prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — Sjömätning bedrevsunder /71 huvudsakligen i tung-trafikkorridoren dels utanför norra delen av ,delsiutanför södra delen av och dels i norra delen av . Iövrigt skedde mätningar i angöringsomrädena vid och Landsort, överett grundområde söder om samt vid del planerade kärnkraftverket iForsmark. Under verksamhetsåret skedde ingaändringar i lotsningsorganisatio-nen.Antalet loisar inkl. lotsplatschefer minskade med 8 till 420. Båtpersonalenökade med samma antal tiU 272. Prop.1972:1 BUaga 8 126 Den 1 januari 1971infördes ett system med i princip allmän lotsfrihet. Därefter har hos Kungl.Maj:t hemställt om vissa undanlag från lotsfriheten. Antalet utförda lolsningar budgetåret1970/71 minskade med 1 100 till 50 800 jämfört med föregående budgetår. Orsakentill den minskade lolsningen var till viss del arbetsmarknadskonflikten och mars månader 1971. Störtebetydelse hade dock bortfallet av lots-avgiftspliklen tillsammans meddet svaga fraktmarknadsläget. Under vintern19701971 var samtliga fem statsisbrylare insatta i isbrytning, dvs. , , , Ymeroch . Förhyrda isbrytan-de bärgnings-och bogserfartyg förstärkte isbrytarkapacileten främst i SödraKvarken, Älandshav och Vänera. visade det sig möjUgt att utanavbrott uppehålla sjöfarten på bottenvikshamnarna och . Isutbredningenunder den gångna vintern motsvarade vad som kännetecknar en normal vinter.Isperiodens relativa kortvarighet, främst i , gjorde dock att vintern frånisbrytningssynpunkt låg pä gränsen till mild. Det totala antalet arbetsdagar förstatsisbrytarna uppgick under /71 till 558 mot 736 budgetåret1969/70 och 545 i medeltal för femårsperioden /651968/69. För förhyrdahjälpisbrytare och bogserbåtar utgjorde antalet arbetsdagar totalt 343 mot /70 och 472 i medeltal för femårsperioden /651968/ 69. Under budgetåret utfördes i statiig regitotalt 2 479 fartygsassistanser mot 6 200föregående budgetår och 2 947 i medeltal för femårsperioden. Statsisbrytarnautförde sammanlagt 1 490 assistanser mot 3 626 föregående budgetår och 1 643 imedeltal för femårsperioden. I vad avserprogrammet Fartygsverksamhet har programbudgetarbetetlett lill att etl rapportsystem för besiktningar och inspektioner utarbetatsför sjöfartsinspektionen. Systemet skall förutom att del ger underlag för debitering av inspektionens tjänster ge löpandeplaneringsunderlag och preslationsstatislik för verksamheten. Författningsarbetet har varit omfattandeoch i huvudsak inriktats på alt inhämta eftersläpningen i följdförfattningamatill lagstiftning om säkerhetenpä fartyg och ändringar i sjölagen. Sålunda gav verket ut föreskrifteri form av kungörelser om utrustning för syr-gasbehandling, placering avskeppsljus, utbildning för förare av större fritidsbåtar, ingivande avfartygsritningar, signaler vid transport till sjöss av farligt gods,förstärkning av fartyg för gång i is och brandskydd för tankfartyg. Vidaremeddelades föreskrifter om säkerhetsåtgärder vid tankrengöring, begränsning avtankstorlekarna i stora tankfartyg,anvisningar om skydd mot olycksfall och ohälsa m. m. Idet intemationeUa arbetet pä sjöfartsomrädet deltog sjöfartsinspek- 1972:1 BUaga 8 KommunUiationsdepartementet 127 tionen i den Mellanstatliga rådgivandesjöfartsorganisationen (IMCO), Iniernationella arbetsbyrån (),Köpenhamnskonvenlionen och Europeiskafrihandelssammanslutningen (EFTA). Tyngdpunkten i arbetet låg på IMCO. Från ochmed var : medlem av (). Medlemskapet: innebar ett avsevärt ökatengagemang i IMCO:s arbete. Under budgetåret dellog sjöfartsinspektionen i ca25 sammanträden i med olika IMCO-organ. Slutiigen kan nämnas attsjöfartsinspektionen på Kungl. Maj:ls uppdrag i samråd medvarudeklarationsnämnden lade fram förslag till typprovning av fritidsbåtar m.m. I verksamhetsplanenför budgetåren 1971/72 1976/77redogör för verksamhetens inriktning under innevarande budgetåroch den närmaste femårsperioden. Fr. o. m.innevarande budgetår får medlen för den löpande verksamhetenanvisade