prop · FV03105 · 1972-12-31 00:00:00 — Slutligen vill jag här ytteriigare något beröra frågan omde kostnader som ett genomförande av den här förordade ordningen för behandlingav poströster och utnyitiande av maskinella hjälpmedel kan antas föra med sig.Som framgår av den till RSV:s skrivelse fogade sammanställningen avvalkostnader (bilaga 5) kan statsverkets kostnad gemensamma val såvitigäller valmaterial (valsedlar och kuvert). Iransport av poströster ochsammanräkning beräknas ha uppgått till ca . Vidare framgår atlstatsverkets kostnader i dessa hänseenden val med tillämpning avden föreslagna ordningen kan beräknas lill ca 6,5 milj, kr,, medankostnadsökningen för dessa val för kommunernas del -som har nämnts - kanberäknas bli sammanlagt ca , 1 fråga om hanteringen av poströster ochlänsstyrelsernas sammanräkning gäller enligt RSV:s beräkningar, mol vilka jaginte finner anledning till erinran, att kostnaderna vid val kanberäknas ha uppgått till sammanlagt ca 2,3 milj, kr. medan motsvarandekostnader val beräknas bli ca 3,3 milj, kr. Den kostnadsökning på caI milj, kr, som den förordade ordningen sålunda kan beräknas föra med sig förstatsverket och kommunerna finner jag böra accepteras med hänsyn till defördelar som ordningen medför. 6,2 Det primärkommunala suppleantsystemet Kommun, församling och kyrklig samfällighet har numeramöjlighet att bestämma att det skall finnas suppleanter för fullmäktige. Denna möjlighelhar utnyttjats i stor utsträckning. Under innevarande valperiod, som är denförsta under vilken suppleantinstilulet praktiskt tillämpas, finns det sålundasuppleanter för fullmäktige i av landets primärkommuner. Vid institutets införande diskuterades ingående hur dekommunala suppleanterna skulle utses. Den lösning som man slutligen stannadeför innebar atl man med vissa jämkningar förde över de landstingskommunalasuppleantbestämmelserna på de primärkommunala supoleanterna. Det ansågsnämligen inte kunna komma i fråga att utan närmare utredning söka konstruera etlhelt nytt syslem utan anknytning lill något som redan tillämpats. Jämkningarnai förhållande lill del landslingskommunala syslemet bestod däri att endasl ospalladevalsedlar får användas vid fullmäktigval i kommuner där det skall finnassuppleanter för fullmäktige. Vid landstingsvalet däremol är även spaltade valsedlartillåtna. Vidare skall antalet sammanräkningar för varje fullmäktig motsvarahälften av del antal ordinarie platser partiet fått. För utseende avsuppleanter för landstingsmän görs däremot för varie landstingsman lika mångasammanräkningar, som partiet erhåUit platser i valkretsen, dock alltid minsttvå. Genom dessa jämkningar viUe man dels förhindra att antalet suppleanterblev ohanterligt slort, dels få fiam en ordning där Prop, 1972:105 109 fullmäktigsuppleanter fungerade, inte som personligasuppleanter utan som gruppsuppleanter. Redan närsuppleantreglerna infördes var man emellertid medveten om att de kunde ledatill att antalet suppleanter blev större än vad man ansåg önskvärt ochlämpligt. Systemets konstruktion är nämligen sädan att i den mån partierna gårfram med flera valsedelstyper så kommer både antalet suppleantgrupper och dettotala antalet suppleanter atl öka. Det förutsattes därför att den praktiskatillämpningen fick visa om bestämmelserna behövde justeras. Den på våren 1970tillsatta utredningen om den kommunala demokratin fick bl. a. i uppdrag atlkartlägga erfarenheterna från den försia valperiod under vilken suppleantbestämmelsernatillämpats och att överväga behovet av ändringar. Ett förstabetänkande från den nämnda utredningen föreligger . Där konstateras all 1970års val, såvitt gäller de primärkommunala suppleanterna, gav lill resultat alti många kommuner betydligt fler suppleanter utsågs än som motsvarar hälften avantalet ordinarie fullmäktige. Ser man till landet som helhel har det igenomsnitt utsetts en suppleant per fullmäktig. Flera kommuner har fåll flersuppleanter än ordinarie fullmäktige, i åtskilliga kommuner betydligt fler.Exempel