prop · FV03120 · 1972-12-31 00:00:00 — Motsvarande rätt tUl lägre lagervärdering undernågra övergångsår anser kommittén motiverad också för vissa skattskyldiga somdriver krealurslöst jordbruk men som regelmässigt själva lagrar årets skörd avspannmål m. m. för försäljnUig efterföljande år. Dessa jordbrukare har ofta ettstort lager mneliggande vid årsskifte, vars värde i många fall kan antas uppgåtUl flera hundralusen kronor. Det är enligt kommitténs uppfattning mtesannolUct alt den inverkan på mkomstberäknmgen som lagervärdet får aUtid kanelimineras genom extra stor avskrivnmg av inventarier eller annanresultatreglerande åtgärd. För en del skatt- skyldigaskulle därför en skyldighet all ta upp det utgående lagret av annat slag änomsällningsdjur enligt de allmänna värderingsreglerna i KL säkerligen medföraatl de för övergångsåret måste redovisa en betydligt slörre nettointäkt avjordbmket än normalt. För all underlätta övergången till bokföringsmässigredovisning anser kommittén del nödvändigl atl också lagret av produkter ochförnödenheter får värderas lägre än normalt under övergångsåret och de tvånärmast följande åren. I likhet med vad som föreslagits i fråga om omsättningsdjurenföreslår kommittén därför att sådant lager får tas upptill lägst 10, 20 resp. av anskaffnUigsvär-del. Nuvarande bestämmelser förpliktar inte skattskyldigsom övergår till bokföringsmässig redovisning att lämna uppgift om vilkainventarier som medräknats i ingångsvärdet för inventarier eller till vilketbelopp varje enskUt inventarium tagUs upp. Trots detta fogas i allmänhel tilldeklarationen för övergångsåret en utförlig specifikation av helain-venlariebeståndet med värde för varje enskilt inventarium. Lämnas inte sådanspecifikation har den regelmässigt infordrats av taxerings-myndighetema. Specifikationenär nämUgen erforderlig för kontroll av det upptagna ingångsvärdet. I fråga omstamdjur skall däremot vid redovisning enligt bokföringsmässiga grunderspecificerade uppgifter om besättningen både vid beskattningsårets ingång ochutgång lämnas på jordbraksbUagan eller underbilagan till denna. Kommittén understryker nödvändigheten att varjeskattskyldig som går över tUl bokföringsmässig redovisning lämnar utförligaspecifikationer som visar hur ingångsvärdet för inventarier resp. stamdjur beräknatsoch föreslår att skallskyldig för det beskattningsår under vilket övergång skeråläggs skyldighet alt lämna avskrift av ingående balans-räknmg förbeskattningsåret och specifikation över inventarier och stamdjur. Dennauppgiftsskyldighet avses skola fullgöras före utgången av oktober månad underövergångsåret. Med hänsyn till att antalet övergångar vissa år kan bli mycketslort och kontrollen av ingångsvärdena i en del fall torde bli tämligentidsödande och även kräva tiUgång tUl äldre deklarationer, bör enligtkommitténs mening kontrollen i huvudsak få utföras av taxeringsassislenter ochandra tjänstemän på länsstyrelsernas skalteavdelnmgar före laxeringsarbeletsbörjan. Kommittén har övervägt att föreslå alt nämnda räkenskaps-utdrag medspecifikationer skulle lämnas under övergångsåret.EmeUertid har kommittén beaktat alt upprättandet av balansräkning och andraräkenskapshandlingar ofta sker under medverkan av bokföringsbyråer och andrayrkesmässiga deklaralionsmed-hjälpare. För dem är våren i allmänhet den mestarbetstyngda tiden 12 1972.1 saml. Med hänsyn härtUl och tUl arbetsbelastningen hos taxeringsmyndigheternahar kommittén valt den senare tidpunkten. Enligt kommitténs mening bör denkontroll av ingångsvärdenas riklighet som är nödvändig i huvudsak kunna varaavklarad före det ordinarie laxeringsarbelets början, om uppgifterna i frågalämnas före oktober månads utgång under övergångsåret. De uppgifter som skall lämnas under övergångsåretanser kommittén ha uteslutande till syfte att ge laxerUigsmyndigheternamöjlighet att förhandsgranska upptagna ingångsvärden, även om uppgifterna iallmänhet kan komma att utgöra bilagor till den deklaration som skall lämnasunder