prop · FV0333 · 1972-12-31 00:00:00 — Utredningen fäster stor vikt vid att man söker utveckla ettvarudeklarationssystem som är mera ändamålsenligt från konsumentsynpunkt och lättillgängligtredovisar väsentliga bruksegenskaper. Deklarationernas värde för konsumenternaskulle öka avsevärt om de i vissa fall kunde innebära någon form av garantibeträffande viktiga bruksegenskaper, såsom när det gäller säkerhetsaspekter. för en konsumentpolitik av här skisserat slag med sig starka kravatt verksamheten blir fast sammanhållen och enhetlig. Det måste finnas ensamlad målsättning för långtidsplanering och för val och inriktning när detgäller undersökningsprojekt och åtgärder. Verksamheten måste samordnas för attge största möjliga sammanlagda effekt. Nya viktiga uppgifter kommer att finnaspå konsumentområdet. För att dessa skall kunna fullgöras effektivt krävs oftaatt de angrips från olika infallsvinklar och bearbetas av en rätt sammansatt expertis. 1972: 33 12 Resultatenav gjorda undersökningar måste bedömas mot bakgrund av en allsidig kännedom omkonsumentproblemen. Olika åtgärder kan komma i fråga när det gäller att lösaproblemen. Stundom kan det vara mest ändamålsenligt att vidtaåtgärder av olika slag. Detkrävs samordning och ständigt samarbete mellan konsumentpolitikens olikaverkställande enheter även när det gäUer kontakter utåt av olika slag. Det kangälla kontakter med statsmaktema, andra samhällsorgan, regionala och lokalaorgan, näringslivet och dess organisationer samt med konsumentorganisationeroch konsumenter. Också ett omfattande internationellt samarbete förekommer. Nuangivna förhållanden ger enligt utredningen entydigt vid handen attkonsumentpolitiken bör sammanhållas hos ett enhetligt konsumentverk.Utredningens förslag innebär att konsumentrådet, konsumentinstitutet ochvarudeklarationsnämnden upphör. SPK:sverksamhet har enligt utredningen stort intresse från konsumentsynpunkt men ärdelvis av annan art än den som kommer att utmärka ett konsumentverk.Utredningar för NO utgör en betydande del av arbetet. SPK:s särställning harvidare markerats genom prisstoppet. På grund av angivna förhållanden harkonsumentutredningen lämnat SPK utanför den nya organisationen. Ett närasamarbete bör äga rum mellan SPK och . bör kunnaanlita SPK för vissa undersökningar. Konsumentinriktad information från SPK böri största utsträckning föras ut av . Ettnytt verks uppgifter och organisation skall verket på olika vägar söka tillgodose behovet av en bättreoch systematiserad kännedom om olika konsument-och hushållsgruppers faktiskaresurser och användning av dessa. För undersökningar av denna art använderkonsumentutredningen beteckningen hushållsekonomiska undersökningar. Dessaskall belysa hushållens roll i det samhällsekonomiska sammanhanget och bör gesstort utrymme i arbete. Undersökningsuppgifternainnebär att inom ett brett fält följa, bearbeta och analysera det omfattandematerial av konsumentintresse som redovisas i utredningar, statistiskarapporter, vetenskapliga undersökningar etc. Sådant material kan bygga påunderlag som kan användas för att vidare bearbetas från hushållsekonomiskautgångspunkter. Verketmåste också genomföra egna hushållsekonomiska undersökningar samt beställasådana undersökningar. Enligt utredningen skall verket utvärdera och bedömamaterialet för att ge kännedom om och belysa konsumentproblem som kan krävabehandlingsinsatser. Materialetkan komma från olika områden av ett vidsträckt fält, vars gränser enligtutredningen inte behöver preciseras närmare. rörasig om utredningar på det sociala området, bostadsområdet och olika andraområden av betydelse för skilda konsumentgruppers levnadsförhållanden. Man måste också bevaka,analysera och undersöka utvecklingen på näringslivssidan och sådan offentligverksamhet som producerar varor och tjänster. Också på denna väg kan kännedomerhållas om konsumentproblem. Verket måste enligtutredningen hålla kontakt med konsumentarbetet på fältet och lära kännakonsumentproblem