finns på kommuner där suppleanterna är bortåt så många somde ordinarie fullmäktige. Reglerna har vidare lett till att etl parti i vissafall fått fler suppleanter än etl annat, trots att delta senare parti har flerordinarie fullmäktige än del förra. Att det nuvarande systemet i praktiken visat sig leda tilldessa konsekvenser är enligt utredningens mening ägnat att inge betänkligheterfrån både praktiska och principiella synpunkter. Utredningen finner det därförnödvändigt atl redan nu söka omforma systemet så att det antal suppleanter som ulsesbegränsas och så alt proportionalitet uppnås mellan partierna även i fråga omsuppleanterna. Däremot anser utredningen det ännu vara för tidigt att göra deni dess direktiv förutsatta mera allsidiga bedömningen av suppleantsystemetsverkningar. Denna bör anslå till dess ytteriigare erfarenheter vunnits avsystemet. Utredningen går alltså i delta sammanhang inte närmare in på bl, a,frågan om systemets fakultativa karaktär bör behåUas eller om man bör gå in förett obligatoriskt suppleantsyslem. Uppfattningen att det behövs åtgärder för att redan till1973 års val minska antalet suppleanter delas av praktiskt taget allaremissinstanser. Även jag har denna uppfattning, 1 likhet med flertaletremissinstanser finner jag det riktigt att utredningen koncentrerat sig pådenna fråga och avstått från att nu ta upp suppleantfrågan i hela dess vidd. Enmera ingående analys av det nuvarande syslemet och dess verkningar i olikahänseenden bör även enligt min mening bygga på ett bredare erfarenhetsunderlagän del som finns . Jag vill i sammanhanget erinra om att utredningennumera också har uppdraget alt undersöka småpartiernas roll i det kommunalpoliliskasystemet, en undersökning som, tillsammans med bl, a, kommunalvalskommitlénsförslag, kan ligga till Prop,1972:105 1 lO grund för etl slutligt ställningstagande till frågan omvalsystemet vid de kommunala valen. Efter att ingående ha övervägt olika alternativ för attåstadkomma den önskvärda begränsningen av antalet suppleanter har utredningenslutligen stannat för en lösning som i sina huvuddrag innebär att det antalsuppleanter som skall ulses för varje parti skall motsvara en av fullmäktigebestämd kvotdel, som dock inte får överstiga hälften, av det antal ordinarie fullmäkligplatsersom partiet fått i kommunen eller, om denna är indelad i valkretsar, ivalkretsen. För varje i fullmäktige representerat parti skall dock alltid utsesminst en suppleant. Vid fördelningen av suppleantplalserna skall beaktas endastde valsedlar som har legal till grund för besättande av ordinarie plats. Utredningen påpekar att det föreslagna systemet inte somdet nuvarande är listtroget. Det garanterar m. a. o. inte att suppleant alltidutses från samma lisllyp som ledamoten. Kräver man att systemet skall vara listlrogelmåste man emellertid i princip ge upp kravet på en proportionell fördelning avsuppleanterna. Utredningen har för sin del funnit atl avgörande vikt bör fästasvid proportionalitetssynpunklen. Den jämkningen bör dock enligt utredningengöras att efterträdare till ordinarie fullmäktig alltid skall utses från denordinarie fullmäktigens lista. Liksom flertalet remissinstanser finner jag det varauttryck för en riktig princip att suppleantsyslemet får en sådan utformning atlpartierna får suppleanter i proportion till sin styrka i fullmäktige. Även iövrigt anser jag att uiredningen kommit fram till ett suppleantsystem sombättre än det nuvarande tillgodoser de krav och önskemål som bör ställas på ettsådant system. Jag förordar därför alt det primärkommunala suppleantsystemetutformas i överensstämmelse med utredningens förslag. Tilläggas bör altsystemets konstruktion är sådan att del läll låter sig anpassas till ell annalvalsystem, om det skulle bli aktuellt att införa elt sådant. I sammanhanget vill jag framhålla alt- kommunallagarna f, n,inte innehåller nägon definition av begreppet parti. Som jag närmare skallutveckla i ett senare avsnitt (6.3) och i specialmotiveringen tordelagstiftningen inte nu behöva kompletteras med en sådan definition. Sorn utredningen föreslagit bör samma system som vid deborgerliga primärkommunala valen gälla även vid utseende av suppleanter i dekyrkliga församlingarna. Jag har tidigare framhållit atl jag avser att i ettsenare sammanhang ta upp frågan om förfarandet vid de kyrkliga valen. I sambanddärmed bör även bestämmelserna om suppleanterna i de kyrkliga församlingarnaändras i enlighet med vad jag här har förordat i fräga om de borgerliga fullmäkligvalen. 