prop · FV0357 · 1972-12-31 00:00:00 — De sammanlagda kostnaderna för naturligt uran och nämnda tjänsterför svenska kraftreaktorer beräknas enligt följande (i milj. Vid beräkningen har uranpriset i enlighet med CDL:sbedömningar av den internationella prisutvecklingen satts till 7 $ per Ibunder och 8 $ per Ib . Mot den angivna bakgrunden framhålls i promemorian att detutgör en viktig energipolitisk uppgift att pröva vilka krav i fråga om försörjningstrygghetsom bör stäUas på kärnkraften och hur dessa krav skall tillgodoses.Kärnkraftens introduktion innebär att vårt redan nu stora importberoende påenergiområdet får en delvis ny karaktär. Bränsleförsörjningen för kärnkraft ärlångt mera komplicerad än för annan energiproduktion. De anläggningar som krävsför flertalet processer inom bränslecykeln ställer således stora krav i frågaom kapitalinsats och tekniskt utvecklingsarbete. Tiden för utveckling,projektering och uppförande av dessa anläggningar är lång. Möjligheterna attsnabbt anpassa utbud tUl efterfrågan är i motsvarande m.ån begränsade. Dennabristande flexibUitet hos marknaden förstärks av att handeln med material ochtjänster inom bränslecykeln är kringgärdad av olika slags restriktioner, somytterst grundas på säkerhetspolitiska hänsyn. Påtagligast är detta i fråga omdet led nämligen anrikning som för del är avgörande frånförsörjningssynpunkt. Anrikningen utgör således alltjämt i praktiken ettstormaktsmonopol. I promemorian framhålls att staten måste särskiltuppmärksamma beroendeproblemet inom kärnbränslesektorn. Prop.1972: 57 12 varamöjligt och heller inte nödvändigt för att tiUgodose försörjningstryggheten att åstadkonuna en minskning av beroendet under den närmaste tioårsperioden.Efter hand som kärakraftens betydelse för energiproduktionen ökar kan detemellertid visa sig önskvärt att uppnå en viss grad av kontroll eller inflytandeöver landets försörjning med kärnbränsle. Eftersom investeringar och andraåtgärder inom käm-bränsleområdet ställer stora krav på långsiktig planering börarbetet med att utforma ett handlingsprogram på detta område inledas . Föratt skapa underlag för ett sådant handlingsprogram analyseras i promemorianolika möjligheter att tillgodose framtida behov inom de viktigasteleden av kärnbränsleförsörjningen. Behovenav naturligt uran måste täckas genom import. Den ordning förkraftföretagens uranköp som tillämpats innebär att företagenupphandlar var för sig. I nuvarande överskottssituation på uran torde relativtkortsiktiga avtal bedömas som kommersiellt mest fördelaktiga. Enligtpromemorian kan det emellertid fömtses att marknadssituationen kommer attändras i och med den starkt ökande efterfrågan . Förvarje land som i likhet med satsat på kämkraft i stor skala blir det enfråga av största vikt att se till att de egna behoven kan täckas på ett sättsom innebär en rimlig avvägning mellan försörjningstrygghet och ekonomi. Ipromemorian framhålls att korttidsköp av samma slag som till-lämpas skaparstor känslighet för prisstegringar vid uranknapphet. I mer extrema bristlägenskulle det t. o. m. kunna bli svårt att på den öppna marknaden över huvuduppbringa större urankvantiteter. Trots risken härför kommer det sannolikt attvisa sig rimligt att även på lång sikt täcka viss del av importbehovet genomkorttidsköp. Långtidskontrakt,som f. n. torde kunna slutas för perioder upp till , erbjuder köparenviss trygghet mot prisfluktuationer och knapphet, däremot inte mot pohtiskastörningar i säljarlandet. En möjlighet som även i detta hänseende erbjudergod säkerhet är inköp för lagring, som i princip ger försörjningstrygghet avsamma slag som inhemsk produktion. En kombination av flera av dessaimportmetoder kan enligt promemorian komma att visa sig lämplig, bl. a. genomatt en viss utjämning av risker kan uppnås. Utjämningen bör ske genom attinköpen fördelas såväl i tiden dvs. på kort- och långtidskontrakt somgeografiskt. Ipromemorian framhålls att en försörjnmgsstrategi på uranupphand-lingsområdetmåste omfatta hela landets behov och att den förutsätter en samordning av deberörda kraftföretagens agerande. Fullt tillfredsställande garantier för attdet långsiktiga försörjningsintresset tillgodoses kan nås enbart genom ettsamhälleligt inflytande över upphandlingen. 