prop · FV0393 · 1972-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1972 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928: 370); given . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå att bifalla det förslag om vars avlåtandetill föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås bestämmelser om skärpt realisationsvinstbeskattning vidöverlåtelse av aktier eller andelar i s. k. vinstbolag. Förslaget avser atthindra att vinstmedel.i aktiebolag, handelsbolag eller ekonomisk förening, somtömts på sina realtillgångar, obehörigen undgår beskattning. Denya bestämmelserna föreslås bli tillämpliga i fråga om överiåtelse av aktiereller andelar som sker efter utgången av . 1 1972.1 saml. 1972: 93 2 Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928: 370) Härigenomförordnas, att 35 § 3 mom. kommunalskattelagen (1928: 370) skall ha nedanangivna lydelse. 35§ 3 mom.i Avyttras aktie, andel i aktiefond, fondandel eller teckningsrätt tillaktie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbolag eller avyttrasannan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsrätt eller aktie, dock ejaktie eller andel i bostadsaktiebolag eller i bostadsförening som avses i 24 §3 mom., räknas som skattepliktig realisationsvinst: om egendomen innehafts mindreän ................................. 100 Vo av vinsten men mindre än ...................... 75 "/oav vinsten men mindre än ...................... 50 «/o avvinsten men mindre än ...................... 25 »/o avvinsten Avyttrarskattskyldig egendom som här avses och som den skattskyldige innehaft fem åreller mera och framstår det icke som sannolikt att avyttringen skett utan vinsteller med vinst ej överstigande av vad den skattskyldige erhåller föregendomen, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas ett beloppmotsvarande av vad han erhåller för egendomen efter avdrag förkostnad för avyttringen. Från sammanlagda beloppet av skattepliktigrealisationsvinst enligt detta stycke under ett beskattningsår ägerskattskyldig åtnjuta avdrag med . Har den skattskyldige underbeskattningsåret varit gift och levt tillsammans med sin make, får sådantavdrag åtnjutas för dem båda gemensamt med . I intet fall får dockskattskyldig åtnjuta avdrag med högre belopp än som svarar mot sammanlagdabeloppet av skattepliktig realisationsvinst enligt detta stycke. Kantillämpning av föregående stycke antagas hindra strukturrationalisering som ärönskvärd från allmän synpunkt, äger Konungen eller myndighet som Konungenbestämmer medgiva befrielse därifrån helt eller delvis, om företag som beröresav strukturrationaliseringen gör framställning därom senast den dag avyttringensker. Haregendom som avses i detta moment avyttrats genom sådan tvångsförsäljning somanges i 2 mom. andra stycket, beräknas skattepliktig realisationsvinst icketill högre belopp än som motsvarar av vad den skattskyldige erhållerför egendomen efter avdrag för kostnad för avyttringen. Bestämmelseni 2 mom. fjärde stycket äger motsvarande tillämpning på egendom som avses idetta moment. Frånskatteplikt enligt detta moment undantages vinst som uppkommer, när aktie iaktiebolag eller andel i handelsbolag, ekonomisk förening eller utländsktbolag överlåtes mellan sådana företag inom samma 1Senaste lydelse 1968: 275. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse koncern, om moderföretaget i koncernen är aktiebolag ellerekonomisk förening och den överlåtna aktien eller andelen innehaves som ett ledi annan koncernens verksamhet än förvaltning av fastighet, värdepapper ellerannan därmed likartad lös egendom. Har fastighet överlåtits på aktiebolag, handelsbolag ellerekonomisk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967av någon som har ett bestämmande inflytande över bolaget eller föreningen,beräknas realisationsvinst vid hans avyttring av aktie eller andel i bolageteller föreningen som om avyttringen avsett mot aktien eller andelen svarandeandel av fastigheten. Vad nu sagts får icke föranleda