prop · FV0313 · 1972-12-31 00:00:00 — Majrtsproposition nr 1972 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i kommunal-skaftelagen(1928: 370); given . Kungl.Maj:t vUi härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå att bifalla det förslag om vars avlåtandetill föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås sådan ändring i kommunalskattelagens regler om avdragför öppet koncernbidrag att Kungl. Maj:t, i syfte att främja samhällsekonomisktbetydelsefulla uppgifter, skall kunna medge avdragsrätt för bidrag från ettföretag till ett annat även om inte alla de förutsättningar som annars gällerför avdragsrätt för koncernbidrag föreligger. Avdragsrätt skall kunna avse ävenförlust på aktier eller andelar i företag som fullföljer sådana betydelsefullauppgifter. 1 1972.1 saml. Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370) Härigenom förordnas, att 43 § 3 mom. kommunalskattelagen(1928: 370) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 mom. Äger svenskt aktiebolag eller förening som avses i1 § lagen om ekonomiska föreningar (moderföretag) mer än nio tiondelar avaktierna i ett eller flera svenska aktiebolag (dotterbolag), skall koncernbidrag,som något av bolagen lämnar ett annat av bolagen eller föreningen eller somdenna lämnar något av bolagen, anses såsom avdragsgill omkostnad för den somlämnat bidraget och skattepliktig intäkt för den som mottagit detta, även ombidraget icke för bidragsgivaren utgör omkostnad för intäkternas förvärvandeeller bibehållande. Som villkor härför gäller att den huvudsakliga verksamheten för bolag ellerförening, som lämnar eller mottager koncernbidrag, avser jordbruksfastighet,annan fastighet eller annan rörelse än försäkringsrörelse som drives av livförsäkringsanstalt, att såväl givaren som mottagaren av bidraget redovisardetta till samma års taxering öppet i självdeklaration eller därvid fogadbilaga, att, ombidraget lämnats av moderföretag till dotterbolag eller av dotterbolag tillmoderföretaget, detta ägt mer än nio tiondelar av aktierna i dotterbolagetunder hela beskattningsåret för båda skattskyldiga eller sedan dotterbolagetbörjade driva verksamhet av något slag, att, om bidraget lämnats av dotterbolag till moderföretaget,detta är frikallat från skattskyldighet för utdelning från dotterbolaget, oavsettden omfattning i vilken moderföretaget utdelat vinstmedel till delägarna, och att, om bidraget lämnats av ett dotterbolag till annatdotterbolag hos samma moderföretag, moderföretaget dels ägt mer än niotiondelar av aktierna i dotterbolagen under hela beskattningsåret för bådadotterbolagen eller sedan dessa började driva verksamhet av något slag, detsantingen är skattskyldigt eller frikallat från skattskyldighet för utdelningfrån båda dotterbolagen eller är frikallat från skattskyldighet för utdelningfrån det bidragslämnande dotterbolaget, oavsett den omfattning i vilkenmoderföretaget utdelat vinstmedel tUl delägarna. Lämnar svenskt aktiebolag eller förening som avses i 1 §lagen om ekonomiska föreningar koncernbidrag till aktiebolag som icke enligtförsta stycket är att anse som dotterbolag till bidragsgivaren, äga bestämmelsernai första stycket likväl tillämpning på bidraget, om under hela beskattningsåretför båda skattskyldiga eller sedan det bolag som mottagit bidraget börjadedriva verksamhet av något slag det senare bolaget kunnat med tillämpning av 174§ 1 och 2 mom. lagen om aktiebolag genom fusioner bringas att uppgå i det bolagsom lämnat Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse bidraget eller, om bidraget lämnats av förening, i bolagsom enligt första stycket är att anse som dotterbolag till föreningen. Därvidskall anses som om nämnda bestämmelser i lagen om aktiebolag varit tUl-lämpligaäven på bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag. Koncernbidragsom avses i första eller andra stycket skall anses utgöra omkostnad förbidragsgivaren och intäkt för bidragstagaren i den förvärvskälla som utgörbidragsgivarens eller bidragstagarens huvudsakliga verksamhet, om det icke medhänsyn tUI bidragets syfte är uppenbart att bidraget bör hänföras till annanförvärvskälla. Avdrag förkoncernbidrag enligt detta moment må åtnjutas endast av den som visar attförutsättningar för sådant avdrag föreligga. Avdrag för koncernbidrag enligt första, andra ellertredje stycket må åtnjutas endast av den som visar att förutsättningar för sådantavdrag föreligga. Lämnasbidrag från ett företag till ett annat, med vilket givaren är iintressegemenskap, för verksamhet av väsentlig betydelse frånsamhällsekonomisk synpunkt och redovisas bidraget öppet, kan Konungen medgivaatt bidraget skall anses såsotn avdragsgill omkostnad för givaren ochskattepliktig intäkt för mottagaren även om de i första tredje styckenaangivna förutsättningarna för avdragsrätt ej föreligga. Vidare kan Konungenförklara att, om förlust på aktier eller andelar i aktiebolag eller ekonomiskförening med uppgift att driva verksamhet av angivna slag framkommer vidavyttring av aktierna eller andelarna eller vid företagets upplösning,förlusten skall utgöra avdragsgill omkostnad för ägaren av aktierna ellerandelarna. Detsamma gäller i fråga om långivare beträffande förlust på låneller dylikt som han lämnat företaget. Denna lag träder i kraft och tillämpas ifråga om bidrag, som lämnas från och med nämnda dag, eller i fråga om förlustpå aktier eller andelar, som framkommer vid avyttring av aktierna ellerandelarna eller vid upplösning av företag som sker från och med . Denya bestämmelserna tillämpas även i fråga om förlust på grund av lån ellerdylikt som framkommer från och med nämnda dag. ti 1972.1 saml. Utdragav protokoUet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådetpå . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , , ,, , , , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om viss dispensmöjlighet i fråga omavdrag vid inkomstbeskattningen för bidrag i vissa fall från ett företag tillett annat, m. m. och anför. Inomnäringslivet görs f. n. betydande satsningar för etablering av ny produktionmed utnyttjande av avancerad teknik. En sådan etablering kräver ansenligainsatser av forskning, utveckling och marknadsföring. Häri ingår ocksåvanligen framtagande av prototyper och referensanläggningar som är nödvändigaför en framgångsrik marknadsföring, framför allt på export. Projektav detta slag, särskUt de mycket stora, måste ofta genomföras i samverkanmellan två eller flera privata intressenter eller mellan staten och privataintressenter. Typiska exempel på en sådan samverkan mellan staten och detprivata näringslivet är AB Asea-Atom, ELLEMTEL, Oljeprospekteringsbolaget (Opab),Stansaab och Udd-comb. Utvecklingenmot samverkansprojekt som här nämnts kommer otvivelaktigt att fortsätta ochden måste på olika sätt stimuleras, om svensk industri skall kunna hävda sig ien hårdnande internationell konkurrens. Även skattelagstiftningen kommerhärvid in i bilden. Deskattetekniska åtgärderna i syfte att underlätta olika slag av ekonomisksamverkan mellan företagen kan ta sig skiftande uttryck. Ett exempel på enspeciallagstiftning i sådant syfte är lagen (1969: 739) om avdrag vidinkomsttaxeringen för bidrag till , m. m. En lagstiftningsom inte berör endast visst eller vissa företag utan somhar en mer generell inriktning är den vidgade rätten till avdrag vidinkomstbeskattningen för kostnader för forskning och utvecklingsarbete (prop.1970: 135, BeU 1970: 59, rskr 1970: 363). Denna lagstiftning tar i hög gradsikte på ett främjande av den