prop · FV0329 · 1972-12-31 00:00:00 — Mot en ordning med etttillsättningsförfarande av det för universiteten normala slaget talar å andrasidan att de aktuella tjänsterna spänner över vida områden, vilket försvårarrelativa bedömningar av kompetenser. Dessa svårigheter synes vara lättare förstyrelsen att bemästra än för en fakultet, i synnerhet om styrelsenkompletteras med sakkunniga. Andra instanser UKÄ och flera universitets- ochhögskolemyndigheter, statens råd för samhällsforskning, och hävdar,med något skiftande konkreta förslag, att tillsättningsförfarandet så långt möjhgtbör anpassas till det vid universiteten gängse. Exempelvis framhållerkonsistoriet vid i att det skulle kunna äventyrainstitutets ställning om kraven på vetenskaplig kompetens åsidosattes genomatt bedömningen av denna kompetens inte sker på samma sätt som viduniversiteten. UKÄ föreslår att institutets styrelse, innan förslag avges till Kungl.Maj; t, från samhällsvetenskapliga fakulteten vid i inhämta dels förslag till sakkunniga i universitetsstadgans ordning, delsyttrande till grund för styrelsens slutliga ställningstagande. anser attnyssnämnda fakultet skall utse sakkunniga och avge tjänsteförslag tillinstitutets styrelse. När det gäller den verkställande ledningen av institutettillstyrker kommitténs förslag att enföreståndare skall utses inom institutet men anser att även andratjänstinnehavare än professorer bör komma i fråga för föreståndar-uppdrag. Bl.a. lärarråden vid socialhögskolorna i och , , socialutredningen, , TCO samt Svenska arbetsgivareföreningenoch ifrågasätter det ändamålsenliga i att innehavarenav en forskartjänst fungerar som chef för institutet och för framtanken på en särskild administrativ chefstjänst. Kommitténs ställningstagande att ingen institutionaliseradrådgivande nämnd av det slag som funnits vid institutet förarbetsmarknadsfrågor lämnasi huvudsak utan erinran i yttrandena. Förslaget om ett institutskollegium som beslutande organunder styrelsen mottas positivt av bl. a. UKÄ, institutet förarbetsmarknadsfrågor, LO, TCO och SFS. Frågan om central myndighet för institutet berörs endastav ett fåtal remissinstanser. Statskontoret liksom vissa universitetsmyndigheter anseratt institutet på samma sätt som andra likartade institut bör ståunder UKÄ:s tillsyn. framhåller att styrelsen medrepresentation för arbetsmarknadens parter och berörda organ inom denoffentliga sektorn kommer att väl representera avnämarnas intressen. Detär därför väsentligt att UKÄ:s beredning av ärenden som rör den sociala forsk ningens inriktning och därmed sammanhängande frågor om anslags disposition endast kommer att avse rent principiella ställningstaganden. anser att detfinns starka skäl för att institutet förs över till . 2.5Institutets resurser och utbyggnad ändring 1972/7.1 -f 738 000 -f- 25 000 -1- 10 000 -f 105 000 -t- 52 000 -h 93 000 -1- 20 000 -f 961 000 ' Exkl.400 000 kr. Kommitténräknar med följande slag av resurser för institutets verksamhet: basresurser,finansierade över institutets egna riksstatanslag, vilka kan användas dels basorganisation, dels till köp av vissa externa tjänster, t. ex. statistiskexpertis, forskningsråds-och fondfinansierad resursförstärkning, vilken bl. a. kan ta formen av en tillbasorganisationen nära anknuten resursförstärkning för visst avgränsat ändamåleller etablerandet av särskilda projektgrupper eller köp av externa tjänster, uppdragsfinansieradresursförstärkning, vilken kan ta liknande former som en förstärkning via råds-eller fondmedel. Härtillkommer i vissa fall: betalningfrån utomstående intressenter för institutets medverkan i utbildning samt betalningför institutets informations- och servicetjänster. Kommitténhar ingående diskuterat avvägningen mellan å ena sidan institutets egnabasresurser, å andra sidan resurser kanaliserade via beställare avuppdragsforskning och via forskningsråd, fonder etc. Kommittén anser detväsentligt att institutet ges en tillräcklig egen kapacitet för forskning, delsdärför