att realisationsvinstberäknas lägre eller att realisationsförlust beräknas högre än enligt reglernai detta moment. Bestämmelserna i detta stycke gälla endast om sådan fastighetutgör bolagets eller föreningens väsentliga tillgång. De gälla dock icke vidavyttring av aktie i sådant bostadsaktiebolag eller andel i sådanbostadsrättsförening som avses i 24 § 3 mom., om avyttringen avser endast rätttill viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter i fastigheten. Lika medlagfartsansökan anses annan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopandeav fångeshandlingen. Avyttrar skattskyldig aktie i aktiebolag och finnes vid avyttringenobeskattade vinstmedel i bolaget till följd av att större delen av desstillgångar före avyttringen av aktien överlåtits på den skattskyldige ellerannan, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skattskyldigeerhåller för aktien. Vid bedömande av frågan om överlåtelse av större delen avbolagets tillgångar ägt rum skall även beaktas tillgång i bolaget som inom tvåår efter avyttringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, överlåtespå den skattskyldige eller honom närstående person eller på aktiebolag,handelsbolag eller ekonomisk förening, vari den skattskyldige eller honomnärstående person har ett bestämmande inflytande. Har överlåtelse av tillgång ibolaget ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skattskyldighet förrealisationsvinst vid avyttringen av aktie i bolaget uppkom, skall realisationsvinstenligt detta stycke upptagas till beskattning på samma sätt som vid eftertaxeringför nämnda beskattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring av andel i handelsbolag eller ekonomiskförening. får medgiva undantag från detta stycke, om det kanantagas att avyttringen av aktien eller andelen skett i annat syfte än atterhålla obehörig förmån vid beskattningen. Mot beslut av verket i sådan frågafår talan icke föras. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligtdärå meddelad uppgift utkommit från trycket i , ochtillämpas även på avyttring av aktie eller andel som skett efter utgången av år1971. Har riksskatteverketmedgivit undantag från 35 § 3 mom. åttonde stycket, får den skattskyldige genombesvär i särskild ordning, som an-föres från beslutets dag,föra talan om sådan ändring av sin inkomsttaxering som föranledes av beslutet.I sådant fall får besvär även anföras av taxeringsintendent tillden skattskyldiges förmån. I fråga om besvär som avses här gäller 103 och 104 §§taxeringsförordningen (1956: 623) i tillämpliga delar. Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:ministern för utrikes ärendena , statsråden , , ,, , , , , , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om beskattningen vid avyttring avaktier i s. k. vinstbolag och anför. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallade jag sakkunnigamed uppdrag att göra en översyn av företagsbeskattningen m. m. Idirektiven för utredningsuppdraget framhölls bl. a. angelägenheten av att desakkunniga undersöker och föreslår åtgärder mot sådana företeelser däraktiebolagsformen konuner till användning för att vinna ej avsedda lättnadervid beskattning. Som exempel angavs möjligheten att driva verksamhet i s. k. enmansbolagsamt handeln med s. k. förlustbolag. Desakkunniga, som antagit namnet företagsskatteberedningen, har i en i september1971 avlämnad promemoria (Ds Fi 1971: 11) angående beskattningen vid avyttringav aktier och andelar i s. k. vinstbolag m. m. behandlat en speciellskatteflyktsmetod som praktiserats i ökande omfattning. Meduttrycket vinstbolag förstås i promemorian ett bolag avsett att överlåtas medbetydande obeskattade vinstmedel, som härrör från upplösta reserver i sambandmed att säljaren före aktieöverlåtelsen uttagit tillgångar och skulder irörelsen. Beredningen föreslår en väsentUgt skärpt realisationsvinstbeskattningi de fall en skattskyldig avyttrar aktier eller andelar i sådant vinstbolag. Efterremiss har yttranden över