kollektiva forskningen. Detta gäller inte minstden forskning som helt eller delvis bekostas genom statliga bidrag och somtillgodosetts genom den särskilda kungörelsen (SFS 1971: 8) om avdrag vidinkomsttaxeringen för bidrag till viss forskning eller visst utvecklingsarbete.Genom kungörelsen har man velat främja företagens bidrag till bl. a. svenskauniversitet och högskolor m. m., vissa angivna forskningsinstitutioner, vUkaskollektiva forsknings- och utvecklingsarbete finansieras enligt avtal medstaten, samt . Vadsom i förevarande sammanhang på nytt aktualiserar en lagstiftning på skatteområdetär närmast den samverkan som äger rum mellan staten och Asea genom Asea-Atom. Ettkonsortialavtal om samarbete på atomkraftområdet träffades den 7 november 1968mellan staten och Asea i syfte att skapa en konkurrenskraftig och lönsamindustriell verksamhet på detta område. Samarbetet äger rum i ett särskiltbolag, AB Asea-Atom, som fr. o. m. svarar för denkommersiella verksamhet på reaktor- och bränsleområdet som tidigare bedrivitsinom AB Atomenergi och Asea. Aktiekapitalet i uppgår till 60 milj.kr., varav staten och Asea äger hälften vardera. uppgick Asea-Atomsfakturerade försäljning till 10,3 milj. kr. Försäljningen avsåg främst mindreexportleveranser av bränsleelement. Bolaget har fortsatt sinaarbeten på kraftverken i , och . Asea-Atomsutvecklingsarbete är huvudsakligen knutet till beställda reaktorer. Dessutomhar ökade resurser avsatts för en långsiktig utveckling av ett mer avancerat lättvattenreaktorsystem.Bolaget samarbetar med Atomenergi i fråga om ett flertal utvecklingsuppgifter.Slutligen har bolaget träffat avtal med , , om visstdeltagande i detta företags utveckling av en natriumkyld bridreaktor. Medhänsyn till att Asea-Atoms fortsatta verksamhet ställer ökade krav på bolagetsekonomiska resurser föreligger behov av avsevärda bidrag till verksamheten frånaktieägarnas sida. I detta sammanhang aktualiseras de skattekonsekvenser somkan vara förknippade med sådana bidrag. Det finns alltså anledning undersökaom inom skattesystemets ram bidragsgivningen kan ske utan ogynnsammaskattekonsekvenser för givaren. Aktieägaresbidrag till det egna bolaget kan lämnas i olika former. Bidrag kan ges genomytterligare tUlskott till aktiekapitalet, genom lån eller genom koncernbidrageller liknande bidrag till driftkostnaderna. Förvad som tillskjuts i form av aktiekapital eller tillhandahålls genom lån kanenligt gällande bestämmelser avdrag inte erhållas vidinkomsttaxeringen. Däremot kan under vissa omständigheter avdrag möjligen erhåUassenare, om det visar sig att bolaget misslyckats med sin verksamhet och endefinitiv förlust konstateras föreligga, innebärande att aktiekapitalet gåttförlorat eller att borgenärens fordran på grund av lånet blivit värdelös. Ifråga om avdrag för förlust på aktier fordras härvid bl. a. att aktieägareninnehar aktierna som ett led i organisationen av sin verksamhet, dvs. attaktierna utgör s. k. organisationsaktier. Beträffande förlust på fordran äravdrags-rätten likaledes beroende av att samband föreligger meUan denlån-givande aktieägarens verksamhet och det låntagande bolagets verksamhet. Enligtde regler som finns i 43 § 3 mom. kommunalskattelagen (1928: 370, KL) kan öppetredovisat koncernbidrag anses som avdragsgill omkostnad för den som lämnatbidraget och som skattepliktig intäkt för den som mottagit detta. Avdragsrättenoch skatteplikten är knutna till de särskilda förutsättningar som anges ilagrummets första och andra stycken. KoncernförhåUandet skall vara på visstsätt kvalificerat. Sådant förhållande föreligger när svenskt aktiebolag ellersvensk ekonomisk förening (moderföretag) äger mer än nio tiondelar av aktiernai ett eller flera svenska aktiebolag (dotterbolag). Detsamma