att en grundläggande teori- och metodutvecklande forskning ärangelägen, dels därför att institutets möjHgheter att till råds- och uppdragsfinansieradforskning i hög grad kommer att bli beroende av dess baskapacitet. Medforskningsrådsmedel eller uppdragsmedel kan institutet antingen förvisst ändamål etablera resurser i nära anknytning till basorganisationen ellerbygga upp särskilda projektgrupper. I flertalet faU torde projektgruppernakomma att etableras på institutsorten, men det bör inte vara uteslutet attprojektgrupper under institutet tillkommer även på andra orter. Kommitténförordar att personalen vid förs över tilldet nya institutet utan förändringar i fråga om ställning och arbetsuppgifter.Dock bör tjänsten som föreståndare förändras till en professur iarbetsmarknadsforskning. Härtill kommer den enligt tidigare beslut inrättadeprofessuren i socialpolitik. Debåda professurerna bör forskningsmässigt i första hand inriktas mot makroproblem.De båda innehavarnas forskningsinriktningar bör vara sådana att de kompletterarvarandra. Tjänstinnehavarna bör sålunda om möjligt inte företräda sammadisciplin. Kommitténföreslår att professorn i arbetsmarknadsforskning liksom professorn isocialpolitik skall tiUhöra samhällsvetenskapliga fakulteten vid universiteteti . De båda professorerna bör vara examina-torer vid ide ämnen inom vilka de har sin vetenskapliga grundkompetens. För att institutetskall få nödvändiga basresurser för forskning om metoder för socialt arbete ochom modeller för utvärdering av sociala insatser föreslår kommittén att den 1juli 1972 inrättas ytterligare en professur i socialpolitik, inriktad på mikrobetonadefrågeställningar, inkl. åtgärds- och behandlingsforskning. Inom detarbetsmarknadspolitiska området föreslås en samtidig förstärkning genominrättande av en tjänst som biträdande professor med inriktning påutvärderingsproblem inom det arbetsmarknadspolitiska området. Kommitténföreslår också från samma tidpunkt en tjänst som biträdande professor medinriktning på forskning rörande välfärdsfrågor, levnadsnivå och låginkomstproblem. Genominrättandet av här nämnda tjänster får.institutet en stab av fasta medarbetaresom kan utgöra grunden för ett framgångsrikt arbete på det socialaforskningsfältet. Det innebär dock inte att institutet kan betraktas somfärdigutbyggt. Flera högre tjänster bör inrättas, men formerna för anknytningav forskare till institutet bör kunna variera från fall till fall. Kommittén anser detviktigt att institutet får en så flexibel organisation som möjligt, med möjhghetatt korttidsanställa medarbetare för särskilda uppdrag eller för att startaprojektgrupper på nya forskningsområden. Kommittén föreslår att /. (föreslagna utgifter om . minskade medberäknade inkomster av uppdragsforskning om .) tas upp under ettsärskilt reservationsanslag benämnt och utvecklingsarbete m. m. Från detta anslag bör bestridaskostnader för bl. projektgrupper.Institutet föreslås få rätt att inrätta extra tjänst som biträdande professorunder anslaget. Vid institutet finns f. n.en forskarassistenttjänst. Kommittén föreslår att ytterligare tvåforskarassistenttjänster inrättas /73. Vidare föreslås attinstitutet tillförs och sammanlagt 132 000kr. för biträdespersonal nämnda budgetår. Kommitténsförslag för /73 innebär att institutets sammanlagda anslagskulle uppgå till . mot för innevarande budgetår anvisade 830 000kr. Kommittén räknar därutöver med ett ökat resursbehov av ca . förvart och ett av budgetåren 1973/741975/76. Kommittén berör också någotfrågan om den fortsatta utbyggnaden av institutet. För attarbetsmarknadsforskningen skall breddas till att omfatta inte enbart ekonomiskaaspekter föreslås att en tjänst med inriktning mot arbetssociologi inrättasvid institutet. Även behandlingsforskning med inriktning mot ohka särgrupper isamhället bör få prioritet, men det bör ankomma på institutets ledning att tadefinitiv ställning till vilka forskartjänster som bör bli aktuella. Kommitténframhåller vidare vikten av