promemorieförslaget avgivits av kammarrätten, ,länsstyrelserna i , , , , Göteborgsoch , , , och , realisationsvinstkommittén,Famil- 1t 1972.1 saml. Föreningen auktoriserade revisorer. Föreningen taxerings-revisorer,. , handelskammare, . , Svenska revisorsamfundet. , , ,hantverks- och industriorganisation, ,och . och har someget yttrande åberopat ett utlåtande av särskilda delegerade för industriförbimdetm. (näringslivets skattedelegation). har som sittyttrande hänvisat till ett av lantbrukets skattedelegation upprättatutlåtande. Somallmän princip gäller att aktiebolags och ekonomisk förenings inkomstbeskattas två gånger, nämligen en gång hos bolaget eller föreningen och engång hos delägama i företaget i den mån inkomsten utdelas till dem. För debelopp som utdelas får avdrag vid inkomsttaxeringen i regel inte ske. Visstundantag gäller dock för kooperativa föreningar. Som ytterligare ett imdantagmedges aktiebolag viss tidsbegränsad rätt till avdrag för utdelning pånyemitterade aktier enligt förordningen (1967: 94) om avdrag vidinkomsttaxeringen för viss aktieutdelning. Isyfte att undvika en flerfaldig beskattning av aktiebolagens och de ekonomiskaföreningarnas inkomst, s. k. kedjebeskattning, gäller som huvudregel enligt 54§ kommunalskattelagen (1928: 370), KL, att svenska aktiebolag och ekonomiskaföreningar är frikallade från skattskyldighet för utdelning på aktier ellerandelar i andra svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar, när dessa inteinnehas i kapitalplaceringssyfte. Sådant syfte föreligger ej enligt KL, omaktiernas sammanlagda röstetal vid beskattningsårets utgång motsvarar enfjärdedel eller mera av röstetalet i det utdelande företaget, eller om det görssannolikt att innehavet av aktien eller andelen betingas av ägarföretagetsverksamhet. Aktie eller andel i förvaltningsföretag anses dock innehavd i kapitalplaceringssyfte,när förvaltningsföretaget i sin tur äger aktier eller andelar som skulle ansesförvärvade i sådant syfte, om de innehafts direkt av det företag som äger del iförvaltningsföretaget. Frånförenämnda huvudregel gäller väsentliga inskränkningar och undantag. Aktiebolagoch ekonomiska föreningar som uteslutande eller så gott som uteslutandeförvaltar värdepapper eller likartad lös egendom (förvaltningsföretag) är frikalladefrån skattskyldighet för utdelningsinkomster av nämnda slag endast i den månsammanlagda beloppet av des- Prop.1972: 93 7 sainkomster motsvaras av egen utdelning, som beslutats för samma beskattningsåreller, ifråga om investmentföretag, beloppet av den egna beslutade utdelningenökat med en fjärdedel. förstås enligt KLförvaltningsföretag, vars uppgift väsentligen är att genom ett välfördelatvärdepappersinnehav erbjuda aktieägare eller andelsägare riskfördelning ochvars aktier eller andelar ägs av ett stort antal fysiska personer. Andraaktiebolag och ekonomiska föreningar än förvaltningsföretag är skattskyldigaför utdelning på aktier, som förvärvats i kapitalplaceringssyfte eller utgörlagertillgång i byggnadsrörelse, tomtrörelse eller yrkesmässig handel medfastigheter. Vad nu sagts gäller även sådana få-mansföretag, som verkställtutdelning i skälig omfattning, i praxis betecknade som s. k. vita familjebolag. Försådana fåmansbolag, som ej visar att dess vinstmedel utdelats i skälig omfattnmgtill delägama, s. k. svarta familjebolag, gäller skattebefrielsen för mottagenutdelning endast i fråga om aktier som innehas som ett led i organisationen avannan verksamhet än förvaltning av fastighet, värdepapper eller annan därmedlikartad lös egendom, s. k. organisationsaktier. Motsvarande begränsninggäller även för aktiebolag och ekonomiska föreningar, som driver bank- ellerannan penningrörelse, och för aktiebolag som är skadeförsäkringsanstalt.Utdelning som uppbärs på organisationsaktier är således skattefri i dessafall. Strävandenaatt upprätthålla principen om dubbelbeskattning av bolagsvinst har i hög gradkomplicerat lagstiftningen. Trots försök att genomföra principen