prop · FV0375 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag ansluter mig till denna uppfattningoch har därför i det föregående förordat att planeringen bör inriktas på attskydd i möjlig mån bereds befolkningen i skyddsrum. Det kan emellertid vara nödvändigt att i vissa situationervidta utrymningar. Planläggningen för utrymning av tätorter och andra områdenbör därför behållas. Planläggningen bör som ge handlingsfrihet attbesluta helt efter den rådande situationen och således inte innebära att man i förväg binder sig vid beslut att genomföra utrymning, i synnerhet inte enligt de längst gåendeplanläggningsalternativen. Som allmän riktlinje för planeringen bör gälla attberoendet av att behöva sätta utrymningsplanerna i tillämpning begränsas sålångt möjligt. Organisationenför ledning av civilförsvaret och undsättningsverksamheten skall enligtplanerna bestå av lokala enheter (220 000 civilförsvarsphktiga) och regionalaförstärkningsenheter (10 000 civilförsvarspliktiga). Härtill kommer verkskyddsom är bundna till industrier och andra anläggningar. De regionalaundsättningskårerna är f, n, mobiliseringsbara i sin helhet. De lokalaenheterna är i fråga om utbildad personal och materiel uppbyggda till ca 90 %av den planerade omfattningen. framhåller emellertid isin programplan att bristema är fördelade på ett sådant sätt attorganisationens effekt är lägre än den genomsnittliga uppbyggnadsgraden geranledning att förmoda. Styrelsen önskar få tiU stånd en organisation som är välavvägd i fråga om personal och materiel. har gett uttryckåt en liknande uppfattning. Jag finner det angeläget att den organisation som finnsges bästa möjliga effekt i första hand genom att den anpassas till den ändradeinriktningen av verksamheten och i lämplig utsträckning görs mer enhetlig.Genom att förbättringar av detta slag vidtas kan den planerade organisationensnumerär i det lokala civilförsvaret begränsas till vad som motsvarar den redanuppbyggda delen. Skyddade uppehållsplatser för ledningen av verksamheten icivilförsvarsområdena finns f. n, iordningställda för i huvudsak alla störreområden. Delar av civilförsvarets ledning, särskUt i de mindre civilförsvarsområdena,är hänvisade till provisoriska ledningsplatser. En begränsad fortsattutbyggnad av anläggningar för organisationen kan visa sig behövlig. Dennaverksamhet måste emellertid med hänsyn till kostnaderna ses på ochdärför starkt begränsas under den närmaste programplaneperioden. har föreslagit att en begränsad delav organisationen utformas som särskilda förband med högmobiliseringsberedskap. Enligt min mening bör det undersökas om en mindre delav undsättnings-och ledningsorganisationen kan ges en högre beredskap än andraförband. För huvuddelen av organisationen bör mobUiseringsberedskapen kunnasättas lägre och utbildningen av manskap med hänsyn härtill begränsas. 1 detta sammanhang bör nämnas möjligheten att i ökadomfattning rekrytera personal i värnpliktig ålder till civilförsvaretsorganisation. Pä skulle en sådan rekrytering sänka omsättningen avpersonal i civilförsvaret och begränsa anspråken på utbildningsorganisationen.Denna fråga bör ytterligare övervägas i samband med den av mig förut nämndautredningen om de värnpliktigas utbildning och utnyttjande ikrigsorganisationen. Verkskydd organiseras f. n. vid industrier ochanläggningar där minst 100 personer är sysselsatta. Denna gräns har tiUkommitfrämst med hänsyn tiU att verkskydd med god effekt knappast kan åstadkommas vidmindre personalenheter. Organisationen omfattar enligt planerna 1 180 verkskydd och 60 000 civilförsvarsphktiga.Erfarenhetsmässigt visar det sig vara svårt att ens vid nämnda storlek nå eneffekt som svarar mot kostnader och administrativa förberedelser föråtgärderna. CivUförsvarsstyrelsen har föreslagit att verkskyddsplikt ifortsättningen skaU finnas vid företag där minst 200 personer är sysselsatta.Jag ansluter mig tUl detta förslag och avser att senare föreslå erforderligändring i civUförsvars-kungörelsen. Den