prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — understryker i dettasammanhang att befolkningsmålsättningarna i länsplanering 1967 utgör endast enav utgångspunkterna vid utarbetandet av länsprogram 1970. Fastän övrigamålsättningar till sin natur är svårare att konkretisera har dessa fått enalltmer framskjuten plats vid planeringsdiskussionerna och den aktuellaplaneringen i länet. kommunframhåller att be-folkningsramvärdet 1980 förutsätter en dubbeltså hög ökningstakt som . Med hänsyn till den socioekonomiskastrukturen och tillväxtmöjligheterna i fråga om arbetstillfällen finnsanledning att anpassa planeringsinsatserna tiU en något långsammare tihväxttaktoch inta en beredskapsattityd gentemot den prognosticerade befolkningsökningen.Katrineholms och Flens kommuner anför att en folkökning i västra stödåtgärder. ställer sig tvivlande till attbefolknmgsmälsättningen skall kunna uppnås. Svårigheter föreliggersåväl när det gäller att få en tillräcklig ökning av antalet arbetstillfällen,som när det gäller att omstrukturera näringslivet tih fler tjänsteproducerandeverksamheter. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 37 Det ortsklassificeringssystem somskisserades i anvisningarna anser vara föga relevant för ett länav struktur. Hela bör genom sitt läge betraktas somett avlastningsområde tih den egenthga . Begreppet "Mälarstad" harblivit en reahtet i den regionalpolitiska debatten, och enligt länsstyrelsensmening är det hög tid för statsmakterna att ange riktlinjerna för denregionala utvecklingsplaneringen i östra . Utformningen avregionplanen för bör sättas in i ett större regionaltsammanhang. Dessa förhållanden bör beaktas vid handläggningen på central nivåav länsprogrammen. anser härvidlag att vissa av de övervägandensom har varit vägledande i den aktuella regionala planeringen i (inkluderande de s. k. "new towns"-teorierna) skulle vara fruktbara idetta avseende. Enligt uppfattning talar erfarenheter frånutlandet för att en lineär utbyggnad enligt bandstads- ellerbandland-skapsprincipen är att föredra framför det föreslagna klassificeringssystemet.Denna princip innebär förhållandevis vidsträckta utbyggnadsband längskommunikationslinjer anknutna tiU större tätorter. Med utgångspunkt i Stockholmär ett flertal sådana utbyggnadsband tänkbara, varav tre"sörmlandsband" via . De möjliga utbyggnadsbanden ärföljande: Norra bandet (Stockholm-Strängnäs-Eskilstuna) Södra bandet(med ) Mellersta bandet(StockholmFlenKatrineholmVingåker) anser sålunda attdetta förslag till regionstruktur i i första hand bör ingå istatsmakternas bedömning av ett riksomfattande regionalpolitiskthandlingsprogram. För att i möjligaste mån anslutatill det av föreslagna klassificeringssystemet föreslårlänsstyrelsen i andra hand följande klassificering av länets större orter. länsdelsregional betydelse , , ochKatrineholms kommuner anser att de bör betecknas som storstadsalternativ.Vingåkers kommun anser att klassificeringen för dess del kan få negativaverkningar. har ensam av sju kommuncentra placerats i lägsta gruppentrots en, undantagandes systembolag, jämbördig servicenivå. Kommunen finner enplacering i gruppen orter av länsdelsregional betydelse motiverad. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. och handelskammare anser atten klassificering kan vara till stor nytta i samband med planering ochfördelning av offentliga investeringar, men hyser betänkligheter i andrahänseenden. Om en ort placeras i en lägre klassificeringsgrad än en annan ortkan detta påverka benägenheten hos företagare att satsa på orten i fråga.Handelskammaren ansluter sig till förslag till klassificeringmen påpekar att placering bör ytterligare övervägas. konstaterar attantalet förvärvsarbetande ökade från ca 96 000 tillca 105 000 personer. Med oförändrade yrkesintensiteter hos befolkningen innebärde i länsplanering 1967 angivna befolkningsmålsättningama att ca 8 000arbetstillfällen måste tillkomma i länet ochytterligare ca 6 000 fram tih . Härtill kommer att sysselsättningen