prop · FV0338 · 1972-12-31 00:00:00 — Med den nyalydelsen av konventionen görs inga geografiska begränsningar i fråga omkonventionens tillämpning. Det synes därför naturligt att även den svenskalagen görs direkt tillämplig inom alla vattenområden. I fråga om vattenområdeutanför det svenska sjöterritoriet kan dock lagen göras tillämplig endast påsvenska fartyg. Chefenfor marinen anför att det i detta sammanhang är en betydande nackdel att detsvenska sjöterritoriet har en bredd av endast . Även om vårt landinte har anslutit sig till kon- Prop.1972: 38 58 vention om territorialhavet och tilläggszonen, börmöjligheten prövas att med stöd av nämnda konvention utöka området för svenskjurisdiktion i fråga om oljeskydd m. m. tiU att omfatta en"tilläggszon" om tolv sjömils bredd utanför de baslinjer från vilkaterritorialhavet räknas. Överbefälhavaren har inte något att erinra mot dettaförslag. tillfogar att med ett sålunda utökatjurisdiktionsområde en från bevakningssynpunkt lämplig överensstämmelse skullenås med den på gällande fiskegränsen och den i gällandegränsen för tullkontroll enligt s. k. Helsingforskonvention. 1 överensstämmelse med uttryckssättet i lagen (1966: 374)om Sveriges sjöterritorium används i de nya föreskrifterna uttrycket Sverigessjöterritorium i stället för vattenområde som utgör svenskt territorium ochuttrycket det fria havet i stället för annat vattenområde. Den senare ändringenmedför den förbättringen, att lagen inte ger sken av att reglera förhållandenainom annat lands sjöterritorium. Förstastycket svarar sakligt mot samma stycke i gällande lag. Inom Sveriges sjöterritoriumförbjuds alltså uttömning av olja från fartyg, medan utflöde av olja skallförhindras så långt det är möjligt. Med uttömning förstås att olja kommer utfrån fartyg som en direkt följd av en mänsklig handling eller underlåtenhet,avsiktlig eller oavsiktlig. Med utflöde avses andra fall då olja kommer utfrån fartyg. Sålunda kan en uttömning av olja bero på t. ex. att enombordanställd för sent stänger en kran när en settlingstank töms. Orsaken tillett utflöde kan vara t. ex. att utrustningen ombord går sönder eller attfartyget av någon orsak skadas så att olja rinner ut. Genomkonventionsändringen blir konventionen tillämplig inom alla vattenområden.Tillämpligheten inom visst område, s. k. förbjuden zon, blir således inte somnu beroende av att en strandstat ratificerar konventionen. Som sjöfartsverketföreslår bör det därför direkt i andra stycket anges att oljeförbudet gälleräven på det fria havet. Ju längreut från vår kust vi sträcker vår överhöghet, på desto större vattenområden fårvåra myndigheter naturligtvis befogenhet att ingripa. Att ensidigt utvidga våröverhöghet till att omfatta vattenområden utanför nuvarande trerritorialgränspå det sätt som ett par remissinstanser föreslår, vill jag emellertid inteförorda. har på det internationella planet konsekvent hävdat attåtgärder av sådan natur bör vidtas i internationell samverkan och inte beslutasensidigt. I sammanhanget vill jag också erinra om att FN:s generalförsamlinghar beslutat att en internationell havsrättskonferens skall hållas inom ennära framtid, vid vilken bl. a. territorialhavsbredden och därmedsammanhängande frågor skall behandlas. Jag förordar emellertid en annan, merabegränsad utvidgning av lagens geografiska tillämpningsområde. 1972: 38 59 Varje stat har överhöghet över sitt sjöterritorium. kan sålunda ingripa så snart något fartyg svenskt eller utländskt i strid med konventionen släpper ut olja på vårt sjöterritorium. Skeroljeutsläpp däremot på det fria havet kan ingripande inte göras mot fartyg somför annan stats flagga. Svensk myndighet kan där utöva sådan makt bara motsvenska fartyg. Detta innebär emellertid inte att en stat är hindrad attlagstifta om förbud mot oljeutsläpp på det fria havet och att i viss utsträckningbeivra överträdelse av ett sådant förbud. Samhällets starka intresse av att hindra oljeutsläpp istrid med konventionens bestämmelser bör föranleda att den svenskalagstiftningen på området ges ett vidare geografiskt tillämpningsområde än denhar f. n. Bestämmelsen i paragrafens andra stycke i fråga om det fria havet,dvs. det vattenområde som inte utgör något lands sjöterritorium, bör därförutformas så att det gäller även andra fartyg än svenska. Utanför vårtsjöterritorium bör lagregeln ernellertid liksom f. n. gälla endast sådanafartyg på vilka konventionen är tillämplig, dvs. tankfartyg med enbruttodräktighet av minst 150 registerton och andra fartyg med enbruttodräktighet av minst 500 registerton. 