fortsatta planeringen bör tills vidare ske fränförutsättningen att kostnadema för civilförsvarets åtgärder fördelas mellanstat, kommuner och enskilda enhgt oförändrade principer. I fråga om den del av verksamheten som skall finansierasöver fjärde huvudtiteln bör enligt grandtanken i det nya planeringssystemetinte besluta om en bestämd utgiftsram . Utgiftsramen bör ifortsättningen prövas åriigen. Planeringen bör ske med utgångspunkt i basbeloppet, 118milj. kr., i den utgiftsram för /73 som jag förordar i detföljande. Det innebär en total planeringsram /731976/77 om590 milj. kr. I planeringen bör få förutsättas enmedelsförbrukning om 30 milj. kr. utöver planeringsramarna under budgetåren1972/73-1974/75 om så skulle behövas för att betala vissa tidigare gjordaåtaganden. Vidare bör förutsättas att kompensation för pris- ochlöneförändringar kommer att utgå enligt nettoprisindex. Det psykologiska försvaret är i första hand en verksamhetoch inte en organisation. Verksamhetens syfte är att vidmakthålla en fastförsvarsvilja och motverka aUa försök att undergräva vår motståndsanda ochtiUtron tiU vår förmåga att motstå angrepp. Medborgerlig enighet om vår säkerhetspolitik och dessförutsättningar kan och bör emellertid inte skapas genom särskilda åtgärderfrån samhällets sida. Den kan bara uppstå genom övertygelsen hos de enskUdamedborgarna och denna övertygelse kan bara nås i det demokratiska samhäUetsarbetsformer, dvs. genom fri opinionsbUdning och nyhetsförmedling. Isituationer då påfrestningama på allmänheten är stora, samhäUet är underomställning, krigshandlingar drabbar folket och ett stort antal föreskrifteroch lagar träder i kraft kan emellertid en ökad samhäUsinformation varanödvändig för att vidmakthålla försvarsvilja och motståndsanda. I den genomförda studien över det psykologiska försvaretsmål och uppgifter har försvar förutsatt attprinciperna för planläggning och verksamhet skall vara oförändrade. Friopinionsbildning och debatt utgör grundvalen för verksamheten. Jag delar dennauppfattning. De psykologiska försvarsåtgärderna i fred bör således som hittUlsbegränsas tUl planering, utbUdning och forskning. Inriktningen av övrigt totalförsvar Inriktningen av övrigt totalförsvar bör tiUgodose kravetpå balans i våra samlade försvarsinsatser. Vad somhär kallas övrigt totalförsvar omfattar en rad skilda verksamhetsområden.Exempel på dessa områden är försörjningen med förnödenheter och tjänster - detekonomiska försvaret som innefattar bl. a. livsmedelsförsörjningen,industriproduktionen, energiförsörjningen och transporterna. Andra exempel ärhälso- och sjukvården, polisverksamheten och den för det civila totalförsvaretgemensamma regionala ledningsorganisationen. För dessa verksamhetsområden ärett stort antal myndigheter ansvariga. 1sammanhanget vill jag erinra om de speciella förutsättningar för övrigttotalförsvar som ligger i att verksamheten i krig och andra krissituationer imycket stor utsträckning bygger på resurser som primärt har anskaffats förfredsinriktad verksamhet. För den långsiktiga inriktningen av övrigttotalförsvar är därför hänsynstaganden till fredsresursernas framtidautveckling betydelsefulla. Som grund för den långsiktiga planeringen krävs avdenna anledning studier inte bara av den yttre miljön utan också den s. k. inremiljön, dvs. det svenska fredssamhällets framtida utveckling. Som ett exempelkan nämnas studier av tänkbar långsiktig utveckling av en viss industribransch.Studier av den inre miljön har givetvis betydelse också för planeringen avmilitärt försvar och civilförsvar. behandhng av övrigt totalförsvar harsom framgått av det föregående bestått i att översiktligt studera inriktningenav detsamma i syfte att tUlse kravet på balans i våra totala försvarsinsatser.Målet för utredningsarbetet har alltså varit mera begränsat här än i fråga ommilitärt försvar och civilförsvar. För egen del viU jag understryka den betydelse somverksamheten inom övrigt totalförsvar har i våra samlade försvarsansträngningarhksom för