prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — framhåller vidare att, om gymnasieskolainrättas i , upptagningsområdet och därmed elevunderlaget inte fårminskas för gymnasieskolorna i Lyckseleområdet. En gymnasieskola i av i . Prop.1972:111 BUaga I 348 i fören ingående diskussion kring elevunderlagets utveckhng inom grundskolan.Kraftiga modifikationer i kravet på elevunderlag anses nödvändiga så att inomvarie kommunblock en treparallellig högstadieskola kan upprätthållas. Dettagäller enligt också vissa enparallelliga skolor. Även andralänsstyrelser, t.ex. länsstyrelserna i och , framförliknande synpunkter för områden med negativ befolkningsutveckling och menar attnuvarande utbildningsmöjligheter i kommunerna måste bibehållas. i länföreslår att fritidslokaler i anslutning till skolor bör få inräknas istatsbidragsunderlaget för skolbyggnader och påpekar att det ur pedagogisksynvinkel skulle vara värdefullt med en integrering av lekskola ochlågstadieskola. Vissa utbUdningsfrågor med särskildanknytning till glesbygdsområdena behandlas i avsnitt 9.5.5. 9.5.3 Sjukvård och social service Nuvarande planeringsteknik att medutgångspunkt i folkmängden bestämma vårdbehovet finner i Gotlandslän vara missvisande för del med hänsyn till turismens omfattning.Bedömningen bör i stähet utgå från antalet konsumtionsenheter. Länsstyrelserna i län erinrar om att en sjukvårdsplan för hela presenterades inovember 1970. Genom att f. n. står utanför avvikersjukvärdens gränser för upptagnings- och betjäningsområden från de regionalagränserna. Detta får enligt i .Malmöhus län inte leda till enförsämring av sjukvården. erinrar om att förslag förehgger omMalmös återinträde i . Även i Göteborgsregionenger de admmistrativa gränserna upphov till problem för sjukvården enligt vad länsstyrelseni anför. erinrar om att en statligkommitté f n. utreder frågan om sammanläggning av landstingskommunen ochGöteborgs kommun och att ett avtal beträffande samplanering av verksamheternamehan de västsvenska landstingen och finns . Några länsstyrelser framhåUer attsjukvårdsservice bör byggas ut eller bibehåhas i vissa orter eller områden.Sålunda anser i län att en vårdcentral bör inrättas iNordöstblocket i länet. 1 måste enligt i läneten väl utbyggd sjukvårdsservice skapas i Kisa. Dessutom bör mindre orter påvisst avstånd från större expanderande orter få behålla den sjukvärdsservice deredan har, t, ex. och . En liknande diskussion förs avlänsstyrelsen i , som finner det angeläget att tillfredsställandesjukvård kan meddelas i samtliga kommuner. Speciellt framhålls angelägenhetenhärav för tätorten i kommun. 1972:111 Bilagal InrUcesdepartementet 349 relserna i och finner det urregionaipolitisk synvinkel angeläget att får öppen sjukvård medspecialistvård resp. att erhåller nytt lasarett. iVärmlands län anför vidare att sjukvården i Karistad bör byggas ut så den blirlikvärdig med den som erbjuds vid landets regionsjukhus, 1 fråga om Kopparbergslän erinrar i länet om att Kungl, Maj:t har anvisat medel för enutredning om ett socialmedicinskt centrum i och finner det angeläget attprojektet fuUföljs. Vidare anförs att utbyggnaden av långtidssjukvärdeni bör fortsätta med tanke på de goda klimatförhållandena. 1 händelse avatt beslut fattas om att avlasta storstadsregionerna denna form avsjukvård bör av länets kommuner främst komma i fråga. i länpåpekar att ett antal s. k. rikssjukvårdsinrättningar redan finns i länet ochanser det realistiskt att planera för en ytterligare utbyggnad av sådanainrättningar, t. ex. preoperativ träning, postoperativ konvalecens, träningefter infarkt, vård och rehabUitering av handikappade samt diabetikervård. Äventuristanläggningar bör kunna ses som en förebyggande aktivitet. Samhället börstödja investeringar i sådana förebyggande vårdformer. Vad gäller länets egensjukvård bör och övervägas som lokahseringsorter föranläggningar inom långtidsvården. har utarbetat riktlinjer för denöppna vården i länet, vUka ansluter sig till. Om dessa