taxeringsåret. Om den skattskyldige efter det han lämnat uppgifternauppmärksammar all felaktighet i något avseende uppkommit vid upprättandet avbalansräkningen eller i specifikationen av inventarierna eller djuren sådanfelaktighet kan t. ex. uppdagas i samband med bokslutet bör hmder inleföreligga att rätta felaktigheten. Karaktär av taxeringsuppgift börräkenskapsutdraget och specifikationen över inventarier och djur få först efterdet behörig deklaration avgetts, till vUken de utgör bilagor. Tidpunktför övergång till bokföringsmässig redovisning Kommittén påpekar att man lidigare i allmänhettorde ha ansett alt övergång från kontantmässig till bokföringsmässigredovisning endast skulle få ske vid kalenderårs början. Denna fråga har emeUertidunder senare tid genom förhandsbesked underställts riksskattenämndens ochregeringsrättens prövning. Båda dessa instanser har därvid förklarat att lagahinder inte föreligger mot att sådan övergång sker änkalenderårsskifte (RN 11970: 3: 2). Ett genomförande av kommilléns förslag kommer allmedföra att ett stort antal jordbrukare skall byta redovisningsmetod. Kommitténpåpekar alt vissa problem skulle uppstå såväl för de skattskyldiga själva som förtaxeringsmyndigheterna om ett slorl antal jordbrakare skulle välja att bytaredovisningsmetod än vid kalenderårets ingång. Enligt kommUtén torde jordbrukare med kontantmässigredovisning inle alllid föra så noggranna anteckningar om sina mellanhavandenmed jordbrukets ekononuska föreningar utan i stor utsträckning förlita sig påde kontoutdrag o. d. som föreningarna brukar lämna kalenderårsvis. Även iövrigt torde jordbrukarna då de upprättar sina deklarationer begagna sig avuikomna kopior av kontrolluppgifter från uppköpare av olika slag avjordbmksprodukter. För sådana jordbrukare kan således befaras att betydandesvårigheter kan uppstå, om deklaration enligt kontantprincipen skall upprättasför del av kalenderår. Vidare torde vid övergång till bokföringsmässigredovisnmg av utkomst av jordbruksfastighet i regel erfordras en inventeringav fordring- aroch skulder i verksamheten vid räkenskapsårets ingång. Även om ingåendevarufordringar och varuskulder enligt förslaget inte annat än i undantagsfallskall påverka inkomstredovisningen för övergångsårel, är del i allmänhelnödvändigl alt ha kännedom om samlliga fordringar och skulder vid årets ingång.I annat fall kan inle någon avstämning av dessa göras vid årets utgång. Genomsådan avstämning kan man få åtminstone en viss kontroll av bokföringen. Attsådan kontroll företas anser kommittén ligga i varje skattskyldigs intressebl. a. med hänsyn till de straffpåföljder som en oriktig deklaration kanföranleda. En övergång till bokföringsmässig redovisning underett kalenderår kan vidare i vissa fall medföra alt en skattskyldig samma årskall åsättas två taxeringar eller att han inte skall åsättas någontaxering. Om detla inle fömtsetts av den skallskyldige, kan det medföra avsevärdanackdelar från beskallningssynpunkt. Kommittén påpekar vidare att fråntaxeringsmyndigheternas synpunkt en mera aUmän övergång tiU bokföringsmässigredovisning än kalenderårets ingång skulle medföra attmöjligheterna tUl kontroll av den sista kontantmässiga deklarationen avsevärtskulle försvåras. De från uppköpama av jordbmksprodukter inkomnakontrolluppgifterna skulle praktiskt taget förlora allt värde, då de skall avsekalenderår. För kontroll av dessa deklarationer skulle det kunna bU nödvändigtanmoda uppköparna att lämna nya uppgifter om inköpen under den skattskyldigesräkenskapsår. Även de skattskyldiga skulle i många fall säkerligen bli föremålför större antal förfrågnmgar än normalt. Kommittén anser det inte uteslutetatt kontrollen av sådana deklarationer, för vilka inga användbarakontroUuppgifter finns tUlgängliga, skulle intensifieras. Detta skuUe kunna geanledning tiU irritation hos både de skattskyldiga och andra som skullebesväras av anmaningar och förfrågningar. Kommittén framhåller slutiigen att denomständigheten att viss