1 fråga om brott mot lagen som begåspå det fria havet kommer enligt 2 kap. svensk domsrätt därigenomatt föreligga om brottet har begåtts på svenskt fartyg men också i annat fallom brottet har begåtts av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist iSverige. Domsrätt kommer under vissa föratsättningar att föreligga också närannan utlänning har begått brottet. I vissa fall kan således ett oljeutsläpp istrid med konventionens bestämmelser även från ett fartyg som inte för konventionsstatsflagga beivras vid svensk domstol fastän utsläppet har skett utanför Sverigessjöterritorium. Av artiklarna VI ochX i konventionen framgår att fråganom beivrande av olovligt oljeutsläpp från fartyg som hör hemma ikonventionsstat vanligen skall prövas i fartygets hemland. Det kan emellertidfinnas fall då det är lämpligare att åtal väcks i , t. ex. omgärningsmannen finns här och den utsläppta oljan hat skadat eller hotat svensktterritorium. Tredje stycket innebär liksom 10 § i gällande lag, attKungl. Maj:t bemyndigas föreskriva att regeln i 1 § andra stycket skalltillämpas även på mindre fartyg än dem som konventionen är tillämplig på.Konventionen förutsätter i artikel II att de fördragsslutande staternas regeringar -vidtar nödvändigaåtgärder för att tillämpa konvention nens krav även på mindre fartyg i den måndet är rimligt och möjligt. I linje med vad jag har anfört till andra stycketförordar jag att bemyndigandet i tredje stycket avser alla fartyg och inteenbart de svenska. Paragrafen svarar närmast mot 2 § och del av 3 § igällande lag. Nuvarande 2 § medger undantag från förbud att tömma ut olja frånfartyg. 1972: 38 60 Undantagetavser oljehaltigt slagyatten samt bottensats som består av rester från reningav brännolja eller smörjolja. Enligt gällande 3 § får Kungl. Maj:t eUermyndighet som Kungl. Maj:t bestämmer meddela föreskrifter för visst svensktvattenområde för att förebygga att vattnet förorenas genom uttömning som avsesi 2 §. Undantagenfrån förbudet mot uttömning av olja från fartyg konstrueras genomkonventionsändringen på ett nytt sätt. Även i lagen bör undantagen formulerasom så som skett i konventionen. Sålunda föreslår följandeundantag från förbudet att tömma ut olja. Annatfartyg än tankfartyg får tömma ut oljehaltig blandning under förutsättning attfartyget är under gång, att blandningen aldrig töms ut med större hastighet änsom svarar mot olja per sjömil som fartyget tiUryggalägger, attblandningen inte innehåller mer än en tiotusendel olja och att uttömningensker så långt från land som omständighetema medger. Tankfartygfår tömma ut olja eUer oljehaltig blandning under förutsättning att fartygetär under gång, att oljan eller blandningen aldrig töms ut med större hastighetän som svarar mot olja per sjömil som fartyget tillryggalägger, attden sammanlagda mängden olja som töms ut under en barlastresa inte överstigeren femtontusendel av fartygets dödvikt och att fartyget befinner sig minst 50sjömil från land. Avde tidigare i lagen medgivna undantagen bör enligt en föreskriftbehållas om rätt att tömma ut oljehaltigt slagvatten från mindre fartyg. Någothinder härför förehgger ej enligt konventionen, som ej är tiUämphg på mindrefartyg. Dessa mindre fartyg, dvs. tankfartyg med en bruttodräktighet under 150registerton och andra fartyg med en bruttodräktighet under 500 registerton, ärej alltid utrustade med sådana anordningar att uppsamling av olja ellerseparering av slagvatten kan ske