prop · FV0398 · 1972-12-31 00:00:00 — Konventionsstat harmöjlighet att i samband med tillträde till konventionen göra förbehåll i vissaavseenden (art. 61 jämförd med bilaga I) t. ex. i fråga om rätten att vägraverkställighet av dom som gäller fiska-liskt eller religiöst brott, av dom somhar meddelats då åtal för det brott som domen avser skulle havarit preskriberat enligt den anmodade statens regler, av dom meddelad efterförhandling vid vilken den dömde inte var närvarande eller avbötesföreläggande. Förbehåll kan också göras med avseende på en av de tvåavdelningarna i del III om "Europeisk brottmålsdoms internationellarättskraft". Konventionen tillåter dekonventionsstater som så önskar att reglera sina inbördes förhållanden på grundav enhetlig lagstiftning eller enligt annat särskilt system (art. 64.3). 3 Gällande svensk rätt m. m. 3.1VerkstäUighet av utländsk brottmålsdom Domsom har meddelats utomlands i där handlagt brottmål kan i regel inteverkställas här i landet. Detsamma är förhållandet beträffande möjligheternaatt utomlands verkställa svensk brottmålsdom. För de nordiska länderna finnsemellertid en särskild reglering. Genom enhetlig lagstiftning har man sålundagjort det möjligt att inom verkställa domar och beslut i brottmål iannat nordiskt land än domslandet. För del är dessa frågor reglerade ilagen (1963: 193) om samarbete med , , och angåendeverkställighet av straff m. m. (NVL) och i kungörelsen (1963: 194) med vissaföre- Prop.1972: 98 23 skrifterrörande tillämpningen av nämnda lag. Lagar med i huvudsak motsvarande innehållgäller i de övriga nordiska länderna. Detnordiska samarbetet omfattar i princip verkställighet av ådömda böter,förverkande av egendom, ordinärt frihetsstraff (för svensk del fängelse) samtanordnande av övervakning av villkorligt dömd och villkorligt frigiven.Utanför samarbetet faller alltså verkställighet av de speciella påföljdsformersom finns för vissa grupper av lagöverträdare som ungdomar, psykiskt abnormaoch vaneförbrytare, dvs. för del ungdomsfängelse, internering och överlämnandetill särskild vård (29 31 kap. BrB). Ifråga om dom varigenom någon har dömts till böter eller egendom har förklaratsförverkad eller varigenom har utdömts ersättning för rättegångskostnad ibrottmål gäller enligt NVL att sådan dom som har meddelats i annat nordisktland kan på begäran verkställas här i landet. Detta gäller också beslut omkvarstad, skingringsförbud eller beslag i vissa fall (1 §). Motsvarande gälleri fråga om verkställighet av dom eller beslut som har meddelats i (3 §NVL). Verkställighet här i landet sker enligt svensk lag, dvs. i första handlagen (1964: 168) om verkstäUighet av bötesstraff. Böter som har ådömts i annatnordiskt land får dock inte förvandlas (2 § NVL). De böter som har uttagits pågrund av begäran om verkställighet skall redovisas till domslandet. Betalas böternainte i sin helhet, skall den svenska indrivningsmyndigheten underrättavederbörande myndighet i domslandet om anledningen till att indrivningen intehar kunnat slutföras. Därefter kan särskild framställning göras omverkställighet av förvandlingsstraff för böterna. Sådan framställning kanockså göras med begäran om verkställighet av bötesdomen (7 §tillämpningskungörelsen). Att så kan ske sammanhänger med det förhållandet atti de övriga nordiska länderna tillämpas den ordningen att förvandlingsstraffalltid anges i dom på böter. Närdet gäller frihetsstraff omfattar NVL, som tidigare nämnts, dom varigenom någondömts till ordinärt frihetsstraff, dvs. verkställighet av dansk dom på faengseleller haefte, isländsk dom på fangelsi eller vard-hald, finsk dom på tukthuseller fängelse, norsk dom på fengsel eller hefte samt verkställighet i annatnordiskt land av svensk dom på fängelse. Lagen gäller också straff vilketålagts som förvandlingsstraff för böter. Verkställighet kan ske på begäran avdomslandet, om den dömde är medborgare i det land där verkställigheten skallske eller har sitt hemvist där. Domen kan också verkställas i