prop · FV03135 · 1972-12-31 00:00:00 — Kungl.Majits proposition nr 1972 Prop. Maj:ts proposition angående avtal med deneuropeiska ekonomiska gemenskapen, m. m.; given den 3november 1972. Kungl, Maj:t vill härmed, underåberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över handelsärenden,föreslå att bifalla de förslag om vars avlåtande till riksdagenföredragande departementschefen hemställt. I propositionen föreslås, attriksdagen godkänner avtal med den europeiska ekonomiska gemenskapenoch med den europeiska kol-och stålgemenskapen. En redogörelse lämnas förbakgrunden till och förloppet av de förhandlingar, som lett fram till avtalen.Vidare redogörs för den närmare innebörden av bestämmelserna i dessa. Slutligenredovisas konsekvenserna av avtalen för del och de åtgärder som förSveriges del blir aktuella med anledning av dem. 1 saml Nr 135 Utdrag av protokollet över handelsärenden, hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet på . Närvarande: statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , , . Chefen för ,statsrådet , anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övrigaledamöter fråga om godkännande av avtal med den europeiska ekonomiskagemenskapen, m. m., och anför. Den handelspolitiska utvecklingenunder åren efter kännetecknades på de fiesta håll i världenav en strävan efter ökat internationellt ekonomiskt samarbete och enliberalisering av världshandeln. Man såg det angeläget atl komma bort frånmellankrigstidens och de första efterkrigsårens protektionism och bilateralismi handeln och att i stället skapa förutsättningar för en rationell och meraomfattande inlernationell arbetsfördelning. Särskilt markant var dennautveckling i . Genom samarbete i Organisationenför europeiskt ekonomiskt samarbete (OEEC) och i Europeiska betalningsunionen(EPU) kunde en avveckling av de kvantitativa handelshindrenoch en frigörelse av betalningarna i successivt genomföras. Däremothade man inom OEEC föga framgång i försöken att genomföra molsvarande ätgärderpå tullområdet. Det är bl. a, mot denna bakgrund som man får se de regionalaintegrationssträvanden som började göra sig alltmer gällande i , inleddeBelgien, Nederiänderna och - - ett samarbete somresulterade i en tullunion och senare även en ekonomisk union. Ar 1952 slöt sigdessa länder samman med , och iden europeiska kol- och stålgemenskapen, . Medan kol- och stålgemenskapengradvis genomfördes, förberedde de sex länderna en utvidgning av det ekonomiskasamarbetet, undertecknade de i fördraget om den europeiskaekonomiska gemenskapen, EEC, och fördraget om den europeiska atomenergigemenskapen,EURATOM. inledde dessa båda gemenskaper sin verksamhet. Medan förhandlingarna om alt upprätta EEC ännu pågick, beslöt att undersöka möjligheterna att bildaett frihandelsområde omfattande samtliga OEEC-ländcr. Det planerade EEC skulleingå i detta soin en särskild enhet. Förhandlingar härom fördes under ett parår men ledde inte till resultat. Vissa av ländernautanför gemenskapen, däribland , tog då upp överläggningar om att bildaelt frihandelsområde av mera begränsad omfattning. Dessa förhandlingar leddetill att den europeiska frihandelssammanslutningen, EFTA, bildades avDanmark, , , , , och ,har associerats och anslutits som medlem. Syftet med EFTAvar dels alt åstadkomma en funktionsduglig integrationsform, som gavnäringslivet i de deltagande länderna de utvecklingsmöjligheter som följer meden större marknad, dels all skapa elt bättre utgångsläge för förhandlingar medEEC. Parallellt med strävandena atlutvidga det handelspolitiska samarbetet i pågick i omfattandeutredningar som resulterade i en plan för en gemensam nordisk marknad. När denordiska länderna skulle ta ställning till planen visade det sigemellertid att del inte fanns politiska förutsättningar att genomföra denna.Ett väsentligt element i planen tullfriheten mellan de nordiska länderna -kunde dock förverkligas genom EFTA:s tillkomst. prägladeshandelspolitiken i - vid sidan av den interna utvecklingen inom