att institutet nära samarbetar med myndigheter ochövriga organisationer som arbetar med arbetsmarknadsfrågor med socialpolitik,exempelvis genom ett visst utbyte av personal mellan institutet och övrigaorgan. Kommitténpåpekar att det , när uppdragsforskningen vid institutet har nått enviss omfattning, kan bli aktuellt att inrätta en tjänst för forskaradministrativauppgifter. För att administrera institutets egen utbildningsverksamhet kan detäven komma att behövas en utbildningsledare. För att handha institutetsdokumentationsservice, som är avsedd att betjäna både institutets egna forskareoch olika avnämare, kommer en tjänst som bibliotekarie att behövas. Kommittén har ävenundersökt om befintliga tjänster eller andra resurser inom det socialpolitiskaområdet bör föras över till det nya institutet. I första hand har frågan om enöverföring av professuren i kriminologi vid i . Kommittén har emellertid intagit ståndpunkten att institutet iförsta hand bör etablera en nära samverkan med olika befintliga institutioneroch forskare utan att några överföringar nu kommer till stånd. Organisationskommitténsförslag till utbyggnad av institutet för /73 tillstyrks ellerförklaras vara otillräckhgt av de remissinstanser som berört frågan. UKÄanser mot bakgrund av institutets omfattande uppgifter att starka skäl talarför en utbyggnad av institutets basorganisation i den att deav kommittén föreslagna resurserna får betraktas som ett minimum om institutetskall kunna fungera enhgt statsmakternas intentioner. LO kan accepterakommitténs dimensioneringsförslag endast som en utgångspunkt men förutsätter enkraftig tillväxt inom . LO framhåller att om institutets styrelseöver huvud skall fylla uppgiften att prioritera forskningsprojekt måste enbasorganisation av inte alltför små dimensioner stå till förfogande. SACOframhåller att när två underförsörjda områden förs till ett gemensamtforskningsinstitut blir kraven på en snabb resurstillväxt särskilt stora. TCOanser att, om institutet skall kunna spela den avsedda rollen, de föreslagnaresurserna är ett knappast acceptabelt minimum. STU finner väsentligt störreresurser och en snabbare utbyggnadstakt än vad som föreslagits nödvändiga ominstitutet i rimlig omfattning skall kunna tillgodose de mest trängandebehoven. Liknande synpunkter anförs av statens invandrarverk, statens institutför företagsutveckling, och . Bl.a. AMS, . och tillstyrker en utbyggnad av institutet i huvudsak enligt förslaget.Svenska landstingsförbundet hälsar med tillfredsställelse den föreslagnaresursförstärkningen. Vadgäller de för den första utbyggnadsetappen föreslagna enskilda högre tjänsternaframstår de för UKÄ som väl motiverade. Om av rekryteringsskäl inrättandet avtjänsterna bedöms böra uppskjutas bör enligt UKÄ beslut om inrättande fattas . TCO, som delar kommitténsuppfattning att de första professurerna i socialpolitik resp.arbetsmarknadsforskning bör inriktas mot makro-betonade frågeställningar, anserdet liksom kommittén angeläget att en professur i socialpolitik med inriktningpå mikrobetonade frågor inrättas den 1 juh 1972. TCO föreslår vidare att tvåtjänster med inriktning på utvärderingsproblem inrättas, en inom vartdera av dearbetsmarknadspolitiska och socialpohtiska områdena. TCO föreslår vidare attden av kommittén antydda professuren i arbetssociologi inrättas redan den 1juli 1972. TCO betonar slutligen vikten av att ett tillräckligt antal lägre forskartjänster,förslagsvis som forskarassistent, inrättas och framhåller att institutetdärutöver bör ha möjligt att för längre eller arvodesanställaforskare. ser de av kommitténföreslagna tjänsterna som ett minimum för att institutet skaU kunna fungeraunder ett uppbyggnadsskede. Med hänsyn till önskemålet om balans mellan denarbetsmarknadspolitiska och den socialpohtiska forskningen föreslår atttjänsten med inriktning på utvärderingsproblem främst på det arbetsmarknadspohtiskaområdet bhr en professur och inte som kommittén föreslagit en tjänst sombiträdande