prop · FV0397 · 1972-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1972 Prop. Maj.ts proposition med förslag till lag omnärvarorätt vid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd; givenStockholms slott . Maj:t vUl härmed, under åberopande av bilagdautdrag av statsrådsprotokollet över civilärenden, föreslå att bifalladet förslag om vars avlåtande till föredragande departementschefenhemställt. I propositionen föreslås att Kungl. Maj:t genom ensärskild lag ges befogenhet att på framställning av kommun ellerlandstingskommun medge att eller landstingskommunal nämnd beslutar attföreträdare för de anställda får närvara vid nämndens sammanträden och deltagai överläggningarna men ej i besluten. Syftet med den avsedda lagstiftningen äratt denna form av ökad insyn och ökat inflytande för de anställda skall kunnaprövas inom den försöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati som pågår pådet kommunala och det landstingskommunala området. Den föreslagna lagen avsesträda i kraft möjligt. Lag omnärvarorätt vid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd Härigenom förordnas som följer. 1 § Konungen fårpå framställning av kommun eller landstingskommun medge att viss kommunaleller landstingskommunal nämnd beslutar att företrädare för de anställda hoskommunen eller landstingskommunen får närvara vid nämndens sammanträden ochdeltaga i överläggningarna men ej i besluten. 2 § Medgivandeenligt I § kan begränsas tUl att avse rätt att närvara och deltaga iöverläggningarna vid handläggning av ärenden av visst slag. 3 § Beslut avkommunal eller landstingskommunal nämnd med stöd av medgivande enligt 1 § fåravse endast den som är anställd hos kommunen eller landstingskommunen och somär utsedd av lokal facklig organisation som är bunden av kollektivavtal iförhållande tUl kommunen eller landstingskommunen. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligtdärå meddelad uppgift utkommit från trycket i . Utdrag av protokoUet över civilärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på den 21 aprU 1972. Närvarande: Statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , . Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omnärvarorätt m. m. vid sammanträden med kommunala och landstingskommunalanämnder och anför. har i likalydande skrivelser tillchefen för och chefen för civUdepartementet hemställt attmöjlighet öppnas för kommunala och landstingskommunala organ att med enkelmajoritet besluta om adjungerat ledamotskap för arbetstagarrepresentanter. 1skrivelse tUl chefen för har vidare hemställt om åtgärder i syfte att klarläggaatt företagsnämnd utan hinder av bestämmelser i kommunallagstiftningen kantilläggas beslutanderätt i vissa ärenden. Maj:thar på min föredragning beslutat uppdra åt utredningen (C1970:29) om den kommunala demokratin att utreda de lagstiftningsfrågor somaktualiseras genom Svenska kommunalarbetareförbundets skrivelser. Jag avseratt nu ta upp frågan om att i avbidan på resultatet av utredningens arbete -genom en särskild lag ge Kungl. Maj:t befogenhet att medge att ellerlandstingskommunal nämnd beslutar om närvarorätt m. m. vid nämndenssammanträden för företrädare för de anställda. Kommunsbeslutanderätt utövas enligt 4 § kommunallagen (1953:753) av kommunfullmäktigemedan förvaltning och verkställighet ankommer på kommunstyrelsen och övriganämnder. Beslutsfattande utgör emellertid ofta ett led i förvaltnings- ochverkställighetsuppgifterna. Nämnder för specialreglerad förvaltning t. ex. ,byggnadsnämnd och nykterhetsnämnd har vidare genom specialförfattningartillerkänts en omfattande beslutanderätt. Ledamöter och suppleanter i kommunstyrelsenoch övriga nämnder väljs av kommunfullmäktige (31 och 45 §§). Kommunfullmäktiges förhandlingar är i princip offentliga(27 §). Motsatsen gäller i