inomjord- och skogsbruket i länet beräknas sjunka med ungefär 4 000 personer under1970-talet. Eftersom yrkesintensiteterna för kvinnor dessutom väntas stiga,följer att behovet av nya arbetstillfällen kommer att bh av ännu störreomfattning än vad som har angivits. Jordbrukets andel av antaletsysselsatta i länet överensstämmer i huvudsak med riksgenomsnittet. Att döma avuppgifterna från arbetskraftsundersökningen harsysselsättningsminskningen inom länets jordbruk inte varit fullt likaomfattande som i riket som helhet. Andelen industrisysselsatta ärhögre i länet än vad som gäller för riket. I folkräkningsmaterialet är det ejmöjligt att differentiera olika kategorier sysselsatta inom sammaverksamhetsställe. Härav följer att det stora inslaget av rutinbetonadearbetsuppgifter inom länets mdustri inte framträder här. En omfattandeminskning såväl absolut som relativt av antalet industrisysselsatta i länet harskett . Den i förhållande till riksmedeltalet låga andelenservicesysselsatta i länet förklaras delvis av servicenäringamas storaomfattning i storstadsområdena. Härtill kommer emellertid att länets läge iförhållande till har inneburit enunderförsörjning av vissa former av kvalificerad service. Under perioden1965-1970 har antalet servicesysselsatta ökat väsentligt. Dock harandelsökningen i riket varit kraftigare än i länet, varför en ytterligarerelativ eftersläpning för länet har ägt rum . Länets industrigrensfördelning är iså måtto positiv att såväl metallverk som verkstadsindustrin, som äröverrepresenterade i länet jämfört med riksgenomsnittet, i allmänhet bedöms haförhållandevis gynnsamma framtidsutsikter. Dock kan strukturförändringarna inomdessa sektorer ge starka regionala utslag . Den särskiltpå vissa orter kraftiga dominansen av företag inom vissa branscher innebärrisker och nackdelar i form av bl. a. stor konjunkturkänslighet och småmöjligheter för befolkningen att välja skilda typer av arbeten. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 39 Enligt uppfattning har länets läge iförhållande till storstadsområdet inneburit nackdelar på olika sätt. a. förhållandevis dålig tihgång på kvalificerad service, t. ex.eftergymnasial utbildning och andra inrättningar med landsdelsregionalbetydelse. Den relativa närheten rih borde i stället ses som enfördel vid en decentralisering av storstadsområdet enligtbandlandskapsprincipen. Såsom en av de mest angelägnaregionalpolitiska åtgärderna framstår en upprustning av vägnätet.Anmärkningsvärt är att inget annat län har så stor andel av med ickegodtagbar standard. Vidare kan framhållas att medan av den totalavåglängden genomgående länsvägar i landet var permanentade motsvarandevärde för länet var . Genom att förbättra kommunikationerna uppnås ohkafördelar. Sålunda ökar härigenom bl. a. valmöjligheterna för arbetskraften.Detta gäller särskilt i glesbygdsområdena där kommunikationsförhållandena kanvara helt avgörande för om ett arbete skall kunna antas. På grund av bristen på mer konkretaregionalpolitiska medel ges olika former av informationsutbyte mellannäringsliv och myndigheter en framträdande roll i länsstyrelsensåtgärdsförslag. a. pekas på de fördelar som vore att vinna genom ettförverkligande av vissa av de förslag som framfördes i samarbetsutredningensbetänkande Företag och samhälle (SOU 1970:41). föreslår vidare enutveckling av företagareföreningarnas verksamhet. Såsom särskilt problematiskuppfattas den ökande förekomsten av mer rutinbetonade arbetstillfähen samtnäringslivets ensidighet i vissa delar av länet. I strävandena att skapa nya arbetstihfällengäller det i första hand att söka öka tillgången på kvalificerade arbeten. Ialltför stor utsträckning har målsättningsdiskussionen gällt vad manansett vara det behövliga antalet arbetstillfällen. Men ett minst lika stort -och ständigt växande problem är "kvalitetsaspekten" på utbudet avarbetstillfällen, dvs. att kunna ge lämplig sysselsättning åt t. ex. denvälutbildade ungdomen. Kan inte det problemet lösas inom resp. region blirföljden