detvå marknadsblocken - av ansträngningarna att få till stånd en enda gemensammarknad i . ansökte om medlemskap i och följde det brittiska exemplet, medan , ochÖsterrike ansökte om association. associalionsan-sökan syftade lill ettsvenskt deltagande i EEC-samarbetet med de förbehåll som föranleddes avneutraliteten. Förhandlingar inleddes mellan EEC och de länder som ansökt ommedlemskap, i första hand . De avbröts efter ellfranskt veto mot brittiskt inträde i EEC. Frågan om en utvidgning av EECställdes därmed . ansökte Storbritannienpä nytt om medlemskap i , , och följde efter. Sverigeansökte ijuli om förhandlingar med EEC i syfte att göra det möjligtför att, i en form som medgav ett fullföljande av den svenskaneutralitetspolitiken, delta i utvidgningen av gemenskapen. 1 samband med attansökningen överlämnades framhöll den att den för sin delinte ville utesluta någon av de former för anslutning, som Romfördragelförutser. Till skillnad uteslöts alltså inte medlemskap. Detavgörande för svensk del var, framhölls det, att de förbehåll somneutralitetspolitiken föranleder kunde tillgodoses vid förhandlingarna. Denna öppna ansökan får ses mot bakgrund av den utvecklingsom hade ägt rum inom EEC . Det överstatliga elementet i .samarbetethade nedtonats, bl. a. som en följd av krav på fortsatt vetorätt.Detta kom lill uttryck i den s, k. Luxemburg-kompromissen i januari 1966.Genom denna fanns det även om någon formell Prop.1972;135 4 ändring av Romtördraget inte skett tills vidare inteanledning att förutse majoritetsbeslut i frågor, som etl medlemsland betraktadesom vitala från nationell synpunkt. Vid möte med de europeiskagemenskapernas råd motsatte man sig från fransk sidaförhandlingar om en utvidgning av gemenskaperna. 1 detla läge aktualiserades på nytlfrågan om etl utvidgat nordiskt ekonomiskt samarbete. inleddes deutredningar och förhandlingar som utmyrinade i ett förslag till utvidgatnordiskt samarbete i tullunionens form, den s, k, Nordek-planen, Dennabehandlades av de nordiska ländernas statsministrar i samband med session i . Enighet uppnåddes härvid omNordek-planens sakinnehåll. Statsministrarna enades vidare om att de nordiskaregeringarna skulle underteckna en traktat om upprättandeav en organisation för nordiskt ekonomiskt samarbete. meddeladeemellertid att den inte kunde underteckna traktaten i dettaskede. Förhandlingar med de europeiska gemenskaperna aktualiserades pänytt frågan om en utvidgning av EEC. Vid ett möte i i december samma årbeslöt EEC-ländernas stats- och regeringschefer att inleda förhandlingar med demedlemskapssökande länderna. Man beslöt vidare att diskussioner skulle påbörjasäven med de EFTA-länder som inte ansökt om medlemskap. Förhandlingarna inleddesmed och med och . Medövriga EFTA-länder - däribland - inleddes överläggningarna . Sedan förhandlingarna medStorbritannien, , och slutförts, undertecknades fördragenom dessa länders anslutning till gemenskaperna i januari 1972.Anslutningsfördragen har sedermera godkänts av parlamenten i ,och . Dessa länder kommer att inträda sommedlemmar i gemenskaperna. Sedan den rådgivande norska folkomröstningen visaten majoritet mot norskt medlemskap har den norska regeringen beslutat att inteföreslå ratificering av anslutningstraktaten. Den norska regeringen har den 25oktober 1972 hemställt om nya förhandlingar om ett avtal mellan ochgemenskapen med målsättningen att den ömsesidiga tullavvecklingen skall kunnainledas . överläggningar medgemenskaperna inleddes med ett möte på ministernivå i den 10 november1970. 1 den svenska regeringsdeklaration, som avgavs ,framhölls att önskade delta i utvidgningen av gemenskaperna genomomfattande, nära och varaktiga ekonomiska förbindelser med dem underhänsynstagande till neutralitetspolitiken. 