prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Ett stort antal kommuner framförsynpunkter på frågan om skatte-kraftsområdestillhörigheten.Ka«.yöro kommunhävdar att uppflyttning till skattekraftsområde 2 är mer angelägen än något avde förslag som förs fram i länsprogrammet. I fråga om turismen anföra Ludvikakommun att bort diskutera åtgärder för att utveckla turismen äveni länets södra delar. kommentar.Beträffande väganslagens fördelning har gjort fördjupadeundersökningar, som ger anledning att stå fast vid sin kritik. Ifråga om skattekraftsområdenas gränser, som f. n. utreds, önskar länsstyrelsenen snabb behandhng från utredningens sida och betonar skatteutjämningsfrågansbetydelse framför allt för kommunerna i länets nordliga och västliga delar. a. möjligheterna att bygga utlångtidssjukvården i samt förutsättningarna för att där och iMora BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 259 kommun bygga ut olika följdverksamheter i anslutning tillbefintliga omskolningsverksamheter. pekar också på möjligheternaatt, genom utläggningar av statligt tryck, utnyttja den stora tryckerikapaciteteninom /Boriänges geografiska industri. Vad gäher föreslårlänsstyrelsen att den statliga utredning som arbetar med frågan om uppbyggnadav s. k. industricentra i tilläggsdirektiv får i uppdrag att prövafömtsättningarna även för . är vidare av den bestämdauppfattningen att och bör införiivas med det inrestödområdet. trycker slutligen starkt på behovet av attomstrukturera ägoförhållandena inom skogsbruket. 1 vissa kommuner, såsom i Orsaoch , är detta behov särskilt starkt uttalat och snara och omfattandeinsatser särskilt angelägna. betraktaromlokalisering av central statlig förvaltning samt högre utbildning ochforskning som mycket angelägna sysselsättningsskapande åtgärder. Länsstyrelsenpekar i det sammanhanget på /goda kommunikationsläge iförhållande till övriga delar av landet. Vad gäller den högre utbildningen ochforskningen framhåller skäl för att knyta dessa verksamheter tillden industriella tradition och verksamhet som finns i länet. Bland ohkatänkbara lokaliseringsobjekt inom den statliga förvaltningen ägnarlänsstyrelsen särskild uppmärksamhet åt lokaliseringen av det av 1970 årsdomstolsverksutredning föreslagna samt av verk och myndighetermed skoglig anknytning. tar vidare upp fråganom inlandslokalisering av ett oljeraffinaderi. För en sådan lokalisering talari första hand starka regionalpolitiska skäl. Oljeindustrin fyller en alltstörre del av stålindustrins energibehov och tillgången på raffinaderigasbestämmer numera allt oftare stålindustrins lokalisering. Ettinlandslokaliserat raffinaderi skuhe mot den bakgrunden vara av stor betydelseför den mellansvenska stålindustrins utveckling. Det skulle emellertid ocksåerbjuda goda utvecklingsbetingelser för helt nya industrier såsom exempelvispetrokemisk industri, kraftindustri m. m. En annan fråga som bör tas upp snar prövning är utbyggnaden av en vägförbindelse mehan ochFalun/. De nuvarande vägförbindelserna mellan ochVänernområdet medför en föriängning av den kortast möjliga vägsträckan medungefär . Dessa vägföriängningar hör tUl de största i landet. Det bördärför vara ett starkt samhällsekonomiskt intresse att förkorta vägavstån-denmeUan dessa delar av landet. Förändringarna inom industri ochhandel har medfört större krav på snabba transporter vilket har lett till enmycket snabb utveckling på flygfrakternas område. Denna utveckling kommersannolikt att fortsätta och behovet av större och ändamålsenliga flygplatserkommer därför att öka. anser att länsflygfältet i Rommehed välfyller de krav som bör ställas på ett framtida industriflygfält.Förutsättningarna för utbyggnad är goda och en sådan har redan påbörjats. SJoch ASG har vidare väl utbyggda transportterminaler som vid behov kanintegreras *rop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. med ett utökat fraktflyt vid Romme flygplats. Möjlighetertill en sådan integrering är av största betydelse eftersom den tidsekonomi ensådan integrering