prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — a; -o *- :rt < 71 " ,« -SJ o I « :§ S ; & C 2 vo m -» »O m 00 O O o' ' o" o' (n" "'I "I I " f * I ' * I (N I I r- o' o o* cT rn o' ro" cn'o' o' rn ooo*ovo(»-*rn-Hu\OOvofn | *ooo rv)t-Hi-H-(Nrr(Tfr-Trrirrnsooo' rnoo' I (N (N Orn 00 rs Tt WT vo *o Tt 00 ON O* o' o'o" o' -h' T ö" o' o' -h' s-o a -i o-'c " O E J' 2 Q,' a c/1 E O 4j bO rj c« w (U ai E g-e Q opp ävle aste mtl aste orrh I I r .-H m "er in Prop.1972:111 Bilagal InrUcesdepartementet 376 sektorerna bedömts ha högsta angelägenhet. 1 fråga ombostadsbyggnadsbehovet har samtliga län utom , ,, och hänfört eUer mer av behovettUl prioritetsgmpp I. Det finns flera förklaringar till dessa skillnader iprioriteringarna. En är att skilda prioriteringsregler har tillämpats. Enannan förklaring är att en sektor kan kostnadsmässigt domineras av ett ellerett fåtal projekt som har bedömts ha högsta prioritet. 1 dessa fall ledertillämpningen av prioriteringsreglerna automatiskt till att en stor andel av behovenplaceras i grupp 1. Ytterligare en anledning är att vissa länsstyrelser genomatt hänföra hela eher en större andel av behoven tiU prioritetsgrupp I harvelat markera att sektorn i fråga bedöms som särskUt viktig. Detta har gälltbl. a. utbyggnaden av institutioner för barna- och ungdomsvård i ,och samt . Tabell 9:7 Andel (%) av de redovisade behoven för vissasektorer som länsstyrelserna har hänfört till prioritetsgrupp 1. Institutioner för barna-och ungdomsvård 1 figurema 9:4-9:7 iUustrerasinriktningen av den resursfördelning som resp. länsstyrelse har gett uttryck föri prioriteringarna av investeringarna i förhållande tih länsstyrelsernasförslag till ortsklassificering. I figuren jämförs de totalainvesteringsbehovens relativa fördelning efter ortsgrupp med motsvaranderelativa fördelning av de investeringar som har hänförts tiU prioritetsgrupp I.Figurerna är konstruerade så att först resp. ortsgrupps andel av länets helainvesteringsbehov har angetts med en stapel. Denna andel benämns i denfortsatta framställningen behovsandel. Därefter har på denna stapel lagtsytterhgare en som anger resp. ortsgrupps Prop.1972:111 BUaga 1 377 andel av investeringarna i prioritetsgrupp 1. Som harnämnts i det föregående anger prioritetsgrupp 1 de investeringar somlänsstyrelsen i resp. län har bedömt som mest angelägna. Denna andel benämns iden fortsatta redogörelsen prioriteringsandel. Föreligger inga skillnadermellan dessa två andelar sammanfaller staplarna. Om prioriteringsandelen ärstörre än behovsandelen har denna skillnad markerats med en helsvart yta. 1 detomvända fallet, dvs. då behovsandelen är större än prioritetsandelen, harskillnaden utmärkts med streckade linjer. Hela stapeln anger i dessa fallbehovsandelen och den öppna delen av stapeln prioriteringsandelen. Under varjeortsgrupp har angetts den andel av länets befolkning som resp. ortskategoriberäknas ha enligt de prognoser som ligger tiU grund för länsprogram 1970. 1ortskategorin storstadsalternativ innefattas de tre storstadsregionerna iStockholms, samt . Ortsgrupperna serviceorteroch övriga orter har slagits samman till en grupp benämnd övriga kommuner.Bostadsbyggandet samt de sektorer som i övrigt upptar en stor del av denkommunala verksamheten och/eller har starkt samband med bostadsbyggandet harillustrerats på detta sätt. Det gäller gator och vägar, vatten- och avlopp samtgrundskolor och gymnasier. Den i figuren använda teknikeninnebär att, om prioriteringsandelen är större än behovsandelen för en vissortsgrupp, detta återspeglas i att den i en annan ortsgrupp måste bh lägre. Föratt med ett exempel belysa detta samband mehan ortsgrupperna hänvisas tihstaplarna för i fråga om bostadsbyggandet. Som framgår avfiguren har ortsgruppen storstadsalternativ i erhållit enstörre prioriteringsandel än behovsandelen. Detta har markerats med en helsvartyta. Denna differens