tilltron tUl dessa. Detta gäller såväl den verksamhet som närmast tarsikte på att säkerställa totalförsvarets funktionsduglighet i ett krigsläge somden verksamhet som främst syftar tiU att trygga handlingsfriheten i ett avspärrnings-eUer neutralitetsläge. Den av myndigheterna hittiUs utförda planeringen inomövrigt totalförsvar är enligt vad försvarsutredningen har funnit grundad påallmänna säkerhetspolitiska förutsättningar som i stort stämmer överens med demsom utredningen har funnit böra tUlämpas för mUitärt försvar och civilförsvar.Något behov av mer genomgripande förändringar härvidlag föreligger därför inte. I fråga omvissa säkerhetspolitiska förhållanden av betydelse för bedömning avresursbehoven - t. ex. normerna för uthålligheten föreligger emellertid f. n.osäkerhet beroende på brister i kunskapsunderlaget. Här föreligger ett behovav ytterligare studier. Detsamma gäller den långsiktiga planeringen av dekonkreta försvarsåtgärderna. Härvid framstår bl. a. studierna av det svenskafredssamhällets möjliga utveckling som Jag finner det därför med hänsyn till kravet påbalans i våra totala försvarsinsatser betydelsefullt med fortsatta studier inomövrigt totalförsvar för att erhålla ett säkrare underlag för den långsiktigaplaneringen. Vissa anpassningar och preciseringar av planeringsutgångspunkternakan dock göras . Detta gäUer t. ex. planeringen av skyddet motABC-stridsmedel. Jag avser att senare föreslå Kungl. Maj:t att utfärdaföreskrifter för den långsiktiga planeringen inom totalförsvaret. Dessa tordetiU en början få bli provisoriska och delvis ofullständiga. Under åberopande av det anförda hemställer jag attKungl. att godkänna de riktlinjer för totalförsvarets fortsattainriktning som jag har angett i det föregående. Ändradgrundutbildning m. m. för värnpliktiga 1 överbefälhavarens förslag till programplaner för detmilitära försvaret för perioden /73-1976/77 har frågan om vissamodifieringar av tiden för grundutbildning för värnpliktiga tagits upp. Vidarehar chefen för armén i särskild skrivelse föreslagit ennedskärning av grandutbildningstidens längd för arméns värnpliktiga. Över dessaförslag har värnphktskommitté yttrat sig. Kungl.Maj:t har med anledning av nämnda förslag uppdragit åtöverbefälhavaren att lämna förslag om förändringar av grundutbildningen förvärnpliktiga vid samtliga försvarsgrenar. Maj:t har vidare uppdragit åtöverbefälhavaren och värnpliktsverket att vidta de förberedelser som erfordrasför att de ändringar i grundutbUdningen som överbefälhavaren föreslår så långtmöjligt i sin helhet skall kunna tillämpas med början . Särskilda utredningar har redovisats beträffande tvåvärnpliktskategorier. Sålunda har värnpliktskommitté lämnat förslagtill ändring av grundutbildningen för värnpliktiga underofficerare vid armén.Vidare har utredningen om handräckningsvärnpliktiga avgett betänkande omutbUdning av vissa värnphktiga i stabstjänst. 1 enhghetmed Kungl, Maj:ts uppdrag har överbefälhavaren avlämnat förslagtill förändringar av grundutbUdningen vid samtliga försvarsgrenar. Förslagetinnebär en förkortning av tiden för grundutbUdningen för flertaletvärnpliktiga. I överensstämmelse med överbefälhavarens förslag har beslutatsom viss försöksverksamhet under /73, Avsikten är attfortsätta försöken i huvudsak enligt de riktlinjer överbefälhavaren har dragitupp. Avkortningenav utbildningstiden för vissa värnpliktskategorier och för vapenfriatjänstepliktiga föranleder ändringar i värnpliktslagen (1941:967; omtryckt1969:378) och lagen (1966:413) om vapenfri tjänst. Förslag tUl dessalagändringar och tUl förändrade grander för bistånds- och katastrofutbUdningenbör föreläggas , Kungl. Maj:t äger ensam besluta i övriga frågor somberör de värnpliktigas grandutbildning . Det har likvälansetts lämpligt att i det följande lämna en tämligen utförlig redogörelse intebara för försöksverksamheten utan också för de olika förslag och yttranden överdem som ligger tiU grund för de avsedda förändringarna i grandutbildningen.Som bakgrand