professor. hälsar med största tillfredsställelsekommitténs förslag om en professur i socialpolitik med inriktning på mikrobetonadefrågeställningar fr. o. m. den och ser det som synnerligenangeläget att detta förslag genomförs. ser med hänsyn till behovet av forskning iföretagsdemokratifrågor förslaget om en forskartjänst i arbetssociologi sommycket tillfredsställande. ifrågasätter ominte flera forskartjänster under professorsnivån bör inrättas än vad kommitténföreslagit. AMS och LObetonar båda vikten av att man till institutet söker rekrytera personer medpraktisk erfarenhet av arbetsmarknadsfrågor och socialpolitiska frågor. I bådayttrandena förordas också ett visst utbyte av personal mellan institutet ochberörda myndigheter och organisationer. a. AMS, , , socialutredningen, LO och TCO betonar viktenav att institutet får administrativ personal i tillräcklig omfattning. TCOanser att såväl en kvalificerad handläggartjänst som de föreslagna tjänsternasom utbildningsledare och bibUotekarie eller dokumentalist bör inrättas redanden . Lärarråden vid socialhögskolorna i och anserockså att en utbildningsledartjänst bör tillkomma /Ti.SACO, som stryker under vikten av resurser för dokumentations- ochbiblioteksverksamhet samt för publicering, ifrågasätter om en utbildningsledartjänstbör inrättas vid institutet. Organisationen anser det lämpligare att dennebefattningshavares tänkta uppgifter fördelas mellan forskare och administrativpersonal. Den ifrågasatta överföringen av professuren i kriminologivid i till institutet avvisas av bl. a 1956 årsklientelundersökning rörande ungdomsbrottslingar, samarbetsorganet föråtgärder mot ungdomsbrottsligheten och kommittén för kriminologisk behandlingsforskning,medan anser att det är angeläget attbeakta möjligheterna av ett överförande av professuren i samband med att enupprustning av den kriminologiska forskningen blir aktuell. I enlighet med beslut av statsmakterna (prop.1971: 141, UbU 1971: 32, rskr 1971: 348) har ett forskninginrättats genom ombildning av institutet förarbetsmarknadsfrågor. Till institutet har knutits en inrättadprofessur i socialpolitik (prop. 1971: 36, UbU 1971: II, rskr 1971: 136). den17 meddelat provisorisk instruktion för det nya institutet. Enligt1971 års beslut skaU institutets verksamhet omfatta dels socialpolitisk, dels arbetsmarknadspolitiskforskning, dock inte forskning rörande egentlig hälso- och sjukvård.Institutet skall bedriva målinriktad forskning rörande sociala frågor ocharbetsmarknadsfrågor, verka för samordning av sådan forskning samt medverka iutbildning som anordnas av universitet och högskolor m. fl. Institutet stårunder UKÄ:s inseende och leds av en styrelse som i huvudsak består avföreträdare för arbetsmarknadens parter och för berörda myndigheter och organinom den offentliga sektorn. I prop.1971: 141 (s. 3) anmälde jag att jag ämnade återkomma till frågorna om det nyainstitutets verksamhet fr. o. m. /73 och om dess resurser förnämnda budgetår efter att ha tagit del av remissyttrandena över betänkandet (DsU 1971: 4) Mål och riktlinjer för verksamheten vid ett , avgivet av en för ändamålet tillkallad organisationskommitté (U1971: 2). Förutsättningar föreligger nu att ta upp dessa frågor. Fråganom förhållandet mellan den socialpolitiskt och den arbetsmarknadspolitisktinriktade forskningen i institutets verksamhet har i remissyttrandena tagitsupp från skilda utgångspunkter. har betonat attarbetsmarknadsfrågorna och de socialpolitiska frågorna är lika viktiga. a.UKÄ, LO, TCO, och hargivit uttryck för uppfattningen att arbetsmarknadsforskningen eftersatts ikommitténs förslag och strukit under att denna forskning inte får bliunderordnad den socialpolitiska forskningen. De har mot denna bakgrundföreslagit att institutets namn ändras till »» e. d. , , statistiska centralbyrånm. har å andra sidan framhållit att de socialpolitiska frågorna bör ges enstarkare ställning inom institutet än vad organisationskommitténs förslaginnebär. Föregen del vill jag erinra