gäller i vissafall när det bidragsgivande företaget kunnat sammanslås med mottagaren genom eneller flera fusioner. De särskilda förutsättningarna för avdragsrätt ochskatteplikt för koncernbidrag i de angivna fallen går ut på att undvika ettkringgående av reglerna för dubbel-och kedjebeskattning av vinstutdelningar. Ivissa fall kan avdrag för bidrag som lämnas i form av koncern bidrag medgesgivaren på samma sätt som för allmänna omkostnader i rörelsen enligt 29 § KL.Avdragsrätten förutsätter även här att ett koncernförhållande föreUgger mellandet företag som lämnar bidraget och det som mottar detsamma. Det skall alltsåvara fråga om moder- och dotterföretag eller om företag under i huvudsakgemensam ledning. Gällande praxis visar emellertid att enbart den omständighetenatt ett koncernförhållande föreligger mellan företagen i fråga inte ärtillräckligt för avdragsrätt. Av rättsfall på området framgår (se t. ex. SOU1964: 29 s. 66) att förutom intressegemenskap i form avkoncernförhållande även skall finnas ett visst inre samband mellanverksamheterna. Förhållandena skall närmare bestämt vara sådana att affärerförekommer företagen emellan, som t. ex. inköp av råvaror eller halvfabrikateller försäljning av färdigprodukter. Sådana affärer kan också komma tilluttryck på andra sätt, t. ex. genom täckande helt eller delvis avadministrationskostnader och annat som kan medverka till ett förmånligaredriftresultat för koncernen i dess heUiet. För att motivera avdragsrätt skallkoncernbidrag av detta slag alltså framstå såsom en utgift i givarensförvärvskälla, som på kortare eUer kan antas vara av betydelse förintäkternas förvärvande eller bibehållande. Somframgått av det förut sagda har man i fråga om större investeringsprojekt atträkna med en ökad samverkan mellan näringslivets företag, ofta med staten som medintressent.Denna utveckUng kan ta form av konsortier, s. k. joint eller gemensamtägda bolag. Härigenom fördelas det stora investeringsbehovet och det ekonomiskarisktagandet mellan de deltagande parterna, som man uppnår positivasamverkanseffekter. Härvid utnyttjas också gemensamma privata eller statligaforsknings- och utvecklingsresurser på ett effektivt sätt. Som särskilda skälför statens medverkan i sammanhang som dessa kan nämnas bl. a. behov av samhällsinflytande,att särskUt stora utvecklings- och kapitalinsatser krävs eller behov av snabbastrukturförändringar. Detär ett betydande samhällsintresse att beskattningsreglerna inte lägger hinder ivägen för en samverkan mellan staten och enskilda företag tUI fullföljande avviktiga gemensamma ändamål. Detsagda gäller enligt min mening i fråga om den bidragsgivning från Asea förfinansiering av verksamheten i Asea-Atom som kan komma att aktualiseras. Medhänsyn till de särskilda krav som praxis ställer på förhanden-varon av ett inresamband mellan verksamheterna i form av affärer etc. är det inte på förhandgivet att ett bidrag från Asea till Asea-Atom utan vidare bedöms avtaxeringsmyndigheterna såsom ett avdragsgillt koncernbidrag. Till osäkerhetenvid bedömningen kan också bidra att, om de medel Asea-Atom behöver för sinfortsatta verksamhet tillskjuts av aktieägarna, dvs. staten och Asea, iförhållande till deras aktieinnehav, detta i och för sig är något som talarför att bidragsmedlen är att betrakta såsom aktieägaretillskott. Sådanatillskott är som nämnts inte avdragsgilla. Vidarebör framhållas att de regler om avdrag för öppna, direkta koncernbidrag, som år1965 infördes i 43 § 3 mom. KL och som kan medgesoberoende av bidragets omkostnadskaraktär, inte kan tUlämpas i dettasammanhang. Dessa regler förutsätter nämligen att koncernförhållandet byggerpå ett mer än nittioprocentigt direkt innehav av aktier i ett annat aktiebolag. Detanförda visar att