förvärvskälla redovisas för annat räkenskapsår änkalenderår inte medför att andra förvärvskällor exempelvis tjänst och kapital får redovisas . Dessa förvärvskällor liksom allmänna avdragskall enligt praxis aUlid deklareras för kalenderår. Även dessa omständigheterkan enligt kommittén förorsaka svårigheter då deklaration enligt kontanlprincipskaU upprättas för del av kalenderår. Särskilt blir detta fallet för den sominle fört erforderliga anteckningar om alla sina inkomster m. m. EnUgt kommitténs uppfattning kan övergång tUlbokförUigsmässig redovisning än kalenderårets ingång intemedföra någon väsentUg fördel för den skattskyldige. Med hänsyn härlUl och dåsådan övergång kan få vissa negativa följdverknmgar anser kommittén att iövergångsbestämmelserna föreskrift bör uitas om att dylik över- gångalltid skall ske vid ingången av ett kalenderår. Däremoi skall självfallet ennyelablerad jordbrukare, som alltså inte byter redovisningsmetod, habokföringsmässig redovisning från början, oavsett när under elt kalenderår hanstartar sin verksamhet. Remissyttrandena redovisar en i huvudsak positivmställnmg till kommitténs förslag alt mgångsvärdet för inventarier bör tas upptill den fakliska anskaffningskostnaden i de fall skattskyldig mte drivitjordbmk och att i övriga fall valrätt skaU föreligga mellanfakliska anskaffningskostnader och beräkning enligt den s. k.kombinationsmetoden. Kammarrätten förklarar sig dela kommitténsuppfattning all nuvarande regler ibland medför alltför förmånliga värden ochall det i sig föreligger skäl för ändrade bestämmelser. Eftersom dessa förmånligaregler tillkommit bl. a. för att stimulera övergång till bokföringsmässigredovisning ifrågasätter emellertid kammarrätten huruvida del förhåUandet atten sådan övergång görs obligatorisk rimligen bör medföra, att man görbestämmelserna ofördelaktigare för vissa skattskyldiga. i anser attberäkning av ingångsvärden bör ske efler endast en metod och då efter den s.k. schablonmetoden av återanskaffningsvärdel. i finner det frånrättvisesynpunkt tillfredsställande att inventarier som ägts under kortare tidän skall tas upp tUl den verkliga anskaffningskostnaden, då detta förhindraratt jordbrukarna före övergången anskaffar begagnade inventarierenbart i syfte att erhålla etl högt ingångsvärde. Kommitténs föreslagna utformnmg avkombinationsmetoden tillstyrks av flertalet remissinstanser. Lantbrukets skattedelegation uttalar att den avkommittén föreslagna kombinationsmetoden tiU sin konstraktion är överlägsen dennuvarande schablonmeloden. Även om schablonmeloden inle alls torde ha missbrukatsi den utsträckning som från en del håll gjorts gällande torde man mte kunnakomma ifrån att missbruk i enstaka fall skett och kan komma all ske. Vidarepåpekas att den nuvarande schablonmetoden missgynnat lanlbrakare med eltmodernt inventariebeslånd, medan den däremot gynnat lantbrukare med ettnedslitet inventariebestånd eller sådana som uiköpt begagnade inventarierstrax före övergången. Enligt delegationen kommer kombinationsmetoden i dettaavseende att medföra större materieU rättvisa olika skattskyldiga emellan. Några remissinstanser, nämligen lantbrukshögskolansamt länsstyrelserna i och har emellertid invändningaratt göra mol all i kombinationsmetoden ingångsvärdet för inventarier sominnehafts högst skall beräknas till den faktiska anskaffningskostnadenoch övriga till viss procent av inventariernas återanskaffningsvärde. Lantbmkshögskolan och i länuttalar sig för att ingångsvärde för inventarier som nyuppsalls börbeslämmas tUl den fakliska nyuppsättningskostnaden under det att ingångsvärdetför övriga inventarier bör beräknas tUl viss procent av återanskaffningsvärdel. Enligt bör emellertid procentsatsenhärvid bestämmas till . i anser visserligen altden föreslagna kombinationsmetoden från vissa synpunkter är att föredra framfören ren schablonmetod. Ingångsvärdet skall emellertid i princip motsvara denursprimgliga nyuppsättningskoslnaden, och denna kan knappast tänkas stå i