till denna redogörelse redovisas i korthet nuvarande system förutbildningen av de värnpliktiga. Nuvarande utbildnmgstid och tjänstgöring för värnpliktiga Grunderna för nuvarande system för utbUdning avvärnphktiga godkändes av riksdag (2LU 1966:48, rskr 1966:271) efterförslag av Kungl, Maj:t i prop, 1966:106. Förslaget i propositionen byggde på1960 års värnpliktsutrednings betänkande (SOU 1965:68) Värnplikten. Värnplikisutbildningen omfattar grundutbildning ochrepetitionsut-bUdning. Den har i huvudsak följande uppbyggnad och tidsmässigaOmfattning. Grundutbildningens tre huvudkomponenter är allmänmilitärutbildning, befattningsutbildning och förbandsutbUdning. Den allmänmilitära utbildningen har samma innehåll föralla krigsmaktens värnpliktiga och omfattar ca fördelade överstörre delen av utbUdningstiden. UtbUdningen avser bl. a. att ge denvärnpliktige förmåga att dels ta hand om sig själv och hjälpa andra under svårayttre förhållanden, dels försvara sig själv och den enhet inom vilken han verkar. Grundutbildningen inleds regelmässigt med delar av denaUmänmUitära utbildningen. Därefter följer en befattningsutbildning som i frågaom längden varierar med hänsyn till utbildningsbehovet för varje typ avkrigsbefattning. Jämsides med befattningsutbildningen genomförsgrundläggande utbildning i förband. Utbildningen hålls samman i avsnitt, därolika skeden i striden eller verksamheten övas. GrundutbUdningen avslutas med övningar i krigsorganiseradeförband, grundläggande krigsförbandsutbildning, det s. k. GKU-skedet. Deförband som sammansätts av värnphktiga under grundutbildning bör i de flestafall ses som utbildningsförband och inte som delar av krigsorganisationen.UtbUdningsförbanden kan i vissa fall utgöra stommen till ett visst bestämtförband i krigsorganisationen. För att den värnpliktige skall kunna tjänstgöra i sinbefattning i krigsorganiserade förband behövs allmänmilitär utbildning,befattningsutbildning och förbandsutbildning. Befattningsutbildningeninnehåller för befälsuttagna värnpliktiga också befälsutbildning, som är enförutsättning för att dessa värnpliktiga skall kunna få övning i befälsföringunder den tillämpade förbandsutbildningen. De som skall bli värnphktigaofficerare fullgör efter frivilligt åtagande fortsatt grundutbildning vidkadettskola eller motsvarande skola sedan GKU-skedet har avslutats. Eftersom behovet av utbildningstid för ohka befattningarväxlar, är grundutbildningen differentierad såväl inom som mellanförsvarsgrenarna. De värnpliktiga indelas efter utbildningsbehovet i olikakategorier. Meniga värnpliktiga hänförs till någon av kategorierna E, F och G.varvid kategori G har den kortaste grundutbildningen. För huvuddelen av de underofficersuttagna värnpliktiga vidarmén är UtbUdningen uppdelad. Den första delen är avsedd attvara inpassad mellan läsårsslut och terminsstart inom utbUdningsväsendet (tidenden 1 juni-den 1 september). Återstående avunderofficersutbUdningen fullgörs sammanhängande med inryckning ochutrycknmg följande år. UtbUdningentill värnpliktig officer omfattar ytterligare och fullgörs normaltsommaren efter underofficersutbildningen (- ).UtbUdningen tUl reservofficer är också läsårsanpassad, Reservofficerskurserna 1och 2 (1, 2) genomförs , 1 fullgörs härvid året efterutbildningen tUl officer och 2 det tredje året efter officersutbUdningen, GrundutbUdningen, som skall vara minst , omfattarför värnpliktiga som uttagits till meniga och underbefäl vid armén och kustartilleriet högst345 dagar, vid flottan och flygvapnet (i särskilt kvalificeradebefattningar ); Med stöd av värnpliktslagen (1941:967, omtryckt 1969:378)har Kungl, Maj:t i provisoriska bestämmelser om värnpliktsutbildningenfastställt följande längd för grundutbUdningen för flertalet värnpliktiga. Värnpliktskategori Antal dagar för AU, I Alt, II Värnpliktiga G 255 243 Värnpliktiga E 332 345 För underbefålsutbildning uttagna värnpliktiga 332 345 För underofficersutbUdning uttagna värnpliktiga 450 450 För officersutbildning uttagna