man inte med säkerhet kan utgå från att bidrag som av Asealämnas tUl Asea-Atom medför avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för Asea. Denverksamhet som bedrivs av Asea-Atom anser jag emellertid vara mycketbetydelsefull för utvecklingen på kraftförsörjningens område. Den får därigenomenligt min mening anses fylla ett särskilt samhälls-nyttigt ändamål. Jagbedömer det därför som angeläget att verksamhetens finansiering inteonödigtvis försvåras av skatteskäl. Med hänsyn härtill bör enligt min meningmöjlighet öppnas att ge den enskilde aktieägaren, i detta fall Asea,avdragsrätt för direkta bidrag till täckande av kostnaderna i Asea-Atomsverksamhet, oavsett om sådant samband mellan de båda bolagen finns somuppfyller alla de krav som ställs för avdragsrätt enligt rådande praxis. Exempelpå att en liknande avdragsmöjlighet tidigare införts utgör lagen (1969: 739) omavdrag vid inkomsttaxeringen för bidrag till , m. m.Denna lag infördes på grund av förslag i prop. 1969: 144. Av denna propositionframgår att även i detta fall fråga var om verksamhet som ansågs fylla ettviktigt samhällsnyttigt ändamål. Med hänsyn till att avdragsrätten resp.skattskyldigheten för bidragen i fråga berörde endast en mycket begränsad kretsav skattskyldiga, närmare bestämt intressenterna i nämnda bolag, ansågs erforderligaförfattningsbestämmelser böra sammanföras i en särskild lag och således inteböra leda till ändring i KL eller förordningen (1947: 576) om statliginkomstskatt. Närbehov av en lagstiftning med liknande syfte åter anmäler sig kan emellertidfrågan ställas om inte bestämmelser av mera generell karaktär är att föredra.Man bör enliglj min mening räkna med att fall kan uppkomma även dådet framstår som önskvärt att göra avsteg från de allmänna reglerna på dettaområde för att-, tillgodose ändamål av stor samhällsekonomisk betydelse. Dettagäller särskilt i fall då staten, liksom i det nu aktuella fallet, engagerarsig tillsammans med företag inom det enskilda näringslivet i verksamhet avväsentlig betydelse för landets ekonomi. Engenerell reglering av skattefrågan synes mig därför vara bättre än att ett medtiden ökat antal specialförfattningar tillskapas. För att markera att det ärendast i speciella undantagsfall som dylika avsteg från de allmänna reglernafår göras, bör enligt min mening en sådan reglering ges formen av endispensmöjlighet. Lämpligen bör denna tas in i ett nytt stycke till 43 § 3 mom.KL, där bestämmelser om avdragsrätt för direkta koncernbidrag f. n. finns. Jag förordar att det skall ankomma på Kungl. Maj:t att avgöraom sådana speciella skäl föreligger att dispens från de annars gällande reglernabör beviljas och avdrag alltså medges för bidraget i fråga såsom omkostnad iverksamheten. Mot avdragsrätten svarar givetvis skattskyldighet förmottagaren. Beträffandede särskilda skäl som kan åberopas för dispens har jag redan angett att frågabör vara om sådana bidrag som kan antas ingå som ett led i en verksamhet avväsentlig betydelse för landets ekonomi. Det räcker alltså enligt min meninginte med att fråga är om satsningar som i och för sig är av stor ekonomiskbetydelse för de inblandade företagen. Betydelsen av den verksamhet som skallfrämjas bör ha en vidare inriktning. Det skall med andra ord vara fråga om atttillgodose uppgifter av väsentlig samhällsekonomisk betydelse. Dessa uppgifterkan vara av olika slag. Det kan gälla kraftförsörjningen, som i det nu aktuellafallet, eller bränsleförsörjningen, varpå särbestämmelserna angående OljeprospekteringAktiebolag utgör ett exempel. Andra vitala områden är t. ex. kommunikationereller försvar. Någon uttömmande uppräkning kan inte göras. Gemensamt för deuppgifter som det kan vara fråga om är att de allmänt bör karakteriseras av attde