någonviss relation till inventariets ålder vid övergångstUlfället. Därför bör enligtlänsstyrelsen tidpunkten för den ursprungliga nyuppsättningen vara avgörandeför frågan huruvida verklig eller schablonmässigt beräknad anskaffningskostnadskall läggas till grund för ingångsvärdets beräknande. Med den av länsstyrelsenförordade metoden skulle vidare reglerna framstå som mer konsekventa ochrättvisa i förhållande liU de bestämmelser som föreslagits för jordbrukare sominnehaft sin förvärvskälla i mindre än . påpekar vidareatt, om mventariebyte förekommit och viss del avmellanpriset därvid hänförts tUl ej avdragsgill nyuppsättning, ingångsvärdetkunde beslämmas på så sätt, att schablonvärdet för det utbytta inventariet ökasmed det belopp som hänförts till nyuppsättning. Vid denna lösning undvikes ävenden av kommittén påtalade risken, att en jordbrukare åren före bytet av redovisningsmetoddrar sig för alt anskaffa inventarier, som utgör nyuppsättning, om han somingångsvärde för dessa endasl får ta upp viss del av återanskaffningsvärdel.Metoden gynnar inle heller den som i samband med övergången anskaffar begagnadeinventarier. Slutligen har den här föreslagna metoden den fördelen alt deninte, som den av kommitlén valda, uppmuntrar lill onödiga maskinbyten för attdels utnyttja avdragsrätten för ersällningsanskaffning enligt kontanlmelodenoch dels få högre ingångsvärde för inventarierna i fråga. i , som förordar ensänkning av den föreslagna schablonen till , anser alt denursprungliga kostnaden för nyuppsättning bör få användas för sådana äldreinventarier där denna kan visas. Beträffande procentsats för schablonmässigbestämning av ingångsvärdet för inventarier äldre än ullalarLantbrukets skattedelega- tionalt den av kommitlén föreslagna är den lägsta som kan komma i fråga.Delegationen förklarar sig medveten om att den kan vara gynnsam i fråga ommycket gamla inventarier. När det åter gäUer inventarier, som nyanskaffats 57år före övergången, ger den däremoi inte full kompensation. SärskUt gällerdetta i fråga om dyrbarare maskiner såsom skördelröskor och liknande. Med envarierande ålderssammansättning på inventariebeståndet kan det dock enligtdelegalionen antas att sextiofemprocenlschablonen i de flesta fall leder tillgodtagbara resultat. Flera remissinstanser förordar emeUertid en lägreprocentsals i kombinationsmetodens schablonmässiga beräkning. Länsstyrelserna iStockholms, , och förordar att schablonenbestäms tUl . i län anser att ingångsvärdet i dessafall bör begränsas tUl i varje faU högst . i Slockholms länpåpekar all den föreslagna schablonregeln, av återanskaffningsvärdel föräldre inventarier, är alltför frikostig, då genom den föreslagnakombinationsmetoden den skaltskyldige får fullt avdrag föranskaffningskostnaderna för femårsinvenla-rier. i länåberopar kommitténs uttalande alt kombinationsmetoden kommer för de rationelltskötta jordbruken att ge i stort sett samma resiUtat som den nu gällande80-procenlsschablonen. Även med tillämpning av den föreslagnakombinationsmetoden kommer man alltså att ha kvar den överkompensationbeträffande avskrivningsunderlaget som tidigare iakttagits vid byte avavskrivningsmetod. påpekar alt detla måtte uppfattas som hellotillfredsställande av andra skattskyldiga, exempelvis rörelseidkare. Ensträvan även vid värderingen av äldre inventarier bör naturligtvis vara att fådenna så materiellt riklig som möjligl. Enligt bör värderingenske efter sådan princip atl den skallskyldige i vart fall inte kommer i ettsämre läge skattemässigt genom att utreda faktiska förhållanden. Som framgåttav det föregående anser vidare alt den justeringen avkombinationsmetoden bör göras, all den verkliga nyuppsättningskoslnaden alllidfår tas upp som ingångsvärde. i län uttalar att såvitt kanbedömas den kombinerade metoden knappast kan komma atl animera deskallskyldiga alt förete utredningar angående de faktiska nyuppsättningskostnaderna,om del schablonmässigt beräknade värdet för de äldre inventarierna skall upptastUl