1972: 57 13 GenomAtomenergis utvecklingsarbete rörande utvinning av uran-skiffertillgångama i BUlingenföreligger på något möjligheter att få tiU stånd en inhemskuranproduktion i stor skala. Atomenergis förslag innebar att arbetet skulleinriktas på en utbyggnad av till en årsproduktion av 1 250 ton.På gmndval bl. a. av de synpunkter som kommit fram vid remissbehandlingen avAtomenergis förslag görs emellertid i promemorian den bedömningen, att enbarthänsyn till försörjningstryggheten inte utgör ett tillräckligt skäl för attbygga ut . Även om det finns viss risk förtillfälliga marknadsstörningar bedöms tillgången på uran dä sombetryggande. måste man emellertid räkna med möjUghetenav såväl betydande prisstegringar som knapphet på uran. Genom att vårelproduktion då sannolikt kommer att vara baserad främst på kämkraft skullesådana störningar kunna få allvarliga konsekvenser. Enligt promemorian skulledet därför utgöra en rimhg försörjningspolitisk målsättning att bedriva sådanförberedande verksanohet på området att ett utbyggnadsbeslut snabbt och med högteknisk-ekonomisk säkerhet kan resultera i en färdig produktionsanläggningfrån omkring . Ävenom det aUtså inte skulle vara motiverat för staten att enbart med hänsyn tiUförsörjningstryggheten satsa på en utbyggnad av före mitten av1980-talet framstår enligt promemorian en väsentligen kommersiellt betingaduranutvinning som tänkbar. Atomenergi har anmält attbolaget avser att verifiera möjligheterna till kostnadssänkningar och att taupp diskussioner med tänkbara intressenter inom kraft- och gmvindustrin. Ipromemorian framhålls önskvärdheten av att klarhet rörande fömtsättningarnaför en eventuell kommersiell verksamhet i skapas möjligt. Förden händelse att någon sådan verksamhet inte kan komma till stånd bör redan nuförberedelser vidtas för ett begränsat program. Ett sådant program skulleendast syfta tUl att tUlgodose det samhälleliga försörjningsintresset av attrelativt snabbt kunna sätta igång en inhemsk uranutvinning omkring mitten av1980-talet. Detföreslås i promemorian att Atomenergi vid sidan av överläggningarna omkommersiell exploatering utarbetar ett program som svarar mot dettaförsörjningspolitiska mål. Vidare föreslås att bolaget undersöker möjligheternaatt förlägga även sådan annan verksamhet i , som kan förenas med detfortsatta arbetet med uranutvinning. Ipromemorian framhåUs vidare att även prospektering efter nya fyndigheter börbeaktas i en långsiktig uranförsörjningspolitik. Översiktlig prospektering inomlandet bedrivs av geologiska undersökning. Även om sannolikheten förfyndigheter med ett uraninnehäll som kan jämställas med BiUingens är mycketliten anses möjligheterna goda att fuma mindre men brytvärda fyndigheter iSverige. För att dessa möj- Prop.1972: 57 14 ligheterskall kunna utnyttjas krävs resurser för teknisk och ekonomisk utvärdering avnya uranfynd. Anrikningenär det led i kärnbränsleförsörjningen som f. n. kräver störst uppmärksamhet. Förbränslet tUl de kraftreaktorer som uppförs i utförs anrikningen iFörenta staterna i enlighet med det avtal om samarbete rörande den civilaatomenergiverksamheten som träffades och som reviderades är 1970.Avtalet är ett ramavtal enligt vilket bl. a. garanterarförsörjning med anrikningstjänster för vissa närmare angivna reaktorer framtill . Avtalet omfattar samtliga reaktorer som vid 1970 årsavtalsrevision beräknades komma att tas i drift . Det kämkraftsprogramför tiden fram som CDL nu redovisat ryms alltså inte i sin helhetinom det nuvarande avtalets ram. Fömtomi kan få anrilcning utförd i enligt ettavtal som träffades . Vissa preliminära diskussioner har ägt rumbeträffande villkoren för ett svenskt utnyttjande av sovjetiskaanrikningstjänster. Förentastaterna tillgodoser f. n. nästan hela