återkommer i de två övriga ortstyperna i form avstreckade ytor viUcet anger det omvända förhållandet mellan prioritering ochbehov. Skillnaderna i prioritering avbostadsbyggnadsbehoven mellan olika ortstyper är i allmänhet inte särskiltmarkant. Det framgår att länsstyrelsema i följande län har hänfört en störreandel av de mest angelägna projekten till ortsgruppen storstadsalternativ änvad som motsvarar dessa orters behov, nämligen , ,, och , , , , ,, och . Denna inriktning av prioriteringarnakan tolkas så att länsstyrelserna eftersträvar en viss koncentration av detkommande bostadsbyggandet tUl denna ortstyp. Denna prioritering avstorstadsalternativen har lett till en lägre prioritering av regionalatillväxtcentra i , , och ,medan den i , och , och länhar medfört en lägre prioritering även av övriga kommuner. 1 harbostadsbyggnadsbehovet bedömts ha lägre angelägenhet endast i ortsgruppenserviceorter/övriga orter. I , , ,och antyder länsstyrelsemas prioritering en meraspridd fördelningspolitik. För , ,och kan inga prioriteringar av någon speciellortstyp utläsas. och pä grund av att dessa län i sin helhethar tihförts en enda ortsgnipp. 1 , , ochNorrbottens län har bostadsbyggandet prioriterats i regionala tillväxtcentra. Prioriteringen inom de tre övrigasektorerna är mera markerad men har samma ahmänna inriktning som den regionalaprioriteringen av bostadsbyggandet. Detta gäller t. ex. i ,och . I skiljer sig denregionala prioriteringen av bostadsbyggandet från prioriteringen av de treredovisade investeringssektorerna. Prioriteringen av de sist berörda sektoremauppvisar här en mer spridd fördelningsbild än vad som gäller förbostadsbyggandet. Denna kortfattade redovisning avtendenser i länsstyrelsernas fördel-ningspohtik ger ingen fullständig bild avderas regionalpolitiska strävanden. Övriga investeringsbehov inom deredovisade sektorema har i aUmänhet fördelats mellan de båda återståendeprioriteringsgrupperna (Il och III) på ett sätt som i vissa fall motverkar, iandra fall förstärker de tendenser som har beskrivits. Figur 9.4 Bostadsbyggnadsbehovets relativa fördelning på ortsgrupper, länsvis. Andelen investeringar iprioritetsgrupp 1 särskilt utmärkta (se texten) 91 61 38 60 35 49 39 100 42 65 37 2 27 54 25 50 24 44 100 17 35 37 r-n n n P 7 12 8 15 15 27 17 41 26 197 2-.1 U Bilaga 1 32 52 AC BD 33 43 44 4S 34 46 41 R S T U W X V 100 80 60 40 20 O IS 36 40 33 25 29 46 59 48 37 36 PRSTUWXYZACBD 100 60 60 40 20 O J_ ] F°?t, Figur 9:5 Den relativa fördelningen av investeringsbehoveti gator och vägar (titel 32 och 33)1 på ortsgrupper, länsvis. Andeleninvesteringar i prioritetsgrupp I särskilt utmärkta (se texten) 100 42 K L 50 24 44 100 F G H 1 1 För län D, G, L, M, R, S, U, W, X och BD avses endast titel 32 Figur 9:5 Forts. 80 60 40 20- 100 80 60 40 20 36 40 R S 33 25 T U 59 48 Y Z 37 36 AC BD Figur 9:6 Den relativa fördelningen av investeringsbehoveti vatten- och avloppsverk (titel 54 och 55)1 pä ortsgrupper, länsvis. Andeleninvesteringar i prioritets-grupp I särskilt utmärkta (se texten) 100 42 65 K L M 2 27 54 AB C D '/.W. 7 12 8 AB C D För D-län av.ses endast titel 55. Figur 9:6 Forts. V//A 46 41 X Y 100 80 60 40 20 O 36 40 R S 48 37 Z AC Prop.1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet Figur9:7 Den relativa fördelningen av investeringsbehovet i grund- och gymnasieskolor(titel 64 och 66) på ortsgrupper, länsvis. Andelen investeringar iprioritets-grupp I särskUt utmärka (se texten) 100 42 65 K L M 100 80 60 40 20 50 24 44 100 F G H 1 1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet Figur 9.7 Forts. 