av återanskaffningsvärdel. I allmänhet utgörs nämligen den försianyuppsättningen av jordbmksinvenlarier i stor utsträckning av begagnade dito.Länsstyrelsen påpekar vidare alt del vid de undersökningar, som företagits inomlänet, ofta visat sig atl den tiUämpade schablonregeln förberäkning av värdet av jordbmksinvenlarier till följd härav medförtingångsvärden, som flerdubbelt överstigit de faktiskanyuppsättningskostnaderna. Några remissinstanser, nämligen länsstyrelserna iVästmanlands och ger uttryck för uppfattningen atl schablonen av åleranskaffningskoslnaden kan förefalla väl generös. , som i första hand förordar enannan utformning av kombinationsmetoden, anser alt om man av kontrollskälskulle föredra den av kommittén föreslagna metoden är den föreslagna procentsatsenlikväl för låg. Enligt skolan kan den föreslagna procentsatsen för en dellanlbrakare ge elt alltför ogynnsamt avskrivningsunderlag. Särskilt kan deltavara fallet för jordbrakare på medelstora och större gårdar som planerar altupphöra med jordbruksdriften . Med hänsyn till de lågapriser som i regel erhålles vid försäljning av begagnade maskiner kan det fördem vara fördelaktigt att inle göra särskilt omfattandeersättningsanskaffningar utan i stället slita på del äldre invenlariebeslåndel.Om ingångsvärdet för huvuddelen av inventarierna då fastställs till avåteranskaffningsvärdel, riskerar man att ganska många jordbrukare kan fåingångsvärden som undersliger den faktiska kostnaden för nyuppsättning. I fråga om svårigheten atl tUlämpa den av kommitténföreslagna kombinationsmetoden anförs olika åsikter. Lantbrukets skattedelegation anser inle att metodenkan medföra några lillämpningssvårigheter eftersom det torde vararelativt lätt för de flesta lantbrukare all påvisa inköpspriset för maskiner,som anskaffats under den närmast föregående femårsperioden. Införandet avmervärdebeskallningen har genomgående framtvingat brutlofakturering vidmaskinutbyten. Även den allmänna varaskallen föralsatle i princip brultofaklurering.Med hänsyn härtill samt till skyldigheten atl bevara deklarationsunderlagelunder , lorde enligt delegationen några nämnvärda kontrollsvårigheterinte behöva uppkomma. Kammarrätten påpekar att det, även om skattskyldigskall bevara sitt deklarationsunderlag , kan befaras att svårigheter imånga fall uppkommer alt styrka kostnaden, eftersom kvitto pånyuppsättnings-kostnad ej i och för sig är elt deklarationsunderlag i nuvarandesystem med avdragsrätl vid ersättningsanskaffning. Del är därför tveksamt omregeln atl tiUämpa den faktiska anskaffningskostnaden för nyare inventarierbör göras tvingande. Kan kostnaden ej styrkas, bör inle komma i fråga alt heltutesluta ingångsvärden. Eventuellt kan man tänka sig en mindre förmånlig supplementärschablonregel avseende innehavda inventarier. i anför synpunkterliknande de kammarrätten uttalat. Även i pekar påde svårigheter som kan uppkomma när del gäUer atl visa anskaffningskostnaden. Någralänsstyrelser anser att ingångsvärdet i vissa fall bör kunna jämkas.Länsstyrelsen i anser att förslaget avåteranskaffningsvärdel i flertalet faU ger etl rimligt ingångsvärde men påpekaratt regeln i vissa faU kan ge ett alltför högt eller alltför lågt värde.Länsstyrelsen vUl därför ifrågasätta huravida inte en komplelleringsregel börinföras enligt vUken jämkning kan ske i fall där 65 %-regeln skuUe medföra ettuppenbart för högt eUer för lågt ingångsvärde. i länanför liknande synpunkter. i understrykervikten av all så utförliga anvisnmgar som möjligt lämnas beträffande redovisningenav de s. k. reservmaskinerna. i påpekar allvärderingen av reservmaskiner bör vara klart restriktiv samt att i den månsådana maskiner är alltför ålderstigna det knappast kan förefalla befogat attberäkna något särskUt ingångsvärde. Flera andra länsstyrelser, bland demlänsstyrelserna i och län, diskuterar frågan om reservmaskiner. I flera yttranden berörs också frågan dels omsmärre inventarier dels om dyrbara specialinventarier som inte är normala