prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Genom att länet kanabsorbera en omfattande industriell expansion utan samtidig folkökning kan detfömtsättas att inbesparingarna av samhällets följdinvesteringar kan komma attuppgå till ansenliga belopp. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 351 hemställer om attstatsmakterna omprövar inriktningen av en del av de totala resurser som underalla förhållanden måste tillföras . Målsättningen måste bli atten större del av dessa resurser successivt förs över till projekt som kan gelångsiktiga lösningar. Bakom denna målsättning ligger enligt länsstyrelsensuppfattning det förhållandet att det genom den hittillsvarande och förutseendesatsningen från arbetsmarknadsmyndigheternas sida skapats en myckethögkvalitativ boende- och industrimUjö som det ur ett totalt perspektiv måstevara ett riksintresse att utnytria. Sålunda är länets centralorter väl utbyggdatill stor del beroende på finansieringen via beredskapsmedel. finner avvägningar mellan regional- ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder nödvändiga också vid lösandet av tihfälligakriser inom de områden av landet som normalt sett har en expanderandearbetsmarknad. Flera av statsmakternas tyngre lokaliseringspolitiska insatserhar kanaliserats tUl områden där en självgenerande tillväxt har kunnatförväntas inom en relativt snar framtid. Därigenom har betydelsefullamöjligheter att lösa norrlandsproblemet förspillts. Parallellt med enexpansionsförstärkande regionalpolitik i redan expansiva regioner har manenligt uppfattning tvingats att i huvudsak tillgripa kortsiktigalösningar på de mera djupgående problemen i norr. Temporärasysselsättningsproblem av företags- och/eller branschkaraktär borde konsekventlösas med arbetsmarknadspolitiska medel av typ beredskapsarbeten, medan enhårdare styrd lokaliseringspolitik borde tillgripas vid mera djupgåendenäringslivsproblem. Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur Undersysselsättningen har lokalt omfattning i länet. Inom vissa delar av länet är av männen iåldern arbetslösa, i beredskapsarbete eller arbetsmarknadsutbildning.För hela länet utgjorde antalet arbetslösa, i beredskapsarbete och iarbetsmarknadsutbildning av männen och av kvinnorna i åldern 20-66år. Kommunernalämnar en stor mängd förslag av både allmän och selektiv karaktär för att kommatill rätta med sysselsättningssvårigheterna i de perifera delarna av länet samtför individer med svårigheter till anpassning på den öppna arbetsmarknaden. del av åtgärdsförslagen syftar tUl att bereda ytteriigare sysselsättninginom jord- och skogsbruk genom förbättrad lönsamhet inom ordinarieverksamhetsgrenar samt genom landskaps- och naturvårdande åtgärder. Dessutomlämnas ett stort antal förslag inriktade på att stödja turismens utveckling.Utbyggnad av skyddad verksamhet ges hög prioritet i flera kommuner liksomdetaljerade synpunkter på behovet av industri i speciella delar av kommunerna. framlägger sammanfattningsvis följande förslag. Prop.1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Kombinationssysselsättning byggd påi huvudsak areella näringar. konstaterar att det gamla mönstretför kombinationssysselsättning byggd på jordbmk och skogsbruk tUl stor del harbrutits sönder. Trots krympande areeUa näringar finns det emellertidfortfarande ett stort behov av kombinerade sysselsättningar i glesbygderna.Kostnaderna för att bereda kompletterande förvärvsmöjligheter bör därtill bliavsevärt lägre än för helt nyskapade arbetstillfällen. Utgångspunkten för länsstyrelsensförslag är att personer erbjuds arbetsmöjligheter i glesbygden.Såsom sista åtgärd skall kon-tantunderstöd kunna utgå såsom erforderligkompletterande inkomstförstärkning. I övrigt diskuteras flera alternativautkomstmöjligheter. Det till uppgående statsbidraget till investeringar ijordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter bör om man finnerformerna för en generös thlämpning kunna ge länets småbrukare ett visst stöd.Arbetsmarknadsverkets möjligheter att ge