enligt konventionen. De är även undantagnafrån skyldigheten enligt gällande 4 § att ha sådana anordningar. Den oljemängdsom kan komma att tömmas ut vid länsning av sådana fartyg är av na-turhga skälringa. Från tankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 registerton böroljehaltigt slagvatten få tömmas under de förutsättningar som verket har angetti fråga om oljehaltig blandning från annat fartyg än tankfartyg. ändrade konventionen har ett särskilt undantag tagits in avseendeuttömmande av vattenbarlast som förts i rengjord lasttank på tankfartyg. Dettaundantag synes ha så ringa praktisk betydelse att särskUd föreskrift därominte är påkallad. ifrågasätter om inte mängden olja i blandning som får tömmas utfrån annat fartyg än tankfartyg bör anges till 1972: 38 61 "mindreän" 100 delar på 1 000 000 delar blandning. Förbundet hänvisar tillartikel III i konventionen. anser att den sammanlagda mängd olja som ett tankfartyg skall fåtömma ut under en barlastresa bör få uppgå till en tiotusendel av fartygetsdödvikt och att uttömning skaU få ske från land.Handelskammaren i anför liknande synpunkter. påpekar i likhet med ett par andra remissinstanser atttankfartygen enligt konventionsändringen får tömma ut olja 50 sjömU från landoch att sådan tömning med andra ord är tUlåten i vissa delar av ochNordsjön där förbud nu gäUer. bör direkt i lagstiftningen införas ett allmänt förbudmot förorenande utsläpp inom Sveriges sjöterritorium. Lagens förbud i fråga omolja kompletteras nu med förbud som meddelas av länsstyrelserna i kustlänen.Ett allmänt förbud torde få en helt annan tyngd om det tas in i lagen ellertillämpningskungörelsen. Undantagenfrån förbudet att tömma ut olja från fartyg bör anpassas tUl det innehåU somundantagen fått genom konventionsändringen. I huvudsak förordar jagsjöfartsverkets förslag till ny lagtext. Attfartyget skall vara under gång innebär, som jag nämnde, i detta sammanhang attfartyget inte får ligga stilla eller cirkulera på en plats; Somen av föratsättningama för uttömning från torrlastfartyg anges i förslaget attoljan utgör mindre än en tiotusendel av den oljehaltiga blandningen. Meduttrycket momentan öljeuttömningshästighét förstås enligt konventionenoljeuttömningshastigheten i liter vid vilket tillfälle som helst,dividerad med fartygets fart i knop vid samma tillfälle. Enligt artikel III fården momentana uttömningshastigheten inte överstiga per sjömU somfartyget tillryggalägger. I lagtexten uttrycks detta med att oljeblandningaldrig, dvs. mte , får tömmas ut med större hastighet än somsvarar mot olja per sjömil som fartyget tUlryggalägger. Slagvattenfrån utrymme för framdrivnmgsmaskineri i tankfartyg får enligt förslaget tömmasunder samma föratsättningar som gäller för olja från torrlastfartyg. Medhänsyn tiU den konventionsändring som avser att särskilt skydda StoraBarriärrevet föreskrivs att oljeuttömning från torrlastfartyg skall ske sålångt från närmaste land som omständigheterna medger. För tankfartygens delfinns uttrycket från närmaste land i föreskriften att oljeuttömning inte fårske om inte fartyget befinner sig från närmaste land. Iparagrafens andra stycke sägs att avstånd från närmaste land skall räknas frånbaslinjen, om inte Kungl. Maj:t kan därigenom ge särregler för ochandra områden som kan komma att ges särskilt internationellt skydd. Gällandelag anger i 2 § undantag från förbud mot oljeutsläpp. För att kunna läsa ut attundantagsreglema inte är tillämpliga inom så gott som hela Sverigessjöterritorium måste man gå till de olika länsstyrelse-beslut som har meddelatsmed stöd av 3 § och tillämpningskungörelsen. I förslaget anges i stället direkti 2 § att undantagen gäller endast på det fria havet. SärskUdalänsstyrelsebeslut i detta hänseende behövs därför inte enligt förslaget. Genomhänvisning till 1 § andra stycket gäller undantagen endast fartyg somkonventionen är tillämplig på. I fråga om de mindre fartyg som konventioneninte är tillämphg på kan Kungl. Maj:t föreskriva undantag, i den