riktlinjerrealiseras innebär det att 4 000-5 000 invånare saknar läkare inom 45 minutersresa med bil. Befolkningen i dessa områden bör därför ha tillgång tilldistriktssköterska och en förbättrad transportorganisation. iVästerbottens län betonar att den allmänna läkarvården och distriktsvårdenskall vara ändamålsenligt decentraliserad och att vid perifert belägnasjukvårdsinrättningar förehgger behov av observationsplatser för akut sjuka.Länsstyrelsen anser vidare att förslaget om förläggning av ett hälsocentrum iVindeln - ett projekt som kommittén för planering av turistanläggningar ochfriluftsområden har fått till uppgift att undersöka - bör realiseras omförutsättningar finns härför. Beträffande vissa mindre orter iNorrbottens län framhåller i länet att den sociala servicen pågrund av de stora avstånden bör upprätthållas, speciellt i ochKaresuando, och att en läkarstation bör byggas i . Den öppnasjukvården måste vidare bibehållas i . För regioncentrumservicen iArvidsjaur efterlyses kvalificerade sjukvårdsmöjligheter. Behovet av alkoholpolikhniker,inackorderingshem och specialbostäder för alkoholskadade måste tillgodoses,hävdar i . i pekar påbehovet av ökade resurser till aUcoholpolikliniken i och anser dessutomatt rehabiliteringsvården för alkoholmissbrukare bör byggas ut på södraGotland. Prop.1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 350 Flera länsstyrelser konstaterarbeträffande åldringsvården att gränsen mellan vad som skall betraktas som sådanvård och som sjukvård och mellan vård och service är flytande. Sålunda påpekasatt ålderdomshemmens standard successivt har förbättrats så att det i mångafall är svårt att avgöra vad som bör benämnas ålderdomshem och vad som är atthänföra till vanhga bostäder med väl utvecklad kollektiv service. Ett antal länsstyrelser anför attden slutna åldringsvården är förhållandevis väl utbyggd. Planeringen bördärför inriktas på att avlasta den slutna vården tUl förmån för den öppna. Ettantal länsstyrelser framhåller dock att, i och med att människorna uppnår allthögre åldrar behovet av platser inom långtidsvården kommer att öka. Vidareförordas en bättre samordning mellan olika former av åldringsvård och sjukvård.Flerläkar-stationer kan exempelvis byggas ut med vårdcentraler. För att underlätta tillvaron föråldringar och handikappade och åstadkomma en avlastning av den slutnaåldringsvården föreslås en ökad satsning på hemsamariter, färdtjänst,matdistribution, uppsökande verksamhet (exempelvis servicebussar), dagligtelefonkontakt, subventionering av telefonabonnemang etc. 1 anslutning tillålderdomshem bör även inrättas dagcentraler för åldringar samt möjligheter tilldagvård för handikappade. Flera länsstyrelser anser att statliga lån(bostadsförbättringslån behandlas i övrigt under avsnitt 9.7) bör i störreutsträckning ställas till förfogande för upprustning av åldringsbostäder.Därvid föreslås bl. a. att kostnaden för installation av telefon skall kunnainräknas i låneunderlaget för bostadsförbättringslån. Ett flertal länsstyrelser, såsomlänsstyrelserna i , , , , ,och , , samt , diskuterarsambanden mellan ökad kvinnlig förvärvsfrekvens och möjligheterna till enförbättrad och utökad barntillsyn. En redogörelse för det nuvarandeplatsantalet samt det planerade byggandet av barnstugor lämnas av flertaletlänsstyrelser. Härvid konstateras genomgående att trots en kraftig satsning påbyggande av barnstugor endast ett htet fåtal kommuner kommer att kunnabereda av förskolebarn med förvärvsarbetande mödrar barnstugeplats.Länsstyrelsen i framhåller att utbyggnaden bör ske i snabbaretakt än kommunerna har planerat och att denna sektor bör prioriteras på andrasektorers bekostnad. Enligt [bör barndaghem ingå iden normala boendeservicen och uppföras med bostäder. Kostnaderna och de ekonomiskavilUcoren för byggande av barndaghem berörs också. i länframhåller att en utbyggnad av daghemsverksamheten inte får bli beroende av deenskilda kommunernas ekonomiska möjligheter. Ett finansieringssystem börtillskapas som Prop.1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 351 ger möjlighet till en likvärdig utveckling över helalandet. i pläderar för en successiv höjning avde statliga anordnmgs- och driftbidragen med hänsyn tUl kostnadsfördyringarna.Länsstyrelsen i önskar att den statliga bidragsgivningen höjs föratt pä så sätt stimulera ett ökat byggande. 