värnpliktiga 540 540 Alternativ I gäller för huvuddelen av arméns värnpliktigaoch innebär vårutryckning. Alternativ II omfattar endast en mindre del som rycker ut . Värnpliktskategori Antal dagar för Förunderbefålsutbildning uttagna värnpliktiga 364 Antal dagar för grundutbildning a) som avlagtsjökaptens- eller sjöingenjörsexamen För officersutbildning uttagna värnpliktiga Antal dagar för grundutbildning 251 300 330 450 540 Värnpliktiga G Värnpliktiga F Värnpliktiga E Förunderbefälsutbildning uttagna värnpliktiga För underofficersutbildning uttagna värnpliktiga Förofficersutbildning uttagna värnpliktiga 330 364 420 510 F. n. finns värnpliktiga som är uttagna för utbildning ispecialtjänst och som genomgår utbildning enligt andra grunder än övrigavärnpliktiga. Fr. o. m. skall en ny ordning successivttillämpas för dessa värnpliktiga (prop. 1971:88, FöU 1971:14, rskr 1971:144).Den nya ordningen innebär att utbildningen av värnpliktiga som avses förnuvarande specialtjänstbefattningar, i likhet med vad som gäller för övrigavärnpliktiga, genomförs i form av grandutbildning och repetitionsutbildning. I samband härmed avskaffas den särskilda uttagningen i Grundutbildningen skall för här avsedda värnpliktigaomfatta allmänmilitär utbildning, befattningsutbildning och militärmiljöutbildning under fältmässiga förhållanden. Befattningsutbildningens längdawägs med hänsynstagande till de värnpliktigas civila utbildningskompetens. Till vissa av de nuvarande specialtjänstbefattningarnaupphör grundutbildningen. Rekrytering till dessa befattningar sker i ställetgenom överföring av personal med annan befattningsutbildning och med en för dennya befattningen lämphg civil yrkeskompetens. Överföringen sker efter visskompletteringsutbildning. Vidare sker i ökad utsträckning överföring av värnpliktigafrån befattning i lägre till befattning i högre funktionsnivå, t. ex, inom de Beträffande grundutbildningens längd för här ifrågavarandevärnpliktiga gäller att de som tas ut för utbUdning till befattning förcivilmilitär personal får en grundutbUdning som varierar med utbUdningslinje päsätt som framgår av följande tabell, medan utbildningens omfattning för övrigafastställs enligt de grander som gäller för värnphktiga i allmänhet. Utbildningslinje Antal dagar för Radartekniker (Lv och Art) 345 Den enskilde värnphktige skall han ärdisponibel för krigsplacering i första hand kunna tjänstgöra i den befattninghan har utbildats till under grundutbildningen. Detta gäUer även om organisationenändras eller ny materiel och nya förfaringssätt tillkommer. Repetitionsutbildningenskall kunna medge omskolning i samband med omplacering tiU annankrigsbefattning, exempelvis vid överföring från fältförband tiUlokalförsvarsförband. Repetitionsutbildningen bedrivs genom en kombination av krigsförbandsövningar, särskilda övningar, fackövningar, särskilda fackövningar och mobiliseringsövningar. Krigsförbandsövningar genomförs av förbanden vart fjärdeår. Huvudändamålet är att samträna förbanden. Tyngdpunkten i utbildningenföriäggs därför till förbandsutbildningen. Den enskilde soldatens befattningsutbildningbegränsas till vad som absolut behövs för att han skall kunna lösa sinauppgifter i förbandet, Krigsförbandsövningar avslutas 1 saml Nr 75 ofta med större övningar där förband från olikaförsvarsgrenar och truppslag m.m. samövas. Antalet krigsförbandsövningar är för en värnphktig högstfem. De har olika längd beroende på vUken försvarsgren den värnphktige tUlhöroch i vUken befattning han är krigsplacerad. Dagantalet framgår av följandetabdi. Befattning för Armén Flottan Kastar- Flyg- Menig 18 25(18) 18 15 Underbefäl 25 32(25) 25 15 Underofficer och officer 32 32 32 22 En värnpliktig vid armén och f I o t t a n är undervärnpliktstiden i de flesta fall krigsplacerad i mer än en typ av krigsförbandeller enhet. Han är i regel först krigsplacerad i ett fältförband om hantillhör armén och på ett stamstridsfartyg om han tillhör flottan. Hanomkrigsplaceras senare till lokalförsvarsförband