det land där hanuppehåller sig, om det med hänsyn till omständigheterna finnes lämpligast (5 §och 8 § första stycket NVL). Bifallesframställning om verkställighet av frihetsstraff här i landet, förvandlas detstraff som har ådömts i domslandet till fängelse på lika (6 § NVL).Därefter verkställs det till fängelse omvandlade straffet som om straffet hadeådömts genom svensk lagakraftvunnen 1972: 98 24 dom.Verkställigheten sker sålunda i princip i enlighet med de svenska reglema ilagen (1964: 541) om behandling i fångvårdsanstalt. Om straffet har börjatverkställas i domslandet, räknas dock strafftiden från verkställighetens börjani det landet (7 § första och andra styckena NVL). Fråganom den dömdes möjligheter att undgå verkställighet av förvandlingsstraff förböter genom att betala böterna har reglerats annorlunda i NVL än vad somgäller vid verkställighet av inhemsk bötesdom. Enligt 6 §bötesverkställighetslagen får betalning av böter inte tas emot närförvandlingsstraffet har börjat verkställas. I NVL ges den dömde möjlighet attbetala böterna även i detta skede. Betalning av bötema kan ske så längeförvandlingsstraffet inte har avtjänats i sin helhet och får tUl följd attförvandlingsstraffet eller vad som återstår därav faller bort. Om endast en delav böterna betalas, skall straffet sättas ned i motsvarande mån (7 § tredjetycket NVL). Om någon som här i landethar dömts tUl fängelse skall överföras tiU annat nordiskt land förverkställighet av domen, skaU samma villkor vara förenade med åtgärden somgäller i fråga om utlänming för brott till annat nordiskt land (9 § förstastycket NVL jämförd med 7 och 18 §§ lagen (1959: 254) om utlämning för brotttUl , , och ). Som alhnänt vUlkor gäller sålunda, attden dömde i verkställighetslandet inte får åtalas eller straffas för annatbrott som har begåtts före hans överförande eUer utlänmas till tredje stat förbrott som han har begått före överförandet. Undantag kan göras med den dömdessamtycke eller efter särskilt medgivande av Kungl. Den dömdes samtyckeskall lämnas inför domstol. Den dömdes immunitet bryts emellertid, om han intelämnar landet efter straffverkstälUg-hetens slut eUer återvänder ditsedan han har länmat landet. Vid verkställighet här i landet respekteras demotsvarande viUkor som kan ha uppställts av domslandet (28 § NVL). Bestämmelsenatt särskilda vUlkor skall iakttas i verkställighetslandet gäller inte, om detföreligger beslut att den dömde skall förpassas, förvisas eller utvisas tiUdet land där verkställighet skaU ske (9 § andra stycket NVL). NVLinnehåller som nämnts även regler om samarbete rörande kriminalvård i frihet.Övervakning av den som har blivit vUlkorligt dömd i Daiunark, , Islandeller med föreskrift om övervakning kan sålunda ordnas här i landet.Liksom övervakning av den som genom svensk dom har dömts tiU skyddstiUsyn kanflyttas tUl annat nordiskt land (1013 och 15 §§ NVL). Lagen ger vidare svenskdomstol möjlighet att vid ny brottslighet undanröja villkorlig dom som harmeddelats i annan nordisk stat. Detta gäller även i fall då övervakning intehar anordnats här (14 § NVL) eller när domen över huvud taget inte är förenadmed övervakning. På samma sätt godtas här i landet beslut i annat 1972: 98 25 nordisktland om undanröjande av svensk villkorlig dom eller skyddstillsyn (16 § NVL). Motsvarande bestämmelserom anordnande av övervakning m. m. finns för viUkorlig frigivning efteravtjänande av ordinärt frihetsstraff (1723 §§ NVL). Framställning omverkställighet av brottspåföljd eller om anordnande av övervakning avvUlkorligt dömd eller viUkorligt frigiven här i landet prövas avkriminalvårdsstyrelsen (25 § första stycket NVL). Om framställningen angåendeverkställighet bifalls, görs en schematisk omvandling av det ådömda straffettUl motsvarande svenska straffart. Det sker sålunda inte någon omprövning avskuldfrågan eller straffmätningen. Böter i utländskt mynt omräknas till svensktmynt efter köpkursen dagen före den dag då framställningen bifölls (6 §tillämpningskungörelsen). Utländsk dom på frihetsstraff förvandlas, somtidigare nämnts, till fängelse på lika (6 § NVL). Lagen ger emellertidutrymme för diskretionär prövning av frågan om framstäUning om verkställighete. d. skall bifallas eller ej. Det förutsätts dock i förarbetena (prop. 1962:203 s. 22 och 56) att lagenlig framställning regelmässigt skall bifallas. Somvillkor för bifall till framstäUning från annan nordisk stat om verkställigheteller anordnande av övervakning här i landet gäller att domen är verkställbari domslandet (24 § andra stycket NVL). Den behöver alltså inte ha vunnit lagakraft. Framställning omverkställighet av straff i annan nordisk stat görs av ,medan övervakningsnämnden gör framställning i fråga om anordnande avövervakning (25 § andra stycket NVL). I till-lämpningskungörelsen harföreskrivits att begäran om verkställighet av fängelse inte utan särskilda skälfår göras, innan domen har vunnit laga kraft(4§). Kriminalvårdsstyrelsensbeslut enligt NVL kan överklagas. Talan fullföljs genom besvär hoskammarrätten och därefter hos regeringsrätten. ochkammarrättens beslut kan i princip verkställas . Det finns dockmöjlighet för och kammarrätten att i beslutet förordnaatt omedelbar verkställighet inte får ske. Om den dömde är omhändertagen här ilandet för verkställighet av dom som avses i ellerkammarrättens beslut, har han vid förberedande och utförande av talan motbeslutet rätt till biträde av offentlig försvarare enligt rättegångsbalkensregler. Kostnader för arvode och annan ersättning till försvararen skall dockalltid till skillnad från vad som gäller vid rättegång i brottmål stanna påstatsverket (26 § NVL). Övervakningsnämndsbeslut att göra framställning om överflyttning av övervakning till annatnordiskt land av den som här i riket har dömts till skyddstillsyn kanöverklagas genom besvär hos hovrätt. Talan kan inte föras mot hovrättensbeslut. Prop.1972: 98 26 flyttaövervakning av vUlkorligt frigiven till annat nordiskt land, kan denvillkorligt frigivne begära kriminalvårdsnämndens prövning av beslutet. Talanfår inte föras mot kriminalvårdsnämndens beslut (27 § NVL). Har framstäUning omverkställighet av straff eller anordnande av övervakning eUer tUlsyn i Sverigebifallits, får åtal inte väckas här i landet för gärning som avses med den idet andra nordiska landet meddelade domen. Samma verkan tiUerkänns i annatnordiskt land meddelad dom, när svensk domstol enligt 14 eller 21 § NVL harbeslutat om förverkande av viUkorligt anstånd, som meddelats i domen, eller avvUlkorligt medgiven frihet med avseende på straff som har ådömts genom sådandom. Med avseende på konkurrensreglerna i 34 kap. BrB skall domen betraktassom meddelad här i riket. Bestämmelserna om förening av förvandlingsstraff i 23§ bötesverkställighetslagen skall däremot inte tillämpas. Talan som avses i 20kap. 15 § BrB (särskild talan om suspension eller avsättning) får väckas utanhinder av de nu nämnda reglerna om rättsverkan av dom meddelad i annan nordiskstat. Detta innebär att sådan dom vid tillämpning av 20 kap. 15 § BrB blirjämställd med svensk dom, vari frågan om ämbetsstraff inte har prövats (29 §NVL). Fråganom preskription av ådömt straff prövas i enlighet med domslandets lag (31 §första stycket NVL). Enligt 2 § tillämpningskungörelsen åligger detkriminalvårdsstyrelsen att i framställning om verkställighet ange den tidpunktdå domen senast får verkställas. Motsvarande bestämmelse har meddelats i deövriga nordiska länderna. Ifråga om benådning innehåller NVL särskilda regler för den som i ,, eller har dömts genom dom som verkställs här i landet.De svenska bestämmelserna om nåd i brottmål äger, såvitt avser verkställighethär i riket, motsvarande tillämpning beträffande dansk, finsk, isländsk ochnorsk dom som avses i NVL. Nådebeslut som har meddelats i domslandet godtas ivårt land (31 § NVL). Enhgt32 § NVL kan den som med stöd av internordisk verkställighetslag förs från ettnordiskt land till ett annat för verkstäUighet av frihetsstraff