under fyra förslagsanslag, nämligen Farledsverksamhet, exkl.isbrytning. Isbrytning, Farlygsverksamhet och övrig verksamhet. De bådaförsta anslagen tiUhör samma program, dvs. Orsaken till att poslen Isbrytning redovisasunder särskilt anslag är att dennaverksamhet inte omfattas av kravet på kostnadsläckning. För delprogrammen iövrigt under Farledsverksamhet är fastslaget att avvägningen mellan intäkteroch kostnader skall styra verksamhetens totala volym. Samma krav gällerför de delprogram som är samlade under programmet Fartygsverksamhet. Utanförkravet på kostnadstäckning står däremot de båda smärre program som liggerkvar under Övrig verksamhet, nämligen MUitär sjökartläggning m. m. ochRadiotjänst åt sjöfarten. Del trafikpolitiska kravet all varjeirafUcgren skall bära de kostnader denförorsakar det allmänna gäller alltså även för sjöfartens del. isbrytning, och Fartygsverksamhet har var sitt avgiftssystem.Delvis nya avgifter trädde i krafl . Därtill kommer vissa bidrag från fritidssjöfart och fiske. Farlygsverk-samhelenfär tillgodoräkna sig den stämpelskatt som utgår vid omsättning av befintiigafartyg. mål och planer för de olika delprogrammen är följande. Det överordnade målet är att sörja förfartygens säkerhet till skydd för människor och miljö. Inom programmetFarledsverksamhet gäller detta fartyg oberoende av nationalitet som anlöper svenska hamnar eller utnyttjarfarvatten utmed svenska kusten pä resor mellan utländska hamnar.Jämsides med det överordnade säkerhetsmålet har verket att skapa gynnsammast möjliga betingelser för eneffektiv sjöfart och därigenombidra till landels transporthushällning och den materiella välståndsökningen.En effektiv sjöfart föratsätter ett allt längre gående 1972:1 BUaga 8 KommunUationsdepartementet 128 samspelmellan fartyg, farled och hamn. Mot de lägre transportkostnader, som t. ex. enökning av fartygens storlek i och för sig för med sig, fär ofta ställas ökadekostnader för liksom för hamnägarna. Utvecklingen av fartygen mot större och.mera maskinstarka enheter med bättre navigatorisk utrastning har i åtskilligaavseenden skapat en säkrare sjöfart. Dessafartyg ställer emellertid krav på ett effektivt utnyttjande i form avt.ex. Endast om åtgärder på farleds- och hamnsidan gör dettamöjUgt blir det lönsamt att sätta in fartygen pä svenska hamnar. Mellansäkerhet och effektivitet föreligger ett allt mer markerat samband. Som ett avde mest verksamma sätten att främja säkerheten ter sig åtgärder i syfte attunderlätta förutsättningarna för en ekonomiskt rationell sjöfart. Speciell uppmärksamhet kräver ökningen avoljetransporterna och andra transporter av farligt gods genom de miljöhotutsläpp kan innebära. Ett haveri kan få mycket stora återverkningar. Utfärdandet avtrafikreglerande bestämmelser utgör ett verktyg i säkerhetsarbetet. Utbyggnaden av 5 § i1962 års sjötrafikförordning ger möjlighet att utfärda sådana. Mål och medel för sjöfartsverketskonkreta insatser i farledsväsendet kan enligt verket sammanfattas på följandesätt. Minska riskerna förmänniskor och miljö liksom för fartyg och last 2. öka kännedom om olikafarvattens djupförhällanden och därmed bl. a. ge möjlighet att utnyttja störreoch mera effektiva fartyg Ta upp nya sjövägardå efterfrågan motiverar detta MöjUggöra snabbareresor genom att förbättra farvattnens standard Nåfram tUl trafik året runt för viktigare hamnar inom samtliga kustavsnitt liksom i och Minskapåfrestningarna för de ombordanstäUda FuUgöraolika sociala funktioner såsom sjöräddning och isbr}ftning för kustbefolkningens räkning Sjökartläggning ochutgivande av sjökort och nautiska publikationer Farledsutmärkning(fyrar, bojar, prickar) 1972:1 BUaga 8 129 De olika medlen är inom successivt vidaregränser utbytbara som följd av den tekniska utvecklingen. Till sjöfartsverketsviktigaste avvägningar hör att satsa på sådana medel som gör det möjUgt atthålla nere kraven på mera kostnadskrävande aktiviteter. 