konsekventgenom bestämmelser om skatt vid ut-skiftning av aktiebolags tillgångar (utskiftningsskatteförordningen1927: 321) och om skatt på förvaltnuigsföretag, som fonderar vinstmedel ioskälig omfattning (förordningen 1933: 395 om ersättningsskatt), tordeprincipen i praktiken vara mest effektiv i fråga om de stora bolagen och dåsärskilt de börsnoterade bolagen med många aktieägare. Förfåmansbolagens vidkommande finns det möjligheter att helt eller delvis undgådubbelbeskattningen genom att utnyttja de regler om avdrag som gäller vidinkomsttaxeringen. Ett vanligt sätt att undvika dubbelbeskattningen är att devinstmedel som inte behålls i företaget tas ut i form av förhöjd lön i ställetför genom utdelning. I ett bolag, som driver rörelse, torde enligt praxis enaktieägare kunna ta ut hela vinsten som lön eller tantiem, om han är bolagetsverklige ledare och arbetar i bolaget. Denna möjlighet att ta ut vinstmedellönevägen föreligger ej för förvaltningsföretag, där avdrag för löner tilldelägare och andra förvaltningskostnader i praxis begränsats till viss procentav skattepliktiga bruttointäkter. Devinstmedel som hålls kvar i bolaget, det s. k. företagssparandet, skall iprincip imderkastas bolagsbeskattning, dvs. statlig skatt jämte kommimalskatt. I stor utsträckning kan denna beskattning dock 1972: 93 8 skjutaspå framtiden genom de möjligheter som beskattningsreglerna medger att förabolagets vinst till obeskattade reserver. Detta kan ske bl. a. genom öppenavsättning av vinstmedel till vissa skattefria fonder eller genom uppläggningav s. k. dold reserv. Sådan dold reserv bildas vanligen av lagemedskrivningeller av inventarieavskrivningar som är större än den verkliga värdeminskningengenom slitage e. d. När de la-gerhåUna produkterna eller inventarierna försäljstill marknadspriser, upplöses de nyssnämnda i räkenskaperna gjordareserveringarna. Dessa framträder på nytt i form av vinstmedel i bolaget som iprincip skall redovisas till beskattning. I det fall tillgångar i bolagetförvärvas av en aktieägare för ett pris som understiger det verkliga värdetskall bolagets skattemässiga vinst räknas upp med skillnadsbeloppet. Dessutombeskattas aktieägaren för samma belopp såsom för s. k. förtäckt utdelning. mån vinstmedel sparas inom ett företag genom reservering kan vinsten tas utur företaget förutom i form av utdelning m. m. på detsätt att aktier eller andelar i företaget avyttras. Försäljningsvinstenbeskattas därvid hos aktieägaren enligt reglerna om skatt på realisationsvinst. Vid försäljning av aktieroch andelar som inte sker rörelsemässigt utgår skatt enligt skilda reglerberoende av om värdehandlingarna innehafts längre eller än fem år.Om de innehafts mindre än , får samtliga omkostnader avräknas frånförsäljningssumman. Av den nettovinst eller nettoförlust som framkommer beaktasvid beskattningen en viss andel enligt den s. k. reducerande skalan, dvs. vinstär skattepliktig till om egendomen innehafts än , till75 % om tiden för innehavet är 2 men ej , till om innehavstiden är 3men ej och till om innehavet varat 4 men ej . Om däremot denförsålda egendomen innehafts eller mera beräknas den skattepliktigarealisationsvinsten efter schablon till 10 o/o av försäljningspriset efteravdrag för kostnader i samband med försäljningen. Hämtöver medges avdrag medhögst . Om den skattskyldige kan göra saimolikt, att försäljningen ejlämnat vinst eller vinst ej överstigande av försäljningspriset, sker ejnågon beskattning. Vid försäljning av organisationsaktier inom en koncem utgårej heller någon skatt. Maj:t äger medge dispens frånschablonbeskattningen, om denna kan antas hindra från allmän synpunkt önskvärdstrukturrationalisering. Vinst genom tvångsförsäljning beräknas enligtschablonregeln även då försäljningen skett än frånförvärvet. Från realisationsvinstbeskattning har särskilt undantagits aktiereller andelar i s. k. äkta bostadsföretag. Avdragför förlust medges enligt den reducerande skalan vid avytt- Prop.1972: 93 9 ringföre