som aktuahseras där. Vägar måste skapas för att fortlöpanderapportera problem och synpunkter. Enligt utredningen måste regional och lokalverksamhet få stöd och ledning från . Tillhör visstkonsumentproblem gällande exempelvis hälsovård eller bostadsförhållanden annan myndighets ansvarsområde, är det vederbörande fackorgans uppgift attslutligt bedöma problemet och att besluta om och vidta åtgärder.Konsumentverket har enligt utredningen här att belysa problem från konsumentpolitiskasynpunkter och föra dem vidare till ansvariga organ. Egna behandlingsåtgärderkommer i fråga i huvudsak på områden utanför andra organs ansvarsområden.Åtgärder bör kunna väljas inom en vid ram. De kan avse att producera och påolika vägar föra ut information för att öka konsumenternas kapacitet. Särskiltbör information ges i större frågor om planering och resursutnyttjande. TiU nuberörd typ av uppgifter hör också att genom hushållsteknologiskt arbete sökaförbättra hushållens arbetsteknik och inre rationalisering. Andra åtgärder går ut påatt skapa debatt och opinion kring väsentliga konsumentproblem. Dit hör vidareatt samarbeta och samspela med producentledet så att dess politik anpassas tUlväsentliga konsumentintressen. Uppgifterna innefattar bl. a. producentsidanspolitik när det gäller att informera konsumenterna samt att utveckla nya ochför konsumenterna mera användbara varudeklarations- och informationssystem.Till producentledet hänför utredningen också allmän verksamhet som producerarvaror och tjänster och eljest formar hushållens yttre miljö. Utredningen anser att ettviktigt inslag i uppgiften att verka för bättre betingelser för konsumenternabestår i att stärka konsumentskyddet. I olika sammanhang kan ändrad lagstiftningförbättra konsumentemas rättsställning. Även i övrigt bör verket ha tilluppgift att fästa statsmakternas och allmänna institutioners uppmärksamhet påbehoven av utredningar och reformer, förändringar av allmänna anordningar etc.Verket skall följa effekterna av vidtagna åtgärder. bör, anserutredningen, ha till uppgift att vara ett ledande, samordnande och förmedlandeorgan på konsumentområdet. Verket skall under statsmakterna forma och preciserakonsumentpoliti- kensamt föra ut och arbeta in en på väsentliga konsumentintressen grundad sådanpolitik. I olika sammanhang skall konsumentintressen företrädas. Verket harenligt utredningen viktiga uppgifter i remissammanhang och som samrådsorganför andra organ med uppgifter som berör konsumentintressen. Utredningenföreslår att verket också skall fungera som anslagsför-delande institution.Dessutom skall verket bli centralt organ för den regionala verksamheten inomhemkonsulentorganisationen samt stödja och samverka med den lokala verksamhetenliksom med frivilligt konsumentpolitiskt arbete. Utredningen anser attverkets arbetsteknik måste präglas av ett kontinuerligt, etappvis utförtarbete beträffande konsumentfrågorna i stort och särskilda konsumentproblem. Enförstudie kan ge anledning till mer eller mindre djupgående undersökningar. Ettfast arbetsinslag blir att gå igenom och från konsumentsynpunkt penetreraproduktionen utanför verket av material som belyser olika förhållanden. Särskilt när det gällerdet regionala och lokala arbetet måste verket finna former för en systematiskrapportering. Det gäller även att bevaka och följa upp förhållanden inäringsliv och offentlig verksamhet. Enligt utredningen kanbeslut om fortsatt arbete innefatta att starta en undersökning. Den kan skeinom någon av verkets enheter. Ofta krävs medverkan av expertis på skildaämnesområden. Därvid får en särskild projektgrupp sättas till. Inte sällanmåste undersökningsverksamheten drivas som beställningsarbete. Andrainstitutioner bör kunna anlitas för särskilda undersökningar. Konsumentverketfår precisera och ge ramar för uppdraget, följa arbetet och medverka vidutvärdering och redovisning. Undersökningsrapporter kanenligt utredningen ge anledning till beslut av verkets ledning att olikaåtgärder