6.3 Registrering av partibeteckning m, m. Som framhållits i del föregående är del en bärande principi värt nuvarande valsystem alt nomineringsrätten är fri. kandidatur eller obligatorisk registrering av partierförekommer inte. Väljaren kan på sin valsedel använda sig av vilkenpartibeteckning han vill och ta upp vilken kandidat han önskar. En sådanordning medför risk för illojal användning av partibeteckning. För att motverkadenna risk finns för riksdagsvalen regler som gör det möjligt för ett parti allfä sin partibeteckning registrerad (jfr 54 § ValL). Skyddet mol illojal användningav en registrerad beteckning åstadkoms på så sätt atl vederbörande parti ivarje riksdagsvalkrets kan anmäla ett visst antal kandidater. Valsedel som upptarregistrerad partibeteckning måste som första namn ha namnet på anmäld kandidat.Om så inte är fallel, tillgodoräknas visserligen partiet valsedeln men allanamn på den anses vara obefintliga (jfr 56 § 1 mom, och 59 § ValL), Att den fria nomineringsrätten, som internationellt settär en ovanlig företeelse, utgör ett värdefullt inslag i vårt valsystem harframhållits från olika håll under remissbehandlingen av VTU:s senastebetänkande och under den diskussion som detta har föranlett. Enligt min meningfinns del inte någon anledning att nu gå ifrån principen att väljarna skall harätt atl pä valsedel ta upp vilka kandidater de vill under vilkenpartibeteckning som helst. Däremol bör när vallagstiftningen nu ses över ienlighet med vad uttalade - till övervägande tas upp denuvarande reglerna om skydd mot den risk för illojal användning avpartibeteckning som den fria nomineringsrätten inrymmer. De regler om skydd mot illojal användning avpartibeteckning som vi har har kritiserats i olika avseenden. Sålunda harframhållits som en brist all de avser endast riksdagsval och alltså inte dekommunala valen. Vidare har, när frågan om registrering av partibeteckningbehandlades 1966, satts i fråga om de nuvarande reglerna ärändamålsenligt utformade när del gäller bestämningen av begreppet parti ochformerna för styrkande av att parti har det minsta antal medlemmar som enligtreglerna krävs för registrering av beteckning. Vid riksdagsbehandlingen togsockså frågan upp om registreringen även i fortsätl-ningen bör åvila chefen förjustitiedepartementet. Därjämte gavs uttryck för uppfattningen att möjlighetbör öppnas att ex officio avregislrera en partibeteckning, något som nuvaranderegler inte ger utrymme för. Frågan om ändrade regler om registrering avpartibeteckning har lagits upp till behandling i den förut nämndadepartementspromemorian med förslag till vallag. I promemorian har lagts framförslag till ändringar av reglerna i bl. a, de avseenden som jag nämnde. I promemorian är utgångspunkten att reglerna om skydd förpartibeteckning också i fortsättningen skall bygga på etl registreringsförfarandeoch i övrigt utformas efter förebild av de nuvarande bestämmelserna. Samtidigtföreslås emellertid att skyddet utvidgas till atl avse också de kommunalavalen. I promemorian föreslås därjämte alt centrala valmyndigheten och inte somf, n, chefen för justitiedeparlemenlel skall handlägga registreringsärendena.Vad som i dessa hänseenden har anförts i promemorian har godtagits eller lämnaisutan erinran under remissbehandlingen. Prop, 1972:105 112 Som framhållits i promemorian är det skydd som skapas förpartibeteckning genom regler av del slag vi nu har relativt bräckligt. Jagdelar emellertid den framförda uppfattningen att det ställer