transporterasgenom utan särskilt tillstånd. Maj:t harbemyndigats att delegera befogenheter enligt NVL tiUannan myndighet (33 § första stycket NVL). Bemyndigandet har äimu inteutnyttjats. I fall då verkställighet enligt 1 § NVL föranleder talan införsvensk domstol tiUerkänns justitie-kanslem i samma paragraf andra stycket rättatt ta emot stämning samt i svenska statens namn själv eller genom ombud talaoch svara som om det var fråga om en kronans fordran. Enligt 34 § NVL likställsi denna lag med dom sådant beslut eller föreläggande som enUgt lagstiftningen iden stat där det meddelats har samma verkan som dom, t. ex. svensktstrafföreläggande. Prop.1972: 98 27 Kostnaderför verkställighet och åtgärder i övrigt enligt NVL skall i princip stanna påstatsverket (33 § NVL). Medstöd av 36 § NVL har Kungl. Maj:t i kungörelse (1963: 571)förordnat om lagens ikraftträdande i förhåUande tUl de övriga nordiska ländemaoch beslutat att lagen skall tillämpas även i fråga om domar som har meddelatsföre ikraftträdandet. ÅrspublikationenKriminalvården (Officiella Statistik) innehåller statistiskauppgifter om bl. a. utländska medborgare som är intagna i svenskafångvårdsanstalter. intogs 1 909 utländska medborgare ifångvårdsanstalter här i landet. av dessa var finskamedborgare; var danska och norska medborgare, medan övrigarepresenterade ett fyrtiotal nationaliteter. Avde utlänningar som var dömda till fängelse och intogs i anstalt dömda tUl kortare straff än 4 månader. var dömda tillfängelse . Övriga var dömda till minst 1 årsfrihetsberövande. För hela fängelsepopulationen är motsvarande siffror för demsom intogs 1970 följande. av de nykomna hade en strafftid på och hade dömts tUl 412 månaders frihetsstraff. Deresterande var dömda tUl frihetsberövande . 66procent av de i anstalt intagna utlänningarna saknade tidigarekontakt med svensk kriminalvård. hade tidigare varit intagna minsttvå gånger. Ifråga om tillämpningen av NVL innehåUer "Kriminalvården "följande uppgifter. Antalet dömda i för vilka verkstäUighet av straffoch anordnande av övervakning eller tiUsyn förts över tiU annat nordiskt landuppgick till 4 874, medan motsvarande siffra för överföring tiUSverige var 2 378. Verkställighetssamarbetets fördelning på olika påföljderoch länder framgår av följande tabeller. Verkställigheti av dom meddelad i annat nordiskt land Övervakning av villkorligt frigivna Övervakning av vill-koriigt dömda 1972: 98 28 VerkstäUigheti annat nordiskt land 1970 av dom meddelad i Påföljd Summa Frihetsstraff 52 227 38 317 Böter 1 379 2 293 8 877 4 557 3.3Rättsverkan av utländsk brottmålsdom brottmål har i olika avseenden betydelse för senare rättsliga ochadministrativa ingripanden mot den dömde. Brottmålsdom har i första hand denverkan att domen är rättegångshinder i en ny process. När dom i brottmål harvunnit laga kraft, får enligt 30 kap. 9 § (RB) frågan om dentilltalades ansvar för gärning som har prövats genom domen inte på nytt tas upptill prövning. Denna regel avspeglar den i nutida processrätt allmänt antagnaorubblighetsprincipen som uttrycks i den latinska sentensen "ne bis inidem" (ej två gånger i samma sak). Regeln i 30 kap. 9 § RB är inskränktendast genom reglerna om förändring och förening av påföljd i 34 kap. BrB ochom särskUda rättsmedel i 58 och 59 kap. RB. Brottmålsdom har vidare betydelsei senare rättegång bl. a. som grund för straffskärpning vid återfall (26 kap. 3§ BrB). Brottmålsdom kan också inverka på administrativa avgöranden t. ex.ifråga om återkallelse av körkort. Iprincip är det endast svensk brottmålsdom som enligt vår lagstiftningtUlerkännes nu nämnd rättsverkan. Utländsk brottmålsdom har sålunda betydligtmera begränsad rättsverkan än svensk dom. Som tidigare nämnts (avsnitt 3.1)utgör dock brottmålsdom som har meddelats i annat nordiskt land hinder för nyttåtal här i landet för gärning som avses med domen, om domen skall verkställashär med stöd av NVL (29 § NVL). I övrigt hindrar emellertid utländsk dom inteatt åtal väcks här i landet