ijordbruksdriften. Till yttrandet av i harskiljaktig mening anförts av fyra ledamöter i denna fråga. har dessutom vid ålskilUgaövergångar förekommit ingångsvärden för dyrbara specialinventarier, som ej ärnormala i jordbraksdriften. Hit hör t. ex. grävmaskiner, väghyvlar, störresvarvar, lastbilar osv. har dessa inventarier inköpts närmililärförband, vägförvallningar eller andra myndigheter eller förelagutrangerat äldre inventariebeslånd. För jordbrakets begränsade behov kansjälvfallet t. ex. en gammal omodem väghyvel som inköpts för etl ringa belopptrots ålder och slitage med fördel användas. Däremot är det uppenbart, all enjordbrukare knappast i någol fall skulle komma på idén alt inköpa molsvarandeväghyvel ny för det betydande pris en sådan betingar, . Belräffande inventarier av här skisserat slagframstår det från rättvisesynpunkt som betänkligt, om ingångsvärde skulleerhållas med utgångspunkt från åleranskaffningskostnaden. För detla slag avinventarier bör ingångsvärde medgivas efter samma regler som gäller förfasta maskiner, nämligen i första hand efter den verkliga anskaffningskostnadenoch i andra hand lill uppskallal saluvärde. Även länsstyrelserna i , och Örebrolän påpekar behovet av anvisningar för bestämmande av ingångsvärdet för inventariersom använts i binäringar till jordbruk, såsom inköpta begagnade grävmaskineroch skogsentreprenadmaskiner. Eftersom de nuvarande normerna kan användas endaslbelräffande maskiner som normall förekommer på marknaden kan de inle tillämpaspå maskiner och redskap som jordbrukare själva tillverkar av komponenter frånstandardmaskiner, ombyggda maskiner eller maskiner som normall är heltfrämmande för jordbruk, t. ex. vägskrapa och gräv- maskin.Då tvisterna om avskrivningsunderlagen härvidlag ofta rör sig om betydandebelopp är det angelägel all denna fråga blir föremål för närmare överväganden. Kommitléförslaget innebär vidare atl skattskyldig,som före övergången genom benefikt fång övertagitjordbruksfastighet, får tillämpa kombinationsmetoden om övertagaren ochöverlålaren sammanlagl haft fasligheten under saml överlålarenawecklat fastigheten med tillämpning av kontantmetoden. förslagtillstyrks eller lämnas ulan erinran i remissinstanserna. Enligt förslagetskall delsamma gälla vid köp till underpris från preciserad krets närståendeav den väsentUgaste delen av överlåtarens inventariebeslånd om denne avvecklatenligt kontantprincipen. Lantbrukets skattedelegation påpekar i anledning häravall delegalionen av egen erfarenhet kan omvittna att det så gott som alllidföreligger ett starkt benefikt inslag i de fall där ell helt inventariebeslåndövertas genom köp. Delegalionen anser det tillfredsställande alt kommitlénnoterat förhållandel och föreslagil en undantagsregel för dyUka faU. Fleralänsstyrelser, bl. a. länsstyrelserna i och , anseremeUertid att denna undanlagsregel endast skall gälla i de fall överlåtelsentill sin karaktär huvudsakligen utgjort gåva. Enligt kommitténs förslag skall vid benefiktförvärv av hel förvärvskälla från överlåtare som tillämpar bokföringsmässigredovisning såsom övertagarens ingångsvärde för inventarier tas upp vad somåterstår oavskrivet för överlåtaren. Om förvärvet sker genom arv eller testamentefår dock ingångsvärdet inte tas upp lill högre belopp än del vidarvs-beskattningen gällande värdet. Lantbrukets skatledelegation anför i anledninghärav all vid benefikt överlagande av hel förvärvskälla full kontinuUel börråda, dvs. övertagaren bör äga rätt till avskrivning i samma omfattning somöverlåtaren, om denne fortfarande drivit förvärvskällan. Anmärkningsvärd är också bestämmelsen all i delfall slämpelvärdet beräknals efler lägre belopp än del bokföringsmässigarestvärdet, det i stället skall vara stämpelvärdet som ulgör förvärvarensanskaffningskostnad. Bestämmelsen har tillkommit vid en lidpunkt då avyttringav inventarier i rörelse fortfarande beskattades enligtrealisationsvinslreg-lema och lorde ha syftat till alt förebygga ogrundadeskatteförmåner.