västvärldens behov av anrikat uran.Kapaciteten hos de tre amerikanska anrikningsanlägg-ningama kommer att blifullt utnyttjad omkring . Beslut om att uppföra nya anläggningar harännu inte fattats, och det är ovisst på vilka vUlkor de kommer att betjänautländska kunder. I pågår diskussioner om att eventuellt isamarbete med Förenta sta-tema bygga upp en europeisk kapacitet, men ovisshetråder även här om tidpunkt, förläggning och ägareförhållanden. En tredjemöjlighet utgörs av anrikning i . FörSverige är det av stor vikt att den erforderliga kapacitetsökningen kommer tiUstånd och att denna ställs till landets förfogande pä kommersiellt ochpolitiskt godtagbara vUlkor. För att kunna uppnå dessa mål bör strävaefter aktivt samarbete med andra länder genom exempelvis deltagande iutvecklingsarbete eller delägarskap i anläggningar i utlandet. Ipromemorian framhålls att det krävs en viss egen insats, närmast av stödjandenatur, för att skall kunna tillgodogöra sig resultaten från ettutvecklingssamarbete på anrikningsområdet. Ambitionsgraden för landets samladeinsats bör här tills vidare vara att ge tillräcklig kompetens för beslut ochagerande i frågor rörande eventuell svensk medverkan till uppförandet avutländska anrikningsanläggningar, i form av t. ex. teknisk, industriell ochfinansiell medverkan eller genom långtidskontrakt. Delägarskap i utländskaanrikningsanläggningar eUer träffande av långtidsavtal för köp avanrikningstjänster utgör således inte egentliga alternativ till ettutvecklingssamarbete. 1 stället bör ett sådant samarbete ses som en naturligkomplettering till de förstnämnda sam-arbetsformema. Prop.1972: 57 15 Kostnadernaför deltagande i utländskt utvecklingsarbete är avhängi-ga av vilka formersamarbetet får. Preliminärt uppskattas de till ca 4 milj. kr. fram tUlden tid då mera specifika samarbetsprojekt blir aktuella. Av denna kostnadavser 2 milj. kr. det direkta samarbetet och återstoden den nödvändigastödjande insatsen inom landet. Ipromemorian behandlas även frågan om möjligheterna till försörjning från egnaanläggningar. har det betraktats som uteslutet att enanrikningsanläggning skulle kunna uppföras i vårt land. Om den nya gascentrifugteknikenslår igenom skulle emellertid den svenska marknaden redan under 1980-taletkunna ge underlag för en anläggning. Även från industriell synpunkt bedömsarbeten inom centrifug-tekniken vara av stort intresse. Sådana arbeten fömtsättsi promemorian ske i samarbete med lämpliga utländska parter. Medhänvisning tUl att utvecklingsarbeten på gascentrLfugområdet bör bedömas främstfrän industripolitiska synpunkter läggs emellertid inte förslag fram i frågan. Tillverkningenav bränsleelement bedrivs nu i i tUlräcklig omfattning för landetsbehov och utgör enligt promemorian inget problem från försörjningssynpunkt.Även för framtiden väntas här normala företagsekonomiska bedömningar leda utveckling som tiUgodoser försörjningsintresset. Upparbetningav svenskt kraftreaktorbränsle kommer att ske först om några är. HittiUs industriella marknaden för upparbetningstjäns-ter präglats av storöverkapacitet. Beslut om att bilda ett marknadsföringsbolag med de stora anläggningamai och som bas kommer emellertid att ställakraftföretagen inför en ren monopolsituation i . med beslutom det nya bolaget har krav rests på avveckling av Eurochemic, deninternationella upparbetningsanläggningen i vilken genom Atomenergi ärdelägare. Mot denna bakgmnd framhålls i promemorian att upparbetnings-frågankräver ökad uppmärksamhet från svensk sida. Detsvenska behovet av upparbetningstjänster väntas inte komma att motivera enanläggning av ekonomisk storlek i förrän omkring . Före dennatidpunkt bör behovet av upparbetningstj änster kunna tillgodoses genom attanläggningar utanför utnyttjas, under förutsättning att dessa står tillförfogande för svenska företag på icke-diskriminerande vUlkor. Om denna fömtsättninginte uppfylls kan det dock enligt promemorian bli nödvändigt att övervägauppförandet av en anläggning i . Ensärskild