket stor del utgörs industrin avsmå och medelstora företag. Generellt verkande insatser i form av service ochstöd för denna kategori har stor betydelse för Gislavedsblockets del. Gummi-och plastindustrin är väl företrädda i blocket och bör kunna ge underlag förforskning och utbildning. Servicefrågorna måste ägnas stor uppmärksamhet så attområdet ej förlorar i attraktionskraft. i blocketunderstryker vikten av att en utbyggnad sker, bl. a. av hälso- och sjukvård,och hyser oro för att den offentliga servicen försämras om avskiljsfrån . I blocket finns ett område, Isaberg, som harförutsättningar ätt utvecklas tih ett centrum för rekreation och frUuftsliv medbetydelse för hela . De akuta åtgärdsbehovensammanhänger med den beslutade utbyggnaden av pappersbruket. Storaansträngningar måste göras för att lösa sådana problem som rekrytering avarbetskraft, forcering av bostadsbyggandet och förbättring av vägarna samtvattenvårdsproblemet. Speciella fömtsättningar finns (sjöarna Unnen ochBolmen) för satsning inom rekreationssektorn. Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur förslag till handlingsprogram. Såvitt kan bedöma ärnärings- och bosättningsförhåUan-dena i länet sådana attsysselsättningsfrågorna normalt bör kunna lösas inom den ordinäraarbetsmarknadens ram. Uppkommande lokala svårigheter i strukturförändringensspår torde, om bestående arbetstUlfäUen ej kan skapas på platsen, till störredelen kunna lösas genom pendling. har fortgående planering avberedskapsarbeten att sätta in i krissituationer. Utvecklingen har emellertid medförtökande problem för äldre, handikappad och annan svårplacerad arbetskraft, ochtrots tillkomsten av Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. olika stödåtgärder tenderar arbetslösheten bland dessagrupper att stiga. Behov av sysselsättningsskapande åtgärder för dessakategorier kommer att föreligga även . Vid skyddade verkstäder kommer,enligt länsarbetsnämnden, antalet behövliga platser att fördubblas under1970-talet. Som objekt för beredskapsarbeten pekar bl. a. pålandskapsvårdande arbeten. De olika formerna för särskUda beredskapsarbetenborde utredas i syfte att höja volymen och förenkla administrationen. Engenerösare statsbidragsgivning kunde verka stimulerande. De centralt uppgjordaramarna för arkivarbete bör successivt ökas och möjligheterna tillkontorsarbetscentraler vidgas. Åtgärder för att trygga serviceförsörjningen Utgångspunkt för kartläggningen avserviceförsöriningen har varit glesbygdsutrednmgens nivåer: närhetsservice,kommuncentmmservice och regioncentrumservice. Med glesbygdsutredningens norm omen restid av skulle servicen i de två sistnämnda nivåerna ligga inomräckhåll för praktiskt taget hela länets befolkning. Om i stäUet 30 minutersättes som norm faller en folkmängd på omkring 89 000 personer i länetsytterområden utanför detta avstånd. Dessa beräkningar gäller för färdmed privatbU. En kartläggning har gjorts av de kollektiva kommunikationsförhållandenasom visar att i områden belägna på längre avstånd än från järnvägsstationeller väg som trafikeras av busslinje bor 20 000-25 000 personer (6 I avtotalbefolkningen och 20 å av glesbygdsbefolknmgen). Någon undersökning medhänsyn till ambulerande handel eher har ej gjorts. Den pågående strukturomvandlingenkan väntas medföra ytterligare försvagning av underlaget för stationär servicei vissa områden. Kommunernas bedömning av serviceförsöriningen visaratt på de minsta orterna förväntas ett bortfah av viss offentlig service(postanstalter, bibliotek, mindre skolor, ålderdomshem), men endast i litenutsträckning av butiker och enskild service. De förslag till åtgärder somkommunerna framfört i sina remissyttranden över det preliminära programmet harframförallt gällt förbättrade vägförbindelser och trafikservice. förslag tillhandlingsprogram: Den rådande bosättnings- och näringsstrukturen gerförutsättningar att vidmakthålla en närservice på olika platser icentralorternas omland. Kommunerna bör inrikta planeringen på de stödjepunktersom lämpligen bör fmnas. Den kommunala översiktliga planeringen har i allmänhetinte kommit så långt att underlag finns för konkreta målsättningar på dettaområde. Det är angeläget att man satsar merpå koUektiv trafik. En ytterligare försämring av trafikservicen genomindragning av järnvägs- och busslinjer kan inte accepteras. Den principiellaaspekten på kommunernas ekonomiska engagemang bör behandlas på central nivå.Utredningen om det BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 77 statliga bidragssystemet bör enligt länsstyrelsensbestämda mening slutföras och fullföljas med beslut om en rimligarefördelning av ansvarsbördan. Det kan inte vara riktigt att denna helt skallbäras av enskilda kommuner. Den nuvarande trafUpolitiken bör revideras och desnäva lönsamhetsbedömningarna avseende begränsade linjesträckningar, exempelvisnär