eller etappförband vid arménoch på hjälpfartyg eUer i landförband vid flottan. Vid kustartilleriet och flygvapnet är den värnpliktige ide flesta fall under hela sin värnphktstid krigsplacerad i samma typ avkrigsförband. De värnpliktiga genomför normalt två eller trekrigsförbandsövningar vid fältförband. Återstående krigsförbandsövningarfullgörs normalt i lokalförsvarsförband eller etappförband. mellankrigsförbands-övningarna har av värnpliktsutredning ansetts varamaximum för att erforderliga färdigheter för insats vid mobUisering skall kunnagaranteras. De förband som ställs tUl krigsorganisationens förfogandeefter varje grundutbUdningsomgång bedöms bli fullt effektiva delar avorganisationen först sedan de har inordnats i större förband bataljon ochbrigad -under en krigsförbandsövning. Mellan krigsförbandsövningarna inplaceras särskildaövningar för vissa värnpliktiga som ingår i förband med särskilt kompliceradstridsteknik eller utrustning. Dessa övningar genomförs vid armén ochkustartilleriet med flertalet fältförband och omfattar antingen enbart personali officers- och underofficersbefattning eller all personal i nyckelbefattningar.Övningen är lång och förläggs i regel tUl sommaren. Även vid flottanomfattar särskild övning men genomförs endast för personal som ärplacerad i befattning för värnpliktig officer. Vid flygvapnet omfattar och fullgörs i princip av samma personalkategorier som vid armén. MobUiseringsövningar genomförs vid vissa förband och kanbestå av mobUiseringsomgång eller mönstringsövning. Mobihseringsövningarna fuUgörs av ett begränsat antalvärnpliktiga varie år. Mobiliseringsgenomgångarna avser ett fåtalnyckelbefattningar i ett förband och mönstringsövningarna genomförs av ettlitet antal förband som är av särskild betydelse för att awärja kuppanfall. EnmobUiseringsövning omfattar i regel högst . Fackövning och särskild fackövning För att tUlgodose de behov av befattningsutbildning ochkompletteringsutbildning som förehgger i samband med bl, a, överföring tillannan befattning får tid för krigsförbandsövning eller särskUd övning användas.Övningen kallas därvid fackövning eUer särskUd fackövning. Överbefälhavarens programplaner för perioden1972/731976/77 1 förslag till programplaner för det militära försvaretför åren 1972/73-1976/77 utgår överbefälhavaren från att värnphktskostnadernamåste reduceras i de ekonomiska nivåer som Kungl. Maj:t har föreskrivit somgrand för planeringen. Efter prövning av olika möjligheter att åstadkommabesparingar har överbefälhavaren funnit att utbUdningstiden för värnpliktigabör förkortas och ytterligare differentieras. Ingrepp har övervägts även inomrepetitionsutbildningen. Med hänsyn tUl denna utbildnings avgörande betydelseför försvarets effekt och på grund av att de besparingar som kan göras på dettaområde inte anses motsvara uppoffringarna, bör förkortningen av utbUdningen enhgtöverbefälhavaren begränsas tUl grandutbildningen. Överbefälhavaren utgår vidare från att principerna förnuvarande värnpliktsutbUdningssystem behälls i fråga om differentiering avutbildningstider, gemensam utryckningstidpunkt m. m. Lägsta gräns för grundutbUdningenanses böra vara 7 1/2 månader. Förslag av chefen för armén 1 ohka skrivelser har chefen för armén under hösten 1971lagt fram vissa förslag om försök med ett modifierat värnphktsutbildningssystemför arméns värnpliktiga. Förslagen innebär en nedskärning av tiden förgrundutbUdning. Chefen för armén anför bl. a. att våra arméstridskrafternormalt har en relativt låg insatsberedskap. Vårt närområde, inbegripet våranordiska grannländer, har en högre sådan beredskap. Det svenska systemetinnebär att grundutbUdningens längd för värnpliktiga bestäms inte avinsatsberedskapen utan av utbUdningens krav. Härigenom kan medel i ställetutnyttjas för materielanskaffning. Det risktagande som vår låga insatsberedskapinnebär möjliggör enligt arméchefen hög långsiktig beredskap och högmobiliseringsberedskap. Insatsberedskapen kan vid behov snabbt höjas.