skall vidtas för att lösa de problem som blivit belysta. Det kangälla att lämna information eller att sätta i gång arbete med varudeklarationereller med teknisk inriktning. Beslutar verket att vända sig till statsmakternai fråga om exempelvis förbättrat konsumentskydd genom lagstiftningsåtgärder,krävs att man inom verket tar fram visst material för att belysa de aktuellakonsumentproblemen och deras sammanhang med gäUande rätt. har den konsumentpolitiska verksamheten speciella drag ochbetingelser som måste få återverknmgar i organisationsmönstret. Ett omfattandearbete krävs för att fånga upp de problem som behandlas av verket. Ett brettuppföljande och analyserande arbete måste bedrivas av lämpliga enheter inomverket. Där skall också finnas kapacitet för att närmare undersöka problemenoch besluta om åtgärder inom ramen för en sammanhållen, fast inriktadkonsumentpolitik. Sambandet mellan de olika arbetsmomenten är enligtutredningen starkt. Varierande slag av expertis krävs. I konsumentarbetet ärman vidare Prop.1972: 33 15 beroendeav välutvecklade yttre kontakter med konsumentgrupper, organ och institutionerpå områden av intresse för konsumentpolitiken. berörda förhållanden medförönskemål om flexibla arbetsformer. finns det behov av en välutbyggd organisation på två nivåer som kanbetecknas som ledningsnivå och operativ nivå. Till uppgifterna på ledningsnivånhör att forma den långsiktiga verkspolitiken och att prioriteraundersökningsprojekt och annat arbete. Besluten förutsätter goda kontakter utåtoch god förankring hos skiftande in-tressegrapper. Förledningsnivån föreslås därför en styrelse som representerar olika intressen ochhar erfarenhet av verksamhet på olika områden av vikt för detkonsumentpolitiska arbetet. I styrelsen bör konsumentrepresentanter utgöramajoriteten. Verkschefen och en personalrepresentant bör ingå. Näringslivet börha tillräckligt många representanter för att täcka de viktigasteorganisationerna i tillverknings- och handelsleden. Enligt utredningensmajoritet måste styrelsen få minst 13 ledamöter. I en reservation anför treledamöter att väsentliga effektivitetsskäl talar för att verket får en mindrestyrelse med 79 ledamöter. Styrelsenär för sina beslut i hög grad beroende av underlag i form av uppgifter ochsynpunkter från verkets alla enheter. Utredningen föreslår därför attenhetscheferna skall bilda en särskild direktion med verkschefen somordförande. Direktionen förbereder alla ärenden av vikt och föreslår beslut.Vid alla styrelsens sammanträden bör enligt utredningen samtligadirektionsmedlemmar enhetschefer ha rätt att närvara. Dendirekta ledningen av verket utövas av en generaldirektör som verkschef. Utredningen anser detmotiverat att inrätta ett särskilt sekretariat för styrelsen och direktionen.Detta ledningssekretariat bör bl. a. bereda ärenden om fördelning av anslag tUlorganisationer och till forskning samt fortlöpande följa och administrera deförbindelser som verket måste upprätthålla nationellt och internationellt. Denoperativa nivåns olika enheter skall svara för den fackmässiga beredningen. Utredningenföreslår att den operativa nivån indelas i fem enheter. Som grund förindelningen har utredningen valt arten av uppgifter, arbetsmetodik och behovav expertis. Behoven av flexibilitet och samverkan föreslås främst blitillgodosedda genom arbete i särskilda projektgmpper. skall en hushålls ekonomisk enhet ha till uppgift att genomföraeller följa hushållsekonomiska undersökningar, att fånga upp och bevakaväsentliga problem i hushållsledet samt att analysera och belysa dessa. Varjeviktig fråga i verkets arbete bör enligt utredningen angripas med utgångspunktfrån en undersökning av de hushållsekonomiska förhållandena. Undersökningamafår stor betydelse när det gäller att prioritera angelägna problemområden. 