prop · FV0379 · 1972-12-31 00:00:00 — i län medför en ökning av bet-arealen med 500 ha påÖland nya arbetstiUfällen som motsvarar 36 årsarbetare. Medhänsyn tUl att en arealökning enligt odlingskontraktets regler medför särskUdaökade kostnader för sockerbetorna begär Svenska sockerfabriks AB kompensationför kostnadsökningarna. Dessa beräknas uppgå tiU ungefär samma belopp sombolaget enligt gällande avtal skall betala till sockerregleringsfonden, dvs.0:63 kr. per dt betor. Bolaget begär vidare att den minskning av bolagetsersättning för tillverkning av svenskt socker med per kg färdigt sockerför den dd av produktionen, som överstiger 212 500 men inte ,reduceras vad gäller sockret från en arealökning, tUl högst skillnaden mellan avräkningsprisetför det svenska betsockret och medeltalet under regleringsåret avParisnoteringen. Kungl.Maj:t har genom beslut under förbehåll av att riksdagengodkänner Kungl. Maj:ts förslag i fråga om hur de ökade kostnadema försockerregleringen skaU betalas medgivit att sockerbetsarealen på Gotiand ochÖland får ökas med 700 resp. 500 ha. Prop.1972: 79 13 StödtUl mjölkproduktion vid jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter Lantbraksstyrelsenframhåller att för att trygga den inhemska försörjningen med mjölk ochmjölkprodukter måste mjölkproduktionen inom landet ha en viss omfattning.Mjölkproduktionen har sjunkit tUl en sådan nivå att detbedömts angeläget att söka bryta den nedåtgående trenden. Den under år 1971beslutade pris-förbUttringen på mjölk syftar härtill dels genom att mtressetför uppbyggnad av rationella mjölkföretag väntas öka, dels genom att avvecklingstakteni fråga om mindre besättningar torde minska. Enbetydande andel av den nuvarande mjölkproduktionen sker i små besättningar ochpå små brakningsenheter. På bör eftersträvas att en allt större delav den önskvärda mjölkkvantiteten produceras vid rationella företag. Det statiigarationaliseringsstödet kan enligt gällande bestämmelser endast utgå tUl brakningsenhetersom har föratsättningar att bestå på lång sikt och har möjhgheter tillrationell och lönsam drift. Ävenom lönsamheten i mjölkproduktionen har förbättrats kan dock takten iuppbyggnaden av rationella mjölkföretag med hänsyn bl.a. till den nuvarande företagsstrakturen och åldersfördelningen hos brakama inte väntas bli tUlräckUg för att kompensera ett väntat bortfall avmjölkproducenter vid främst de mindre företagen. Det framstår därför enhgt lantbraksstyrelsensmening f. n. som önskvärt från samhällets synpunkt att medverka till en ytterligaredämpning av nedgångstakten i mjölkproduktionen vid begränsat utvecklingsbaraföretag. En sådan effekt bör kunna uppnås genom att möjUghet skapas att i vissafall lämna statiigt stöd till investeringar för fortsatt mjölkproduktion vidföretag som inte är berättigade tUl sådant stöd enligt nu gällandebestämmelser. Huvudsyftetmed ett investeringsstöd tUl företag med begränsade utvecklingsmöjligheter äratt motverka nedgången av mjölkproduktionen. En utvidgad stödgivning börsåledes begränsas till företag med mjölkproduktion och avse åtgärder somunderlättar fortsatt produktion . Då målsättningen förstödet tUl jordbrukets rationalisering skall stå fast bör ett sådant stödutformas så att det inte verkar hämmande på de bestående företagens utvecklingsmöjligheter. Mjölkproduktionensutveckling, m. m. Lantbraksstyrelsen har undersökt mjölkproduktionensutveckling och dess nuvarande straktur. Avundersökningen framgår att den totala mjölkproduktionen varit sjunkande underperioden och att takten i minsknmgen förstärkts un- 1972: 79 14 derperiodens senaste år. Mejeriinvägningen var 19 o/o lägre än år 1961.Den nedåtgående trenden i mjölkproduktionen fortsatte t. 0. m.augusti månad men därefter har en viss förändring inträffat. Den vid mejerierinvägda mjölkkvantiteten var för 2 »/o högre än för september1970 och för 7 »/o högre än invägningen under samma månad 1970. Omde nämnda uppgifterna mnebär en faktisk förändring av produktionsutvecklingenför mjölk