sig svårt attkonstruera ett fullständigare skydd utan atl ge upp principen om den fria nomineringsrällen,Ocksä enligt min mening bör sålunda den ordning för att åstadkomma skyddet somvi nu har i princip behällas. Det förhållandet att partibeteckning inte harkunnat registreras vid kommunala val och därigenom inte har kommit i åtnjutandeav det skydd som registrerad beteckning har vid riksdagsvalen har visserligeninte, såvitt känt, lett till att partibeteckning utnylljats illojalt vid dessaval. Även om det alltså inte kan sägas föreligga något akut behov av enreglering i syfte att skydda partibeteckningarna vid de kommunala valen, utgörredan risken för att en partibeteckning skall kunna utnyttias illojalt viddessa val enligt min mening skäl nog att en sådan reglering nu införs. Ett skälför detta är också att det framstår som en fördel att även i detta avseende haenhetliga regler för alla de samtidiga valen. När förslag att införa skydd för partibeteckningarna ävenvid de kommunala valen har förts fram har mot tanken härpå bl. a.invänts atl en sådan ordning skulle bli tekniskt svår att genomföra. Dennainvändning, som väsentligen torde ha gällt möjligheterna att åstadkommanödvändig samordning och enhetlighet, hade tidigare obestridligen visst fog försig. Med inrättandet av en central valmyndighet har emellertid läget i deltahänseende blivit ett annat. Förläggs handläggningen av registreringsärendenatill centrala valmyndigheten, får man en registreringsmyndighet som dels nödvändiga överblicken, dels har de administrativa och tekniska resursersom behövs. För alt föra över registreringsärendena till centralavalmyndigheten talar inte bara det förhållandet all man därigenom fär en registreringsmyndighelmed nödvändiga resurser för all en utvidgning av registreringsmöjligheten til)kommunala val inte skall medföra svårigheter av administrativ och leknisknatur. En sådan överföring är ocksä lämplig från den under riksdagsbehandlingen1966 framförda synpunkten att det synes tveksamt om det som f. n. bör åliggachefen för atl under konsliiutionelll och politisktansvar avgöra registreringsärenden. Av vad jag nu har anfört framgår att jag, i likhet medremissinstanserna, ansluter mig lUI förslagen atl möjlighel öppnas attregistrera partibeteckning även vid de kommunala valen samt att handläggningenav registreringsärenden förtäggs till centrala valmyndigheten. Det nya, riksproportionella valsättet vid riksdagsvalensom infördes i samband med förfallningsreform fordrade en annan ochvidare definition av begreppet parti än den som dittills hade återfunnits i ValL:sbestämmelser om registrering av vissa politiska sammanslutningar (54 §). Enligtden definitionen, som till följd därav togs in i 16 § RO, avses med parti variepolitisk sammanslutning eller grupp av väljare som uppträder i riksdagsvalunder särskild beteckning (partibeteckning). Någon molsvarande definition av parlibegreppet gavs däremot inte i fråga om de Prop, 1972:105 "3 All nu ta in en sådan i kommunallagarnaeller i den nya vallagen är enligt min mening varken lämpligt eller behövligt.Frågan om vad som skall förstås med parti i ärende om registrering avpartibeteckning bör kunna bedömas med utgångspunkt i den definition av begreppeiparti som ges i 16 § RO, Jag vill i sammanhanget erinra om den diskussion ombehovet av en definition av parlibegreppet i kommunalt hänseende som fördes närlagen (1969:596) om kommunalt partistöd infördes. Slutsatsen blev då att någonnärmare bestämning av begreppet inte behövdes mot bakgrund av den definitionsom 16 § RO gav (prop, 1969:126, s, 20-21, KU 36, rskr 353), 1 likhet med vad som har förordats i promemorian anser jagalt de villkor som ställs upp för att partibeteckning skall få registrerasbör gälla också i fortsättningen. Partiet skall sålunda inte få utgöraunderavdelning av politisk sammanslutning. Vidare måste gälla att partiet skallha visat att det har etl visst antal röstberättigade medlemmar. Ytterligare enförutsättning för registrering måsle vara