1971: 1(bil. 8 s. 8590) redovisades verksamhetsplan för budgetåren1970/711975/76. I det följande redogörs ihuvudsak för de ändringar som verksamhetsplanen /721976/ 77innebär. För de olikadelprogrammen under programmet Farledsverksamhetanför i huvudsak följande. Efter tillägg tillsjöfartsverkets instruktion ingår fr. o. m. innevarande budgetår i verketsuppgifter att till främjande av en samhällsekonomiskt lämplig utformning av hamnväsendet lämnaräd i frågor om lokalisering eller utbyggnad av hamn eller samordning mellanhamnar och att verka för att samråd sker i sådana frågor. Verket har härmedfält till uppgift att i vissa avseenden fullfölja de förslag hamnutredningenlade fram i det är 1969 avlämnade delbetänkandet De svenska hamnarna (SOU1969: 22, 23). verksamhet föratsätter isäväl tekniska och nautiska som juridiska frågor fortlöpande och nära kontaktermed de olika hamnarna och dessas centrala organisation det ekonomiska området svarar verket för hamnlaxekontrollen. Densamhällsekonomiska uppföljningen av hamninvesteringar m. m. är snävt begränsadlill vad som erfordras för verkets interna planering. Här måste nu ske enutbyggnad. bör de nautiska och tekniska frågoma systematiseras ochbli behandlade frän ett vidare perspektiv . Delta förutsätter enpersonalförstärkning inom centralförvallningen. I ett inledande skede iavvaktan pä de kontakter sjöfartsverketavser la med främst hamnförbundel bör personalökningen begränsas tillett minimum och omfatta två tjänstemän medplacering på resp. driflavdelningen och ekonomiavdelningen. Härutöverkrävs medel för viss tillfällig arbetskraft. Vid utgången av /73 kommerdet sista fyrskeppet att vara ersatt med enboltenfasl fyr. kommer programmet förautomatisering av fyrar att vara i stort sett genomfört och kvarvarandefyrpersonal bestå av enbart ett tretliotal man. Möjligheterna att omplaceraövertalig personal ser som relativt goda. Fyrunderhållet främst på ärkraftigt eftersatt. Det är inte längre möjligt att pressa underhållsvolymen föratt på så sätt hålla nere 1972:1 BUaga 8 130 Följden skuUe bli från säkerhetssynpunktoacceptabla driftrabbningaroch en omfattande kapitalförstöring. anslagsberäkningar ärbaserade pä att eftersläpningen av underhållet får inhämtas med början redanfrån innevarande budgetår. Behovet avdistriktsfartyg och gasningsjakter skall ses i samband med failedsutmärkningen och den tekniskautvecklingen av denna. Utbytet av bojar mot fyrar liksom nya former förenergitillförsel för fyrar kan möjliggöra en ytterligare begränsning avantalet tjänstefartyg. Mer närliggande är dock ersättning av en äldregasningsjakt som kan hällas i sjövärdigt skick. I detta sammanhang tar uppfrågan om lotsdistrikls-organisationen. En sammanläggning av det meUersta ochdel östra distriktet skedde . Den ytterligare begränsning som närmastkan komma i fråga avser en sammanläggning av övre och nedre norra distrikten.Sjöfartsverket har dock vid sinaöverväganden kommit fram till att frågan om en sammanläggning inte kan prövasulan ett ställningslagande lill dislriktsorga-nisationens framtidabestånd över huvud taget. Förslag har framförts om att helt slopa den regionalaorganisationen men också att ge den annan inriktning. Det är knappastreaUstiskt att nu ta upp denna större fråga. Verket måste först ha erfarenhetav betingelserna för verksamheten efter centralförvaltningens fljtning tillNorrköping och den då mest lämpligaarbetsfördelningen mellan centrala, regionala och lokala organ. och de nordiska grannländernasdeccasyslem är nu så utbyggda att samtliga farvatten längs den svenska kustenfått god täckning. De större fartygen bar till övervägande del deccamollagareombord. Förskjutningen mot mer lastdryga enheter för med sig all också en alltstörre del av samtliga de fartyg som anlöper svenska hamnar har sådanutrustning. Femårsplanen är inriktad på fortsatt drift av befintliga kedjor.Kostnaderna är till helt övervägande del fasta. Ändrade ar-betstidsbeslämmelser innebär ökat personalbehov.Under femårsperioden krävs vissa