innehåller långsiktiga och starka utvecklingsinslag. Det sagda torde varatillräckligt för att klargöra att dispensmöjligheten är avsedd att utnyttjas imycket begränsad omfattning och endast när det är påkallat av väsentliga samhällsintressen. Det bör vidare framhållas att den föreslagnadispensmöjligheten främst har till syfte att befria från gällande krav på attmoderföretaget äger mer än 90 "/o av aktierna i ett eller fleradotterbolag. Dispens skall alltså kunna ges i fall där aktieinnehavet är lägre,vilket ju f. ö. är det normala vid det slags gemensamma investeringar som dethär är fråga om. Däremot är avsikten inte att genom dispensförfarandet åsidosättavad man annars velat nå genom föreskrifterna om avdrag för koncernbidrag i 43§ 3 mom. KL, nämligen bl. a. att förhindra att gällande regler om kedjebeskattningoch dubbelbeskattning av vinstutdelningar kringgås genom koncernbidrag. Vid dispensgivningenbör alltså tillses att den avdragsrätt som beviljas för sådana bidrag i principinte kommer i konflikt med de nämnda reglerna. I övrigt bör det självfallet ståKungl. Maj:t fritt att uppställa de närmare villkor för avdragsrätten som befinnsvara påkallade i fråga om bidragsbeloppens storlek, den tid under vilkendispensen gäller m. m. Att bidraget redovisas öppet av såväl givaren sommottagaren i självdeklaration eller bilaga därtill är enligt min mening ensjälvklar förutsättning. I likhet med vad som föreskrivs i näst sista stycket av43 § 3 mom. KL bör även i fråga om bidrag, för vilket avdrag medgesdispensvägen, gälla att det skall anses utgöra omkostnad för givaren och intäktför mottagaren i den förvärvskälla som utgör givarens eller mottagarens Man torde kunna utgå från att denna huvudsakliga verksamhet i aUmänhetär hänförlig till rörelse, varför någon uttrycklig föreskrift härom knappastsynes erforderlig. Denavdragsrätt som kan medges på grund av den föreslagna dispensmöjligheten börenligt min mening kunna omfatta även sådan förlust av inbetalt aktie- ellerandelskapital eller på fordran e. d. som kan ha uppkommit i samband med enupplösning av det företag som varit föremål för investeringama. Det får ansesvara logiskt att den som i de här avsedda fallen investerat i form av aktie-eller andelskapital eller lån och beskattas för den utdelning han uppbär, omvinst uppkommer, också bör ha rätt till avdrag när verksamheten inte gett detväntade resultatet och förlust i stället uppkommit. Avdragsrätt för förlust påaktierna och andelarna kan tänkas motiverad i samband med deras avyttring ellervid företagets upplösning. En uttrycklig bestämmelse härom är enligt min meningnödvändig av samma skäl som beträffande avdragsrätten för bidrag under löpandeverksamhet. Även här gäller det nämligen att kunna dispensera från det krav påett närmare samband mellan bidragsgivarens och bidragsmottagarens verksamhetsom praxis normalt uppställer. Denavdragsrätt som medges på grund av erhållen dispens skall i vanlig ordningiakttas vid inkomsttaxeringen. Det ankommer på företag som genom dispensen medgettsavdragsrätt att framställa avdragsyrkandet hos den instans som enligt allmännaregler har att pröva företagets taxering. Denföreslagna dispensmöjligheten bör enligt min mening avse sådana bidrag somlämnas fr. o. m. liksom även förlust på aktier eller andelar,om förlusten framkommer genom en avyttring av dessa eller i samband medföretagets upplösning efter denna dag. Motsvarande bör gälla i fråga omförlust på lån som konstateras efter ikraftträdandet. Ikraftträdandebestäämmelsernabör utformas i enlighet med det sagda. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. antagainom upprättat förslag till lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370). Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.