fråga om sammanträden med kommunala nämnder. Förvisst sammanträde anses nämnd dock kunna besluta att en utomståendefår vara närvarande och delta i överläggningarna men inte i besluten. Ettsådant beslut anses fordra enhällighet (se t. ex. regeringsrättens utslag den21 ). I specialförfattningar förekommer ofta bestämmelser sommedger tjänstemän och sakkunniga rätt att delta i nämndsammanträden och iöverläggningarna, även om de inte är ledamöter i nämnden. Suppleant i kommunalnämnd har rätt att närvara vid 1 * 1972. nämndens sammanträden men inte rätt att yttra sig, om haninte tjänstgör i stället för ledamot (36 §). Nämnden anses emellertid kunna medenkel majoritet medge suppleant yttranderätt. För rena beredningsuppgifter kanfullmäktige tillsätta särskilda beredningar eller kommittéer (19 och 22 §§).Närvarorätten vid sammanträden med sådana organ följer inte de regler som ansesgälla i fråga om kommunala nämnder. Om särskilda föreskrifter inte harmeddelats i samband med att organet inrättades, torde detta självt kunnabesluta i frågan. AnledningentiU den restriktiva ordning som gäUer i fråga om närvarorätt vid sammanträdenmed kommunala nämnder torde främst vara att man velat skapa garantier för ettfritt meningsutbyte mellan ledamöterna samt för självständighet och oberoendevid beslutsfattandet. 1 detta sammanhang bör anmärkas att såväl ledamot somannan närvarande är skyldig att avlägsna sig när ärende i vilket han är jävigbehandlas (37 §). Bestämmelsen infördes på förslag av några remissinstanser somi sina yttranden över kommunallagskommitténs förslag till ny kommunallagframhållit vikten av att en jävig ledamot inte genom sin närvaro hindrar ettfritt meningsutbyte (se prop. 1953:210 s. 149 och 151). De bestämmelser för kommunerna som jag nu har redovisathar i aUt väsentligt sin motsvarighet i bestämmelserna för landstingskommuner. Den demokratiska styrelseformen innebär att den enskUdesom samhällsmedborgare, bl. a. genom den allmänna rösträtten, är tillförsäkradinflytande på beslutsfattandet hos samhällsorganen. 1 en representativdemokrati som den svenska utövas medborgarinflytandet genom de politiskapartierna. Med begreppet företagsdemokrati avser man i allmänhet att denanställde tillförsäkras insyn i och inflytande på verksamheten inom det företageller den myndighet hos vilken han är anstäUd. Därvid kommer ofta inflytandet ifrågor som rör den enskildes egna arbetsförhållanden i förgrunden. Det system med kollektivavtalsförhandlingar mellanparterna på arbetsmarknaden som tillämpas i vårt land innebär att de anställdaär tillförsäkrade inflytande i fråga om löner och vissa andra arbetsvillkor.Enligt statstjänstemannalagen (1965:274) och kommunaltjänstemanna-lagen (1965:275)får kollektivavtal emellertid inte träffas om bl. a. tjänsteorganisationensutformning, myndighets arbetsuppgifter, ledningen och fördelningen av arbetetinom myndigheten samt rätt tUl annan ledighet än semester. Bestämmelserna iarbetarskyddslagstiftningen om skyddskommitté och skyddsombud ger de anställdarätt till samråd i arbetarskyddsfrågor. Företagsnämnderna utgör i första handett forum för informationsutbyte och samråd. hos statligmyndighet kan dock enligt 4 § kungörelsen (1968:104) om företagsnämnder m. m.inom statsförvaltningen överta myndighetens rätt att besluta om ersättning ochbelöning i s. k. förslagsärenden samt om användning av medel som myndighetendisponerar för vissa personalvårdande åtgärder. Också inom enskild verksamhet,men däremot inte inom kommunalförvaltningen, kan beslutanderätt överföras tillföretagsnämnd. har ett flertal åtgärder vidtagitsi syfte att förbättra förutsättningarna för företagsdemokrati inomstatlig, och enskUd verksamhet. Är 1968 tillkallades delegationen (Fi1969:64) för försöksverksamhet med företagsdemokrati i de statligaaktiebolagen. En primär uppgift för delegationen skall enligt direktiven varaatt klarlägga möjligheterna till och förutsättningarna för ett tUl både gradoch omfattning vidgat inflytande för de anställda. 