möjliggör är ett av fraktflygets främsta konkurrensmedel. Enutbyggnad av Rommeheds flygfält till ett industriflygfält skulle sannoliktbidra till en önskvärd industriell nyetablering i länet. Den skulle därmedkomma att bli av stor regionalpoUtisk betydelse. Arméns fredsorganisation synsframöver komma att genomgå en strukturförändring med innebörden att verksamhetensammanförs till ett färre antal truppförband (storregementen). Dessa väntadeförändringar är uttryck för försvarspolitiska strävanden som emeUertid bör varamöjliga att förena med vissa regionalpolitiska målsättningar. Länsstyrelsenpekar mot den bakgrunden på de utomordentligt goda förutsättningarna för enutbyggnad av den mUitära verksamheten i . Den vikande sysselsättningen iÄlvdalens kommun måste åtminstone delvis kompenseras genom statliga insatserexempelvis i form av statlig verksamhet. Vid den artilleriskjutskola som sedannågra år tillbaka finns i kommunen har omfattande investeringar redangenomförts. föreslår att en ökad utbUdningsverksamhet inomartilleriet leder till att skjutfältet i byggs ut i första hand. föreslår förläggningav ett socialmedicinskt centrum till . Inom ett sådant centrum skulle enlångtgående samordning av hälso- och sjukvård samt socialvård kunna äga rum.Centrumet skulle således kunna omfatta en rad ohka verksamheter - exempelvisfolktandvården, öppenvården med olika terapiformer m. m. för vilka landstingetoch primärkommunen är huvudmän. TUl dessa verksamheter skulle slutligen ensocialmedicinsk forsknings- och fältstation kunna knytas. Till de frågor ägnarsärskild uppmärksamhet hör också utbyggnaden av en damm i i Malungskommun. En sådan utbyggnad har diskuterats . Den motiverasnärmast av riskerna för översvämningar i samband med vårfloderna iVästerdalälven. hemställer att frågan om Hälladammens utbyggnadtas upp till snabb och positiv prövning av statsmakterna. Kommunernainstämmer i allt väsentligt i uppfattning och understrykerbehovet av de åtgärder föreslår. Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur Flertaletkommuner pekar på behovet av att öka antalet platser i skyddade verkstäder ochnödvändigheten av att sådana investeringar genomförs att detta behov kanfyllas. Behovet av beredskapsarbeten ökar inte minst thl följd avsvårigheterna för äldre ortsbunden arbetskraft att erhålla arbete på öppnamarknaden. Till följd av denna utveckling anser det nödvändigtatt planera för en ökning av antalet sysselsättningstillfällen i beredskapsar- BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 261 beten i tre av länets fyra planeringsregioner. 1 denfjärde, , är antalet sådana sysselsättningstillfällen redan idagså högt att det inte är nödvändigt att öka antalet fram tiU . Vad gäller de skyddade verkstädernaanser att antalet platser i dessa måste öka väsentligt i samtligaplaneringsregioner. 1 /Borlängeregionen bör antalet fördubblas under1970-talets första hälft från ca 280 till ca 600. I är en ökningfrån ca 39 till 90 och i från 60 tUl 140 platser nödvändig. IMoraregionen måste antalet platser öka från 180 till ca 330. Fleraremissinstanser instämmer i överväganden ifråga om behovet avatt bygga ut de skyddade verkstäderna och öka antalet sysselsättningstillfälleni beredskapsarbeten. och kommuner pekar emellertid också påsvårigheterna att anskaffa lönsamma tillverkningsobjekt. kommunbetraktar en ny lösning av finansieringsfrågan som en förutsättning för attverksamheten vid de skyddade verkstäderna skall kunna byggas ut. En lösning kanvara att vissa verkstäder övertas av AMS och drivs som industriehtberedskapsarbete. Säters kommun anser att beredskapsarbeten för förbättring avvägbeståndet bör prövas i större omfattning. Sådana arbeten har visserligen lågsysselsättningseffekt men ändå stor samhällsekonomisk betydelse. ochVansbro kommuner anser att bidragen för beredskapsarbeten bör höjas till . Åtgärder för att trygga serviceförsörjningen Det första steget i länsstyrelsensarbete med servicefrågoma var att avgränsa områden med svårare glesbygdsproblem.För att kunna genomföra