analys av beredskapsaspekterna görs i promemorian. Analysen visar attkärnkraften även utan särskilda åtgärder har mycket god uthållighet. Under den aktueUatidsperioden beräknas ett på vattenkraft, kärnkraft och konventionellvärmekraft baserat system kunna upprätt- 1972: 57 16 håUaelförsörjningen vid en avspärrning i följd. Möjlighet finns attytterligare öka uthåUigheten genom lagring av kärnbränsle, företrädesvis i formav anrikat uran. Det kan även visa sig ekonomiskt fördelaktigt att ersätta vissdel av den nuvarande oljelagringen för kraft-prodiUction med lagring avkärnbränsle. Ipromemorian behandlas slutiigen frågan om organisation och finansiering avverksamheten på kärnbränsleområdet. Medhänsyn tiU osäkerheten beträffande den framtida utvecklingen kan det sakligainnehållet i ett handlingsprogram på kärnbränsleområdet inte till alladelar anges. Det är enligt promemorian därmed desto angelägnare att snarastfinna en lämplig organisatorisk ram för utformandet av ett sådant program. Deolika åtgärder inom bränslecykeln, som kan komma i fråga för del, ärav ganska skiftande natur och sorterar f. n. delvis under skUda huvudmän.Syftet med åtgärderna är emellertid gemensamt, nämligen att skapa långsiktigförsörjningstrygghet för den på kärnbränsle baserade kraftproduktionen. Dettautgör ett starkt skäl för att skapa en organisation som kan svara för ensamlad bedömning av behovet av olika åtgärder på kämbränsleom-rådet. Ipromemorian anges kraftindustrin som en naturlig intressent i ett sådantkärnbränsleorgan. Kraftföretagen i har en lång tradition av samverkankring gemensamma planeringsuppgifter, främst inom CDL. Vidare bör beaktasbehovet av att säkra samhällsinflytandet på kärnbränsleförsörjningen. Dettautgör en självklar konsekvens av att kärnkraften är på väg att få avgörandebetydelse för vår energiförsörjning. Även behovet av långsiktig planering ochstorleken av de ekonomiska åtagandena inom kärnbränslecykeln talar för ettstarkt samhälls-inflytande. Enligtpromemorian gäller det att finna en lösning, som gör det möjligt att samtidigttillgodose såväl samhällsintresset av en säker försörjning som kraftföretagensintresse av kommersiell rörelsefrihet och god ekonomi vid bränsleanskaffningen.Det föreslås att staten och kraftindustrin gemensamt bUdar en organisation förvissa uppgifter på kärnbränsleförsörjningens område. Såväl statens vattenfaUsverksom enskUda kraftföretag skulle kunna ingå som delägare i organisationen. Medhänsyn till uppgifternas delvis kommersiella karaktär anges ett aktiebolag somden lämpligaste formen för verksamheten. Bolagetshuvuduppgift skulle vara inköp av naturligt uran och anrikningstjänster på deninternationella marknaden för hela det svenska behovet. Kraftföretagen skulledärvid utnyttja bolaget som centralt upphandlingsorgan. Bolaget skulledessutom svara för att den lagring, som bedöms önskvärd av kommersiella skäleller av beredskapsskäl, kommer till stånd. 1972: 57 17 Enligtpromemorian framstår bolaget som en naturlig huvudman även för andraverksamheter på kärnbränsleområdet, som kan komma att aktualiseras under denärmaste åren. En viktig uppgift för bolaget skulle således vara styrningen avsådant utvecklingsarbete på uranutvinnings-området, som kan komma att bedrivasav försörjningsskäl. Beträffande vissa arbetsuppgifter på området kan det visasig lämpligt att engagera även andra parter, t. ex. svenska gmvföretag. Kärnbränslebolagetskulle i dessa fall kunna spela rollen av initiativtagare och medfinansiär. Bolagetskulle givetvis även svara för den önskvärda totala samordningen. Enligtpromemorian bör finansieringen av den verksamhet på kärn-bränsleomrädet somanses påkallad av försörjningsskäl oavsett vilken organisation som väljs kunna medge en anpassning till de växande uppgifterna. börkostnadsansvaret för verksamheten fördelas så att kostnaderna för de åtgärderpä försörjningsområdet som kärnkraftens införande ger anledning till skallbäras av vederbörande kraftproducenter, vUka antas genom prissättningen