1 fråga om det sakliga innehållet ien samarbetsupp-görelse framhölls att man från svensk sida betraktadedeltagande i den gemensamma varumarknaden som en väsentlig del i en framtida 1972: 135 :' 5 Man ansåg goda förutsättningar föreliggaför ett svenskt deltagande i tullunionen och det jordbrukspolitiska samarbetet. Beträffande den svenskaneutralitetspolitiken konstaterade regeringen i deklarationen att denprincipiella syn, som man utvecklat i samband med tidigare ansökningar,fortfarande stod fast. avsäg att även bedriva en poUtik sombevarade landets möjligheter att fullgöra de skyldigheter som vilar pä enneutral stat och som skapar tilltro till viljan och förmågan att iakttaneutralitet i krigstid. kunde därför inte delta i sådana former avsamarbete beträffande utrikespolitiska, ekonomiska, monetära och andra frågor,som enligt regeringens bedömning skulle äventyra möjligheterna att bedriva enfast neutralitetspolitik. Ett förpliktande utrikespolitiskt samarbete inom enviss grupp av stater med syfte atl utforma gemensamma ståndpunkter var därmeduteslutet. Gränser sattes också - framhölls det i regeringsdeklarationen - förSveriges möjligheter att acceptera en överfiyttning av beslutanderätten frånnationella till internationella organ inom ramen för en ekonomisk union. Liksom1967 lämnades frågan om formen för anknytning till gemenskaperna öppeni regeringsdeklarationen. Vid mötet den 10 november 1970enades man om att inleda utredande samtal för att genom ömsesidigt utbyte avinformationer skapa ett mera preciserat underlag för själva förhandlingarna.Kommissionen - gemenskapernas verkställande organ - fick i uppdrag attföreträda gemenskaperna vid dessa samtal och skulle efter överläggningarnasslut sammanfatta sina slutsatser i en rapport till rådet. Sädana utredandesamtal ägde rum mellan kommissionen och de icke-medlemskapssökande länderna undertiden . Efter samråd i utrikesnämndenförklarade regeringen att den mot bakgrund av den utveckling somägt rum inom EEC kommit till den slutsatsen att ettsvenskt medlemskap i gemenskaperna inte var en realistisk möjlighet förSveriges del. Regeringen konstaterade, att en svensk medverkan i detutrikespolitiska samarbete mellan EEC:s medlemsländer som beslutats pä grundvalav den s. k. inte kunde förenas med den svenska neutralitetspolitiken.Det konstaterades också att ett svenskt deltagande i en ekonomisk och monetärunion, som innebär ett uppgivande på betydelsefulla områden av nationellbeslutanderätt, inte kunde förenas med neutralitetspolitiken. Kommisionens rapport om de utredande samtalen Kommissionen lämnade enrapport till rådet om de utredande samtalen. Däri konstaterades att deicke-medlemskapssökande länderna av ekonomiska och politiska skäl framförtganska skiljaktiga önskemål om sina förbindelser med de utvidgadegemenskaperna. Ett gemensamt drag var emellertid önskan att grundaförbindelserna på frihandel. Kommissionen påpekade att man inom gemenskapernatidigare varit tveksam till att upprätta frihandelsarrangemang med utomstående Prop.1972; 135 6 1 och för sig bestod denna tveksamhet.Sålunda framhölls, att riskerna med ett frihandelsarrangemang kvarstod så längesamarbetet inom gemenskaperna inte erhållit tillräcklig styrka och stabilitet.Samtidigt erkände dock kommissionen, att man måste söka en lösning av deproblem som utvidgningen reste förde EFTA-länder som inte ansökt om medlemskap. Kommissionen anvisade tvåalternativa lösningar. Det första alternativet innebar att man tills vidareskulle bevara tullfriheten mellan alla de nuvarande EFTA-länderna, medanavgörandet om de icke-medlemskapssökande ländernas förhållande tillgemenskaperna skulle skjutas upp till en tidpunkt efter det attanslutningsfördragen mellan gemenskaperna och de medleniskapssökandc ländernaträtt i kraft. Kommissionens andra alternativinnebar att EFTA:s tullfrihet för industrivaror skulle utsträckas till deutvidgade gemenskaperna. Man skulle på så sätt lösa de problem som uppstodgenom att tre EFTA-länder blev medlemmar i gemenskaperna. Enligt denna lösningskulle tullar och kvantitativa handelshinder ömsesidigt avskaffas förindustrivaror. Det förutsattes däremot inte att någon harmonisering på olikaområden skulle ske. Ä andra sidan skulle möjlighet finnas att vidta motåtgärderom skiljaktigheter i olika avseenden skulle förorsaka gemenskapernas industrierskada. Rådet beslöt vid möte den 26-27juli 1971 att lägga det senare alternativet lill grund för sina fortsatta överväganden. Inför rådets fortsatta behandlingav kommissionens förslag framförde den genom diplomatiskakanaler till EEC-ländernas regeringar sina synpunkter på det framtidasamarbetet mellan och EEC. Dessa synpunkter sammanfattades i ettmemorandum som överlämnades till gemenskaperna . 