s k. näringshjälp med högst 1 5 000kronor bör likaså kunna utnyttjas. Det fullständiga skogsvårdsprogram somlänsstyrelsen har lämnat bör i viss utsträckning möjliggöradelårssys-selsättning. Vidare bör under vissa fömtsättningar kunnasälja skog till småbrukare. Det speciella glesbygdsstödet. Idénmed ett speciellt glesbygdsstöd anser vara både nödvändigt ochkonstruktivt. De praktiska resultaten av den hittillsvarandeförsöksverksamheten har dock varit små. Intresset för glesbygdsstödet har frånföretag utanför länet varit mycket svagt. föreslår därför, delsatt det skall bh möjligt att kombinera det befinthga glesbygdsstödet medsysselsättningsstödet, dels att det för den nödvändiga kontakten mehanindustriföretag och hemarbetare tillskapas en mellanhand eller"distribunal". I en översiktlig skiss tankes sådana distribunalerplacerade i , och . I centralorten placerasdistribunalens tekniker och administratörer och därifrån utgår material ochriänster tUl arbetsplatserna. Arbetsmarknadsutbildningen har under de senaste årenuppgått tiU mellan 2 500 och 4 000 arbetssökande. Planeringen bör syfta enutbildningskapacitet av maximalt ca 4 000 personer. Beredskapsarbetena har iNorrbottens län i första hand haft betydelse som en form av skyddadsysselsättning för den äldre lokalt bundna arbetskraften. Detta har bl. a.visat sig i det relativt stora antalet sysselsatta . IndustrieUaberedskapsarbeten har startat på två ställen i länet och ytterligare trearbetsplatser är planerade i vardera orterna , och Pajala.Länsstyrelsen anser att dessa arbetsplatser till sin omfattning och utformningbör ges en offensiv inriktning i den meningen att de skall motverka en ensidiguttunning av befolkningen i de yngre åldrarna. En sådan rekryteringsstrategises som nödvändig om inte hela övre skall drabbas av en totalkatastrof ur ålderssyn-punkt. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 353 1 sammanhanget framhålls attmöjligheterna att tidigarelägga kommunala och samhälleliga investeringar inomramen för beredskapsarbeten snabbt avtar. Länets infrastrukturella uppbyggnad synesinte fortsättningsvis kunna ske i den omfattning som har varit fallet desenaste åren. Åtgärder för att trygga service försörjningen Frånkommunerna redovisas ett mycket stort antal förslag. Huvudriktningen ärkommunikationsfrågor, skolfrågor och olika metoder för att tryggavaruförsöriningen i glesbygd. 1 stort sett har all nybyggnad upphörtpå den egentliga landsbygden. För att trygga bostadsförsöriningen för äldrepersoner i glesbygden föreslår en höjning av förbättringslånensamt att förbättringslån skall kunna utgå i glesbygder till personersom uppnått . Utbildning på grundskolenivå.Länsstyrelsen har inventerat planeringsläget för låg-, mellan- ochhögstadieskolorna i länet. 1 de fall elevunderiaget blir för litetrekommenderas lämpliga sammanläggningsalternativ. I vissa fall visar sigavståndsrelationerna bli sådana att det befinns nödvändigt att acceptera mycketsmå elevunderlag. För kommunernas centralorter ansesdet nödvändigt att behålla ett välutrustat högstadium. föreslåratt statsmakterna accepterar en sänkning av antalet elever perklass i sådana kommuner där centralorter inte har underlag för etttreparahelligt högstadium. Även för vissa enparallelliga skolor kan det vidsvåra avståndsrelationer bli aktuellt att acceptera ett lägre elevantal perklass än vad som f. n. gäller. Allmän och kommersiell service.Utbudet av allmän och kommersiell service diskuteras på nivåernaregioncentraservice, kom-muncentraservice, kommundelsservice och närservice. På grund av långa avstånd tillnärmaste regioncentrum anses det angeläget att höja serviceutbudet iArvidsjaur till regioncentrumnivån. Förutom en ordinär gymnasieskola skuheläkarstationen behöva omorganiseras till vårdcentral av den typ som planeras iHaparanda. Ett avstånd på högst ansessom acceptabelt till kommuncentrumservice. Med hänsyn till orternas läge ärdet specieht angeläget att denna servicenivå under planeringsperioden 1971-1980upprätthålls i Härads, och . Beträffande samhälleligservice får övervägas att acceptera ökade kostnader i form av driftsunderskott,extra lönekompensation, etc. Länet har 33 ortermed kommundelsservice. Sju av dessa , , ,, , och - ligger mer än från ort medkommuncentrumservice. För dessa aktualiseras olika typer av åtgärder till stordel bestående i att samhället accepterar låga befolkningsunderiag för service- Nr 111 Bilaga 1. Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. För förordas inrättandet av en läkarstationsfilial. Beträffande närserviceutbudetuppmärksammas den snabba nedläggningen av livsmedelsbutiker. Medelåldern blandägare tUl befintliga butiker är dessutom hög. Stationär service måste därförförmodligen ersättas med bättre inköpsplanering, goda kommunikationer samtambulerande service. Stödjepunkter med fundamental stationär service måste dockförekomma med viss täthet även i glesbygden. Som en möjlig väg att klarautbudet av närservice ses också uppbyggandet av ett s. k. serviceaggregat därallmän och kommersiell service samt kultur- och fritidsservice samordnat skullekunna erbjudas inom områden med mycket svagt serviceunderlag. Omnärserviceenheterna får utvidgade funktioner och staten står förinvesteringskostnaderna torde de ekonomiska möjligheterna avsevärt förbättras.Om full lönsamhet ändock inte kan erbjudas bör enhetligt länsstyrelsensuppfattning offentlig subventioner prövas. Inom ramen för detarbete som bedrivs inom trafikplaneringsutredningen har utsettstill försöksområde. har inte för avsikt att föregripautredningen men framhåller att det är angeläget att utvärderingen avförsöksplaneringen i länet kommer till stånd. Behov av ytterligare kunskaper.Länsstyrelsen framhåller att det vid utarbetandet av handlingsprogrammet intehar varit möjligt att bygga analyser och slutsatser på ett allmänt vedertagetsätt att se på socialpolitiska problem. En ökad satsning på forskning måste sessom mycket angelägen liksom att resurser tillföres regionala organ för attinför nästa länsplaneringsomgång bättre täcka in socialpolitiska frågeställningar. 25.4 Investeringarnas regionala fördelning TUl grund för redovisningen ochprioriteringen av kommunemas investeringsbehov för ligger ihuvudsak KELP 69. framhåller att investeringsprogrammet delvis ärinaktueht på grund av att en relativt har förflutit sedaninvesteringsplanerna upprättades. anser det mindre väsentligtatt aktualisera materialet då investeringsplaneringen är en försöksverksamhet.Därutöver anför att samtliga kommuner inte hade redovisat KELP 70vid länsprogrammets upprättande. Programmet har vidare inte ändrats medavseende till kommunernas remissynpunkter utan skah betraktas vara av merprincipiell karaktär. I tabeh B. 25:1 redovisas isammandrag bostadsbyggnadsbehovet samt och primärkommunernasinvesteringsbehov. Primärkommunernas investeringar har fördelats på huvudtitlarenligt K-planen. 1 sammanstäUningen ingår inte alla kommunalainvesteringsområden. Exempelvis innefattas inte bostadsbyggandetsexploateringsinvesteringar i redovisningen. 1 fråga om vatten- och avloppsverk, huvudtitel 5 BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 355 (industriell verksamhet), har endast investeringar ivattenreservoarer, pumpstationer och reningsverk medtagits. Vidare ingår iredovisningen endast investeringsprojekt som har kostnadsberäknats till minst100 . Totalt för länet uppgår deprimärkommunala investeringsbehoven för den aktuella perioden till 595 mUj. kr.och de landstingskommunala tUl drygt 199 mUj. Bostadsbyggnadsbehovet angestill 14 383 lägenheter. Huvuddelen eller av deprimärkommunala investeringarna faller på huvudtitlarna 3 (byggnads- ochplanväsen, gatu- och parkförvaltning, sport och friluftshv), 5 (industriellverksamhet) och 6 (undervisning och annan kultureh verksamhet). Fördelningen på huvudtitlar varierar mellan kommunerna.Exempelvis faher av Overkahx kommuns investeringsbehov på huvudtitel 5 och6 % på huvudtitel 6 medan motsvarande andelar för kommun är resp. . Av planeradeinvesteringar kommer att äga rum i och