1 direktiven tilldelegationen (Fi 1970:67) för förvaltningsdemokrati, som tillkallades ,anförs att det bör undersökas om de anställdas inflytande på verksamheten inomden egna myndigheten och på förhållandena där kan ökas. Förutsättningarna föroch resultatet av en viss omfördelning av beslutsbefogenheterna från nuvarandeorgan och nivåer till andra organ och nivåer inom myndigheterna bör prövas. Representanterför de anställda ingår i styrelserna för bl. a. ochSIDA. Hos några statliga myndigheter har personalen på annat sätttillförsäkrats inflytande på verksledningens beslut och vid flera myndigheterfinns särskilda organ med personalrepresentation för frågor ompersonalutbildning, personalvård m. m. Särskilda åtgärder för att tillgodosebehovet av samråd och information har också vidtagits inom en del statligamyndigheter. Ett avSAF, LO och TCO tillsatt utvecklingsråd för samarbetsfrågor fastställde iseptember 1969 riktlinjer för försöksverksamhet med fördjupadföretagsdemokrati. Försöksverksamheten skall enligt dessa riktlinjer äga rumpå olika nivåer inom företagen med tonvikten lagd på den enskildearbetstagarens möjligheter tUl ökat inflytande. Den skall omfatta varierandegrader av inflytande från de anställdas sida. LO-kongressenhösten 1971 underströk att arbetstagarna måste få ett verkligt medinUytandeinom företagen, främst på de områden som berör dem och nära.Arbetstagarna bör enligt kongressen få rätt att utse en minoritet iaktiebolagens och de ekonomiska föreningarnas styrelser. Enligt de riktlinjerför vidgad företagsdemokrati som antogs av utgör deanställdas rätt till representation i företagensstyrelser ett viktigt led isträvandena att öka de anställdas insyn och inflytande i företagen. Mellan LOoch TCO ä ena sidan samt SAF å andra sidan har förhandlingar ägt rum om rättför de anställda att utse representanter i företagens styrelser. Sedanförhandlingarna strandat, hemställde arbetstagarorganisationerna för någon tidsedan om åtgärder för att få frågan löst genom lagstiftning. En inomindustridepartementet utarbetad promemoria som läggs fram väntasinnehålla förslag om rätt för de anställda till representation i styrelserna förvissa aktiebolag. Med stödav Kungl. Maj:ts bemyndigande har en utredning tillsattsför att göra en allmän översyn av arbetsfredslagstiftningen. bör arbetet på en översyn av lagstiftningen om förhandlingaroch avtal på arbetsmarknaden i första hand inriktas på att skapaförutsättningar för ett verkligt arbetstagarin-flytande på områden som berörden enskilde arbetstagaren nära och . Men ramen för utredningsarbetetbör enligt direktiven vara vidare än så. Den förhandlingsrätt som kominer attslås fast genom ny lagstiftning bör i princip vara så vidsträckt attförhandlingar kan inledas i alla frågor på olika beslutsnivåer som det ärangeläget för de anställda att få inflytande på. Utredningen bör emellertidenligt direktiven inte överväga reformer beträffande annan lagstiftning än denarbetsrättsliga. Utredningsuppdraget avser i princip alla arbetstagare, även deoffentligt anställda. 