för samma gärning som har prövats genom domen ochatt gärningsmannen på nytt döms till påföljd för denna gärning. I visst avseendebeaktas dock den utländska domen vid senare åtal. En bestämmelse härom finns i2 kap. 6 § BrB. En redogörelse för denna bestämmelse lämnas under 3.4. Äveni ett annat avseende tilläggs utländsk brottmålsdom rättsverkan här i landet.Enligt 26 kap. 3 § BrB skall den som har dömts till påföljd för sådant i BrBavsett brott som är belagt med fängelse och därefter, sedan domen har vunnitlaga kraft, begår nytt brottsbalksbrott dömas enligt en strängare straffskala.Om det nya brottet är belagt med fängelse , kan han dömastill fängelse i högst för återfallet. Är för det nya brottet stadgatfängelse än men högst , höjs maximum föråterfallet till fängelse i högst . Brott som någon har begått innan hanfyllt får inteläggas till grund för straffhöjning. Detsamma gäUer dom på böter ellerdisciplinstraff. Enligt paragrafens sista stycke kan utländsk dom vid återfalltillmätas samma verkan som svensk dom. 3.4Svensk domstols straffrättsliga kompetens Allmännabestämmelser om i vilken utsträckning svensk straffrätt kan tillämpas finns i 2kap. BrB, som har rubriken . Med"svensk lag" avses svensk strafflag i vidsträckt mening, dvs. bådeBrB och straffbestämmelser i andra författningar. 11 § första punktenföreskrivs att den som har begått brott här i riket skall dömas efter svensklag och vid svensk domstol. I paragrafens andra punkt ges en bestämmelse fördet fall att det är ovisst var brottet har förövats. Om det då finns skäl attantaga att brottet har begåtts inom riket, gäller samma bestämmelser som närdet kan fastställas att brottet har förövats här i riket, dvs. gärningsmannendöms efter svensk lag och vid svensk domstol. Enligt2 § första stycket är svensk lag tillämplig och svensk domstol behörig att dömabeträffande brott som svensk medborgare har begått utom riket. Detsamma gällerutlänning som har hemvist i . Det har överlämnats åt rättstillämpningenatt bestämma huruvida en person skall anses ha tagit hemvist här i riket.Endast om bosättningen har viss stadigvarande karaktär, anses hemvistföreligga. I paragrafens andra styckeföreskrivs att vissa andra kategorier utlänningar, som har begått brott utomriket, faller under svensk straffrättslig domsrätt. Efter svensk lag och vidsvensk domstol kan sålunda dömas utlänning, som efter brottets begående harblivit svensk medborgare eller har tagit hemvist här i landet, utlänning somär medborgare i annat nordiskt land och finns här eller utlänning som överhuvud finns i riket, om det straff som kan följa på brottet enligt svensk lagär fängelse . En förutsättning för att en utlänning inyssnämnda fall skall falla under svensk jurisdiktion är dock att denbrottsliga gärningen inte var fri från ansvar enligt lag som gällde pågärningsorten. I3 § anges ett antal specialfall, i vilka svensk domstol är behörig att dömautlänning även i annat fall än som anges i 2 § för brott som har begåttsutom . Utlänning kan sålunda dömas här i landet och efter svensk lag, ombrottet har förövats på svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten avden som var befälhavare eller tillhörde besättningen på ett sådant fartyg.Även utlänning som har begått brott på område, där avdelning av krigsmaktenbefann sig, omfattas av den svenska domsrätten. Om han inte var krigsman,gäller detta endast om avdelningen befann sig på området för annat ändamål änövning. Har utlänning utomlands förövat brott mot , svensk medborgareeller svensk menighet, inrättning eller sammanslutning eller mot annan utlän- 1972: 98 30 ningsom hade hemvist i , kan han också dömas här enligt svensk lag.Slutligen är utlänning som har gjort sig skyldig tUl kapning av luftfartygeller folkrättsbrott generellt underkastad svensk domstols straffrättsligabehörighet. EnUgt5 § får åtal för brott, som har förövats inom riket, i vissa fall inte väckasannat än efter förordnande av Kungl. Maj:t eller den som Kungl. Maj:t harbemyndigat