kommuner. kommunriktar kritik mot uppläggningen av investeringsplaneringen och anser attfaktainsamlandet har varit alltför arbetskrävande samt att alltför harförflutit från det att planerna upprättades till det att materialetpresenterades. Vid prioriteringen hareftersträvats en fördelning enligt regeln att till prioritetsgrupperna 1, II och III hänföra resp. 60, 20 och av investeringarna. Målsättningen i länsplanering 1967 har därvid beaktats. Utfallet av regionalpolitiska prioriteringbelyses av cirkeldiagrammen i figurerna B. 25:1 och B. Cirklarnas ytor ärproportionella mot de redovisade bostadsbyggnads- resp. investeringsbehoven.Titlarna 33 (icke statsbidragsberättigade gator och vägar), 73 (fritidsverksamhetför bam och ungdom) samt 77 (åldringsvård) har inte prioriterats och ingårsåledes inte i figurerna. Ett antalremissinstanser anför att fler projekt borde ha hänförts till prioritetsgrupp1. 1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. vo U-) o rt r4 V£) o rt ve vö ft, bo C ooooin-iOfntOioiomor rvovooH-rOONr't(NiCN<1VOOmOr*lnvoOOs 0.ihh00»O (Ni (Nh,-hV0 I I I I I I I I 1 I I I o VOOOOOVD 00'-HOvO«O00m O »- ( *N vo r »O tv. Os --II C5 IV 0\ rOOr-)u-jOOO'-Hr-rnvo< fs r rs-H (N (N rr u O bo c; (N-ioo-'iOooCTsooa\omrnvo*orir) *;-i liooauo*orO'0 O ror-r-tN -"S-Tt oo u-1 O tn o :ä|1 n n >,-K'.2 cE J22o52.... j3 -o a°rt S5x-£rtt: .S " xi C Z? zi o -p. a > "m"- . :« D::<;< !S i., B M -C 1/1-o "-I hH O O , JS El/1 -"O 3 J J :ra rt rt :0 JS C n _, E « -5 rt j: o « t/1 f> 1/1 "* 5 00 u .S, > c o 1/1 = '2 "S -S « » !s y '£ > i ° [2 a> rt o o c g ;rt £ 3 t/3 S Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 25:1 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas bostadsbyggnadsbehov för , antallägenheter 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m.m. 358 25:2 Regionalpohtisk prioritering avprimärkommunernas investeringsbehov för , . , Sthlrn 72.2 040 S 1972:111 Bilaga 1 Regionalpolitiskt handlingsprogram m. m. Bihang B Länsvis sammanfattning av länsprogram 1970 B.l Inledning ............................................................... ...... 1 B.2 ....................................................... ...... 4 B.3 län ........................................................... .... 20 B.4 ................................................... .... 35 B.5 ..................................................... .... 47 B.6 ...................................................... .... 65 B.7 ...................................................... .... 82 B.8 län .............................................................. 93 11................................................................................. län 127 14................................................................................. Göteborgs- och län 165 Bilaga1 till Kungl. Maj:ts proposition nr 1972 Prop. Utdrag av protokollet över inrikesärenden, håUet införHans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenten i statsrådet på den 29september 1972. Närvarande: statsminister , ministern för utrUcesärendena , statsråden , , , HOLM-QVIST,ASPLING, , , , , , , ,, , , . Chefen för ,statsrådet , anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övrigaledamöter fråga om regionalpolitiskt handlingsprogram m. m. och anför. Genom beslut den 28 mars 1969uppdrog Kungl. Maj:t åt länsstyrelserna att försöksvis utarbeta konkretaregionalpolitiska handlingsprogram -länsprogram 1970. Länsprogram 1970 redovisadesi slutgiltigt skick till omkring 1972.Ett intimt samarbete har skett mellan länsstyrelser och kommuner i samband medbåde insamhngen av planeringsunderlaget och utformningen avhandhngspro-grammen. Kommunerna har också avgett yttranden över de prehminäraprogram som upprättades innan länsstyrelserna sluthgt tog stäUnmg tUllänsprogrammen. Jämsides med arbetet i länen harett omfattande arbete pågått inom med analyser av denregionala utvecklingen och problem som är förknippade med denna. Inomdepartementet gjorda sammanfattningar av uppgifter om utvecklingen ochstrukturen i kommunerna torde få fogas som bihang A tiU detta protokoU.Länsvisa sammanfattningar av länsprogrammen torde få fogas som bihang B tillprotokollet. Forskningsresultat avregionalpohtiskt intresse har presenterats av expertgruppen för regionalutredningsverksamhet (ERU) dels i rapporten (Ds In 1972;14) Regional forskningoch stödverksamhet 1965-1971, dels i skriften Regioner att leva i. Under ärendets beredning iinrikesdepartementet har lokaliseringsberedningens synpunkter inhämtats påolika frågeställningar som berörs i länsprogrammen. 