kan dock inte fastställas. Vid jämförelse mellan höstmånaderna år1971 och motsvarande månader 1970 kan flera faktorer ha samverkat till ökningenav mjölkinvägningen. Bland sådana faktorer kan nämnas stora skörd ochgoda betesförhållanden, den genomförda höjningen av avräkningspriset på mjölksamt en ändring av säsongvariationen i avräkningspriset med syfte att stimuleratill ökad produktion . I detta sammanhang kan även nämnasatt produktionsutvecklingen för mjölk i flertalet övriga västeuropeiska ländervarit fallande och att överskottslagren av smör nu är relativtsmå. Avde uppgifter lantbraksstyrelsen redovisar framgår att det betydande bortfalletav mjölkproducenter liksom minskningen av antalet kor medförten förändring av mjölkproduktionens straktur. Bortfallet av mjölkproducenterhar således tUl den helt övervägande dden berört besättaingar med mindre än 10kor. Huvuddelen av den nuvarande mjölkproduktionen eller nära två tredjedelarkommer från besättningar med 10 kor eller mera: Nedgången i mjölkproduktionenvisar dessutom stora regionala olikheter och den relativa nedgången har varitstörst inom slättbygdsområdena i södra och mellersta de-lama av landet. Trotsden strukturförändring som skett är huvuddelen av de kvarvarande besättningarnarelativt små. Av de befintiiga 96 000 mjölkföretagen med mer än 2 haåker hade drygt 86 000 högst 15 kor. Hälften av dessa beräknas ha besättningarmed 715 kor. Bland dessa torde huvuddelen av de begränsat utvecklingsbaraföretagen med mjölkproduktion återfinnas. I fråga om den regionala fördelningenav de nänmda företagen dominerar skogsbygdsområdena i södra och mellerstadelarna av landet. Lantbraksstyrelsenhar redovisat uppgifter om brakarnas ålder. Av dessa framgår att de äldre brukarnadominerar vid företag med mindre än 10 kor. En fortsatt relativt snabbminskning kan därför väntas för de minsta besättningsstorlekaraa. Vid företagmed 10 kor eller mera är brakarnas medelålder lägre. Med hänsyn härtill kanantas att många av brakarna på dessa företag kan ha intresse av att fortsättamed mjölkproduktionen under ytterligare om förutsättningarnahärför är acceptabla, även om deras brukningsenheter inte är att betrakta somlångsiktigt bestående. Trotsatt produktionsnedgången för mjölk således tillfälligt bratits anserlantbruksstyrelsen att ett fortsatt relativt snabbt bortfall av mjölkproducenterkan väntas främst bland besättningar med mindre än 10 kor. För detta talaråldersfördelningen hos innehavarna av sådana besättningar och det relativt förslitnabyggnadsbeståndet. Enligt styrelsens bedömning bör därför ett investeringsstödtill jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter vara motiverat för attunderlätta fortsatt eller utvidgad mjölkproduktion under en övergångstid. Lantbraksstyrelsens förslag avser former för ett investeringsstödtill jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter för att underiättafortsatt mjölkproduktion vid dessa under en övergångstid. För att närmareavgränsa dessa företag är det enligt styrelsens mening lämpligt att anknytatill den definition av företag med begränsade utvecklingsmöjligheter somutformats när det gäller stödet till jordbruket i norra . Analogt härmedbör till mjölkproducerande företag med begränsade utvecklingsmöjligheter förassådana företag, som genom tillgång till viss skogsareal eller annan varaktig,kompletterande inkomstkälla kan utgöra ett någorlunda tillfredsställandeförsörjningsunderlag för nuvarande brukare även om företaget inte bedöms kunnauppnå fullt rationell drift. Hit bör även räknas sådant företag medmjölkproduktion som utan kompletterande inkomstkälla kan beräknas ge brukarenen tillfredsställande försörjning under hans återstående verksamma tid. Stödbör endast kunna utgå i de fall brukningsenhetens areal inte inom överskådligtid erfordras för rationaliseringsändamål. Stödet bör begränsas till företag,som efter investeringen beräknas kunna uppnå en årlig mjölkproduktion avstorleksordningen eller mera. Vidare bör krävas