1972: 33 16 enhetenhör att utveckla lämpliga metoder för undersökningsverksamheten. Enhetenföreslås också svara för huvuddelen av verkets relationer till den regionalaoch lokala verksamheten på konsumentområdet. En teknisk enhet skallenligt utredningen belysa brister av teknisk art i hushållets effektivitet,åstadkomma underlag för beslut om åtgärder för att avhjälpa sådana bristersamt genomföra lämpliga åtgärder. Arbetsområdet innefattar därför teknisktnormarbete, teknik för hushållens viktigaste uppgifter samt tekniska frågor ianslutning till produkter. Enheten föreslås få laboratorieutrustning förprovningsarbete m.m. Vissatyper av provningsverksamhet kan enligt utredningen förläggas utomlands.Internationell arbetsfördelning beträffande tekniska undersökningar har visatsig ge betydande fördelar. Utredningen förutsätter att konsumentverketutnyttjar sådana möjligheter för att uppnå större effektivitet. Speciellt börsamarbetet mellan de nordiska ländemas konsumentorgan kunna utvecklas. Utredningen förordar attkonsumentverkets tekniska enhet under ett inledningsskede främst behandlar trehuvudområden. Det första är mathållningen, dvs. hushållets arbete i sambandmed livsmedelsinköp, förvaring och beredning av mat, verktyg och hjälpmedelför dessa uppgifter, kökets planering och utrustning, kyl- och frysutrustningsamt tjänster på detta område. Det andra området innefattar inköp, förvaring ochskötsel av textilier, dvs. garderobers och skåps planering, tvätt och utrustningför efterbehandling samt tjänster på detta område. Det tredje området som börprioriteras i inledningsskedet rör bostaden, dvs. främst bostadens disposition,väggar, golv, tak, belysning, möbler, hygienutrustning och dessa olikaelements betydelse i hushållsarbetet. Utredningenframhåller att varor och tjänster inte får behandlas isolerade utan studerassom led i varje utvald aktivitet. Den tekniska enhetens arbete med ett problemkan inriktas på att finna möjUgheter för hushållet att med en annan arbetstekniknå ett bättre resultat eller ett bättre utnyttjande av resurserna. Arbetet kanockså inriktas på att söka finna alternativ till varor eller tjänster somanvänds i hushållet. kan det vara nödvändigt att undersöka vilkaprodukter eller varianter som har brister av den art att problem skapas förhushållet. Meraingående undersöknings- och utvecklingsarbete krävs när arbetet inriktas påatt få fram standardiseringar eller normer i fråga om väsentligabruksegenskaper hos produkter som är betydelsefulla för hushållet. På områdendär verket eller hittiUsvarande organ upparbetat stor sakkunskap kan det varamöjligt att organisera prototypprovning. Enhetenbör enligt utredningen ingående samarbeta med provningsinstitutioner,branschforskningsorgan och expertis hos näringslivet. Detta kräver attkonsumentverket har god tUlgång till högt kvalificerade tekniker. Prop.1972: 33 17 Utredningenföreslår, att frågor som rör hushållens mathållning, textilier och tvätt samtbostaden koncentreras till särskilda sektioner. En servicesektion bör vidarefinnas inom enheten för att gå personalen till hända med specialistkunskap omtekniska metoder, användning av provningsapparatur o. dyl. Enproducentenhet skall enligt utredningen följa och analysera samt i särskUdafall närmare utreda näringslivets och den offentliga verksamhetens politik ifrågor av konsumentintresse. Det kan röra sig om prissättning,produktutveckling, reklam, service m. m. Enheten skall överlägga medbranschorganisationer och företag inom näringslivet samt med den offentligasektorn om att anpassa normsystem m. m. till väsentliga konsumentintressen. Utredningen har bl. a.