1 direktiven anförs att utredningen bör pröva om det medhänsyn till de politiska organens beslutsbefogenheter och därpå grundadmyndighetsutövning kan behövas särskilda inskränkningar i medinflytan-det förde offentligt anställda. Är 1968träffades mellan de dåvarande tre kommunförbunden å ena sidan samt , och å andra sidan en centralöverenskommelse rörande företagsnämnder. Mellan parterna skall enligtöverenskommelsen gälla ett avtal angående företagsnämnder vid kommunala verk,sjukvårds- och andra inrättningar. Avtalet får lokal giltighet genom särskiltkollektivavtal. Sådana kollektivavtal lär ha träffats för samtliga kommuneroch landstingskommuner. är enligt avtalet ett organ för informationoch samråd mellan arbetsgivaren och de anställda. Den har till uppgift attverka för en ändamålsenlig och rationellt bedriven verksamhet samt för ökadarbetstillfredsställelse och god samarbetsanda. Nämnden skall bestå av högstlika många arbetsgivar- som aibetstagarrepiesentantei. Arbetstagarnasrepresentanter utses av de lokala fackliga organisationerna. De skall varaanställda inom det förvaltningsområde för vilket nämnden inrättats. Ianslutning till den centrala överenskommelsen förband sig kommunförbunden attverka för en sådan ordning att befogenhet att besluta om ersättning för bl. a.förslag inom förslagsverksamheten skulle kunna tilläggas företagsnämnd.Parterna kom vidare överens om att två centrala råd för samarbetsfrågor, ett fördet primärkommunala och ett för det landstingskommunala området, skulleinrättas i syfte att främja företagsnämndernas verksamhet, den lokalaarbetarskyddsverksamheten och annan jämförlig lokal samrådsverksamhet mellankommunerna och landstingskommunerna samt de anställda. gjorde de två råden vart för sig ett uttalandeom försöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati. 1 uttalandena anförs attväsentliga insatser för en fördjupning av företagsdemokratin kan göras inomföretagsnämndsavtalets ram men att det är angeläget att också andra åtgärderprövas. Enligt uttalandena bör försöksverksamheten äga rum på olika nivåer inomförvaltningsorganisationerna med tonvikten lagd på den enskilda arbetstagarensmöjligheter till ökat inflytande. Experiment med varierande grader avinflytande från de anställdas sida bör komma i fråga. Som exempel påförsöksverksamhet anges i uttalandena medverkan av de anställda irationaliseringsverksamheten, vid personalpolitikens utformning, genom samrådvid utseende av arbetsledare m. fl., genom överiäggningar med resp.förvaltningsledning samt genom representation i kommunala nämnder.Försöksverksamheten pågår f. n. inom flera kommuner och landstingskommuner. har vid åtskilliga tillfällen haft att ta ställning till motioner som rört företagsdemokratin inomkommunala och landstingskommunala förvaltningar. behandlade sålundakonstitutionsutskottet en motion om sådana lagändringaratt hinder inte skulleföreligga för representation från personalorganisationerna i kommunala nämndersamt en motion om sådana ändringar i kommunallagarna att försöksverksamhetenmed företagsdemokrati avseende bl. a. dele-gering till företagsnämnderna avbeslutanderätt i personalvårdsärenden och ärenden om belöningar förförbättringsförslag skulle kunna genomföras inom de kommunala sektorerna.Utskottet anförde i sitt utlåtande (KU 1970:35) bl. a. att det inom de tvåcentrala råden pågick undersökningar angående frågan om beslutanderätt förföretagsnämnderna, att det låg närmast till hands att avvakta resultatet avförsöksverksamheten med fördjupad företagsdemokrati inom den kommunala förvaltningenoch att något initiativ från sida därför inte behövdes. 1 enlighetmed utskottets hemställan avslog motionerna. En motion om bl. a.utredning av frågan om de legala förutsättningarna för delegering av vissbeslutanderätt till företagsnämnd inom den kommunala sektorn behandlades sammaår av bankoutskottet (BaU 1970:70). Utskottet hemställde att motionsyrkandetskulle avslås under hänvisning till bl. a. uppgifter av LO och TCO iremissyttranden över motionen om att undersökning av frågan om beslutanderättför företagsnämnderna redan påbörjats inom Svenska kommunalarbetareförbundetoch TCO. biföll utskottets hemställan. På hemställan avkonstitutionsutskottet (KU 1971:31) avslog en motion av sammainnehåll som den redovisade. Yrkande om utredning av samma fråga harframställts också i en motion till årets riksdag (1972:157). I en annan motiontill årets riksdag (1972:376) anförs att en översyn av lagstiftningen bör görasi syfte att bereda möjlighet för representanter för personalen att delta isammanträden med olika organ inom kommunerna och landstingskommunerna. 