attinvesteringsåtgärden bedöms som nödvändig för en fortsatt mjölkproduktion vidföretaget av minst denna omfattning. Dessutom bör investeringen beräknas få enpositiv effekt på brukarfamiljens försörjningsmöjligheter. Detta innebär att deframtida försörjningsmöjligheterna bör bedömas bli bättre än om investeringsåtgärdeninte genomförs. Med hänsyn till att stödeti princip är avsett att göra det möjligt för jordbrakare som redan bedrivermjölkproduktion pä företag med begränsade utvecklingsmöjligheter att fortsättamed detta bör stöd till nyetablering på sådan brakningsenhet inte komma ifråga. Detta bör dock enligt styrelsens mening inte hindra att stöd kan lämnastill återupptagande av mjölkproduktion vid brukningsenhet på vilken finnsfasta anläggningar för sådan produktion och i övrigt förutsättningar härför. Styrelsenframhåller att driftslån för inköp av djur, maskiner o. d. samt för anskaffningav rörelsekapital bör kunna beviljas för omläggning eUer utvidgning avjordbruksdriften. Stöd tUl yttre rationalisering bör kunna lämnas till förvärvav tillskottsmark som inte behövs för att 1972: 79 16 tUlgodosemarkbehovet vid utvecklingsbara företag. Stöd tUl inre rationalisering börkunna utgå till alla åtgärder som erfordras för fortsatt mjölkproduktion vidföretaget. Med hänsyn till syftet med stödet bör dock vissa begränsningar gäUa.Den vanligaste typen av inre rationalisering beräknar styrelsen bli om- ochtillbyggnad av ekonomibyggnader. Därvid bör åtgärderna begränsas till vad sombehövs för att göra fortsatt drift möjlig under den nuvarande brukarensåterstående yrkesverksamma tid. Då byggnadsinvesteringen bör kunna avskrivas inomnyssnämnda tid kan fullständig nybyggnad av hela ekonomibyggnadsbeståndet inteantas bli aktuell. Stödetbör enligt lantbraksstyrelsens mening i första hand utgå i form av statliglånegaranti. Sådan garanti bör kunna lämnas till investeringar förmjölkproduktion vid begränsat utvecklingsbara företag enligt de regler somföreslagits i det föregående. Utöver dessa regler bör nu gällande bestämmelserom lånegarantier till jordbrakets rationalisering gälla i tillämpliga delaräven för här aktuella garantier. Amorteringstiden för rationaliseringslån bördock, med hänsyn till att investeringarna i huvudsak torde vara av merakortsiktig natur, normalt begränsas till högst . För driftslån böramorteringstiden, i överensstämmelse med nu gällande bestämmelser, få uppgå tUlhögst . Investeringari gödselvårdsanläggningar och mjölkrum kan väntas komma att medföra relativtbetydande kostnader utan att medföra något direkt tUlskott tillföretagens intäkter. Med hänsyn härtill och då det från allmän synpunkt ärönskvärt att åtgärderna ändå kommer tUl stånd föreslår lantbruksstyrelsen attstatsbidrag får lämnas med högst 25 "lo av den del av den av lantbraksnämndgodkända investeringskostnaden som avser gödselvårdsanläggning och mjölkrum.Bidrag bör dock inte beräknas på högre sammanlagd investering än , vUketinnebär ett högsta statsbidrag av . bör i överensstämmelse med rationaliseringskungörelsensbestämmelser ej utgå. Statsbidragethar till syfte att stimulera till utförande av vissa från allmän synpunktönskvärda anläggningar. Skäl kan därför anföras för att sådana bidrag fårlämnas utan närmare behovsprövning. Enligt styrelsens mening bör reglerna förstatsbidrag utformas så att bidrag får beviljas utom i de fall sökandendisponerar likvida tillgångar av sådan omfattning att ett bidrag framstår somopåkallat. Styrelsenanser att bestämmelserna för stödet bör meddelas i särskild författning och attbestämmelsernas gUtighetstid bör sammanfalla med gUtighetstiden för kungörelsen(1971: 420) om rationaliseringsstöd tUl vissa jordbruk. Denna kungörelse gäUert. o. m. . Bestämmelserna bör i princip gälla hela landet.Praktiska skäl talar dock för att bestämmelserna endast tillämpas i de delar avlandet som inte omfattas av bestämmelsema om rationaliseringsstöd till vissajordbruk. Dessabestämmelser tiUgodoser nämligen i allt väsentligt även vad som åsyftas