ersättningsinvesteringar. Samtidigtsker en modernisering av de äldre kedjorna. I första hand gäller dettaNorrland. Investeringsbehoven för med sig att kapitalkostnaderna i form avavskrivningar och ränta kommer att öka. Den i fjolårets anslagsframställningredovisade PM rörande den närmaremålsättningen för sjökartläggningen för handelssjöfarten samt behovet av sådansjökartläggning m. m. underströk angelägenheten för den närmaste tioårsperiodenav en viss koncentration av mätningarna till de s. k. tungtrafikkorridorerna.Planen representerade sålunda en prioriteringgrundad på den aktueUa utvecklingen inom handelssjöfarten. Utan att frångå handlingslinjen med enkraftinsats på tungtrafikkorridorerna, dvs. uppmätning (delvis i samarbetemed angränsande 1972:1 BUaga 8 13 ] länder)av en högprioriterad del av havet från tiU vissa svenska hamnar, anser sig verket, under den tidsperiodplanen avses täcka, inte komma alt kunna bortse från andrasjömälningsbehov. För alt göra det möjligtatt bedriva verksamheten rationellt har sjökarteavdelningen påbörjat arbetetmed en rullande treårsplan. Det tidigare systemet med prestalionsredovisninggenom anlal lodade kilometer är överarbetat så att det täcker ävenandra slag av sjömätningsverksamhet än lödning.Detta förväntas ge inte bara en mera rättvisande prestations-redovisning utan även underlätta den operativaplaneringen liksom debiteringen av sjömätningsuppdrag för utomståendebeställare. Militärsjö-mätningenavses försöksvis bli debiterad enligt samma grander för belastning av den från avgiftsläckning undantagnaanslagsposten MiUtär sjökartläggning. Ambitionen är att under planenstidsperiod a) fortsätta mätningarnai tungtrafikkorridoren över och fram tillstockholmsregionen, b) utföra spridda farledsmätningar betingadeav farledsförbättringar och hamnbyggnader utefter hela svenska kusten, c) påbörja mätningar iVänem för det nya större djupgåendet, varvid vissakorridorer för sjöfart isläggning inte förekommer högprioriterasoch tUl huvuddelen avslutas, d) påbörjamätningar i för ett ökat djupgående, e) påbörja mätningar efternorrlandskusten för vintersjöfartens öka de säkerhet, varvid endast spridda särskilt oroande avsnitt beräknas kun na medhinnas ulan kapacitetsökning, f) företarekognoseringslodningar inom omgivande havsom råden, särskilt där enligt inkomna rapporter risk för grundare par tier kan föreligga, g) öka militärsjömätningen. långa kust och decentraliseradehamnsystem för med sig attlolsningsverksamhelen blir del ojämförligt mest kostsamma av delprogrammen under Farledsverksamhet. Den högalöneandelen gör att kostnaderna som följd av de senare årensavtalsuppgörelser ökat starkt, en ökningsom bara till ringa del går att kompensera med höjda lots-ningsavgifter.Till detta har också bidragit arbetstidsbegränsningarna och den ökadekompensation arbetstagarna erhåller för arbete med annan än normaltidsförläggning. Antalet resor till och från svenskahamnar minskar som följd av ändrad uppläggning av sjötransportema. Förbättradfarledsutmärkning och modern nautisk utrastning ombord på fartygen begränsarbehovet att anlita lots. Lotsningarna förskjuts allt mer till perioder med somföljd av mörker, dimma, etc. besvärligaframkomstförhållanden. Beredskaps-tjänsten får ökad vikt. Efter den starka minskningen av antaletlolsningar låg antalet på ca 52 000 å 53000. 1972:1 BUaga 8 132 hand det svaga fraklläget innevarande är har på nyttminskat lotsnings-frekvensen.