om att en av utgångspunkterna för om-bildningen till ett forskning var som också organisationskommittén framhållit värdet av att i forskningenkunna belysa ohka problem från såväl arbetsmarknadspolitiska somsocialpolitiska utgångspunkter (jfr prop. 1971: 36 s. 35 f.). Det finnsanledning att i anslutning till de redovisade remissynpunkterna stryka undervikten av att den arbetsmarknadspolitiska och den socialpolitiska forskningeninte betraktas som två separata delar av institutets verksamhet. Det är tvärtomväsentligt att institutets ledning har sin uppmärksamhet riktad påmöjligheterna att i forskningen integrera arbetsmarknadspolitiska ochsocialpolitiska aspekter. kommer rimligen forskningsprojekt och forskar- tjänstervid institutet ofta att ha sin tyngdpunkt på ettdera av de två områdena. Jagfinner det i dagens läge naturligt att den fortsatta utbyggnaden av institutetinriktas på en i stort sett jämn fördelning av resurser mellan den arbetsmarknadspohtisktoch den socialpolitiskt inriktade forskningen. Med hänsyn till att institutetsbenämning bör vara praktiskt hanterlig finner jag emellertid inte skäl attföreslå att dess namn ändras. harförordat att institutet med sina egna basresurser väsentligen skall bedrivagrundläggande forskning, inriktad på teori- och metodutveckling. Dennauppfattning delas av bl. a. UKÄ, , TCO och SFS. Andra instanser åter, bl.a. . , och ,betonar vikten av att institutets forskning inriktas mot praktiskatillämpningar. 1971: 141 (s. 3)uttalade jag att det är naturhgt att institutets forskningsinsatserkoncentreras på forskning som är inriktad på praktiska tillämpningar. De iremissyttrandena framförda synpunkterna ger mig inte anledning till ändratställningstagande i denna fråga. Jag vill något utveckla skälen härför. Enutredningsgrupp inom samarbetskommittén för social forskning har gjort enkartläggning av omfattningen och fördelningen av resurserna för forsknings-och utvecklingsarbete inom den sociala sektorn. Vissa preliminära uppgifterfrån kartläggningen har redovisats i det föregående. Dessa uppgifter visar bl.a. att en relativt omfattande forskning med anknytning till olikasocialpolitiska tillämpningsområden bedrivs vid universitet och högskolor medresurser som inte tillhör dessas basorganisation. Endast i begränsad omfattningär det här fråga om uppdragsforskning. I flertalet fall har resurserna i frågaanvisats som rent forskningsstöd. Självfalletär det i de senare fallen inte generellt fråga om forskning utantillämpningsvärde. Det är emellertid enligt min mening också mot bakgrund avatt universitetsforskningens tyngdpunkt ligger på grundforskning rimligt attutgå från att den forskning som är mera inriktad på behov inom den statliga ochkommunala verksamheten på det sociala området f. n. utgör en relativt begränsaddel av de samlade forskningsinsatserna med anknytning till detta område. Det äri detta perspektiv som man bör se tillkomsten av . bör enhgt min uppfattning ses som ett tillskott till denbefintliga forskningsorganisationen, motiverat av behovet av en ökad inriktningav den sociala forskningen på problem med direkt anknytning till social- ocharbetsmarknadspolitiken. Detta bör kunna tillgodoses genom att institutet ikontakt med berörda myndigheter skapar sig en uppfattning om behoven avforskningsinsatser och på grundval härav dels bedriver egen forskning,inbegripet uppdragsforskning, dels förmedlar forskningsuppdrag till och påolika sätt sam- verkarmed andra institutioner. En väsentlig förutsättning för att insatserna skallkoncentreras på forskning som är inriktad på praktiska till-lämpningar ärenligt min uppfattning att avnämarna i första hand närmast berördamyndigheter och organisationer har ett avgörande inflytande över inriktningenav institutets verksamhet. En grund för sådant inflytande är representation iinstitutets styrelse. Väsentligt är också att de berörda myndigheterna genomforskningsuppdrag utnyttjar de möjligheter institutet erbjuder. Detsagda utesluter inte att