iförevarande förslag. Reglerna för stöd till begränsat utvecklingsbara företag enhgtde för norra gäUande bestämmelserna skiljer sig från de föreslagnareglerna i huvudsak endast i fråga om sammankopplingen medsysselsättningsmotivet och det regelmässiga samrådsförfarandet medlänsarbetsnämnderna vid prövning av ansökningar om stöd. Enligt styrelsensmening föreligger dock ej hinder mot att vid tUlämpningen av de för norraSverige gällande bestämmelserna även i nu berört avseende ta hänsyn tillangelägenheten av att begränsa nedgången i mjölkproduktionen. Enligtlantbraksstyrelsen bör det föreslagna ekonomiska stödet kompletteras med enaktiv rådgivningsverksamhet inriktad på den här aktuella typen av företag. mån rådgivningen begränsas till enklare planer och skisser bör den varaavgiftsfri. Enligt styrelsens uppfattning medger gällande taxebestämmelsersådan avgiftsfrihet. Lantbraksstyrelsenbedömer att anspråken på lånegaranti tills vidare bör rymmas inom gällanderamar. Däremot bör enligt styrelsens bedömning ramen för statsbidrag till inrerationalisering under anslaget Bidrag till jordbrukets rationalisering, m. m.höjas med 1 milj. kr. Lantbruksstyrelsensförslag om stöd till mjölkproduktion vid begränsat utvecklingsbara företag tiUstyrksav remissinstanserna. Flera av dessa framhåller dock att det föreslagna stödetinte får rubba den allmänna målsättningen för rationaliseringsverksamheteninom jordbruket. erinrar om att överläggningarna om jordbruksprisernaskedde mot bakgrund av en stark minskning i mjölkproduktionen. En fortsattnedgång bedömdes kunna få tUl följd att produktionen sjönk underden nivå som av försörjnings-mässiga och andra skäl ansågs önskvärd. Olikaomständigheter tyder enligt nämnden på att den tidigare pessimismen hosmjölkproducenterna nu förbytts i en viss optimism. Invägningen av mjölk tillmejeri, som under januariapril 1971 låg ca 7 "lo under föregående årsnivå, har därefter successivt närmat sig siffror och fr. o. m.september överstigit dessa. Att invägningen legat på en förhållandevis hög nivåunder kan delvis vara ett resultat av en förstärkt säsongprissättningför att utjämna tillförseln mellan årstiderna. Andra faktorer som verkatallmänt befrämjande på mjölkproduktionen är den goda skörden ocharbetskraftsläget. Nämnden utesluter därför inte att innevarande regleringsårkommer att uppvisa en viss invägningsökning jämfört med /71. Produktionenkommer dock med all sannolikhet att ligga /nivå. Ävenom avsevärda förbättringar av avräkningspriserna inträffat eller kan påräknas,kan dessa förbättringar dock knappast bedömas som till- Prop.1972: 79 18 räckligaför att stimulera till någon egentlig nyetablering inom mjölkproduktionen. Medhänsyn till detta och till produktionens nuvarande struktur och brukamas ålderanser nämnden att de av lantbruksstyrelsen föreslagna stödåtgärderna börgenomföras. LRF understryker att detfinns flera faktorer, som uppenbarligen samverkat till den ökning av mjölkinvägningensom registrerats under slutet av . Sådana faktorer ärmjölkprishöjningen, den stora skörden samt goda betesförhållanden ochen ändring i säsongvariationen i avräkningspriset med syfte att stimulera tillökad produktion . Förbundet anser dock att även den försämradeallmänna konjunkturen med arbetslöshet och svårigheter för jordbrukare att fåarbete i andra näringar särskilt skogsarbete påverkat mjölkproduktionen isamma riktning. Förbundet anser att ett snabbt bortfall av mjölkproducenter kanväntas främst bland mindre besättningar. Av detta skäl är det i hög gradmotiverat med ett investeringsstöd till jordbruk med begränsadeutvecklingsmöjligheter under en övergångstid. i Uppsalalän anser att syssdsättningspolitiska skäl kan motivera åtgärder som begränsarnedläggningstakten bland de företag som kan komma i fråga för det föreslagnastödet. Dessa företag ligger i huvudsak i områden som saknar eUer harbegränsade alternativa sysselsättningsmöjligheter. Åldersstrukturen bland brukamaav de aktueUa gårdarna är vidare sådan att det av många skäl