1 detlaframhölls, att en överenskommelse borde konstrueras så att samarbetet vilade päen stabil och varaktig grund och så att gynnsamma förutsättningar skapades förregeringarnas och företagens planering. Överenskommelsen borde inle baraomfatta bestämmelser om frihandel för industrivaror utan också täcka andrabetydelsefulla områden än tullar och handelsregleringar samt ges en utvecklingsbarkaraktär så att samarbetet successivt kunde vidgas och fördjupas. En tullfri marknad förindustrivaror skulle - framhölls det - enligt svensk mening fungera bäst omalla länder som ingick i marknaden tillämpade samma tullar gentemot tredjeland. Ett avtal i överensstämmelse med om tullunion borde därföreftersträvas för industrivaror. Beträffande jordbrukssamarbetelkonstaterades, att de utredande samtalen visat att det inte är möjligt för ettland som inte är medlem i gemenskaperna att delta fullt ut i den gemensammajordbrukspo-Utiken. Regeringen förklarade sig emellertid beredd att undersökaom han- 1972: 135 ,,. deln med jordbruksvaror kunde underlättas på ett sätt somgagnade båda parternas intressen. Avtalen mellan ochgemenskaperna borde - framhölls det vidare i regeringens memorandum ocksåinnehålla regler beträffande karteller, företag med dominerandemarknadsställning och statliga stödåtgärder. Ett särskilt problem i dettasammanhang utgjorde frågan om de administrativa och judiciella formerna förreglernas tillämpning. Från svensk sida var man beredd att pröva olikamöjligheter att lösa denna fråga så att likformighet i tillämpningen avreglerna garanterades. Tullunionen borde vidarekompletteras med samarbete beträffande exempelvis ekonomisk politik,industripolitik, teknisk forskningspolitik, energipolitik och atomfrägor. I memorandum framfördes ocksåsynpunkter på hur man enligt svensk uppfattning skulle kunna lösa deinstitutionella frågorna på ett sätt som skulle tillgodose både gemenskapernaskrav att bevara sin autonoma beslutanderätt och de svenska önskemålen ominformation och samråd på områden där man åtagit sig bestämda förpliktelser, EEC:s direktiv för förhandlingarna Med utgångspunkt från kommissionensförslag om tullfrihet för industrivaror diskuterade under hösten 1971direktiven för förhandlingarna med de icke-medlemskapssökande länderna. Vidmöten fastställde rådet i det väsentliga de närmareriktlinjerna. Rådet uppdrog åt kommissionen att inleda förhandlingarna.Kompletterande direktiv meddelades efter hand under förhandlingarnas gång. Enligt förhandlingsdirektivenskulle tullar och andra direkta handelshinder avskaffas för i princip allaindustrivaror i samma takt som fastställts för de fyra medlemskapssökandeländerna , , och . Det innebar atttullfriheten skulle genomföras successivt och alt tullarnai sin helhet skulle vara avskaffade . För vissa s. k. känsligavaror, bl. a. papper och specialstål, ansågs särskilda arrangemang nödvändiga,innebärande bl. a. en långsammare tullavtrappning. Den fria varumarknaden skulle iprincip inte omfatta jordbruksvaror. Kommissionen fick emellertid i uppdrag atlunder förhandlingarna undersöka möjligheterna till ensidiga medgivanden från deicke-medlemskapssökande ländernas sida i fråga om vissa varor, främst vissaträdgårdsprodukter och vin. Direktiven omfattade också bl. a,konkurrensregler, skyddsklausuler och betalningstransaktioner. I anslutning till dessaförhandlingsdirektiv gav rådet kommissionen i uppdrag att under förhandlingarnaundersöka om det var möjligt alt sluta avtal med de icke-medlemskapssökandestaterna beträffande