1skrivelserna till chefen för och chefen förcivildepartementet anför att det är angelägetatt det vidgade arbetstagarinflytande som förbereds i fråga om det enskildanäringslivet följs av motsvarande åtgärder på de statliga och kommunalaområdena. F. n. förbereds lagstiftning som kan väntas leda till att deanställda får rätt till styrelserepresentation i sådana företag statliga,kommunala och enskilda som drivs i bolagsform. Den tilltänkta lagstiftningenväntas enligt kommunalarbetareförbundet inte omfatta en motsvarande rätt tillrepresentation för de anställda exempelvis när en kommun driver lokaltrafikgenom ett kommunalt verk i stället för i bolagsform. Den organisationsform somkommunen valt bör emellertid, enligt vad kommunalarbetareförbundet anför, intefå lägga hinder i vägen för ett vidgat arbetstagarinflytande. Kommunalarbetareförbundetpåpekar att kommunallagstiftningen anses utgöra hinder mot fackligrepresentation i kommunala nämnder och framhåller att förbundet inte önskar ensådan facklig representation som skulle rubba de politiska maktförhållanden somkommit till uttryck i Frågan bör i stället kunna lösas genom enform av adjungering till kommunala nämnder. 1 avvaktan på en slutgiltig lösningbör det enligt kommunalarbetareförbundets mening genom dispens från nuvarandebestämmelser öppnas en möjlighet för de kommunala och landstingskommunalaorganen att med enkel majoritet besluta om adjungerat ledamotskap för arbetstagarrepresentanter. En fördjupad företagsdemokrati är ett väsentligt medel närdet gäller att nå bättre förhållanden för de anställda och därigenom ökaarbetstillfredsställelsen och säkerställa ett gott arbetsresultat. Det äralltså ett starkt intresse både från allmän synpunkt och från arbetstagarsynpunktatt de personer som är anställda inom kommunala och landstingskommunalaförvaltningar, liksom andra arbetstagare, får insyn i och inflytande över denverksamhet som bedrivs på deras arbetsområden. Frågan hur detta syfte skall nåserbjuder emeUertid särskilda problem som inte har någon direkt motsvarighetinom enskild verksamhet och som i viss mån skiljer sig från de svårigheter somuppkommer när det gäller att tUlgodose motsvarande intresse i fråga om dem somär anställda inom statsförvaltningen. Ett exempel härpå är de problem som kanvara förknippade med medverkan av företrädare för de anställda vidhandläggningen hos kommunala nämnder. Ledamöterna i de kommunala och landstingskommunalanämnderna är valda av kommunfullmäktige resp. , i regel på ettsådant sätt att nämndernas sammansättning motsvarar den medborgaropinion somkommit till uttryck vid ett allmänt val. Som jag förut nämnt kan ochlandstingskommunal nämnd endast genom enhälligt beslut medge företrädare för deanställda eller andra utomstående att närvara vid sammanträde med nämnden.Sådant beslut får giltighet endast för det sammanträde vid vilket det fattas. Det utredningsuppdrag som, enligt vad jag anförtinledningsvis, lämnats till utredningen om den kommunala demokratin innebäratt utredningen skall belysa de särskilda problem som kan möta bl. a. när detgäller att tillerkänna de anställda en vidgad närvarorätt vid sammanträden medkommunala och landstingskommunala nämnder främst hur en vidgad närvarorättskall kunna förenas med den politiska demokratin. Försök med vidgad närvarorätt för de anställda ingår iprogrammet för den försöksverksamhet som bedrivs under ledning av de förutnämnda centrala råden. Sådana försök kan ge erfarenheter som är av värde vid deöverväganden frän