övervägt behovet av bestämmelser i sekretesslagen till skydd för viktigaintressen på näringslivssidan beträffande affärs- och driftsförhållanden menhar inte funnit att några författningsbestämmelser nu är erforderliga. Verketförutsätts inte bli utrustat med några tvångsmedel och förhandlingsverksamhetenbygger på en frivillig samverkan. Verket företräder emellertidkonsumentintressen och har därigenom den styrka som kan härledas av dessaintressens vikt. Verkets ståndpunkt kan vidare projiceras i information sompåverkar konsumenterna eller skapar opinion. Synpunkteroch uppgifter från konsumentsidan kan ofta ha sådant intresse för näringslivetatt t. ex. branschorganisationer kan ha skäl att i olika frågor inhämta synpunkterfrån . Enheten måste se som sin uppgift att då lämna materialoch på andra sätt belysa konsumenternas intresse. Målet för överläggningar mednäringslivet bör ofta vara att komma överens om normer, standard o. dyl. Ett viktigt inslag ienhetens arbete avser varudeklarationer. skall handha ochsuccessivt förbättra samt ägna utvecklingsinsatser åt nya mera konsumentanpassadeinformationssystem för produkter och produktgrupper. Deklarationerna måsteutformas så, att de ger en lättillgänglig information. På måstedeklarationerna för viktigare produkter kunna ge någon form av garanti beträffandeviktiga bruksegenskaper. I särskilda fall kan också frågor om obligatoriskanvändning av deklarationer tänkas. Dessa önskemål kan enligt utredningentänkas leda till att olika former av deklarationer successivt kommer attanvändas vid sidan av förbättrade deklarationer av mera traditioneU typ. Utredningen anser att enarbetsgrupp för konsumentskyddsfrågor måste finnas inom producentenheten.Gruppen skall behandla rättsliga spörsmål i anslutning till hushållens problemoch göra de utredningar och sammanställningar som kan behövas för att belysakonsumenternas rättsställning. 2 1972.1 saml. 1972: 33 18 Informationoch utbildning har i det konsumentpolitiska arbetet sådant samband attutredningen fört uppgifterna till en enhet. En väsentlig del av verketsinformation tankes vara inriktad mot utbildnings-sektorn. Därmed avserutredningen det offentliga undervisningsväsendet och den frivilligabildningsverksamheten. Information och utbildning är åtgärder som skallförbättra konsumenternas förhållanden och medverka tUl att lösakonsumentproblem som fångats upp och analyserats vid verkets arbete. Tjänstemänoch projektgmpper inom de ohka enheterna måste ta fram det sakunderlag somanvänds i informationen. Den som ansvarar för detta underlag måste samarbetamed informationsspecialisterna om hur informationen skall utformas. Enheten kandärför i dessa delar sägas ha att ge informationsteknisk service åt övrigaenheter. skall personalen också ha mera vittgående uppgifter.Enheten skall utveckla tekniken för verkets information och ha ett avgörande inflytandepå vilka vägar som väljs för informationen. Personalen skall medverka iprojektarbetet där informationstekniska frågor utgör ett inslag. Somgrundval för vidare arbete kan verket enligt utredningen särskilt undersöka ivad mån konsumenternas förhållanden ändrats efter insatser från verkets sida.Från informationstekniska utgångspunkter bör man då undersöka effekterna avvidtagna informationsåtgärder. Man kan även utföra friståendeeffektundersökningar för att skapa bättre grundvalar för det konsumentpolitiskainformationsarbetet. Informationenbör enligt utredningen inriktas på underlag för ställningstaganden i meraöverordnade beslutssituationer. Informationen bör främst ta sikte på skillnaderi stort mellan olika typer av produkter och på väsentliga funktionsfrågor. Ettviktigt syfte med den konsumentpolitiska informationen är att produceraunderlag för debatt och opinionsbildning i konsumentfrågor. Verketmåste ha en gedigen överblick över vilken plats frågor av konsumentpolitisktintresse har i skilda utbildningssammanhang. Insatserna syftar i första handtill att ge kännedom om föreUggande brister. Åtgärder, som kan vidtas avverket, blir enligt utredningen att fästa ansvariga instansers uppmärksamhetpå behoven av förbättringar samt verka för att läromedel framställes ochmedverka i eller driva sådan produktion. Utredningen anser också att verketskall utbilda sin personal, liksom personal och förtroendemän i detkonsumentpolitiska arbetet ute på fältet. Behov finns av ökade insatser påskolundervisningens område. I förhållande till folkbildnings- och andraorganisationer skall verket också göra insatser. Det bör