9.5.4 Övrig offentlig service i länframhåller att den kulturella sektorn måste uppmstas genom att nya lokalerställs tiU förfogande för länsbibliotek, länsmuseum och länskonstmuseum samtatt frågan om inrättande av en länsteater utreds. i länönskar att det statliga omarbetar förslaget om regionteaterverksamhetså att även omfattas av en regionteater. i och finner det angeläget att såväl ur sysselsättningssynpunkt somservicesynpunkt polisdistrikt får bestå även i fortsättningen. 1 fråga om påpekarlänsstyrelsen i länet att avsevärda förbättringar i serviceutbudet ärnödvändiga i såväl Trestad som om man skall åstadkomma ett serviceutbudsom är jämförbart med storstadsområdenas. Även i , ochKinna/är åtgärder troligen erforderliga för att dessa orter skall kunnafullgöra sina servicefunktioner enhgt klassificeringen. Som närmare framgår avbl. a. avsnitt 9.3 anförs liknande synpunkter av andra länsstyrelser. i län hävdaratt kommunerna bör eftersträva en filialverksamhet för den kommunala servicenoch att möjligheterna bör tUlvaratas att gemensamt utnyttja lokaler ochpersonal för olika verksamheter. De förslag rörande service försörjningen i glesbygdsområden som glesbygdsutredningen har lagt fram behandlasrelativt ingående i avsnitt 12.2. 1 betydande omfattning anknyter de önskemåloch förslag till socialpolitiska åtgärder som har förts fram i länsprogrammentUl vad utredningen har förordat. 1 fråga om åtgärder i glesbygderna redovisasdärför länsprogrammen relativt summariskt i förevarande avsnitt. Också vid kartläggningen avserviceförsöriningen i glesbygderna har det övervägande antalet länsstyrelsergrundat sina bedömningar på den förutnämnda promemorian frånglesbygdsutredningen angående serviceförsöriningen i glesbygd. Som tidigarehar berörts hänför glesbygdsutredningen i promemorian servicefunktionerna ochderas tUlgänglighet tUl tre servicenivåer. Med närhetsservice avser utredningenservice som bör finnas tillgänglig inom fem minuters avstånd (lågstadieskola,livsmedels- Prop.1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 352 butik, bensinstation o. Som kommuncentmmservicebetecknas service som bör kunna nås genom maximalt 45 minuters enkelresa medkollekliva trarikmedel (kommunalhus, högstadieskola, dagligvarubutiker etc).Till regioncentrumservice slutligen hänförs service som bör kunna nås genommaximalt 2-3 timmars enkelresa med kollektiva trafikmedel (gymnasium, varuhus,lasarett etc). I allmänhet har länsstyrelsernagjort serviceinventeringar och någon form av kartläggning av de kollektivakommunikationsförhållandena samt applicerat glesbygdsutredningens restidsnormerpå de olika servicenivåerna. Flertalet länsstyrelser i södraSverige, bl, a. länsstyrelserna i , , ochSkaraborgs län, framhåller att man har ett tätt nät av serviceorter och saknarglesbygd i egentlig mening, varför det inte erbjuder några större problem attuppfylla servicekraven. Andra länsstyrelser, bl. a. ,och län, finner serviceutbudet i utgångslägettillfredsställande men ser i spåren av glesbygdens uttunning svårigheter att iframtiden bibehålla nuvarande nivå. Med några få undantag pekarlänsstyrelserna på större eller mindre områden, inom vilka åtgärder bedömsnödvändiga för att ge människorna tillgång till behövlig service. 1 föreligger, enligtlänsstyrelsen, problem med serviceförsörjningen i Norrtäljeblocket ochskärgården. Enligt i län är det framför allt de norra ochnordöstra delama av länet som kan sägas ha vissa glesbygdsproblem på grund avavstånden till kommuncentmmservice. 