frihandel även med varor som faller under fördraget omupprättande av den europeiska kol- och stålgemenskapen (Parisfördraget). Prop.1972: 135 8 De egentliga förhandUngarna mellanSverige och de europeiska gemenskaperna, företrädda av kommissionen, inleddesden varvid parterna redovisade sina förhandlingspositioner.Från svensk sida förklarade man sig därvid beredd att föra de fortsattaförhandlingarna med utgångspunkt frän gemenskapernas förslag om ettfrihandelsavtal, förbehöll sig emellertid rätten att återkomma tillsitt förslag om en tullunion, om det under förhandlingarna skulle visa sig atten tillfredsställande lösning inte kunde uppnås inom ramen för ett frihandelsavtal.Man enades om att fortsatta överläggningar skulle äga rum i särskildaarbetsgrupper för industrivaror, jordbruksprodukter, konkurrensfrågor ochundantagsregler m. m. samt CECA-frägor, Möten med arbetsgrupperna hölls och . Resultatet av överläggningarna redovisades vid ett mötemellan förhandlingsdelegationerna . Kommissionen utarbetadedärefter en rapport rörande läget i förhandlingarna, vilken överlämnades tillrådet med begäran om kompletterande förhandlingsdirektiv beträffande de frågorom vilka enighet dittills inte nåtts i förhandlingarna. På grundval avtilläggsdirektiv från rådet återupptogs förhandlingarna . Underförhandlingarnas slutskede ägde också överläggningar rum mellan ochStorbritannien om tillämpningen av särbestämmelserna för papper, papp ochpappersprodukter. Förhandlingarna mellan ochde europeiska gemenskaperna avslutades . Två avtal, ett med deneuropeiska ekonomiska gemenskapen och ett med den europeiska kol- ochstålgemenskapen, undertecknades i . Avtalen torde isvensk text fä fogas vid statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1 ochbilaga 3. För deras innehåll lämnas en närmare redogörelse i det följande. I samband med förhandlingarna omavtalet med ägde särskilda skriftväxlingar rum rörande vissa fiskefrågorsamt beträffande vissa trädgårdsprodukter m, m. Dessa skriftväxlingar lorde fåfogas vid statsrådsprotokollet som bilaga 2. I anslutning till förhandlingarnaom avtalet med ägde särskilda skriftväxlingar rum dels rörandetillämpningsbestämmelser till artikel 60 i Parisfördraget, dels beträffandelullklassificering av legerat stål. Dessa torde få fogas vid statsrådsprotokolletsom bilaga 4. Avtalet Sverige-EEC omfattartrettiosex artiklar och en bilaga samt fyra protokoll. Till avtalet har fogatstvå förklaringar. I anslutning till förhandlingarna ägde vidare tvåskriftväxlingar rum, I inledningen till avtalet och iartikel 1 redovisas motiven för avtalet och dettas allmänna syften. Detvaruområde som omfattas av avtalet definieras i artikel 2, Artiklarna 3- 14 och16-18 behandlar avvecklingen av tullar, kvantitativa restriktioner och andrahandelshinder samt vissa 1972; 135 *; : 9 frågor som hänger samman därmed. Artikel 15 rör handelnmed jordbruksprodukter. Bestämmelser om betalningar återfinns i artikel 19. Iartiklarna 20-22 och 24-28 fastställs under vilka villkor parterna kan göraavsteg från de allmänna bestämmelserna om avveckling av tullar och andrarestriktioner. Artikel 23 innehåller konkurrensregler. Artiklarna 29-31behandlar förvaltningen av avtalet och artikel 32 möjlighetenatt vidareutvecklasamarbetet. Avtalets avslutande artiklar avser uppsägning, ikraftträdande m, m. Bilagan berör avtaletsvaruomfattning. Protokoll 1 innehåller särbestämmelser avseende tullavvecklingm. m. för vissa s. k. känsliga varor. 1 protokoll 2 har intagits bestämmelserom varor som underkastats särskild reglering för att hänsyn skall kunna tastill prisskillnader för däri ingående jordbruksrävaror. Protokoll 3 omfattarregler angående varors ursprung och protokoll 4 vissa särbestämmelser rörandeIrland, De två förklaringarna, vilka är utfärdade ensidigt av EEC, berör denregionala tillämpningen av vissa artiklar samt kriterierna vid tillämpningen avkonkurrensreglerna. 