att beteckningen skiljer sig tydligtfrån beteckning som redan har registrerats för valet i fråga eller för annalval för vilket registreringen kommer att gälla, 1 promemorian har förordats att det antal medlemmar somparti skall visa sig ha för att få sin beteckning registrerad i fråga omriksdagsval skall höjas från nuvarande 1 000 till 1 500 i hela landet.Beträffande registrering för landstings- och kommunfullmäkligval harföreslagils all motsvarande antal bestäms lill 100 i den landstingskommun resp.kommun i vilken registrering söks. Förslagel har såvitt avser riksdagsval ochlandstingsval godtagits eller lämnats ulan erinran. När det gällerkommunfullmäktigvalen har emellertid regeringsrättens ledamöter ochkommunallagsutredningen gett uttryck för uppfattningen att antalet bör sällaslägre än vad som har föreslagits och i varie fall inte överstiga 50. Jag delar uppfattningen att det lägsta medlemsantalet förregistrering av partibeteckning för kommunfullmäkligval bör vara lägre än 100.För detla talar, som har framhållits under remissbehandlingen, att antalet 100är för stort med hänsyn till det antal röster som i vissa fall kan behövas för atletl parti skall bli representerat i kommunfullmäktige. Enligt min mening börminimiantalet bestämmas till 50, 1 fråga om det lägsta medlemsantalet vidregistrering för riksdags- och landstingsval ansluter jag mig liksomremissinstanserna till promemorieförslagen. Det förutsätts i promemorian att parti för att få sinbeteckning registrerad skall styrka alt del har del för det val registreringenavser föreskrivna medlemsantalet. 1 detla avseende har angetts att partietskall förete intyg från publicus om att partiet har företett enmedlemslista med minsl så många namn på personer i röstberättigad ålder somkrävs. Vad som sålunda har uttalals har inte föranlett någon invändning fränremissinstansernas sida och ger inte heller mig anledning till erinran. Somframhållits i promemorian bör det emellertid inte ställas något sådant krav närdet gäller parti som redan är representerat i den församUng som del är frågaom. I sådant fall bör det ses som självklart att partiet har del föreskrivnalägsta medlemstalet för att vinna registrering Prop,1972:105 114 av sin beteckning. Också i andra hänseenden än de nu nämnda ansluter jag migtil) vad promemorieförs)aget innehåller i fråga om registrering av partibeteckning.Sålunda bör också enligt min mening registrering kunna avse antingen såvälriksdags- som landstings- och kommunfullmäktigval eller endast visst ellervissa av valen. Registrering för val till bör gälla för hela landetmen bör också, även om detla inte har begärts, anses avse landstings- ochkommunfullmäktigval i hela landet. På samma sätt bör registrering förlandstingsval gälla i angiven landstingskommun men också för val avkommunfullmäktige inom landstingskommunen. Registrering för val avkommunfullmäktige gäller endasl kommuner som avses med ansökan. Beteckning somär registrerad för landstings- och kommunfullmäktigval bör kunna registrerasför val till , om partiet som har beviljats registreringen ger sittsamtycke. Undersamina förutsättning bör registrering för kommunfullmäktigvalinom en landstingskommun kunna registreras för val av landstingsman inomlandstingskommunen. Enligt promemorieförslaget skall tidpunkten när ansökan omregistrering senast skall ha gjorts för att beaktas vid ordinarie val sältas lillden valåret. Denna tidpunkt har bestämts under hänsynstagande tillden lid som framställningen av hålkortsvalsedlar beräknades kräva. 