därtiU. Sådant förordnande fordras, när brottet har begåtts påutländskt fartyg eller luftfartyg av utlänning som var befälhavare eUertillhörde besättningen på fartyget eller eljest medföljde fartyget, i de falldå brottet har begåtts mot sådan utlänning eller mot utländskt intresse. Vidareföreskrivs i 5 § att brott som har förövats utom riket i regel inte får åtalasutan förordnande av Kungl. Maj:t eller den Kungl. Maj:t har bemyndigat därtUl.Utan särskilt åtalsförordnande får åtal dock väckas, om brottet har förövats 1)på svenskt fartyg eller luftfartyg eUer i tjänsten av befälhavaren eller någonsom tillhörde besättningen på sådant fartyg, 2) av krigsman på område däravdelning av krigsmakten befann sig, 3) i annat nordiskt land eller på fartygeUer luftfartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller något avdessa länder eUer av svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare motsvenskt intresse. I6 § finns, som berörts under 3.3, en bestämmelse om viss rättsverkan avutländsk dom. Har den misstänkte utom riket undergått straff elleransvarspåföljd för en viss gäming, får han inte åtalas här i landet för sammagärning annat än efter förordnande av Kungl. Maj:t eUer den som bemyndigats avKungl. Om åtal väcks här i landet, åligger det domstol att vidbestämmande av påföljd ta skälig hänsyn tUl vad den dömde har undergått av denutom riket ådömda påföljden. Domstolen kan därvid efter omständigheterna dömatill lindrigare straff än vad som är stadgat för gärningen i den svenskastraffbestämmelsen eller helt efterge påföljd. Medstöd av 5 och 6 §§ har Kungl. Maj:t i brev (1972: 44) tUl RA bemyndigat RÄ attmeddela åtalsförordnande för brott som har begåtts inom riket på utländsktfartyg eUer luftfartyg av utlänning som var befälhavare eller tUlhördebesättningen på fartyget eller eljest medföljde fartyget, i faU då brottet harbegåtts mot sådan utlänning eller mot utländskt intresse. Bemyndigandet för RÅavser också åtal för brott som har förövats utomlands av svensk medborgareeller utlänning med hemvist i . Slutligen har RÅ även bemyndigats attförordna om åtal för gärning för vUken svensk medborgare eUer utlänning medhemvist i har undergått straff eller annan ansvarspåföljd utom riket. 17föreskrivs att de begränsningar som följer av allmänt erkända folkrättsligagrandsatser skall beaktas i fråga om svensk lags tillämplighet och svenskdomstols behörighet. Detsamma gäller de begränsningar 1972: 98 31 somenligt särskUda bestämmelser följer av överenskommelse med främmande makt. Viss aiman lagstiftninginnehåUer bestämmelser som för särskilda brott innebär en utvidgning av svenskdomstols behörighet i förhållande tiU reglerna i 2 kap. BrB. I 5 § lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands finns en regel om krav pådubbel straffbarhet. Av denna regel följer att ansvar för gärning som avses iden aktuella lagen inte får ådömas, om gärningen var fri från ansvar enligt lagsom gällde på gärningsorten. Enligt 5 § första stycket lagen (1966: 78) omförbud i vissa fall mot rundradiosändning på öppna havet döms utlänning, somutom riket har bratit mot lagen, om han finns i , efter denna lag ochvid svensk domstol, även om detta inte följer av 2 kap. 2 eUer 3 §§ BrB.Motsvarande bestämmelse finns i 14 § första stycket lagen (1966: 314) omkontinentalsockeln. 4.1Verkställighet av utländsk brottmålsdom Detnordiska verkställighetssamarbetet regleras som tidigare nämnts (avsnitt 3.1)av en enhetUg lagstiftning. I övriga nordiska länder finns sålunda lagar som iallt väsentligt överensstämmer med NVL. När det gällerverkställighet av utomnordisk dom i brottmål är det enda landi , vars lagstiftning medger sådan verkstäUighet. har i sambandmed ratifikationen av den förut nämnda europeiska brottmålsdomskonventionengenomfört lagstiftning om verkstälUghet av europeisk brottmålsdom, lov nr 522af om fuldbyrdelse af europasiske straffedomme. Lagen, somträdde i kraft , är i sina huvuddrag utformad som enhänvisning tiU konventionen.