Årets lolsningar lär knappast komma all översliga 48 000 trots den taxesänkningsom kom lill stånd . Bättre fraktei bör på nytt höjalotsningsbenägenheten. Å andra sidan fortsätter trenden mot större och färrefartyg och mot begränsning av antalet hamnanlöp per resa. Denna utveckling läri varje fall den närmaste femårsperiodendock ske utan sädana ändringar i hamnstrukturen att dagens lotsningsorganisationter sig föråldrad. Sjöfartsverketslångsikliga planering bygger på vad föredragande departementschefen anförde i prop. 1970:119angående bl.a. riktlinjer för lots- ochfyrväsendets organisation om ytterligare koncentration av lolsningsverksamhelenlill de hamnar och kuslavsnitt som alltjämt är av betydelse för sjöfarten. Vadavser olika angivna rationaliseringsprojekt anför följande. Enligtvad som anfördes i nyssnämnda proposition, räknade med attunder följande ytterligare förändringar avlotsningsorganisationen kunde komma ifråga, nämligen sammanläggning avHudiksvalls, och lolsplalser, inordning av Furusundslotsplats under , sammanläggning av ochNordkosters lolsplalser samt indragning av lolsuppassningsslällena , Storugnsoch . bedömning i detta avseende ansågs i och för sigrimlig mot bakgrunden av den hittUlsvarande utvecklingen avlolsningsfrekvensen. Åtgärderna har emellertid av olika skäl måst skjutas pä framtiden. I uppförs ettlotsuppassningstäUe på fastlandet vid . Verket anser att visserfarenhet av den nya platsen bör föreligga innan ytterligare åtgärdervidtages inom kuslavsnillel. I fråga om och pågår utredningar.Verket har ingående studerat bl. a. Sandhamnsledens framtida förutsättningar.F. n. är det inte möjligt alt göra någrastörre preciserade besparingar genom omorganisation av dessa platser. Sammanläggning av LysekUs och lolsplalser liksom neddragning av Ystadslotsuppassning ger inte några påtagliga vinster förrän i samband medpensionsavgångar. Lolsningen på ärnumera samordnad. Personalen i , och Storugns utnyttjas gemensamt.En indragning av Storugns skulle försvåra denna samordning. Sjöfartsverketräknar med följande anlal lotsar (inkl. lotsplatschefer) och båtmän (inkl. förste reparatörer) perioden19711976. Prop.1911: \ BUaga 8 133 IanslagsframstäUningen för innevarande budgetår angav personalen den 1 juU 1971 tiU 687 man,varav 426 loisar och 261 båt-män. Verketutgick därvid frän att ovan nämnda organisationsändringar skulle kunnaske relativt snart. Som anförts har de inte kommit tiU stånd. Antalet lotsarhar oberoende härav minskal mer än planerat. I några faU har lotsar ersatts med båtmän för att bl. a. möjliggöradubbelbemanning av lotsbåtar. Som mål för den statligaisbrytarverksamhelen har gällt alt under milda och normalavintrar skall finnas möjlighet till skeppning året rant från uthamn ochsydvart. skall finnas kapacitet för tillfällig assistans underhögvinlern av sjöfarten till och frän hamnarna i nordligaste . Understränga isvintrar, dvs. i genomsnitt en påfyra, skall vinterslängningen av boltenhavsham-nama i görligaste mån begränsas. Målet formulerades då tillgången på större för vinlersjöfart väl lämpadefartyg var myckel begränsad. I trafiken på vissa hamnar förekom sädanafartyg över huvud taget inte alls. Dettavar under vissa vintrar orsaken till att skeppningaraa över bl. a.bottenvikshamnarna fick upphöra. Isbrytarresurser stod i viss utsträckningatt tUlgå för en förlängd seglalion. Tillgången på fartyg väl lämpade för gängi is har ökat kraftigt. Olika norrländska avlastare hartillförsäkrat sig dessa för alt nä fram till ökad kontinuitet i skeppningaraa.Tillgången till dessa fartyg tiUsammans med tillkomsten av statsisbrylarenNjord har gjort det möjligt all gä utöver den av dåvarandesjöfartsstyrelsen och isbrytarnämndenformulerade målsättningen. Den stränga gick det att trots destora insatsbehoven i och på under hela vinternhålla uppe en om än begränsad sjöfart iBottenhavet med tyngdpunkt på Sundsvalls-, örnsköldsviks-ochumeådistrikten. Under sistiidna för landet som helhet milda vinter har enlikaledes begränsad sjöfart utan avbrott kunnat bedrivas på de båda bottenvikshamnarnaPiteå och . vill understrykaatt svårigheterna varit stora. Del har med tiUgänglig isbrytarkapa-ciletinte gått alt undvika delvis långa väntetider och andra fördröjningar. Behov föreligger vidare av bättrefarledsutmärkning och säkrare sjökortsunderlag. Erfarenheterna har docktydligt visat att en utvidgad vinlersjöfart är tekniskt och nautiskt möjlig. Tillkomsten av den för leveranshösten 1974 beställda isbrytaren med dess som ersättning för den överårigaYmer