1 kan enligt länsstyrelsenpraktiskt taget hela länsbefolkningen nå såväl kommun- som regioncentrumservicemed en restidsnorm . Om i stället sätts kaninte 8 000-9 000 personer nå nämnda service. Den pågående strukturomvandlingenväntas medföra ett ytterligare bortfall av offentlig service i de mindreorterna. 1 anges de största sammanhängande områdena medotillfredsställande serviceförsörjning i fråga om närhetsservice finnas i länetsöstra del samt i västra delen av . av befolkningen iKalmar län bor inom från blockcentra, påpekar i länet, somanser att den stationära servicen i på måste förstärkas medhänsyn till det stora avståndet till och turisttillströmningen sommartid.Länsstyrelsen i pekar på de svårigheter länets isolerade lägemedför för serviceförsörjningen och anser därför att länet i fråga om olikaserviceverksamheter måste bli självförsöriande i större utsträckning änbefolkningsmässigt och strukturellt jämförbara områden på fastlandet. Dessutomföreligger, enligt , glesbygdsproblem inom länet med minskandebefolkningsunderiag för olika serviceverksamheter. erinrar om enundersökning angående serviceförhållandena på , Enligt denna skulle enbefolkningsutveckling i linje med prognos 2 i länsplanering 1967 äventyraunderlaget för sjukvården, skolväsendet och detaljhandeln. 1 är det enligt vad 1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 353 i länet anför egentligen endast skärgårdensamt vissa områden i länets norra och östra delar som har glesbygdsproblem.Även i län kan de flesta invånare anses ha en god servicestandardenligt där. Problem föreligger dock för äldre och glesbygdsborutan egen bil. i och pekar på de direkta glesbygdsproblemen i skärgården och i de inre delarnaav norra länsdelen. framhåller att drygt 17 000 personer ärberoende av färje-eller båtförbindelser för att komma till fastlandet och attdenna befolkningsgrupp har ökat . anför attskärgårdstrafiken, som stöds av staten via skatteutjämningsbidrag, börsamordnas med busslinjetrafiken samt att bidrag bör kunna utgå till resor medpostbåt. Vidare anförs att en rad åtgärder ar nödvändiga för att förbättraservicesituationen, vilket kommer att kräva ett betydande direkt statligt stödtill kommunerna. Enligt måste närservicen bibehållas i Östad iTanums kommun och i i kommunblock. i Älvsborgslän konstaterar med utgångspunkt i professor kartläggning av detsvenska välfärd.sland-skapet att länet inom sig hyser glesbygdsproblem av likahög svårighetsgrad som vissa delar av . av länets befolkninghar mer än 20 minuters bilresa till en centralort. Motsvarande andel är iBengtsfors och i . Utbudet av service anses successivt komma attförsämras om inte specieUa åtgärder vidtas för att förbättra kommunikationemaoch öka den rörliga servicen. I anslutning härtill redovisas positiva resultatfrån försöksverksamheten med glesbygdsservice i kommunblock.Länsstyrelsen framhåller att serviceinsatser är angelägna i ,, , , , , och . Enligt en av iVärmlands län utförd inventering kan inte ca 47 000 personer nå närhetsserviceinom gångavstånd. Ca 44 000 personer har mer än (1 timmes restid medkollektiva trafikmedel) till kommuncentrumservice och ca 34 000 personer harmer än (2 timmars resa) till regioncentrumservice. bedömerservicesituationen som mest kritisk i de sydvästra och norra delarna av länet.Ca 50 % av glesbygdsfolkmängden i län har enligt i länetmer än till livsmedelsservice (närhetsservice). 1 kommun är andelen65 %. Enligt bör åtgärder sättas in i första hand för attförstärka närhetsservicen i kommunema , och , vilkaprioriteras i nämnd ordning. För att öka människornas möjligheter att nå ettstörre utbud av service bör, enligt , statsbidrag till förbättringav kommunikationerna utgå i första hand i kommunerna , samt iHallsberg och i nu nämnd ordning. 