1 ettförfarande där valsedlar av konventionellt slag skall användas kan tidpunktenflyttas närmare valet. Jag anser att den bör kunna bestämmas till den 30 aprilvalåret. En fördel med detta är att registreringsförfarandet kommer att kunnatidsmässigt samordnas med den tidsfrist som gäller för beslut om sådana kommunalaindelningsändringar, som skall träda i krafl vid därpå följande årsskifte. Ansökan om registrering av partibeteckning bör också ifortsättningen göras skriftligen. Det bör liksom nu åligga partiet att ställaombud för sig hos registreringsmyndigheten. På ansökan bör beteckningengivetvis kunna avföras ur registret. En olägenhet med nuvarande regler är att dessa inte öppnarmöjlighet att avföra registrerad beteckning ulan ansökan. Detta har fört medsig att registret innehåller beteckningar som inte längre har aktualitet. Dennaolägenhet har man i promemorian velat undanröja genom regeln attregistreringsmyndigheten skall ha rätt att föra av partibeteckning frånregistret, om den inte har använts vid två på varandra följande val eller ompartiet har underiåtit att anmäla ombud. Också till delta förslag, som har lämnaisutan erinran av remissinstanserna, ansluter jag mig. Av vad jag har sagt framgår att jag anser att skyddetför registrerad partibeteckning skaU beredas på samma säll som enligt nuvaranderegler. Parti som vUl skydda sin beteckning skall sålunda anmäla kandidater.Att anmäld kandidat är upptagen som första namn på valsedel som upptar denregistrerade beteckningen skall sedan vara en förutsättning för att övriga namnpå denna skall beaktas, I enUghel med vad som har förordats i promemorian anserjag att, såvitt avser riksdagsvalet, det minsta antalet kandidater som partiskall anmäla bör sättas til! fyra och det högsta antalet tUl femton i varievalkrets. Prop, 1972:105 115 landstings- och kommunalfullmäktigval bör minimiantaletvara detsamma medan maximiantalet i fråga om dem bör kunna sättas til! tio.Kandidatanmälan bör i fortsättningen ske hos centrala valmyndigheten i ställetför som f, n, hos länsstyrelse, 1 principiell överensstämmelse med vad som f. n. gäller ifråga om riksdagsvalet föreslås i promemorian alt till kandidatanmälan skallfogas intyg om att kandidaten är valbar. Valbar är i princip den som ärröstberättigad vid det val anmälan avser. Den nuvarande bestämmelsen tillkomnär partierna själva hade att framställa sina valsedlar. Införs det valsedelssyslemsom jag har förordat kommer statsverket att efter beställning frånpartierna framställa och tillhandahålla partiema de valsedlar de behöver. görs måste partierna ha bestämt vilka kandidater som de vill föraupp pä valsedeln och i vilken ordning de skall tas upp på den. Del får därförförutsättas atl kandidatanmälan görs i samband med alt partiet beställervalsedlar för valet. Detta torde kunna beräknas ske senast närfråga är om ordinarie val till och val i hela landet av landstingsmänoch kommunfullmäktige. gäller ännu den röstlängd somupprättades . Det framstår som klart olämpligt att utfärda ettvalbarhetsintyg på grundval av den längden, vars uppgifter inte är aktuella.Det är heller inte tillfredsslällande att utfärda valbarhetsintyg på grundvalav stommarna till den nya röstlängden redan av det skälet att dess uppgifterkan komma att ändras. Av det anförda framgår att en regel att valbarheten skallkontrolleras vid kandidatanmälan passar mindre bra in i ett system medcentraliserad valsedelframställning. Härtill kommer att den omständigheten atten kandidat vid anmälningstillfället befunnits vara valbar inte slutligen avgörfrågan om han kan inneha befallning i den församling till vilken han utsettsvid valet. Vid sammanräkningen kontrolleras nämligen på nytt valbarheten. Altslopa valbarhelskonlrollen bör inte komma i fräga. Kravetpå att kandidalanmälan skall åtföljas av valbarhetsintyg bör sålunda utanolägenhet kunna slopas. I det föreliggande vallagsförslaget har förts in regler ienlighet med vad jag nu har anfört. Dessutom har en övergångsbestämmelse somavser redan registrerad beteckning funnits påkallad. Till denna beslämmelse ochtill vissa av de i övrigt föreslagna reglerna återkommer jag i specialmoliveringen. 6,4 Särskilda bestämmelser om antalet landstingsmän ochom valkretsindelningen i landstingskommun Inledningsvis nämnde jag atl den förutsedda reformeringenav landstingslagens regler om antalet landstingsmän och om valkretsindelningenpå grundval av kommunalvalskommitléns förslag inte kommer atl genomföras till1973 års val.