denna avgränsning utgick frånortsklassificeringen och vidareutvecklade denna med hjälp avglesbygdsutredningens system för klassificering av serviceutbudet i olikanivåer. Med denna klassificering som grund avgränsade områden somsaknar tillfredsställande tillgång till service. a.att ca 6 500 personer har mer än 10-15 minuters resväg till närmastnärserviceort. Många av dessa är äldre människor och flera av dessa ärhänvisade till kollektiva transportmöjligheter. Av länets invånare har vidare14 200 mer än 45 minuters resa till närmaste kommuncentrum. Större delen avdessa människor (9 200 mvånare) återfinns i planeringsregion. Fleranärserviceorter, inte minst i , erbjuder dock en kvalificeradnärservice som delvis ersätter kommuncentrumservicen. Vad gäherregioncentrumservicen saknar 2 000 invånare i länet, huvudsakligen i föredetta kommun, tillfredsställande tillgång till service på denna nivå.Omkring 10 000 personer saknar emellertid möjlighet att nå regioncentrum påkortare tid än . Därtill kommer att många av dem som i och för signår regioncentrum inte kan göra ett så långt uppehåll ()som den långa restiden motiverar. Frågan om serviceförsörjningen för vissa länsdelar ärintimt förknippad Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. ned kommunikationssystemets utbyggnad, eftersom godakommunika-ionsförhållanden, inom vissa gränser, kan ersätta bristen påomedelbart illgängliga serviceanläggningar. har mot dennabakgrund indersökt den kollektiva trafiken för de kommuner vilka förutsatts ha;lesbygdsproblem av allvarligare art. 1 dessa kommuner saknar drygt 5 000personer helt kollektiva transportmöjligheter. Av de fyra plane-ingsregionernaframstår som den som har den bästa tillgången till ierviceorter. 1västbergslagen har speciellt de västra delarna av kommun enotihfredsställande serviceförsörjning. I , som är den till ytvidden störstaplaneringsregionen och har de mest omfattande glesbygdsproblemen, ärservicetillgängligheten otillfredsställande för ett stort intal personer. Åldringsvården och den verksamhetsom sammanhänger därmed är en äv de viktigaste socialpohtiska frågorna iglesbygderna. var enligt den då företagna folkräkningen avlänets befolkning i glesbygd . Av folkräkningen framgår att justdenna befolkningsgrupp -50m omfattar mehan 15 000-20 000 personer - hade densämsta bostadsstandarden av länets invånare. Så gott somsamtliga kommuner framhåller behovet av skilda förbättringar och nödvändighetenav att även i relativt små orter kunna erbjuda människorna i glesbygden enkvalificerad service. 1 den mån detta inte är möjligt bör därvid dekommunikationsmässiga förhållandena förbättras och olika typer av ambulerandeservice erbjudas. anstår tills vidare från att lägga fram ett merfullständigt program men sammanfattar vissa synpunkter på olika åtgärder. Det har vid de undersökningar avglesbygdsproblemen som utfört framkommit atttransportförsörjningen i glesbygden är en av de viktigaste frågorna som måstelösas. Ett primärt mål för glesbygdspolitiken bör vara att tillskapa ettkollektivt transportsystem som gör det möjligt för alla befolkningskategorieratt till låga kostnader och tillräckligt ofta resa till viktigare serviceinrättningareller få sina varor hemsända. Som ett led i utbyggnaden av en sådantransporttjänst är det lämpligt att utarbeta kommunalatransportförsörjningsplaner. Dessa bör omfatta kommunala målsättningar i frågaom invånarnas transportmöjligheter och riktlinjer för hur dessa målsättningarskall uppnås. Samverkan mellan kommunala ochvissa andra organ. a. i vissa delar av länet harmedfört en koncentration av vissa serviceinrättningar till de störrecentralorterna. Denna utveckling gäller exempelvis offentliga serviceorgan somarbetsförmedlingen och , samt även, genom den aktuella kommunreformen,de kommunala organen. Detta medför att relativt stora befolkningsgmpper får enavsevärt försämrad service. Mellan och kommunala socialaorgan förekommer ett kontinuerligt samarbete. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 263 har frågan om ett ökat samarbete även på det administrativaplanet aktualiserats i de kommuner där kommunalkontoren försvinner. Exempel pålämphg samverkan är gemensamt utnyttjande av lokaler och anställda. Enligtlänsstyrelsens mening bör förutsättningar för ökat samarbete av det slagetfinnas på flera områden. Möjligheterna bör exempelvis prövas till ökadsamverkan mellan arbetsförmedlingarna och kommunala organ. Även på andra områden bör samverkani okonventionella former kunna lösa vissa serviceproblem. 1 kommunbedrivs f. n. en försöksverksamhet med kombinerad post- och varudistribution.Genom en sådan kombination kan förbättrade serviceförhållanden vad gällervarudistribution åstadkommas som lantbrevbärarservice kanupprätthållas trots vikande befolkningsunderlag. Lekskoleverksamhet i glesbygderna.För att ge barn i glesbygdsområden och mindre tätorter ökade möjligheter tillkontakter med jämnåriga föreslår att en integrering avlekskoleverksamheten med den på orten befintliga lågstadieskolan prövas. Avsamma orsaker bör för glesbygdsbarnen prövas ambulerande lekskoleverksamhet. Samhällsstöd till ambulerande ochortsbunden handel. Under 1 960-talets fem sista år sjönk antalet livsmedelsaffäreri länet som helhet med en dryg fjärdedel. Inom den ambulerande handeln var nedgångenännu kraftigare. minskade således antalet bussar medhälften. Vad den ambulerande handeln beträffar kan orsaken till dennautveckling sökas i vikande kundunderlag och dålig lönsamhet. Enligtlänsstyrelsens mening är det angeläget att pröva former för stöd tUl såväl denambulerande som ortsbundna handeln. Länsstyrelsenfinner det angeläget dels att ålderdomshemmen byggs ut i den takt som dekommunala investeringsprogrammen anger, dels att möjligheterna att skapaalternativa boendeformer till ålderdomshemmen tillvaratas bättre i framtiden.Beträffande sistnämnda punkt anför att pensionärslägenheter ochtemporära åldringsbostäder ur både social och ekonomisk synpunkt ofta är attföredra framför ålderdomshemmen. Det är därför önskvärt att kommunerna i länetsglesbygder utnyttjar de möjligheter att förbättra de äldres boendevillkor somde statliga bidragen till temporära åldringsbostäder ger. För att tillgodosede äldre behov av service även bör bostäderna lokaliseras tih orter aven viss storlek. Enligt mening bör lämpliga orter erbjuda minstden service man finner i s. k. kvalificerade närserviceorter. Ett flertalremissinstanser kommenterar förslag till upprättandet avkommunala transportförsöriningsplaner. Säters kommun anser att med debegränsade resurser kommunerna har för att lösa kommunikationsproblemen bordetrafikförsöriningen vara en statlig angelägenhetsfråga. kommun framhålleratt reguljär daglig trafikförbindelse bör upprättas tih . Säters kommunanför att mobU butiksservice inte fyller kraven på god service 1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogramm. medan kommun anser att om kommunen skall hamöjligheter att vidareutveckla för glesbygdens invånare nödvändig serviceerfordras i stor omfattning statens stöd. 20.4 Investeringarnas regionala fördelning Till grund för redovisningen ochprioriteringen av kommunernas/kommunblockens investeringsbehov för perioden1971 1975 ligger i huvudsak KELP 70. framhåller attkommunernas investeringsplaner innehåller vissa brister. Vidare ärgrundmaterialet delvis inaktuellt. 1 tabeU B. 20:1 redovisas i sammandragbostadsbyggnadsbehovet enligt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen samtlandstingets och primärkommunernas investeringsbehov. Primärkommunernasinvesteringar har fördelats på huvudtitlar enhgt K-planen. Exempelvis har inteexploateringsinvesteringar i samband med bostadsbyggandet tagits med. Iredovisningen ingår inte samtliga kommunala investeringsområden. Vidare ingåri huvudsak endast projekt som har kostnadsberäknats tih . Totalt för länet uppgår deprimärkommunala investeringsbehoven med dessa begränsningar för den nämndaperioden till ca 620 milj. kr. Bostadsbyggnadsbehovet anges tiU 16398 lägenheter i de kommuner som upprättar kommunala