1 har samtligadelar av länet tillgång till basservice, anför i länet, menserviceförsörjningen för på landsbygden kvarboende äldre personer försvårasständigt. Kommunema , , Sala och beräknas drabbas avden första serviceförsämringen. av länets invånare har mer än 2 kmtill Prop.1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 354 i länvill införa ytterligare en ortsnivå utöver glesbygdsutredningens tre vidbedömningen av servicestrukturen, nämligen kvalificerat närcentrum. Ettminimikrav för denna servicenivå är låg- och mellanstadieskola. Ca 6 500personer i länet har mer än 10-15 mmuters resväg till närmaste närserviceortoch drygt 14 000 har mer än 45 minuters resa tUl kommuncentrum. Av dessa finnsfler än 9 000 inom planeringsregion. Även i länanvänder begreppet kvalificerad närhetsservice, en servicenivå mellan närhets-och kommuncentrumservice. Denna service återfinns främst i de gamla kommunernascentralorter, benämnda mindre serviceorter. En utförd undersökning angåendeglesbygdens serviceförsörjning ger enligt vid handen att ca 9 000invånare - varav hälften finns i kommunblocken , och ochca 1 600 tillhör åldersgruppen - inte har acceptabel tillgång tillnärhetsservice, vUket betyder att de har mer än till närmastelivsmedelsbutik eller mer än till varubusslinje. Ca 22 000 personer - varavhälften finns i kommunblocken , och och 4 000 är iåldersgruppen - har inte acceptabel tUlgång tUl kvalificeradnärhetsservice, dvs. de har mer än I km till väg med kollektiv linjetrafik sommedger en tur- och returresa til! närmaste s. k. mindre serviceort under sammadag. Ca 37 000-63 000 personer, beroende på hur stränga restriktioner somuppställs beträffande tidsåtgång och turtäthet etc, saknar tillgång tillkommunblockscentrumservice. Kommunerna i länet har antagit att ett 30-talbutiker kommer att läggas ned i glesbygdsområdena fram tUl år 1975.Länsstyrelsen finner denna bedömning ahtför optimistisk pä grund av vikandebefolkningsunderlag och stigande omkostnader. Beträffande Ljusdalsblocketanförs att åtgärder bör vidtas för att möjliggöra bibehållande avregioncentrumservicen. Dessutom bör servicestödjepunkter upprätthållas iLjusdals- och Hudiksvallsområdena. Även i , angerlänsstyrelsen, har undersökningar gjorts av serviceförhållandena bl. a.servicens tillgänglighet och tidsåtgång vid användande av allmännakommunikationer. Enligt har denna undersökning givit vid handenatt serviceproblem i olika avseenden föreligger i delar av kommunblocken Ange,och . 1 övriga kommunblock skuUe, anger länsstyrelsenserviceförsörjningen på det hela taget vara tillfredsställande om alla invånarehade tillgång till allmänna kommunikationer. i länframhåller att en minimimålsättning för länet är att serviceutbudet i Östersundkan upprätthållas fram . har modifierat begreppetregioncentmmservice och infört en A- och en B-nivå med hänsyn till attStrömsund anses ligga på en ortsnivå mellan läns- och kommunnivå. Enligt bedömningar har ca 7 000 personer iStrömsunds och Svegs kommunblock inte tillgång tiU regioncentrumservice. 1hela länet bedöms ca 20 000 personer inte ha tUlgång tUl kommuncentrumserviceunder perioden fram . pen, och med viss tvekan bedöms kunnaerbjuda kommuncentrumservicen till sistnämnda år. Behovet av kommuncentrumservicekan dock inte tillgodoses endast från nämnda orter. Därför anser länsstyrelsenatt servicen bör stödjas i , , , , ochFunäsdalen. Närhetsservicen bör byggas upp kring ett antal stödjepunkter medgoda kommunikationsförhållanden. 1 är enligt vadlänsstyrelsen framhåller utflyttningsområdena underförsörjda urservicesynpunkt, vilket medför problem för äldre och handikappade. Enundersökning som har gjorts vid visar att 14 000 personereller av befolkningen bor i områden som är underförsörjda med service, iLycksele A-region är andelen . i räknar medatt områdena på mer än frän ort med kommuncentmmservice ärsärskilt underförsörjda. Enligt detta beräkningssätt blir antalet personerutanför omlanden, de s. k. fördjupade problemområdena, ca 20 000. Enhgtlänsstyrelsen bör nämnda slag av service bibehållas, eventuellt meddriftssubventioner, i Härads, och . Dessutom anserlänsstyrelsen att kommundelsservice (en servicenivå mellan kommuncentmm- ochnärhetsservice) är speciellt viktig att bibehålla i följande sju orter,nämligen , , , , , ochSeskarö. i länframhåller att befintliga skolor i största