institutet kan spela en väsentlig roll även när detgäller grundläggande forskning. Men det bör då som organisationskommitténoch flera remissinstanser ansett vara fråga om forskning inriktad på teori-och metodutveckhng av betydelse för möjligheterna att genomföra mera tillämpningsinriktadeprojekt och också av betydelse för forskarutbildningen. Särskilt bör institutetkunna spela en roll i fråga om problem som med hänsyn till sintvärvetenskapliga karaktär med fördel inordnas i en projektorienteradorganisation av det slag som institutet naturligen erbjuder. som åtskilliga remissinstanser har pekat på ett stortantal problemområden där forskningsinsatser framstår som angelägna. Därmedföreligger ett värdefullt underlag för fortsatta överväganden rörande dennärmare inriktningen av institutets forskning. som i huvudsakbestår av avnämare inom de socialpolitiska och arbetsmarknadspolitiska områdenaär enligt min uppfattning väl lämpad att göra de avvägningar som fordras närdet gäller val av forskningsprojekt för institutet. Jag finner därför ilikhet med bl. a. UKÄ övervägande skäl tala för att statsmakterna endastanger den huvudsakliga inriktningen av de högre forskartjänster som knyts tillinstitutet. Givetvis kan därutöver uttalanden från statsmakternas sida bhaktuella i samband med den årliga prövningen av frågan om anslag till institutet.Inom de angivna ramarna bör emellertid styrelsen ha stor frihet att utnyttjatillgängliga resurser såväl de som tillhör institutets basorganisation somresurser som tillkommer genom forskningsuppdrag och sålunda bestämmaverksamhetens närmare inriktning. Institutetskall som nämnts också verka för samordning av den arbetsmarknads- ochsocialpolitiska forskningen i landet. Ett väsentligt led i denna samordning harjag redan berört, nämligen den roll institutet bör kunna spela som förmedlareav forskningsuppdrag till andra institutioner. Det förhållandet att institutettäcker ett mycket brett forskningsfält innebär att samverkan och diskussionerom gränsdragningar mellan institutet och andra institutioner och inrättningar bhrett naturligt och nödvändigt inslag i verksamheten. Som organisationskommitténoch flera remissinstanser framhållit bör institutets samordningsfunktion inteinnebära att det har någon överordnad ställning i förhållande till andra myndigheterm. Målet bör vara att i praktisk sam- verkanmellan berörda parter åstadkomma ett så effektivt utnyttjande som möjhgt av desamlade resurserna för social- och arbetsmarknadspolitisk forskning. Jag villi sammanhanget nämna att hithörande frågor kan komma att aktualiseras genom detförslag om formerna för prioritering och medelsfördelning m. m. avseendeforskning och utveck-hngsarbete inom den sociala sektorn som den nämndautredningsgruppen inom samarbetskommittén för social forskning väntas läggafram . Som organisationskommitténberört har sambandet mellan forskning och reformer på det sociala områdethittills varit begränsat. Jag ser det bl. a. mot denna bakgrund som ettnaturligt och väsentligt led i institutets samordningsfunktion att det verkarför att erfarenheter och rön från den social- och arbetsmarknadspolitiskaforskningen förs ut och nyttiggörs i reformarbetet. Institutet bör därför ienlighet med kommitténs förslag fullgöra dokumentations-, informations- ochserviceuppgifter inom sitt område inom ramen för tillgängliga resurser. Detbör vidare som jag berörde i prop. 1971: 141 (s. 4) medverka i utbildningoch även härigenom bidra till att resultat av den sociala forskningen omsätts ipraktisk tillämpning. I likhet med de flestaremissinstanser som uttalat sig i frågan anser jag att institutets insatser påutbildningsområdet bör koncentreras på forskarutbildning. Beträffande annanutbildning, bl. a. grundläggande utbildning vid samhällsvetcnskaphg fakultetoch vid socialhögskola, bör institutet kunna medverka vid uppläggning avstudieplaner och kurser etc. Inte heller när det gäller forskarutbildning börenligt min mening institutet anordna egen utbildning.