1 de två skriftväxlingarna behandlas handeln med fisk samtfrukt, grönsaker, trädgårdsprodukter och vin. och EEC förklarar att de isamband med EEC:s utvidgning önskar skapa förutsättningar för en harmoniskutveckling av den ömsesidiga handeln i syfte att bidra till den europeiskauppbyggnaden. Detta skall ske genom att parterna stegvis avvecklar hindren förhuvuddelen av varuutbytet i överensstämmelse med förfrihandelsområden. Vidare förklarar parterna sig beredda atl undersökamöjligheten att utveckla och fördjupa samarbetet när detta framstår somfördelaktigt. Slutligen fastslås, att ingen föreskrift i avtalet kan tolkas påsådant sätt att den befriar parterna från skyldigheter som åligger dem enligtandra internationella avtal. Avtalets syfte är att genom en utvidgning avhandeln skapa förutsättningar för en harmonisk utveckling av de ekonomiskaförbindelserna mellan och EEC, Härigenom skall man hos parterna främjaden ekonomiska utvecklingen och en förbättring av levnads- ochsysselsättningsvillkoren samt en ökning av produktiviteten och den finansiellastabiliteten. Rättvisa konkurrensvillkor i handeln mellan parterna skallsäkerställas. Avtalets syfte är vidare att medverka till en harmoniskutveckling och utvidgning av världshandeln. Avtalet omfattar i princip samlliga egentliga industrivaror. Prop.1972; 135 10 alla varor i tulltaxans kapitel * med undantagav de varor som ;inges i bilagan, I denna upptas varor inom de angivnakapitlen, vilka av EEC betraktas som jordbruksvaror, samt ägg-ochmjölkalbuniin. Avtalet omfattar även de livsmedelsindustriprodukter inomkapitel 1-24 vilka återfinns i protokoll 2. Beträffande dessa varor, liksombeträffande de livsmedelsindustriprodukter inom kapitel vilka likaledesintagits i protokoll 2, gäller att endast den del av gränsskyddet, som utgörmanufaklureringsskydd, skall avvecklas. Som villkor för tullförmånemagäller i samtliga fall att varorna i fräga skall ha ursprung i Sverigerespektive EEC enligt de regler som fastställs i protokoll 3, Utanför avtalet faller förutom deegentliga jordbruksvarorna - tills vidare ett antal förädladejordbruksprodukter och liknande varor inom kapitel 1 -24, Flera av dessa varorär föremål för frihandel inom EFTA. I protokoll 2 artikel 3 föreskrivs atl detgemensamma förvaltningsorgan som skall upprättas skall besluta om avtalet skallomfatta ytterligare varor hänförliga till kapitel 1-24, som inte ärjordbruksreglerade. Avsikten är att förvaltningsorganet skall fatta beslut igod tid före , då de nya EEC-medlemmarna enligtanslutningsfördragen skall företa det första steget i tullupptrappningengentemot bl. a. i fråga om sådana EFTA-frihandelsvaror som inteomfattas av avtalet med . Innan denna fråga avgjorts är detinte möjligt alt slutligt bedöma avtalets varuomfattning. Som tidigare nämntsomfattas dock, i likhet med vad som är fallet inom EFTA, praktiskt taget samtligaegentliga industrivaror av frihandeln. Vissa varor på livsmedelsområdet, vilkainom EFTA varit föremål för frihandel, faller emellertid utanför avtalet pågrund av att de inom EEC betraktas som jordbruksvaror. Viktigast är härfiskkonserver samt oljor och fetter, Ä andra sidan omfattar avtalet medEEC ett antal livsmedelsindustriprodukter som inte varit föremål för frihandelinom EFTA, t, ex. makaroner, knäckebröd och glass innehållande fett. 1 artikeln föreskrivs att nya importtullar intefår införas i handeln mellan parterna. Genom denna bestämmelse tryggas denfortsatta frihandeln mellan och de EFTA-stater som blir medlemmar i fräga om sådana varor som omfattas av avtalet mellan och EEC. De importtullar som tillämpasmellan å ena sidan och å andra sidan det ursprungliga EEC och Irlandskall avvecklas i fem steg om vartdera enligt följande tidtabell, vilkenär densamma som gäller för ' Kapitel 1-24 omfattar främst jordbruksvaror ochvidareförädlade jorJliruksvaror, kapitel huvudsakligen industrivaror.Det ar att märka att ett tlcrtal järn- och stålprodukter omfattas av avtaletmellan och CtCA. 1972; 135 '> tullavvecklingen mellan EEC;s ursprungliga medlemmar och de nya medlemsländerna. " Reduktion (%)