påelkraft föra kostnaderna vidare till konsumenterna. Som en tänkbarfinansieringsmetod vid en organisation i bolagsform anges i promemorian attlåta ett överskott från bolagets försäljning tUl kraftföretagen finansieraverksamheten i övrigt. torde ett årligtöverskott av storleksordningen 510 milj. kr. vara tiUräckligt för att täckabehoven. I promemorian anges detsom en viktig uppgift för bolaget att fungera som ett foram för överläggningarmellan delägarna i fråga om käm-bränsleprogrammets närmare utformning och förden erfarenhetsuppbyggnad och utredningsverksamhet varpå den framtidakärnbränslepolitiken måste baseras. Bolaget förutsätts efter hand kunnautvidga sin verksamhet inom den allmänna ram, som statsmakterna kan komma att draupp. Även om bolaget sålunda ges ett självständigt ansvar för planering ochutformning av olika åtgärder i syfte att trygga försörjningen med kärnbränslekan statsmaktema inom vissa delar av bolagets verksamhetsområde behövakomplettera den frivUliga regleringen med lagstiftning. I den mån så skertorde det visa sig lämpligt att finansiera ifrågavarande verksamhet genomavgifter. Ett sådant system kan komma att visa sig nödvändigt på beredskapslagringsområdet. 1promemorian betonas att förslaget om ett kärnbränslebolag endast utgör enprincipskiss och att en rad frågor återstår att överväga. a. måste förhållandetmellan bolaget och de organisationer och företag som handhar olikauppgifter på kärnbränsleomrädet noga övervägas. Särskilt gäller dettaAtomenergi, som bedriver utvecklingsarbete inom flera olika led avbränslecykeln och dessutom företräder internationellt i bl. a. Eurochemic.Det är naturligt att former skapas så att Atomenergis resurser även eftertillkomsten av ett nytt organ med ansvar för kärnbränsleförsörjningenutnyttjas för forsknings- och utveck- 2 1972.1 saml. 1972: 57 18 Även i förhållandet mellan ett kärnbränslebolag och Sverigesgeologiska undersökning som svarar för den översiktligaprospekteringen efter bl. a. uran bör en strävan vara att åstadkomma ettrationellt utnyttjande av tUlgängliga resurser. Någraremissinstanser har anfört allmänna synpunkter på frågan omförsörjningstryggheten på kärnbränsleområdet och behovet av åtgärder frånsamhällets sida. Statskontoret framhåller kravet på en samordnad planering ochansluter sig tUl uppfattningen att det redan nu bör utformas handlingsprogramför kärnbränsleförsörjningen. Statskontoret pekar därvid även på sambandet medannan långsiktig samhällsplanering. Även kommerskollegium ansluter sig tillförslaget om att en långsiktig planering på kärnbränsleområdet bör skapas. IVAoch LO understryker önskvärdheten av en samlad bedömning av kärnbränsleförsörjningsfrågorna.Svenska gruvföreningen noterar med tillfredsställelse att promemorian inrymmeren skiss till ett med energimarknaden integrerat kärnbränsleprogram. EnligtAB Atomenergis uppfattning är en aktiv statlig kärnbränslepolitik nödvändig.Staten bör skapa förutsättningar för en väl fungerande marknad och en sundindustriell utveckling. Mot bakgmnd av vissa monopolistiska tendenser på den intemationellakärnbränslemarknaden erfordras en aktiv medverkan från staten. Inom vissa ledav bränslecykeln, där prisbildningen inte på ett riktigt sätt avspeglarkostnaderna för nyetablering, erfordras särskilda åtgärder för att få tUl ståndtillräcklig kapacitet. Vidare är statliga stödåtgärder ofta erforderliga beträffandelångsiktig industriell utveckling. Atomenergi påpekar att departementspromemorianbehandlar i huvudsak endast försörjningspolitiska synpunkter och att ävenövriga energipolitiska, industripolitiska och handelspolitiska frågor bordefått en motsvarande belysning. anser att slutsatsen i promemorian att särskilda åtgärderpåkallas med hänsyn till risken för kommersiella och politiska störningar avurantillförseln inte är väl underbyggd. Förbundet anser att kraftföretagen ieget intresse tillgodoser dessa trygghetssynpunkter. Storuppmärksamhet ägnas åt Ranstadsfrågan. Avremissinstansema uttalar sig överstyrelsen