en utflyttning av de högre utbildade. Även om den totala folkmängdensamtidigt t.o.m. skulle öka genom t. ex. invandring är utvecklingen inteacceptabel. haren ökande andel av de mera kvalificeradearbetsuppgifterna inom industrin kommit att förläggas i storstadsområdena.Kraftfulla åtgärder bör vidtas för att bryta denna utveckling. Yrkesverksamhetsgraden för kvinnorär förhållandevis låg i länet. Denna arbetskraftsreserv bör riilvaratas. Föratt underlätta för dem att träda ut på arbetsmarknaden krävs förbättrademöjligheter till barntillsyn samt arbetsmarknadsutbildning. Den äldre och handikappadearbetskraftens arbetsmöjligheter ökas om arbetsmiljön utformas efter denenskilde individens behov. Behovet av skyddade arbetsplatser uppskattas för år1975 till 1 500 ( Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. uppgick antalet platser till ca 600). Den avsevärda invandringen medförvissa problem i form av anpassningssvårigheter samt ökade samhällskostnader.Uppenbart ställer det sig ur kommunalekonomisk synpunkt mera fördelaktigt att iökad omfattning satsa på den lokala arbetskraftresurs som t. ex. de giftahemmavarande kvinnorna utgör. Länsstyrelsensförslag om ökad differentiering av näringshvet, upprustning av vägnätet ochaktivering av kvinnorna på arbetsmarknaden mottas positivt av flertalet remissinstanser. i länet anser attpåståendet att inflyttningen av utländsk arbetskraft skulle vara ofördelaktigtfrån kommunalekonomisk synpunkt inte är underbyggt av fakta. menaratt samhällsekonomiska vinster kan förväntas t. ex. genom att deninflyttade arbetskraften har en gynnsam åldersstruktur samt att en stor del avutbildningskostnaderna för nämnda arbetskraft faher på de inflyttades hemländer.Katrineholms industriförening anför att västra inte kan klara sittarbetskraftsbehov utan invandring samt påpekar värdet av att tillskottet avutländsk arbetskraft har modifierat den förgubbning som har rått särskilt inomden tyngre industrin. och handelskammare finner detangeläget att åtgärder vidtas för att tillvarata den kvinnhgaarbetskraftsreserven men anser den utländska arbetskraften vara en omisthgtillgång. konstaterar att Eskilstunaindustrin ocksåunder perioder av konjunkturnedgång kan erbjuda väl kvalificeradearbetsuppgifter i en omfattning som är större än tillgången pä utbildadarbetskraft. Emellertid påpekas att brist föreligger på arbetstillfällen förpersoner med postgymnasial utbildning. anser att enundersökning av yttre och inre arbetsmiljöproblem kan visa att detta är enfaktor att räkna med när det gäher rekrytering av arbetskraft. Oxelösundskommun framhåller att en utbyggnad av hamnen i skulle förbättrabetingelserna för etablering av industriföretag. Åtgärder för att trygga serviceförsörjningen 1 finns enligtvad som framhålls i 1 ä n s p r o -grammet vissa områden med glesbygdsproblemdär olika socialpolitiska åtgärder bör vidtas. Länet har ett relativt tätt nät avserviceorter på olika service-utrustningsnivåer. Den pågåendebefolkningsomflyttningen från glesbygd och mindre orter riU större tätortermedverkar emellertid rill en koncentration av servicefunktionerna. Det ärangeläget att denna koncentration inte medför en alltför långtgående försämringav möjligheterna att nå olika serviceinrättningar. F. n. har samhället i ahmänhet små möjligheter att påverka BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 41 lokahseringen av butiker och annan kommersiell service.Genom förbättringar av vägnätet och åtgärder beträffande den kollektivatrafikens utformning kan man emellertid underlätta för människorna att nå serviceorterna. I länet finns enligt en karteringav glesbygdsbefolkningen som upprättats på grundval av folkräkninguppskattningsvis ca 12 000 personer som saknar möjlighet att med kollektivtrafik resa till kommuncentrum. Beträffande möjligheterna attföreta arbetsresor med kollektiva färdmedel till de större arbetsorterna ilänet konstateras att pendlingsmöjligheterna till centralorterna frånytterområdena i kommunerna är jämförelsevis