innebär en kapacitetsökning. Hänsyn fär emellertid tas till attbefintliga isbrytare då är äldre med den ökade risk för haverier dettaofrånkomligt för med sig. Isbrytaren med enbart , byggd ,kan inte i längden sysselsättas i denkrävande havsisbrytningen, en verksamhet fartyget inte ursprungligen äravsedd för. Fartyget bör användas enbart för mera sekundära uppgifter. I annatfall torde fartyget relä- 1972:1 BUaga 8 134 tivtsnart få utmönstras. För kvalificeradeuppgifter finns trots tiUkomsten av en isbrytare endast fyraenheter tiU förfogande. Detta går inte att förena med den utvidgademålsättning som mot bakgrand av norrlandsindustrins uttalade önskemål och de senaste bådaårens erfarenheter anser böra gälla för den statiiga isbrytarverksamhelen.Skall den norrländska industrin få arbeta på något så när samma villkor sommotsvarande industri i landets sydligare delar krävs en utbyggnad av isbrytarkapacileten.Målsättningen bör vara att befästa förutsättningarna för sjöfart året runt påbottenhavshamnarna och avsevärt förlänga skeppningssäsongen för de störrehamnarna vid . Under milda och normala vintrar skall för isförstärkttonnage och vid viss koncentration av utlastningen sjöfarten kunna pågå åretrunt. Under stränga vintrar skall skeppningssäsongen förlängas så långt detgår utan att eftersätta övriga delar av landet. hari sin femårsplan räknat med anskaffning av två statsisbrytare, varav en med 22 000 hkroch en med . I viUcen takt ytterligare anskaffning bör ske torde få avgörasefter prövning av hamnutredningensbetänkande om vinlersjöfarten. Vad avservänersjöfarten är planering inriktad på oavbruten sjöfart under vintersäsongen.Detta förutsätter ökade förhyrningar . Verket begärinvesteringsmedel för projektering och byggande av ett isbrytarfartyg avsettför främst Vänem. Kontinuerligt sker åtgärder för att öka isbrytningenseffektivitet. Hit är att hänföra skärpta krav pä lämplighet hos de ivintersjöfarten insatta fartygen, koncentration av lasterna, förbättradeisprognoser genom bl. a. utökad isspaning,utökad förhyrning av isbrytande bärgnings- och bogserfartyg för attavlasta stalsisbrytama enklare arbetsuppgifter samt utvidgat samarbete med deövriga nordiska ländemas isbrytarledning-ar. En åtgärd som kan få storbetydelse på är den isforsk-ningsom kommit i gång i samverkan med finska sjöfarlsstyrelsen. För programmet Farlygsverksamhet försöker fr. o. m. innevarande budgetär att fastställa allmänna målsättningar,prestationer och operativa målsättningar för de olika delprogrammen. Antalet nybyggnader av fartyg för svenskaredare och inköp av fartyg från utiandet till är faktorer som starktpåverkar efterfrågan på sjöfartsinspektionens tjänster. Under åren 19681970levererades 101 handelsfartyg. Motsvarande siffra för åren 19711973 beräknas tUl 131. Av dessa beräknas 51 fartyglevereras under är 1972, varav 31 fartyg från utiändska varv. Härtillkommer ett betydande antal nybyggnader av mindre fartyg såsom bogserbåtar,vägfärjor, pråmar och andra specialfartyg. Fartygens trafikområden och hamnanlöp ären annan faktor av betydelse för efterfrågan. Vissa fartyg är aldrigtUlgängliga för tillsyn i Prop.1972:1 BUaga 8 135 av antalet svenska handelsfartygöver 100 brattoregistertonmotsvarande av totala dräktigheten har varit uthyrda lill utiandet eller uteslutandesysselsatts i fart mellan utiändska hamnar. En genomgång av positionsUstorför flertalet svenska rederier visar att 143 svenska fartyg om tiUsammans ca2,5 milj. brattoregisterton inte anlöpt svensk hamn . Av dessa hade 82 fartyg om tiUsammans ca 1,9 milj. brattoregisterton anlöpt hamnar som avses betjänas avetl sjöfartsinspektionskontor i som föreslås avsjöfartsverket fr. o. m. /73. En betydande andel av dessafartyg består av stora tankfartyg och stora bulkf artyg. Av vikt är ocksä antalet anlöp avutiändska fartyg i svenska hamnar och främst dä tankfartyg. Antalet i utrikessjöfart inklarerade sådana fartyg ökade med ,och deras anlöp uppgick till drygt 3 000.