vidare intressera sigför behov av undervisning hos resurssvaga gmpper och för utbildningen för yrkenmed särskild betydelse i konsumentsammanhang. Prop.1972: 33 19 Väsentligtför enheten är att hålla kontakt med och delta i utvecklingen av forskning påutbildningsområdet. Närdet gäller information till konsumenterna bör verkets insatser i första handinriktas på att förbättra det kommersiella informationssystemet. Men ettvälutvecklat system av normerad produktupplysning kan inte helt lösa hushållensinformationsproblem. I övergripande beslutssituationer är bristen påanvändbart underlag stor. har ett viktigt område fördirektinformation till konsumenterna i form av råd och anvisningar när detgäller planeringen i stort av hushållsekonomi och viktiga verksamhetsgrenar. Utredningen framhåller attenheten skall framställa och distribuera tidskrifter, broschyrer och andrapublikationer samt ha kontakter med press och massmedia i övrigt. Insatsema föropinionsbildning är enligt utredningen ett nytt och mycket betydelsefulltinslag i arbetet på konsumentområdet. Till uppgifterna hör också att behandladirekt konsu-mentinriktat material från SPK. Utredningen föreslår attsamarbetet mellan och sker i samma former som nuvarande samarbetemellan konsumentinstitutet och SPK. Utredningentar upp den av konsumentupplysningskommitté i betänkandet (SOU 1968:58) Konsumentupplysning principer och riktlinjer behandlade frågan omkonsumentupplysning från metod- och redovisningssynpunkt samt frågorna omnormsystem för undersöknings-och upplysningsverksamhet. Normfrågorna förlorarenligt konsumentutredningen i hög grad betydelse när, som utredningenförutsätter, undersöknings- och upplysningsverksamheten inte längre närmastinriktas på att redovisa långt gående jämförande varuprovningar. Några vinsterskulle inte f. n. kunna uppnås genom att riktlinjerna omsattes tUl mera bundnanormer. Inte heUer kan det vara motiverat att som kommittén föreslog inrätta ensärskild konsumentupplysningsnämnd. Om en mera betydelsefull upplysningsinsatsskulle ge anledning till motsättningar mellan verket och företagssidan, bördet vara möjligt att tillsätta en gemensam opartisk utredning för att gåigenom förhåUandena i det aktuella fallet. Enallmän enhet föreslås få uppgifter av administrativ och ekonomisk karaktär.Till enheten förs också biblioteks- och dokumentationsarbete. En dokumentationssektionbör enligt utredningen svara för litteratursökning, dokumentationsverksamhet, bibhotekstjänstsamt aktiv rapportering till olika tjänstemän i verket om nytt material påderas resp. områden. Sektionen skall vidare kartlägga behovet av informationinom verkets olika delar samt hålla nära kontakt med dessa. En ekonomisektion föreslåssvara för budget- och anslagsfrågor samt kamerala mtiner. Vidare skallsektionen utarbeta underlag för bokföring, redovisning och rapportering,statistik och kostnadskontroll, avlöningar, inkomst- och skatteredovisning m. m.Utredningen anser att sek- 1972: 33 20 tionensarbete kan väsentligt reduceras genom att verket ansluter sig till statensekonomiadministrativa system. Slutligenskall en kanslisektion svara för personaltjänst, registrering, arkivering m. m. Utredningenframhåller att försöksverksamheten med lokala konsumentkommittéer harunderstrukit behovet av en lokal konsumentpoli-tisk verksamhet. Den fårbetecknas som ett betydelsefullt inslag i utvecklingen mot en nykonsumentpolitik. Begränsningargäller för vad kommunerna äger att befatta sig med. Förbud uppställs bl. a. motverksamhet som är förbehållen staten, exempelvis rättsskipning. Kommunerna ärvidare av likställighets- och rättvisehänsyn hindrade att gynna särskildapartsintressen. Åtskilliga av de insatser som kan vara aktuella för en lokalverksamhet är emellertid väl förenliga med eller ger en naturlig förlängning avkommunernas nuvarande uppgifter. Utredningengår igenom olika större arbetsområden för försöksverksamheten och diskuterarmöjligheterna att i regi göra motsvarande insatser.