1 anslutning till min redogörelseför förslagen i länsprogram 1970 skall jag kortfattat redovisa vissautredningsförslag som har nära samband med frågor rörande den regionalautvecklingen. Det gäller förslag som har framförts av kommittén för planeringav turistanläggningar och friluftsområden (Ds Jo 1971:7), glesbygdsutredningen(SOU 1972:56 m. och industricentrautredningen (Ds In 1972:13). 2 Målen för regionalpolitiken Den nuvarande regionalpolitiken harsin utgångspunkt i beslut angående riktlinjer för en aktivlokaliseringspolitik (prop. 1964:185, BaU 1964:48, rskr 1964:408). Målen för den aktivalokaliseringspolitiken angavs i detta beslut på följande sätt. Lokaliseringspolitiken bör syftatill att främja en sådan lokalisering av näringslivet, att landets tillgångarav kapital och arbetskraft blir fullt utnyttjade och fördelade på ett sådantsätt att ett snabbt ekonomiskt framåtskridande främjas. Samhället bör emellertidockså söka styra utvecklingen i sådana banor att det stigande välståndetfördelas på ett rättvist sätt och att människorna i olika delar av landeterbjuds en tillfredsställande social och kulturell service. De försvarspohtiskasynpunkterna får heller inte förbises vid lokaliseringspolitiska avgöranden.Slutligen bör betonas att samhället har ett ansvar för att strukturomvandhngenoch den ekonomiska expansionen sker i sådana former och i sådan takt att deenskilda individernas trygghet värnas. Det finns därför starka sociala ochmänskliga skäl för samhället att vidta åtgärder som modifierar verkningarna avomvandlingsprocessen. Lokahseringspolitiken bör följaktligen även inriktas påatt minska de anpassningssvårigheter som den enskilde ställs inför i ettutvecklingsskede kännetecknat av omfattande strukturrationaliseringar inomnäringslivet med åtföljande befolkningsomflyttning. På grundval av bl. a.forskningsresultat som presenterades av ERU, resultaten av den regionalautvecklingsplanering som då förelåg och lokaliseringsutredningsförslag (SOU 1969:49) byggdes de regionalpohtiska medlen ut . 1riksdagsbeslutet (prop. 1970:75, SU 1970:103, BaU 1970:40, rskr 1970:270 och304) om den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten gjorde föredragandedepartementschefen ytterligare uttalanden om de regionalpohtiska målen ochanförde följande. Med de utgångspunkter som jag harangett vill jag till regionalpolitiken hänföra sädana strävanden som har tillsyfte att förena ett effektivare resursutnyttjande på kortare och längre siktsamt ökad ekonomisk tillväxt med förbättrad jämvikt i den näringsgeografiskautveckhngen. Härigenom skall regionalpolitiken skapa ökad jämlikhet iekonomiskt, socialt och kulturellt avseende mellan människor i olika regioner.Detta mål innefattar också ett ansvar för att strukturomvandlingen och denekonomiska tillväxten sker på ett sådant sätt att de enskilda människornastrygghet värnas. Beredskapspolitiska synpunkter bör också beaktas i detregionalpolitiska arbetet. 