det gäher järnvägarna, ersättas av en mera vidsynt helhetsbedömning. En översiktlig planering avlandsbygdskommunikationerna är trängande och bör i första hand ske påkommunblocksnivå. Kommunerna bör utarbeta planer hur de kollektivakommunikationerna bör vara utformade och vilka avvägningar som bör ske mellan linjetrafikoch andra former av trafikservice (skolskjutsar, färdtjänst för handikappade,taxitransport-tjänster). Arbetet med sådana trafikförsörjningsplaner harpåbörjats i ett par kommuner. En samordning av linjer för trafik av regionalkaraktär måste ske i samverkan mehan berörda parter. Staten bör genom sinakommunUcationsverk (SJ och postverket) i större utsträckning beaktaglesbygdsproblemen. Planeringen bör samordnas i ett enhetligt program för attupprätthåha en tihfredsställande service. B.6.5 Investeringarnas regionala fördelning Till grund för redovisningen ochprioriteringen av kommunernas/ kommunblockens investeringsplaner för perioden1971-1975 ligger i huvudsak KELP 70. Enhgt bedömning ger KELP 70en mer realistisk bild av kommunernas ekonomiska långtidsplaner än tidigarekartläggning. Denna utveckling tillskrivs främst kommunernas ökade erfarenhetav denna typ av planering. En annan faktor som har påverkat redovisningen ipositiv riktning är att kommunreformen vid upprättandet av KELP 70 hadegenomförts i samtliga kommunblock utom tre. Vissa brister kan dock iakttas iKELP 70. a. faller de kommunala investeringsbehoven ojämnt i tiden. Dettatar sig uttryck i en anhopning av investeringarna i början av planeringsperioden. 1 tabell B.6:l redovisas isammandrag primärkommunernas och investeringsbehov samtbostadsbyggnadsbehovet enligt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen.Primärkommunernas investeringsbehov har fördelats på huvudtitlar enligtK-planen. Länsprogrammet omfattar inte samtliga investeringsområden. Exempelvisingår inte exploateringsinvesteringar, investeringar i elverk och värmeverksamt diverse byggnader för kommunala ändamål i sammandraget. Vidare harmedtagits endast projekt som har kostnadsberäknats till . Totalt för länet uppgår deprimärkommunala investeringsbehoven för den aktueha perioden till ca 685 milj.kr., och de landstingskommunala rill drygt 277 milj. kr. Bostadsbyggnadsbehoveti de kommuner som upprättar kommunala bostadsbyggnadsprogram anges till 20 222lägen- Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Enligt länsbostadsnämndens bedömning uppgårbostadsbyggnadsbehovet i hela länet till 17 935 lägenheter. Huvuddelen eller av deprimärkommunala investeringsbehoven faller på huvudtitlarna 3 (byggnads- ochplanväsen, gatu- och parkförvaltning, sport och friluftsliv), 5 (industriellverksamhet) och 6 (undervisning och annan kultureh verksamhet). Kommunerna/kommunblocken redovisarsinsemellan varierande investeringsbehov. Exempelvis faller avJönköpings kommun redovisade behov på huvudtitlarna 3 och 5 medan motsvarandebehov för kommunblock uppgår till . Av planerade investeringarpå drygt 277 milj. kr. utgör lasarettet i det största projektet med enberäknad kostnad av 89 milj. kr. Några kommunerframför kritiska synpunkter av allmän karaktär mot investeringsplaneringensuppläggning i programverksamheten, den höga detaljeringsgraden och det därtillanknutna prioriteringsförfarandet. Länsorganen har i de sektoriellaprioriteringarna i huvudsak tillämpat regeln att till prioritetsgrupperna 1, Iloch 111 hänföra resp. 60, 20 och av investeringsbehoven. Vidprioriteringen av bostäder samt stats-bidragsberättigade gator och vägar har enannan metod tillämpats. För dessa investeringar har till prioritetsgrupp Ihänförts investeringar i en omfattning som motsvarar den aktuellaramtilldelningen för länet. Till grund för länsstyrelsensregionalpolitiska prioritering har legat dels de sektorieUa prioriteringarna,dels målsättningen i länsplanering 1967 och dels ortsklassificeringen. Dessautgångspunkter har inneburit en strävan att i prioriteringarna följa upp denförväntade expansionen och utveckhngen. Den regionalpolitiskaprioriteringens uppgift har varit bl. a. att samordna investeringarna mellanolika sektorer. 1 vissa fall har prioriteringenförsvårats på grund av att bl. a. projektbeteckningarna har varit vaga och attsambandet mellan planeringsnivå och investeringsbehov har varit mindre uttalat.Dessutom anser att den bristande kännedomen omnulägesförhållandena och even-tueh eftersläpning i utbyggnaden har försvåratprioriteringen för vissa sektorer. Utfallet av länsstyrelsensregionalpolitiska prioritering åskådliggörs av cirkeldiagrammen i figurernaB.6:l och B.6:2. Cirklarnas ytor är proportionella mot de redovisadebostadsbyggnads- resp. investeringsbehoven. Huvudtitel 4 (hamnar,kommunkationer och näringsliv) har inte prioriterats och ingår inte iiUustrationen. Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 »ninOOO»n */t v