möjliga utsträckning bör bibehållasi skärgården. Härvid bör bl. a. statsbidrag kunna utgå även om elevantaletunderstiger nu gällande normer. Ett alternativt sätt att lösa problemet är attändra upptagningsområden och fördjupa samarbetet mellan ö- och moderskola.Skärgårdsborna bör beredas förbättrad möjlighet till vuxenutbildning. Nugällande regler för gmppstorlek och bidrag försvårar verksamheten. Skärgårdenbör i detta avseende jämställas med aUmänna stödområdet och behandlas enligt deregler som gäller där. i efterlyser en ökadsatsning på bokbussar. i anför att riktlinjersnarast bör utarbetas för en kombinerad för- och lågstadieskola iglesbygdsområdena. Liknande tankegångar framförs även av länsstyrelserna iGotlands och , som önskar ambulerande lekskoleverksamhet iglesbygden och integrering av lekskola och lågstadieskola. iVästerbottens län framhåller att indragningen av bygdeskolor bör ske medförsiktighet med tanke på att en eventuell obligatorisk förskola kan komma attintegreras med lågstadieskolan. Även de yrkesskolor som i samband medgymnasiereformen blir överflödiga i perifert liggande orter bör bibehållas sålänge elevunderiaget är tillfredsställande. 1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 356 Kommersiell och social service Förslagen i fråga om kommersielloch social service avser både stationär och mobil service. Många länsstyrelserredovisar olika sätt att förse befolkning i glesbygden med service. Bland deförslag som har lagts fram kan nämnas en utökad hemsändningsservice. 1 någrafall krävs att samhället skall stå för kostnaderna härför. Från många hållbegärs en utökad mobil handel, varvid även någon form av ekonomiskt stöd ansesnödvändigt. Vidare föreslås en samordning av olika serviceaktiviteter,uppbyggnad av fasta servicecentraler eher nya former av diversehandel. Omdylika servicecentraler inte kan drivas med tUlfredsstäUande lönsamhet krävsoffentliga subventioner. Postanstalterna bör enligt några länsstyrelser kunnafungera som beställningscentraler, varvid lantbrevbärare skulle kunna åta sigtjänster som varuinköp och transporter. Möjligheterna att kombinera postensservice med budsändning av olika slag bör utredas framförs från några håll.Dessutom föreslås att alla glesbygdshushåll skah få tUlgång tUl telefonbekostad av samhället och att statligt stöd till befintlig handel iglesbygderna införs. Ett utökat samarbete på detadministrativa planet föreslås meUan , arbetsförmedlingen samtvissa kommunala organ för att motverka följdverkningarna av ett uttunnatbefolkningsunderlag. Vidare yrkas att ett renodlat socialpolitisktskatteutjämningsbidrag införs. Flera länsstyrelser betonar undervisningens ochsjukvårdens stora betydelse i glesbygdema, varvid någon länsstyrelse framhålleratt tUlgången till provinsialläkare bör säkras i ifrågavarande områden. De allt större kraven på service iskärgården vilken medför ökade kostnader för kommunerna, bör täckas genomavgifter, anser i . i länhemställer om särskUda medel för att skissera en lösning på problemen medserviceförsörjningen i avfolkningsområden. anser att desocialpolitiskt präglade bostadsproblemen i länets glesbygder till stor delskulle kunna lösas genom vissa marginella ändringar i redan gällande låneformer(bostadsförbättringslån behandlas i övrigt i avsnitt 9.7). a. föreslås attstatliga förbättringslån skall utgå med högre belopp än samt attåldersgränsen sänks tUl i glesbygder. Synpunkter och förslag beträffandekommunikationsfrågor i allmänhet behandlas mera utföriigt i avsnitt 9.6. Härberörs kortfattat endast sådana förslag som tar mera direkt sikte påkommunikationsproblemen i glesbygdsområdena. De flesta länsstyrelsernaframhåller att serviceproblemen i glesbygderna ofta kan lösas genom attkommunikationsförhållandena förbättras. Härvid krävs en samordning avtrafikresurserna. Mot bakgrund av de utredningar somhar utförts i skilda län för att klarlägga hur många människor som inte har tUlgång till kollektiva 1972:111 Bilagal InrUcesdepartementet 357