44 45 34 46 T U W X 80 60 40 20 36 40 R S 25 29 U W 59 48 Y Z 1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 388 Betydande forskningsinsatser ägnasf. n. åt analysen av den regionala utveckhngen. a. inom deforskningsprojekt som har knutits till expertgruppen för regionalutredningsverksamhet (ERU) har urbanise-rmgsprocessens orsaker och verkningartagits upp. ResuUat från denna forskning har redovisats i betänkandet (SOU1970:3) Balanserad regional utveckling med bilagedelar (SOU 1970:14 och 15).Under sommaren 1972 har en lägesrapport benämnd Regionaipolitisk forskning ochstödverksamhet 1965-1971 (Ds In 1972:14) publicerats. Viss redovisning frånERU:s verksamhet har också i bilageform lämnats i anslutning till 1970 årslångtidsutredning' och glesbygdsutredningen. ERU eftersträvar att så snabbt sommöjligt föra ut forsknings- och utredningsresultat för att på detta sätt lämnabidrag tih den information som krävs för debatten kring den regionala pohtikenoch för regionalpolitiska beslut. Därför redovisar ERU i lägesrapportenmaterial från olika forskningsprojekt och från bearbetningar, som har utförtsinom , i den form som de hade vid publiceringstihfähet. Tonvikten imaterialredovisningen har lagts på ERU:s undersökningar av denregionalpolitiska stödverksamheten. ERU kommer under det närmaste åren attanalysera materialet, komplettera det med resultat från de utvärderingar som f.n. pågår inom ERU:s tre arbetsgrupper och sammanfoga detta i en kommanderapport . ERU:s produktionskostnadsgrupparbetar med att belysa regionala skillnader i produktionskostnader. Såvälföretagsekonomiska som samhällsekonomiska aspekter på produktionskostnadsbegreppetbeaktas därvid. I lägesrapporten redovisas preliminära resultat från gruppensarbete och från vissa av de forskningsprojekt som har knutits till gruppen.Inom arbetsgruppens ram pågår exempelvis en kartering av varu- och tjänsteströmmarmehan företag och regioner, vilken redan har utnyttjats för att belysa detregionalpohtiska stödets indirekta effekter. En andra arbetsgrupp inom ERUstuderar hushåhens levnadsvUlkor i oliki legioner. Bland de forskningsprojektsom redovisas i lägesrapporten kan nämnas "Tidsanvändning ochomgivningsstruktur" vid och ekonomiskgeografi i . Eftersom de mänskliga sidorna av de regionala frågoma tidigarehar ägnats ett förhållandevis htet utrymme i regionalpolitiska utredningar, hardet bedömts som angeläget att forskningen om individemas vihkor i olikasamhällen och omgivningar intensifieras. Det gäller härvid att inte se ensidigtpå exempelvis skillnader i förvärvsinkomst meUan ohka regioner. Allakomponenter som bygger upp hushållens levnadsvillkor bör beaktas. Ett annat exempel påforskningsprojekt med anknytning tiU ERU.s andra arbetsgrupp är en analys avattityder tiU flyttningar och 1 Regional utveckhng och planering (SOU 1971:16). 2 Samhällsutvecklingen i glesbygderna (bilaga 1till SOU 1972:56). Prop.1972:111 BUaga 1 InrUcesdepartementet 389 service m. m., vilken ingår som en del i ERU:s samarbetemed den s. k. Analysen omfattar drygt 2 000intervju-formulär. Den första attitydundersökningen genomfördes , varefterde faktiska flyttningarna hos de intervjuade registrerades fram tih år 1970.Omfattningen av flyttningarna varierar kraftigt mehan enskilda kommuner.Exempelvis hade i mehan av deintervjuade flyttat ut, medan motsvarande siffra i kommun var närmare37 %. Vid attitydmätningar måste man helatiden komma ihåg att enskUda medborgares attityder ofta är starkt beroende avde nuvarande levnadsvillkoren. Befolkningen i olika regioner utsätts för olUcainformationsflöden, vilket skapar skilda attityder och preferenser för olikaförhållanden. All erfarenhet från attitydmätningar visar dessutom att det ärsvårt att få fram svar på vad människor innerst inne tycker. Trots dessasvårigheter kan hävdas att attityder tih hur människor har det är ett av deviktigaste måtten på om invånarna i ett samhälle trivs eller ej. Det finnsdärför anledning att redovisa några av undersökningsresultaten. I tabell 10:1 redovisasprocentuella andelar i olika åldersgrupper som säger sig vilja flytta frånhemorten . Frågan tih de intervjuade stäUdes på följande sätt: "Hurskulle ni