kan vara motiveratatt ge den stimulans som behövs för att företaget skall kunna ge den nuvarandebrukaren och hans familj en tillfredsställande försörjning. När det gäller stödetsutformning delar remissinstanserna lantbruksstyrelsens uppfattning att kravetpå företagsstorlek för att erhålla stöd bör vara lägst årligmjölkproduktion efter genomförda investeringar. LRF finner denna gränsacceptabel som grundregel men anser att den bör kunna underskridas om särskildaskäl föreligger, t. ex. om en ökning av produktionen tUl en något lägre nivåändock beräknas leda till att brukaren får möjlighet att uppnå entillfredsställande försörjning under sin återstående verksamhetstid. Mot förslaget att stödet ihuvudsak skall utgå i form av statlig lånegaranti har remissinstanserna iprincip inget att invända. Likaså tillstyrker dessa förslaget tUl statsbidrag. Länsstyrelseni län framhåller att det är angeläget att förslaget i denna del bifaUs.LRF ifrågasätter, om inte bidrag skulle kunna utgå även för andra ändamål än deföreslagna. Även vid en utökning av bidragsfallen blir årskostnaderna förstaten ytterst begränsade. Länsstyrelsernai och län anser att giltighetstiden för stödet bör såsom lantbraksstyrelsenföreslagit sammanfalla med den som gäller för rationaliseringsstödet för vissajordbruk, nämligen t. o. m. Prop.1972: 79 19 LRF anser det däremot inte nödvändigt att ange någon övretidsgräns. i föreslår att tiden för stödet nubegränsas till , varefter frågan om förlängning bör prövas. Bidragtill miljövårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen LRFanför att industriföretag kan få statligt bidrag med ett belopp som normaltmotsvarar högst 25 "/o av kostnaderna för vatten- och luftvårdandeåtgärder. Någon motsvarande bidragsmöjlighet föreligger inte för jordbruks- ochträdgårdsföretagen utan dessa är hänvisade tUl de lånegarantier som kan sökas Lnomramen för gällande regler för rationaliseringsstöd. Detta innebär enligt LRFatt jordbruket på detta område är sämre lottat än industrin, trots att det numeraställs stora krav på jordbraket i fråga om mUjövårdande åtgärder. Dentyp av investeringar som i första hand är aktuella inom jordbruket ärgödselvårdsanläggningar samt avlopp från siloanläggningar. För större djurstaUaroch för trädgårdsnäringens värmeanläggningar kan det också bli fråga om luftreningsanordningar.Det finns inte enhgt LRF:s mening något rimligt skäl till att jordbruket ochträdgårdsnäringen skall sättas i sämre läge än industrin i fråga om rätten attfå statsbidrag tUl miljövårdande åtgärder. Även om kostnaderna i det enskildafallet inte blir jämförbara med dem som kan bli aktuella för miljöfarligstorindustri blir de sammanlagda kostnaderna för de båda undantagna näringarnabetydande. LRFyrkar med hänsyn härtUI att statsbidrag får utgå till vatten-och luftvårdandeåtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen enligt samma grander som gällerför industrin. LRF:sförslag tillstyrks i princip av lantbruksstyrelsen och . Lantbruksstyrelsenframhåller att bestämmelserna om statiigt finansieringsstöd tUl jordbraketsoch trädgårdsnäringens rationalisering innebär att bestående ochutvecklingsbara företag kan beviljas lånegaranti och i vissa faU ävenstatsbidrag till åtgärder som omfattar anläggningar för vatten- och luftvård.För jordbruksföretag kan vidare enligt undantagsbestämmelser i rationaliseringskungördsenutgå lånegaranti till utförande av anläggning för att tillvarata gödsel elleravloppsvatten från jordbruket även om företaget inte uppfyller de all- Prop.1972: 79 20 mannavillkoren för statiigt stöd. Stöd av sistnämnda slag utgår endast omtillsynsmyndighet i enlighet med 38 § miljöskyddslagen funnit anläggningennödvändig för att hindra vattenförorening. Enligtgällande bestämmelser kan således innehavare av jordbruksföretag som ålagtsatt utföra vissa miljövårdande åtgärder i regel erhålla statlig lånegarantiför finansieringen om så bedöms erforderligt. Härutöver kan i vissa fall enligtnu gällande bestämmelser även utgå