1 nyssnämnda proposition framhöllsatt målen för regionalpohtiken har fått en vid innebörd och att sådana allmännamål är av stort värde som en anvisning om viljeinriktningen för det fortsattaregionalpolitiska arbetet. Vidare erinrades om att vissa av biträddapreciseringar av de regionalpolitiska målen hade gjorts genomställningstagandena till resultatet av länsplanering 1967 (prop. 1969:1, bil.13, SU 1969:57, BaU 1969:30, rskr 1969:188 och 309). Dessa ställnmgstagan-densammanfattade departementschefen i prop. 1970:75 på föhande sätt. Tillväxten istorstadsområdena bör dämpas och avlänkas till andra delar av landet. Ensträvan bör vara att utveckla ett antal växtkraftiga stadsregioner tillattraktiva alternativ till storstadsområdena. Länsstyrelsernasoch planeringsrådens strävan att i planeringen för de skilda länen satsa påområden med god spontan tillväxtkraft bör stödjas. Jag kan i anslutning härtillerinra om uttalandet i årets finansplan att regionalpolitiken i första handmåste inriktas på orter och områden som bedöms kunna få en differentieradföretagsstruktur och arbetsmarknad. De regionalpolitiska insatserna bör därförsyfta till att skapa nya eller utveckla redan existerande tillväxtbetingelserför ett antal sådana tätortsregioner i olika delar av vårt land utanförstorstäderna. Man bör söka fåtill stånd en utveckling som innebär att det i varie län finns minst enstadsregion med framtida spontan tillväxtkraft, till vilken en betydande del avde ofrånkomUga flyttningarna inom länen kan ske. Deprioriteringar och rangordningar av kommunblock som planeringsråden ochlänsstyrelserna har gjort när det gäller behovet av insatser föranleder intenågra erinringar såvitt angår förhållandena inom stödområdet. Kommunblocken utanförstödområdet är i allmänhet väl belägna i förhållande till orter med sysselsättning och service som kan antas bestå på . Som utgångspunkt för det regionalpohtiska handlandet kan man därför i huvudsak acceptera de prognoser som länsstyrelserna har gjort och som bygger på en framskrivning av de nuvarande utveck hngstendenserna. Detta innebär att man inte godtar sådana prioriteringar eller andra åtgärder i vissa län utanför stödområdet som skulle få en ökad spridning av insatserna till följd. 1970:75 framhölls att enytterligare konkretisering av de regionalpohtiska målen var önskvärd samt attunderlag härför skuhe erhållas genom de länsprogram som då höll på attutarbetas av länsstyrelserna i samverkan med kommunerna. Olägenheten av att enytterhgare konkretisering av målen inte kunde göras i dåvarande läge uppvägdesenligt departementschefens uppfattning av att ställningstaganden som grundadespå länsprogrammen skulle få lokal och regional förankring. Som stöd för detplanerings- och programarbete som pågick gavs vissa allmänna riktlinjer förutformandet av ett regionalt program för hela landet. Ett viktigt krav är att ett sådantprogram är så konkret att det kan tjäna till vägledning för den regionalapohtiken. A andra sidan får programmet inte vara så detaljerat att detutesluter handhngsfrihet på regional och nivå. Båda dessa krav kanenligt min mening förenas om det regionala programmet anger de ramar, inomvilka länsorganen har att arbeta som det innehåller så mycketpreciseringar, att förutsättningar skapas för en enhetlig regionalpolitik ihela landet. Med denna utgångspunkt är det tvåhuvudmoment som får särskild betydelse i ett riksomfattande regionalt program.Det första är att statsmakterna anger ramar för länens och de regionala statUgaorganens verksamhet. Det andra huvudmomentet är en klassificering av ortereller regioner med angivande av den typ av åtgärder som behövs för att lösa deproblem som är förknippade med resp. ortstyp. I propositionen skisserades femskilda ortstyper, som benämndes storstäder, storstadsalternativ, regionalatillväxtcentra, serviceorter och övriga orter. De av departementschefen sålundagjorda uttalandena godtogs av . 1 länsprogram 1970 analyserarlänsstyrelserna en rad regionala obalansproblem i form av regionala skillnaderi t. ex. inkomster, möjligheter tih arbete och tUlgång på service. De ohkalänen lägger tonvikten vid skilda frågor. En kortfattad redovisning avinnehållet i länsprogrammen lämnas i avsnitt 9, en mera utförlig i bihang B.För att det skall bli möjligt att göra rättvisande jämförelser mellan olika länoch kommuner har det befunnits nödvändigt att lämna en mera systematiskredovisning av information om regionala obalanser m. m. En sammanställninghärav har gjorts inom och redovisas i det följande meddata för i huvudsak län och större områden.