för ekonomiskt försvar, styrelsenför teknisk utveckling, i och LO för fortsattverksamhet i med syfte att möjliggöra idrifttag-ning av en storanläggning . a. att marknadsstörningar av många skäl Prop.1972: 57 19 kanuppstå och att det tekniska kunnande och de erfarenheter som den nuvarandepersonalen representerar inte bör skingras. Överstyrelsen pekar även på defrån beredskapssynpunkt värdefulla bieffekter som skulle kunna uppnås om vissalegeringsmetaller kan utvinnas i samband med uranproduktionen. Överstyrelsensställningstagande för utbyggnad av är emellertid avhängigt avatt pågående undersökningar om värdeutvinning vid sidan av uranproduktionenbekräftar Atomenergis antaganden om förbättrad lönsamhet. Skulle undersökningamainte leda till positivt resultat ansluter sig överstyrelsen till promemorieförslaget. Styrelsenför teknisk utveckling framhåller att uranpriset i ringa grad påverkarkostnaden för den i ett kämkraftverk producerade elenergin och attkostnadsaspekten därför måste betraktas som sekundär i förhållande tillsäkerhetsaspekter vid bedömningen av utbyggnadsfrågan. Länsstyrelseni pekar på vissa ännu olösta mihövårds-problem vid enuranproduktion i stor skala i . Under fömtsättning att dessa problemkan lösas på ett tUlfredsställande sätt förordar attprincipbeslut om utbyggnad av fattas under /74.Med hänvisning tUl de svårigheter som råder på arbetsmarknaden inom Falköpingskommunblock framhåller att en utbyggnad skulle innebära en i höggrad önskvärd differentiering av näringslivet. Enligt meningtalar starka regionalpolitiska skäl för att förtäntaingskraven på en kommersielldrift i inte bör sättas alltför höga. Skulle statsmaktema fatta beslutom att i avvaktan på kommande utbyggnad av begränsaverksamheten i förhållande till nuvarande nivå uppstår problem med alternativsysselsättning för den friställda personalen. I en sådan situation stäUsoeftergivliga krav på industriell nyetablering. Detta bör kunna åstadkommasgenom lokaliseringsstöd i form av såväl lån som bidrag. Överläggningar mellanlänsstyrelsen och Atomenergi rörande alternativa verksamheter, som kan förenasmed uranutvinningen, har visat att sysselsättningseffektema av dessaverksamheter är liten. hemställer slutligen att fömtsättningarnaför lokalisering till av anläggningar för andra delar av kärnbränslecykelnän uranutvinning undersöks. Arbetsmarknadsstyrelsenfömtsätter att om beslut fattas om avveckling av dennaplaneras i nära samråd med arbetsmarknadsverket och i sådana former att denberörda personalens omplacering på alla sätt underlättas. Någraremissinstanser uttalar sig för ett fortsatt utvecklingsarbete beträffandeuranskiffrarna. IVAanser att de nya bedömningar, som presenterats av Atomenergi och som eventuelltskulle kunna göra kommersiellt in- Prop.1972: 57 20 tressant,bör prövas av Atomenergi tillsammans med gmv- och kraftintressenter påföretagsekonomisk grund. Liknande synpunkter framförs av CDL och anser det angeläget att resultatet av övervägandena om enkommersiell exploatering föreligger innan slutlig ställning tas tillanläggningens framtida utnyttjande. Oberoende av detta ställningstagande bördet arbete som lagts ned på det hydrometallurgiska området för utvinning avsåväl uran som vanadin och molybden få utvecklas vidare inom Atomenergisprogram. geologiskaundersökning understryker alunskifferns potential som en naturtillgång avförsta ordningen, som innehåller inte bara uran utan även betydande kvantiteterav andra råvaror. Ett utnyttjande i stor skala av dessa resurser innebär emeUertidsamtidigt allvarliga miljöproblem. Det är en viktig uppgift för svenskforskning och teknik att på bred bas utveckla metoder för att på bästa sättutnyttja skiffrarna. Målsättningen att ett utbyggnadsbeslut snabbt skall kunnaresultera i en färdig uranproduktionsanläggning från omkring fömtsätterdärför en energisk och målmedveten utvecklingsinsats på en läng rad fält. Ensådan insats bör också kunna ge värdefulla bieffekter på angränsande,ekonomiskt intressanta områden.