bostadsbyggnadsprogram.Länsstyrelsen bedömer att bostadsbyggnadsbehovet i hela länet uppgår till 19 746 lägenheter. Huvuddelen eller avprimärkommunernas investeringsbehov faller på huvudtitlarna 3 (byggnads- och planväsen, gatu- och parkförvaltning, sport och frUuftsliv) och 5 (industrieh verk samhet). Fördelningen på huvudtitlar avinvesteringsbehoven varierar mellan kommunerna/kommunblocken. Exempelvis faller51 % av Falu kommuns investeringsbehov på huvudtitel 3 och på huvudtitel 2(fastighetsförvaltning och bostadsförsörjning), medan motsvarande andelar förMalungs kommunblock är resp. . Äv investeringar fahersammanlagt på Falu, Säters och kommun. Länsorganen har i de sektoriellaprioriteringarna beaktat prioriteringsregeln att thl prioritetsgrupperna I, Iloch III hänföra resp. 60, 20 och Prioriteringen harutförts med hänsyn tUl kommunernas tidsplacering av investeringsprojekten. Utgångspunkt för länsbostadsnämndens prioritering av bostadsbyggnadsbehovet har varit ram för bostadsbyggandet. Den regionalpohtiska prioriteringenöverensstämmer i huvudsak med ien sektoriella. framhåller attförslaget tUl bostadsbyggan- Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 265 dets fördelning i avsevärd grad speglar de intentioner somuttrycks i ortsklassificeringen. understryker att prioriteringen av detkommunala investeringsbehovet inte helt kan följa bostadsbyggandetsfördelning. Vissa för kommunens invånare viktiga investeringar kan av olika skälvara eftersatta och måste därför tUlgodoses oberoende av vad som mera generehtföljer av bostadsbyggandets fördelning. Utfallet av prioritering åskådliggörs avcirkeldiagrammen i figurerna B. 20:1 och B. Cirklarnas ytor är proportionellamot de redovisade bostadsbyggnads- resp. investeringsbehoven. Prop.1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. »OOmOO [(NOOO I lOOO foou-jOri r-Tf ooooo OO Tj- ro ro en voOOuouoOrvlOOsuoroOOroO 'tOuo*r-uo'£>C?vtuo 'ivjrSTj-r-Tj-mvovOTTTtu-jroHT-H r- TtOiDrj-ooror-iOOTj-oo OONuofNrvir-voor-oouovorNro\OTj-0--r-uorf-HuoTt\ouo HHf1ors-0 uofsuo -roTrfNTt HHiri- I I I I I I I I I I I I I I I 0a Tt'-HOO'-Omomu Oro\o*''--mr*-o>uo-m mwotoOmoorOOOo£>oomr-ro H - UO H r I I I I I I I > o ra rtl> u 3".ii!5:rt t:M« 0[CT\ |OOTrroOOO*ouoOO 'OuoO o\oov)-~~trt\DVir OrvO OtfnOOOOOs"(N*'1-HUOH 0OO\0O T(Qs 'O''ro OOOO 0*0 W1(N oormi ooo UO o O I I I 1 I I i, o 13 rt _ 0 rt c C Ji< * 1 = c <" 5 > 3 rt J .3 aa-a j,! -o -; OrtrtO/oJ-''- E t; S o .3 :0 >. = § S, S "> I IA rt -3 rt rt ra :0 «* OJ c '*- ,- I/' rt - c u r rt -r: 13 S o S! :rt 00« -.3 3 °-= 3 00 u -rt c o v '/ Is y g "2 ? OJ "rt o D c/1 X -r c; 2 M c rt 00c 00 (U rt >. Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 FigurB 20:1 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas bostadsbyggnadsbehov för , antallägenheter 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Figur B 20:2 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas investeringsbehov för . . BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 269 B.21.1 Utgångspunkter för programformuleringen anför att enligt prognos2 i länsplanering 1967 beräknas folkmängden i länet mellan åren 1965 och 1980öka med ca 17 000 personer. Målsättningen i länsplanering 1967 för länetsbefolkningsutveckling anger ett befolkningsramvärde för som med 4 000personer överstiger prognosvärdet. Målsättningen innebär i stort sett attflyttningsvärdena över länsgränsen balanseras men att omflyttningeninom länets ohka regioner och mellan dem underlättas. Höjningen avbefolkningstalen i målsättningen avser kommunblocken , , Edsbynoch . Störst är höjningen i , som anges som en strategiskt viktigort i nordvästra delen av länet. Folkmängden för åren 1965 och 1970samt enhgt målsättningen i länsplanering 1967 redovisasi följande tabell. Den faktiska folkmängden år 1970understiger med ca 6 400 personer det befolkningstal för som angavs imålsättningen. Den befolkningsmålsättning för år1975 som kommunema har angivit i sin planering överensstämmer i stort >settmed den målsättning som anges i länsplanering 1967 utom för kommunblock,där den kommunala målsättningen för anges till ca 90 000 personer. Som planeringsnivå för länetskommunblock håller fast vid den målsättning som uttrycks ilänsplanering 1967 med undantag för Gävleblocket, där för år 1975ansluter sig till den kommunala målsättningen. Dock torde målsättningen för år1980 kunna uppnås även om det torde ske än vad som harfömtsagts. och Hoforskommuner samt ansluter sig till den av angivnaplaneringsnivån. , och kommuner samt Bollnäsoch kommunblock anser att målsättningen för deras del bör höjas. Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. framhåller att för att kunna upprätthållaen önskvärd servicenivå får inte folkmängden understiga 25 000invånare. Övriga kommuner har inte kommenterat planeringsnivån. Medhänsyn tUl att en ny länsplaneringsomgång förbereds, varigenom nya prognoseroch målsättningar kommer att utarbetas, finner för närvarandeingen anledning att ändra befolkningsramvärdena i länsplanering 1967 utom vadbeträffar där differensen meUan planerad och verkhg utveckhng ärsärskilt påfallande. Andra utgångspunkter för programformuleringen Enligtlänsstyrelsen kan och betraktas som ensidiga industriblock,där huvudparten av den förvärvsarbetande befolkningen är koncentrerad tih enindustribransch, nämligen metallverk. Ensidigheten förstärks av attkommunblocken domineras av var sitt företag. 1 övriga kommunblock förehgger intepå motsvarande sätt någon utpräglad ensidighet mom näringslivet. Ockelbo- ochLjusdalsblocken har dock en förhållandevis hög andel sysselsatta inom jord- ochskogsbruk och ett relativt litet antal sysselsatta inom industri. Även Edsbynoch har höga andelar inom jord- och skogsbmk, men andelenindustrisysselsatta är relativt hög. Industrisektorn är dock tämligenodifferentierad med huvudparten förvärvsarbetande inom träindustri. Pendlingsavstånd.Kommunblocksindelningen i länet ansluter enligt ganska väl tillrådande spontana näringslivs-och arbetsmarknadsregioner. Arbetskraftspendlingöver kommunblocks-gräns förekommer i måttlig omfattning. Utpendhng överstigande10 % av den förvärvsarbetande nattbefolkningen förekommer endast i tvåkommunblock, nämhgen och . Numerärt sett är naturiigt nog pendlingenstörst mellan och . Enligt mening torde man kunnaräkna med att arbetskraftspend-hngen över kommunblocksgräns ökar i framtiden.Ökat bilinnehav, förbättrade kommunikationsförhållanden och näringslivetsstruktureha utveckling synes verka i den riktningen. anför attdetta inte är en negativ utveckling eftersom medborgarna därmed vinner ökadvalfrihet på arbetsmarknaden. Det innebär också att i viss utsträckningsysselsättningsproblem i ett kommunblock skulle kunna lösas i ett angränsandemera expansivt kommunblock. En schematisk undersökning avpendlingsomlanden inom 3 mil från blockcentra i länet visar attotihfredsstähande pendlingsmöjhgheter tih en livskraftig tätort föreliggerframför allt i nordvästra länsdelen. 1 länsplanering 1967 gjordelänsstyrelsen vissa uttalanden som visar fram mot en ortsklassificering. Sålunda anfördes bl. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 271 ansträngningarna bör inriktas på att främja utvecklingenav länets A-regioner med tyngdpunkten föriagd till centralorterna i respektiveregioner. Särskilt framhölls betydelsen av för länet som helhet att på olikasätt stödja en positiv utveckhng av Gävle-Sandvikenregionen för att av dennaskapa ett fungerande altemativ till storstadsområdena. Denna region har såstort befolkningsunderlag att det enligt får anses fullt möjligtatt med rimliga insatser skapa fömtsättningar hkvärdiga med storstäderna ifrågaom kommunikationer, differentierad arbetsmarknad, kvalificerad service m. m.men ändock kunna undvika de agglomerativa nackdelar som i viss utsträckningbelastar storstadsområdena. Gävle-Sandvikenregionen är belägen på ettbetryggande avstånd från influensfält, men ändå tillräckhgt näraför att man vid behov snabbt skall nå storstaden. anser därför attGävleSandviken bör klassificeras som storstadsalternativ.