goda. Kommunernassynpunkter avser främst vägförhållanden samt den kollektiva trafiken. Enligt uppfattning kan serviceproblemen tillstor del hänföras till kommunikationsfrågor, särskilt när det gäller problem avglesbygdskaraktär. Av denna anledning är en upprustning av vägnätet nödvändigför att förbättra servicemöjligheterna för befolkningen i länet. Dessutom finnsmöjlighet att förbättra de kollektiva kommunikationerna eller göra merspeciella insatser genom exempelvis färdtjänst, subventionerade taxiresor o. d.Ytterligare åtgärder av budskickningska-raktär kan i vissa fall vara lämphga. Förutsättningen för att mödrar medbarn i förskoleåldern skall kunna förvärvsarbeta utanför hemmet är attbarntillsynen kan ordnas. Beträffande serviceproblemen föråldringar framför följande allmänna förslag till lösning kommunvis inventering i de fallsådan inte redan har företagits av pensionräernas bostads- och socialaförhållanden för att underlätta organisationen av olika vård- ellerhjälpinsatser, organiserande av färdtjänst isamtliga kommuner, t. ex. subventionerade taxiresor för besök i kommuncentrumeller annan tätort (för åldringar och handikappade i glesbygd), organiserande av uppsökande serviceför budskickning o. d. t. ex. genom lantbrevbärare, för åldringar i glesbygd.Här kan också nämnas möjligheten till distribution av färdiglagad mat, utökning av hemsamaritservicen. Beträffande undervisningssektornunderstryker vikten av att åtminstone en ort inom länet utrustasmed samtliga utbildningsalternativ på gymnasienivå. En ytterligare utvidgningav gymnasiet i torde härvid ligga närmast till hands. På grund av def. n. dåliga förbindelserna mellan och får även enutvidgning av valmöjligheterna i ses som angelägen. För att sprida tillgången på vissannan statlig och service anser det angeläget att sökautvidga den ambulerande servicen (bokbussar, ambulerande arbetsförmedlingsombudetc.) till även andra servicefunktioner. Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Iremissyttrandena understryks framför allt behovet av att förbättra denkollektiva trafiken, såväl till kommuncentra från kommunens kransområden sommellan kommuncentra. protesterar mot de indragningar avservice som har skett inom den offentliga sektorn och önskar i ställetstatsmakternas stöd för att åstadkomma en förbättring av servicestrukturen ikommunen. B.4.5 Investeringarnas regionala fördelning Till grund för redovisningen ochprioriteringen av kommunernas/kommunblockens investeringsplaner för perioden1970-1975 ligger i huvudsak KELP 69. framhåller attinvesteringsprogrammen inom vissa sektorer avsevärt kan ha förändrats närriksdagen ska ta ställning till länsprogrammet. Vissa faktorer har påverkatlänsstyrelsens behandhng av materialet. Exempelvis anför attförhållandena ännu inte har stabiliserats i de kommuner som har nybildats ellerhar vidgats samt att kunskaperna om nuläget inom vissa verksamhetsområden ärotillräck-hga. anser emellertid att planeringsarbetet har medförten ökad inblick i den offentliga sektorns investeringsbehov. I tabell B.4:1 redovisas isammandrag primärkommunernas och investeringsbehov samtbostadsbyggnadsbehovet enhgt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen.Primärkommunernas behov har fördelats på huvudtitlar enligt K-planen. Underrubriken övrigt ingår gator och vägar (titel 31), hamnförvaltning (titel 41),nykterhetsvård (titel 74) m. m. Gemensamt för dessa investeringsslag är attnågon egentlig sektorsplanering i allmänhet inte förekommer varken på detregionala eller centrala planet. Samtliga kommunala investeringar ingår inte idetta sammandrag. Exempelvis upptas inte exploateringsinvesteringar ianslutning till bostadsbyggandet i redovisningen. Vidare har tagits med endastprojekt som har kostnadsberäknats till . För kommunblockslänet uppgår deprimärkommunala investeringsbehoven till omkring 702 milj. kr. och delandstingskommunala till ca 270 milj. kr. Bostadsbyggnadsbehovet i de kommunersom upprättar kommunala bostadsbyggnadsprogram anges till 17 647 lägenheter.Enligt