statsbidrag. Eneventuell utvidgning av statsbidragsgivningen till att gäUa alla vatten- ochluftvårdande åtgärder, som av tillsynsmyndighet bedömts som nödvändiga vidjordbraks- och trädgårdsföretag bör enligt lantbruksstyrelsens mening skegenom ändring av nu gällande regler för det statliga finansieringsstödet tilldessa näringar. Prövningen av ansökningar om bidrag bör ske hos styrelsen ochlantbruksnämnderna varigenom möjligheter tiU en effektiv samordning med redanbefintliga stödformer erhålls. Samråd bör därvid givetvis ske med länsstyrelsensnaturvårdsenhet resp. . Lantbraksstyrelsen finneratt skäl föreligger att öppna möjlighet för de jordbruks- och trädgårdsföretagsom åläggs att utföra mUjövårdande åtgärder att i princip erhålla statsbidragmed högst 25 "lo av kostnaderna. Enligt styrelsens mening kan en sådanutvidgning av stödgivningen visserligen verka hämmande på den fortsattarationaliseringsverksamheten inom jordbraket och trädgårdsnäringen genom attavvecklingen av orationella enheter fördröjs. Styrelsen bedömer dock attantalet sådana fall blir begränsat. Reglema för statsbidragbör enligt styrelsen utformas så att jordbruks- och trädgårdsföretag som av tUlsynsmyndighetåläggs att för redan befintlig produktion utföra miljövårdande åtgärder iprincip är berättigat att erhåUa bidrag. Vissa begränsningar bör dock gälla. Bidragbör endast lämnas i sådana fall då den ifrågavarande anläggningen kan antasbli utnyttjad för sitt ändamål att investeringskostnaden ärförsvarlig från samhäUsekonomisk synpunkt. Liksomfallet är med motsvarande bidragsgivning i fråga om industrin bör statsbidragendast utgå . Lantbraksstyrelsen beräknar det ökademedelsbehovet för dessa statsbidrag tUl högst 2 milj. kr. framhåller att enligt kungörelsen (1969: 356) om statsbidrag tUlvatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin lämnas bidrag till kostnad förutförande av åtgärd som minskar vatten- och luftförorening från industriellanläggning. I tillämpningsanvisningar anges att bidrag kanutgå i första hand till industriella anläggningar. Härigenom kan inteanläggning för djurhållning eller för torkning av animalieproducerad gödselkomma i fråga för statsbidrag. Prop.1972: 79 21 Imiljöskyddslagen stadgas att avloppsvatten i form av pressaft från siloanläggningoch urin från djurstall inte får utsläppas i vattendrag, sjö eUer vattenområde'om det inte är uppenbart att det kan ske utan olägenhet. De nämnda vätskorna ärstarkt koncentrerade och olägenheter uppstår så gott som undantagslöst vidutsläpp i vattendrag. Detär f. n. som regel betydligt mer kostsamt för jordbrukaren att samla upp avfaUetfrån animalieproduktion för användning som gödslingsmedel än att användakonstgödsel. De uppsamlingsanordningar som i allmänhet erfordras ärgödselplatta för fast gödsel och uppsamlingsbrunn för urin och pressaft. av genomförd inventering omfattande 194 gårdar iSkåne och 158 gårdar inom framgår att gödselplatta ochuppsamlingsbrunn för pressaft och urin saknas på drygt hälften av gårdarna.Avsaknaden av gödselvårdsanläggningar var koncentrerad till de mindrejordbraken. Sålunda hade ca 90 "/o av antalet gårdar som saknade dessa aiUäggningarmindre än 20 kor med ungdjur eller 200 slaktsvinplatser. Fastän bäggeinventeringsområdena är av begränsad storlek anser verket att de relativt välspeglar den aktuella situationen i landet i dess helhet. Naturvårdsverketfinner att stora bristfälligheter råder i fråga om åtgärder till motverkande avbl. a. vattenförorening inom jordbruket i samband med animalieproduktion.Omfattande krav måste därför ställas på sådana skyddsåtgärder. Dessa kravinnebär en betydande ekonomisk belastning för den enskilde jordbrukaren.Exempelvis uppgår investeringsbehovet for en gård med 10 kor och 10 ungnöt, därsåväl gödselplatta som urinbrunn måste byggas, tiU . Naturvårdsverketfinner det angeläget att liknande stödformer tillskapas för jordbruket som förindustrin. Organisationskommitténför omlokalisering av och statens veterinärmedicinskaanstalt (OKV)