mån Kungl.Maj:t utnyttjar bemyndigandet i 1 § tredje stycket att förbjuda oljeutsläpp pådet fria havet från sådana fartyg. Tankfartyg får enligt denya bestämmelserna tömma oljehaltig blandning på ett avstånd av minst 50sjömil från land. Som en remissinstans har påpekat, innebär detta atttankfartyg får tömma sådan blandning inom delar av och Nordsjön.Rätten till utsläpp av olja från tankfartyg är emellertid i vissa hänseendenmer begränsad enligt de nya reglerna än enligt de nuvarande. Den nuvaranderätten att tömma bottensats av rester från rening av brännolja eller smörjoljaupphör i enlighet med konventionsändringen. Slagvatten som förorenats avsmörjolja från maskinutrymme får tömmas utan inskränkning. De nya reglernabegränsar den rätten genom bestämmelsen om högsta tillåtna oljekoncentration.Vidare gäller att fartyget skall vara under gång och att den momentanauttömningshastigheten inte får överstiga olja per sjömil. I fråga omannan olja från tankfartyg gäller inte det särskilda kravet på högstaoljekoncentration men i stället, fömtom övriga nämnda krav, att den sammanlagdamängd olja som töms ut under en barlastresa inte får överstiga enfemtontusendel av fartygets lastförmåga. Utsläppen består väsentligen av barlastvattenfrån tank som har innehållit olja. Utsläpp av oljeblandatbarlastvatten förekommer så gott som enbart när ett tankfartyg går för atthämta ny last. Sådan last hämtas huvudsakligen i hamnar långt borta frånÖstersjön och . Tankrengöring till sjöss är en tämligen tidskrävandeprocedur. Den kan i regel inte avslutas förrän fartyget har kommit långt frånden hamn där oljan har lossats. Behovet för tankfartyg att tömma oljeblandatvatten i eller är därför inte stort. Lagenliga utsläpp somändå görs blir så små och så utspridda, att de kan leda till förorening avnågon betydelse endast i starkt trafikerade vatten. Jag har därför inte föravsikt att föreslå Kungl. Maj:t att för de svenska tankfartygen införa särregleri fråga om de nämnda områdena i och . Jag vill i dettasammanhang även hänvisa tUl vad jag till frå- 1972: 38 63 ganom lagstiftning med anledning av ändringama i oljeskyddskonventionen haranfört om 1962 års särskilda förbud. Paragrafenmotsvarar närmast 1 § tredje stycket i gällande lag. Medhu-vudsakhgen redaktionella jämkningar jämfört med den nuvarande bestämmelsenföreskrivs i 3 § att Kungl. Maj:t närmare anger vad som förstås med olja.Vidare sägs, i överensstämmelse med en ändring i konventionen, att medoljehaltig blandning avses varje blandning som innehåller olja oavsettoljekoncentrationen. Paragrafenkan jämföras med den del av gällande 3 § som bemyndigar Kungl. Maj:t ellermyndighet som Kungl. Maj:t bestämmer att för visst svenskt vattenområde meddelabestämmelser för att förebygga alt vattnet förorenas genom sådant avfall frånfartyg som inte är olja. Iförslaget sägs att Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer fårmeddela bestämmelser för att förebygga att vattnet förorenas genom annatavfall som härrör från fartygs drift än olja. Med uttrycket fartygs driftavses här fartygs normala användning. Liksom f. n. medger regeln attföreskrifter meddelas inte bara om a-vfall från fartygs framdrivning utan ävenom t. ex. sopor, toalettavfall och avfall från annan last än olja i lagensmening. Bemyndigandetär inte inskränkt till att gälla enbart viss del av Sveriges sjöterritorium.Avsikten är att föreskrifter skall kunna meddelas för både Sverigessjöterritorium och det fria havet. Fartygsutrustning m. m. Underdenna rubrik finns föreskrifter om fartygs konstruktion, utrustning ochcertifikat och i anslutning därtill om förbud att använda fartyg generellteller inom del av sjöterritoriet. Vidare talas om rätten att föra vatten ibränsletank. Paragrafenkan jämföras med gällande 4 § första och andra styckena, som säger att svensktfartyg som konventionen är tillämplig på skall vara utrastat med t. ex.kofferdammar eller oljeavskiljare enligt föreskrifter av Kungl. Maj:t ellermyndighet som Kungl. Maj:t bestämmer och