mera allmänna synpunkter rörande en vidgad närvarorätt somenligt det anförda skall ske inom utredningen om den kommunala demokratin.Enligt min mening är det angeläget att den svårighet att få till stånd sådanaförsök, som ligger i lagstiftningens principiella krav på enhälliga beslut ochbeslut för varje sammanträde rörande närvarorätt, undanröjs. Det bör ske genomatt Kungl. Maj:t ges befogenhet att på framställning av kommun ellerlandstingskommun medge att viss eller landstingskommunal nämndbeslutar att företrädare för de anställda får närvara vid nämndenssammanträden. förordar därför att Kungl. Maj:t genom en särskild lag gesen sådan befogenhet. Jag förutsätter att Kungl. Maj:ts beslut med stöd av lagenmeddelas efter samråd med vederbörande centrala råd. För attden vidgade närvarorätten skall få något egentligt innehåll är det nödvändigtatt den innefattar rätt att yttra sig vid sammanträdena dvs. rätt att delta iöverläggningarna. En vidgad närvarorätt kan framstå som särskilt angelägen ifråga om vissa nämnder eller vissa typer av ärenden, t. ex. ärenden som utanatt avse förhållanden som regleras i koUektivavtal rör arbetsförhållandena eUerandra frågor av särskild betydelse för just de anställda eller frågor i vilkadet är av särskUt intresse att kunna tillgodogöra sig de anställdas kunskaperoch erfarenheter. Det synes emellertid inte nödvändigt att inskränka Kungl. Maj:tsbefogenhet att medge att nämnd beslutar om sådan närvarorätt tUl att avse vissai lagen angivna nämnder eller slag av ärenden. Självfallet bör emellertid enbegränsning kunna göras inte bara till viss nämnd utan också tiU handläggningenav ärenden av visst slag. Samrådet med de centrala råden torde ge vägledning isådana avgränsningsfrågor. Med stödav det anförda förordar jag att det i den särskilda lagen föreskrivs att Kungl.Maj:t får på framställning av kommun eller landstingskommun medge att visskommunal eller landstingskommunal nämnd beslutar att företrädare för deanställda får närvara vid nämndens sammanträden och deltaga i överläggningarnamen inte i besluten. Det synes inte nödvändigt att i lagen erinra om attnämnden även utan Kungl. Maj:ts medgivande kan för visst sammanträde enhälligtbesluta om närvarorätt m. m. Däremot bör av lagen framgå att medgivandet kanbegränsas till handläggningen av ärenden av visst slag. Lagen bör få mbrikenLag om närvarorätt vid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd.Av syftet med lagstiftningen - att främja viss försöksverksamhet följer att Kungl.Maj:ts beslut torde bU tidsbegränsade. Någon uttrycklig föreskrift härom synesinte behövas. De anställdas företrädare bör utses av de lokala fackliga organisationernaoch själva vara anställda hos resp. kommun eller landstingskommun. Detta börföreskrivas i lagen. Några närmare föreskrifter om hur de skaU utses behövsenligt min mening inte. Jag förutsätter att nämnderna utan uttryckUgaföreskrifter därom tillser att företrädare för anstäUda tillhörande olikafackliga organisationer bereds tillfälle att närvara och att närvarorätt intemedges i sådan omfattning att effektiviteten i nämndernas arbete blir lidande.Från sistnämnda synpunkt torde det ofta vara lämpligt att lokala fackligaorganisationer som tillhör samma centrala fackliga organisation gemensamt utserföreträdare för dem av de anställda som tillhör den centrala organisationen. Den nya lagen bör träda i kraft möjligt. I enlighet med det anförda har inom civildepartementetupprättats förslag tiU lag om närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd. > Jag hemställer att Kungl. Maj:t föreslår riksdagenatt antaga förslaget. Ärendet bör behandlas under vårsession. Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen atttill skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till dettaprotokoll utvisar.