femårsperiodens utgång men endast i den mån kvittning kan ske motrealisationsvinst. Kvittningen får även ske mot vinst beräknad enligt 10%-regeln. Förlust på femåriga eller äldre innehav får däremot ej under någraförhållanden dras av. Avsärskilt intresse i detta sammanhang är den skatterättsliga bedömningen av s.k. skenhandUngar och transaktioner syftande till att kringgå gällandeskattelag. Fråganom lämpligheten av allmänt hållna bestämmelser riktade mot skatteflykt genom kringgåendenoch mot skentransaktioner, dvs. rättshandlingar vars verkliga iimebörd intesvarar mot den yttre form som använts, behandlades i det avskatteflyktskommittén framlagda betänkandet (SOU 1963: 52) om åtgärder motskatteflykt. Kommittén fann en författningsmässig reglering avskentransaktioner vara obehövlig med hänsyn till att de rättstillämpademyndigheterna ansett sig kunna utan direkt lagstöd ingripa mot rättshandlingarsom tillkommit för skens skull. I fråga om skatteflykt genom kringgåendehandlingaransåg kommittén det knappast möjhgt att utforma en generalklausul som samtidigtkan tillgodose kraven på rättssäkerhet och kraven på effektivitet hoslagstiftningen. Kommittén avvisade därför tanken på ett generellt lagstadgandemot skatteflykt. Medhänvisning till kommitténs ståndpunkt anförde jag i prop. 1966: 85 att enväsentlig sida av rättssäkerheten är att skattelagarna har tillräckligagarantier mot försök från mindre nogräknade skattskyldigas sida att erhållaoberättigade skattefavörer. En allmän bestämmelse mot skatteflykt skullesäkerligen ur denna synpunkt vara ändamålsenlig. Rättssäkerheten i övrigtkunde emellertid bli lidande om man inför ett stadgande som ger stort utrymmeför subjektiva bedömanden från taxeringsmyndigheternas och skattedomstolarnassida. I dåvarande läge ansåg jag det därför vara en lämpligare väg, liksomskatteflyktskommittén funnit, att försöka täppa till de kända kryphålen i skattelagstiftningen.Bevillningsutskottet uttalade som sin mening i sitt av godkändabetänkande : 55 att det då inte var vare sig lämpligt eller möjligt att iskattelagstiftningen införa en generell bestämmelse mot skentransaktioner ochskatteflyktsåtgärder. Iskattelagstiftningen har intagits vissa bestämmelser i syfte att reglerasärskilda skatteflyktssituationer eller motverka kringgåendehandlingar avspeciella slag. Några sådana stadganden som är tillämpliga vidinkomstbeskattningen anges i korthet i det följande. Ianvisningama till 29 § KL finns en regel om jämkning av skatte-mässigtanskaffningsvärde för inventarier i rörelse i visst fall. Stadgandet gällerrörelseinventarier som överlåts mellan närstående och avser Prop.1972: 93 10 atthindra kringgåenden av reglerna om beskattning av realisationsvinst. Enligtanvisningarna skall anskaffningsvärdet jämkas i skälig mån, om det visar sigatt den skattskyldige eller honom närstående vidtagit åtgärd för att denskattskyldige skall kutma tillgodoräkna sig ett högre sådant värde än som synesrimligt och det kan antas att detta skett för att åt någon av dem beredaobehörig förmån i beskattningsavseende (punkten 3 b fjärde stycket). Irättspraxis synes denna regel, som uttryckligen gäller endast inventarier, haerhållit motsvarande tillämpning i fråga om byggnader i rörelse. En korrigering av liknandeslag kan vidtas vid beskattningen enligt 43 § 1 mom. KL, om vinstöverföring ägerrum från ett svenskt företag till ett utländskt företag mellan vilkaintressegemenskap råder. Som förutsättning för omräkning av vinst enligt dennabestämmelse gäller att vinstöverföringen sker genom prisöverenskommelse ellerannat affärsvillkor som avviker från vad som sloille ha avtalats mellan två oberoendeföretag. Vid kommunalbeskattningen kan enligt 57 § 3 mom. KL en motsvarande omtaxeringav inkomst ske mellan två här i landet bosatta skattskyldiga som är i inbördesintressegemenskap. I detta fall gäller som villkor för ett ingripande attinkomst av näringsverksamhet till följd av onormal prissättning i ickeoväsentlig mån redovisats inom