vidare att svenskt torrlastfartyg intefår föra vatten i bränsletank, om det inte är utrustat med oljeavskiljareenligt samma slag av föreskrifter. Enligt gällande 10 § får Kungl. Maj:tförordna att förstnämnda krav skall gälla även mindre fartyg än dem somkonventionen är till-lämplig på. 1972: 38 64 Bestämmelsernabehöver byggas ut med hänsyn till de nya konven-tionsregleraa om begränsningoch arrangemang av oljelasttankar och om certifikat som rör sådana tankar. Detkommer vidare, sannolikt inom en ganska snar framtid, att behövas föreskrifterom utrustning ombord med hänsyn till annat än olja, t. ex. farliga kemikalieroch toalettavfall. Med hänsyn till lagstiftningspraxis i fråga om föreskrifterav teknisk natur och för att föreskrifterna snabbt skall kunna anpassas tillbehovet och till den tekniska utvecklingen, förordar jag att föreskriftermeddelas av Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Iförslagets 5 § föreskrivs att Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:tbestämmer får meddela föreskrifter om fartygs konstruktion och utrustning föratt förebygga eller begränsa vattenförorening och om certifikat som visar attföreskrifterna är uppfyllda. av paragrafens första stycke täcker del av gällande 4 § första stycket. Iövrigt innehåller paragrafen nya föreskrifter. EnUgtgällande 4 § första stycket får svenskt tankfartyg med en bruttodräktighet avminst 150 registerton och annat svenskt fartyg med en bruttodräktighet av minst500 registerton ej användas tUl sjöfart, om inte fartyget är utrastat medantingen anordningar som förebygger att beständig brännolja flödar ut ifartyget eUer med inrättning som hindrar vattenförorening genom oljehaltigtslagvatten. föreslår att bestämmelsen i enlighet medmotsvarande konventionsändring år 1969vidgas att avse all olja och ej bara beständig brännolja. Med anledning av 1971års konventionsändringar bör lagen vidare föreskriva rätt att avvisa utländskttankfartyg som saknar föreskrivet certifikat i fråga om konstruktion ochutrustning. bör tankfartyg utan certifikat förbjudas att anlöpainte bara hamn, lastplats eller terminal utan även inomskärs vattenområden. LageniimehåUer direkta förbud mot att använda fartyg vars utrustning inteuppfyller föreskrivna fordringar. Därutöver behövs med anledning av 1971 årsändringar i konventionen föreskrifter om förbud i vissa fall för utländskt tankfartygatt användas eller att anlöpa eUer Ugga i svensk hamn eller terminal. Som jagnämnde vid 5 § kan regler också behövas om förbud att använda fartyg som inteär utrustat enligt kommande föreskrifter som syftar tUl att förebyggaförorening genom annat avfall än olja. 6 § i förslaget ger Kungl. Maj:tbefogenhet att föreskriva att svenskt fartyg inte får användas tUl sjöfart, omdet inte är konstraerat eller utrastat enligt föreskrifter därom eller om detsaknar certifikat. Ordet sjöfart används här i vid bemärkelse. Prop.1972: 38 65 konventionstextenanvänds ordet "naviguer", alltså segla, fara tUl sjöss. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer attföreskriva att fartyg inte får anlöpa eller uppehålla sig inom del av Sverigessjöterritorium eller lastnings- eller lossningsplats till sjöss som står undersvensk kontroll, om fartyget saknar certifikat. Paragrafenkan jämföras med gäUande 4 § andra stycket, som föreskriver att svenskttorrlastfartyg inte får föra vatten i bränsletank, om fartyget inte är utrastatmed föreskriven oljeavskiljare. Enligtartikel VII mom. 2 i konventionen skall barlastvatten i bränsletank om möjhgtimdvikas. mån det är möjhgt bör den nuvarande svenska regeln utvidgas och skärpas. 