länsbostadsnämndens bedömningar uppgår bostadsbyggnadsbehovet i helalänet till 18 200 lägenheter. Totalt för kommunblockslänet fallerca av de primärkommunala investeringsbehoven på huvudritlarna 3 (byggnads-och planväsen, gatu-och parkförvaltning, sport och friluftsliv), 5 (industriehverksamhet) och 6 (undervisning och annan kulturell verksamhet). Kommunerna/kommunblocken redovisarvarierande investeringsbehov inom de olika huvudtitlarna. kommunblockhar exempelvis angett att av blockets investeringsbehov faller påhuvudtitel 3 medan motsvarande andel för kommunblock är . investeringar domineras av den fortsattautbyggnaden av BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 43 i , vilket harkostnadsberäknats till 166 milj. kr. Ett flertalremissinstanser framhåller att det redovisade investeringsmaterialet delvis ärföråldrat samt att kommunsammanläggningarna har orsakat en viss osäkerhetbeträffande kostnaderna för de planerade investeringarna. Länsorganen har i de sektoriellaprioriteringarna tillämpat regehi att till prioritetsgrupperna I, 11 och IIIhänföra resp. 60, 20 och av investeringsbehoven. Vid prioritering avbostäder och brandförsvar har andra ramar använts. Bostadsbyggnadsbehovet harprioriterats med utgångspunkt års ram. Investeringsbehovet inombrandförsvaret har bedömts som mycket angeläget och sålunda har samtligaprojekt förts till prioritetsgrupp I. Till grund för länsstyrelsensregionalpolitiska prioritering har legat dels de sektoriella prioriteringarna,dels målsättningarna i länsplanering 1967 samt länsprogram 1970. länsorgans prioritering accepterats efter vissa korrigeringar av övrigaicke sektorsprioriterade investeringar. betonar attprioriteringarna syftar till att ge den allmänna inriktningen avfördelningsbeslut för perioden 19701975. Vid den regionalpohtiskaprioriteringen har inte ansett sig kunna utgå från de enskildaprojekten. Skälen härför anges vara bl. a. de begränsningar som finns hosnuvarande medel för styrning och samordning samt den kommunalasjälvbestämmanderätten. har i stället angetten ram för fördelningen av investeringsbehoven (exkl.exploateringsinvesteringar) på regioner och prioritetsgrupper. Utfallet av den regionalpolitiskaprioriteringen åskådliggörs i form av cirkeldiagram i figurerna B.4:l ochB.4:2. Cirklarnas ytor är proportionella mot de redovisade bostadsbyggnads-resp. investeringsbehoven. kommunanser att prioriteringarna bör kompletteras med en nulägesinventering.Därutöver bör programmen justeras såtillvida att investeringsramarna inte knytstill speciella projekt, utan till ramar som senare preciseras. Eskilstunakommun understryker att utvecklingen inte bör försvåras genom byråkratiskbindning av enskilda investeringsobjekt. Prop.1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. UO o o v T-H o O I *N -H o o ro r-- O "er. *0 rofvl csl 00 Tt ro VO »-H »00'Tj-rorovö'<rooor-uoOo\roooro (N UO -H uouoOr--'o>ooouo rovorOTTONrirjo OfNfN'ONsorfTt OOOuor-JOrOuoO rOO*.000"OfNO 'OTfWop-OJO» rotr-HVDrororo I I I I I I I I OOOOOuoO OUOUOP-(N(N rorsrN*o*OTj-(Nuo oor-rofstvoooo ro UO rr (N -H I I I I I I I cor-00(Nrououo Ti-roTj--HOOrTt ro o - ro ro o 00 o o I r I in O I o m I r» .s ä tsM t: S 00:3 .S c ii Ud > w un Li. ng, rätt tning o lanväsE Iinikati amhet x; 0 "S iltnii rvali ch p mmi erks 00 " .=, >i2 ° S > 'c T) j; :0 *- _ .7» entralf astlghe yggnad ämnar idustrii nderv ocialv äiso- ( 05"S i E*-iOfNrOTj-uoi>-oo Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 Figur B.4:l Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas bostadsbyggnadsbehov för , antallägenheter. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Figur B.4:2 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas investeringsbehov för perloden , mlljontalskr. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 47 B.5.1 Synpunkter på uppläggningen avplaneringsverksamheten Länsstyrelsenslokaliseringspolitiska målsättning för länet, som uttrycktes redan ilänsplanering 1967, är att expansionsförutsättningarna i samtliga delar avlänet skall tihvaratas. Bland annat därför pågår , medlänsstyrelsen som huvudman, en integrerad regional planering, innehåhandeförsök att belysa villkor för och konsekvenser av olika lokaliseringspolitiskamålsättningar och med ambitioner att åstadkomma en inrimare samverkan mellanden ekonomiska och den fysiska delen av planeringen inom länet. En av huvudpunkterna i uppdraget att utformalänsprogrammen är en klassificering av kommunblocken i enlighet med ianvisningarna skisserat system. finner att en sådanklassificering är värdefull och övervägande positiv, men anför attklassificeringen inte får bli så fast utformad, att utrymme inte ges för ettagerande med hänsyn till det faktiska händelseförloppet. Ett centralt inslag iklassificeringen är skapandet av regioner, som kan fungera som alternativ tillstorstadsområden. Härvid framhåller betydelsen av att de åtgärdersom erfordras för att nå ett sådant resultat ges en klar precisering ochkonkretisering i ett riksomfattande regionalpolitiskt handlingsprogram. Denprioritering som måste hgga i en sådan precisering får emellertid inte innebäraatt kommunblock, som inte inryms i ett aktivt klassificeringssystem undan-drasmöjligheten att tillgodogöra sig befintliga expansionsförutsättningar. Sådanakommunblock skall enhgt anvisningarna för länsprogrammens upprättande föras tihkategorin övriga orter. anser att den benämningen är olyckligtvald och föreslår i stället benämningen lokala centra, som bättre anger berördakommunblocks roll i länens ortssystem. framhåller vidare attett storstadsalternativ borde omfatta en större region, innehållande en ellerett par kärnorter, flera omkringliggande till dessa funktionellt anknutna orterför exempelvis den industriella verksamhet, som nödvändigtvis inte behöver varalokahserad till kärnorten. En alltför stark koncentration av utbyggnaden inomstorstadsaltemativen kan leda till "storstadsproblem", om än på enlägre nivå. Denna problematik har sin grund i att planeringen är upplagd medkommunblocket som planeringsenhet. Det har emellertid i praktiken visat sig attkommunblocken inte utgör de mest lämpliga byggstenarna i den regionalaplaneringen. Mest markerat har detta framstått i storstadsregionerna,där man arbetat med planeringsregioner omfattande flerakommunblock. Även i andra delar av landet visar det sig emellertid alltmerbehövligt att arbeta med större planeringsregioner än kommunblock eftersom defunktionella sambanden sträcker sig över de nuvarande kommunblocksgränserna. Mot bakgrund av de erfarenheter som har vunnits genomarbetet med Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. lokaliseringsfrågor och genom den pågående integreraderegionala planeringen i länet fäster uppmärksamheten på attfrågan om samhällets medel för påverkan vid etablering och utbyggnad av skildaaktiviteter bör ägnas ett vidgat intresse. Detta kan exempelvis ske i sambandmed den mera konkreta diskussion om utformningen av en fysisk riksplanering,som kan förväntas bli aktuell under innevarande höst. B.5.2 Utgångspunkter för programformuleringen Av länsprogrammet framgår att enhgtprognos 2 i länsplanering 1967 folkmängden 1980 skulle uppgå till ca426 000 personer, vilket innebär en ökning med 57 000 personer. Vid länsstyrelsensställningstagande till lämplig lokaliserings-politisk målsättning för länetansågs följande förutsättningar skapa underlag för möjligheter till enkraftigare befolkningstillväxt än prognos 2 den centrala delen av länet utgörlandets fjärde stadsregion med två av landets nio största städer. länet ligger i ett frånlandtransportekonomisk synpunkt fördelaktigt läge i vårt land och genom hamneni erbjuds utmärkta sjöförbindelser med andra länder. Under1970-talet färdigställs fyrfihg motorväg genom den centrala delen av länet. tillförslänet åtskilhga serviceanläggningar av utomordentligt storlokaliseringspolitisk betydelse exempelvis teknisk högskola, universitetsfilial,medicinsk utbildningsenhet vid ett regionsjukhus under stark uppbyggnad samtlärarhögskola.