annan kommun än som bort ske, omintressegemenskap inte förelegat. Vissa relativtkomplicerade metoder för kringgående av principen om dubbelbeskattning avbolagsvinst praktiserades för en del år sedan och blev kända imder namnetlundintransaktioner. Dessa föranledde särskilda lagstiftningsåtgärder vilkatillkom på grundval av utredning och förslag av skatteflyktskommittén.Transaktionerna syftade till att skattefritt ta ut fonderade vinstmedel ochvärdestegringsvinster i fastighetsföreningar och fastighetsaktiebolag.Förfarandet var i princip följande. Fastighetoch övriga realtillgångar i fastighetsföretaget överfördes efter marknadspristill företagets ägare mot revers. Aktierna eller andelarna i företaget såldesdärefter till ett för ändamålet tillhandahållet aktiebolag. Detta bolag erladelikvid genom att överta betalningsansvaret för reversskulden. Det köpandebolaget lät senare till sig utdela all bokförd vinst i fastighetsföretaget,något som enligt tidigare lagstiftning i regel kunde ske utanbeskattningspåföljd. Slutligen likviderades det på vinstmedel tömdafastighetsföretaget. Giltighetenav de nämnda transaktionerna prövades i ett pleniavgöran-de av regeringsrätten,varvid majoriteten fann att förfarandet inte kunde medföra beskattning (RÄ1953 ref. 10). En minoritet ansåg att avtalet om försäljning av andelarna ifastighetsföretaget i verkligheten inneburit att säljaren erhållit utdelningfrån företaget och bort beskattas härför. Ettannat förfaringssätt innebar att ett penningrörelsedrivande före- tag,för vilket aktier i allmänhet utgjorde varulager, förvärvade aktierna i ettannat aktiebolag avsett att likvideras men försett med fonderade vinstmedel.Utdelningen var i så fall skattepliktig intäkt för det mottagande bolaget, menintäkten neutraliserades genom att det utdelade beloppet användes förnedskrivning av de förvärvade aktierna. Lundintransaktioner i denna form byggdepå nedskrivningsrätten för aktier och andelar, som utgjorde varulagertillgång,och kunde även genomföras, om förvärvaren var fysisk person eller om förvärvetavsåg andel i ekonomisk förening. Liknande transaktioner kunde också ske medandelar i handels- eller kommanditbolag. I syfte att förhindradessa transaktioner infördes genom lagstiftning bestämmelser i ombegränsning av skattefriheten för utdelning resp. rätten till nedskrivning avaktier (prop. 1966: 85, BeU 1966: 55, rskr 1966: 339). Enligt 54 § sjundestycket KL kan ett företag numera inte tUl sig skattefritt utdela vinstmedel,som före förvärvet av aktier eller andelar uppsamlats i det förvärvadeföretaget, om det inte är uppenbart att det företag som gör förvärvet därigenomerhåller en tillgång av verkligt och särskilt värde med hänsyn till sin rörelseeller kapitalförvaltning. I fråga om rätten till nedskrivning av aktier gälleren liknande bestämmelse för skattskyldiga för vilka föi-värvad aktie ellerandel utgör varulagertillgång (punkt 1 nionde stycket av anvisningarna till 41§ KL). Om det inte är uppenbart att den skattskyldige genom förvärvet erhållertillgång av verkligt och särskilt värde för honom med hänsyn till hans rörelse,äger han inte rätt till nedskrivning av aktierna eller andelarna på grund avatt dessa nedgått i värde till följd av utdelning av vinstmedel, som fanns idet förvärvade företaget vid förvärvet. Reglernariktar sig mot överlåtelse av s. k. skalbolag, dvs. bolag som föreförsäljningen tömts på sina reella tillgångar. Rekvisiten för lagstift ningenstillämpning är i huvudsak desamma i båda fallen, om man bortser från attnedskrivningsfallet också omfattar förvärv av handels-och kommanditbolag samtöverlåtelse till andra än aktiebolag och ekonomisk förening. Av förarbetenatill lagstiftningen framgår att uttrycket "tillgång av verkligt ochsärskilt värde med hänsyn till förvärvarens rörelse ellerkapitalförvaltning" valts för att undanröja tvekan om att överlåtelse avföretag, vars enda tillgång vid överlåtelsetillfället utgörs av likvida medel,också faller in under bestämmelserna.