7§ i förslaget säger därför att Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:tbestämmer får föreskriva att svenskt fartyg ej får föra vatten i bränsletankeUer föreskriva villkor därför. Paragrafensvarar mot gäUande 6 § första stycket. EnUgtden gäUande regeln skall oljedagbok föras på svenskt tankfartyg och även påannat svenskt fartyg med en brattodräktighet av minst 500 registerton, omfartyget använder olja som bränsle för framdrivningen. Maj:t fårförordna att oljedagbok skaU föras även i andra fall. Vidare meddelar Kungl.Maj:t eller myndighet som Kungl. Ma]:t bestämmer närmare föreskrifter omoljedagbok. Ingenändring föreslås i dessa regler. Detta innebär bl. a. att lagen inte behöverinnehålla några regler om den nya utformningen av oljedagboken. EnligtgäUande regler skall oljedagbok bevaras efter dagen för senasteanteckning. Sjölagen föreskriver i 300 § att skeppsdagbok och maskindagbokskaU förvaras efter dess avslutning. Samma regel bör i dettahänseende gäUa för dagbok enligt sjölagen och för oljedagbok. I förslagetföreskrivs därför att oljedagboken skall bevaras . Underdenna rubrik finns föreskrifter om aiUäggningar och anordningar för att taemot oljerester och oljehaltig blandning från fartyg. 1972: 38 66 Paragrafernamotsvarar gäUande 5 §, Föratom redaktionella jämkningar preciseras reglemauttryckUgen att gälla inte bara anläggningar utan även mindre anordningar ochatt förutom oljehaltig blandnmg avse även oljerester från fartyg. Liksom nuskall alltså i allmän hamn sorn Kungl. Maj:t bestämmer finnas sådan anläggningeller anordning. Maj:t eUer myndighet som Kungl. Maj:t bestämmermeddelar närmare föreskrifter om sådan anläggning eller anordning. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer inrätta eller drivaanläggning eUer anordning på bekostnad av hamnens ägare, om han inte fuUgörsina åligganden. Underdenna rubrik finns regler om befogenhet för myndighet att ingripa med förbudeller föreläggande, om olja eller något annat skadligt kommer ut eller skäligenkan befaras komma ut från fartyg. Även vissa verkställighetsföreskrifter ges. Paragrafernahar ingen motsvarighet i gällande lag. Ifråga om dessa paragrafer hänvisar jag till vad jag har anfört om myndighetsbefogenhet att meddela förbud eller föreläggande. Därutöver vill jag redovisaföljande. förslag får tillsynsmyndighet enligt lagen om säkerheten påfartyg meddela de förelägganden och förbud som är nödvändiga för att hindrauttömning eller utsläpp, när det skäligen kan befaras, att uttömning ellerutsläpp av olja sker i strid mot lag. Sådant beslut kan avse 1. förbud mot fartygs resa, 2. förbud att använda vissutrustning, 3. föreläggande för fartyg att taviss färdväg, 4. föreläggande för fartyg attanlöpa eller avgå från viss hamn eller annan uppehållsplats, 5. föreläggande som gällerfartygets framförande eller drift, 6. föreläggande att vidta åtgärdför att hindra att olja flödar ut, 7. föreläggande att avbrytalastning, lossning eller bunkring. Somexempel på situationer då de olika föreslagna åtgärdema kan komma i fråganämner verket följande. Förbudmot fartygs resa (1) bör kunna meddelas, om fartyget har skrovskador som kanvålla oljeläckage då fartyget kommer ut i rum sjö eller om den föreskrivnaoljeavskiljande utrustningen inte är funktionsduglig. Prop.1972: 38 67 Förbudatt använda utrustning (2) bör komma i fråga om slang eller rörledning somanvänds vid lastning eller lossning visar allvarliga brister. Föreläggandeför fartyg att begagna viss färdväg (3) bör övervägas, om risken för oljeskadaär akut och eventuella bekämpningsåtgärder eller andra skadebegränsande eUerförebyggande åtgärder lättare kan in-' sättas i ett visst farvatten än i ettannat, t. ex. på grund av väderleksförhållanden och lokala förhållanden. Föreläggandeför fartyg att anlöpa eller avgå från viss hamn eller annan plats (4) börkunna meddelas när det är påkallat att dhigera ett skadat fartyg till platsdär reparationsmöjhgheter finns eller där åtgärder för att begränsaverkningarna av oljeutsläpp kan bli effektiva eUer att dirigera fartyget bortfrån olycksplats. Föreläggandei fråga om fartygs framförande eller drift (5) bör övervägas, när ett fartygsmanöverförmåga är nedsatt. Föreläggande kan avse skyldighet att anlitabogserbåtar eller skyldighet att gå endast under dygnets ljusa timmar. I frågaom fartygs drift kan föreläggande att avlämna oljehaltigt slagvatten komma ifråga.