stäUa er tiU att flytta till en annan kommun, om ni fick samma slagsbostad och likadana försörjningsmöjligheter som ni nu har? Skulle ni ändåhelst vilja stanna kvar här, eller skuUe ni hehre vilja bo i någon annankommun, eller spelar detta ingen roU?" Frågan har således ställts så atttvå faktorer som uppenbarligen är väsentliga för de intervjuade har hållitskonstanta, nämligen tillgången till arbete och tillgången tiU bostad. Med dennautgångspunkt är som framgår av tabellen, i storstäderna förhållandevis fler iden mellersta åldersgruppen villiga att flytta från kommunen, medan utanförstorstädema gäller att den yngsta åldersgruppen innehåller större andelflyttningsvilliga. Tabell 10:1 Andelar i procent av olika åldersgrupper somvill flytta från hemorten () Källa: , Regionstorlek och kommunalservice, stencU, ERU 1972. 1 Ett gemensamt forskningsprogram vid de statsvetensikapUga institutionerna under ledning av professor . Prop.1972:111 BUaga 1 390 Av tabeU 10:2 framgår den samladeattityden tiU flyttningar och hur många som faktiskt har flyttat . Förutom de som säger sig vilja flytta har även härde inräknats som anser att det inte spelar någon roU om de bor kvar i nuvarandekommun. I den region som har den lägsta andelen som säger sig kunna flyttaåterfinns den största andelen som faktiskt har flyttat. Av andelen som kantänka sig flytta i norra glesbygden tillhör påfaUande många den yngsta åldersgruppen(). Tabell 10:2 Andelar av befolkningen i olika regioner somflyttade (beteende) och andelar som säger sig antingenvilja flytta eller att det inte spelar någon roll att de flyttar (attityd) procent (attityd) En närmare granskning av dem somfaktiskt har flyttat ger samma resultat som är vanligt vid flyttningsstudier.Ur materialet kan sålunda avläsas att det är de högutbUdade som i första handflyttar. Bland flyttarna återfinns fler män än kvinnor. Först i mehanåldrarnaböqar flyttningarna ske parvis. I forskningsprojektet har även studerats hursocialt etablerade flyttarna är i förhållande till dem som inte har flyttat. Desocialt etablerade, mätt bl. a. efter medlemstiUhörighet i pohtiska partier ochandra organisationer, flyttar i mindre utsträckning än andra utom i Stocholmdär den motsatta tendensen gäller. Vad angår frågan vilka ortstyperman säger sig vilja flytta tiU tihåter materialet inte en uppdelning på deregiongrupper som används i tabellerna. De flesta som sedan faktiskt harflyttat tycks föredra stad eller samhälle. En mindre andel vih flytta inomeller tih storstad. Mycket få säger sig vilja flytta tiU landsbygd. Det råderdock viss osäkerhet om vilka ortstyper som egentligen avses med beteckningarna"stad", "samhälle" och "landsbygd". Vad slutligen angår uppfattningenom ohka former av service visar attitydundersöknmgen (tabell 10:3) attmissnöjet med servicen är vanligare i regioner med större befoUcningsunderiag.Undantag härifrån gäller i fråga om tUlgången tiU arbete, som i undersökningenbehandlas som ett serviceområde. I tabeUen redovisas fördelat på regiongrupperde prioriteringar som görs mellan tolv olika serviceområden. De fyra områdenvUka de intervjuade har förklarat sig mest nöjda resp. mest missnöjda med angesi faUande ordning. Med reservation för den osäkerhet som alltid vidlåderattitydundersökningar av förevarande slag kan utläsas exempelvis attbefolkningen i större städer i önskar en större satsning på barndaghem och lekskolorframför en satsning på bibliotek och kultur. Tabell10:3 Befolkningens attityder till vissa serviceområden i olika regionerår 1970 "Mindrebra områden" Norra tätbygden Norra glesbygden TiUgången på bostäder Barndaghem och lekskolor Vatten ochavlopp Vägar, gator och trafik Vägar, gator och trafik Barndaghem och lekskolorSocialhjälp Idrott och fritid 1 Barndaghem och lekskolor Vägar, gator och trafik Vattenoch avlopp Socialhjälp Barndaghem och lekskolor Vägar, gator och trafikTillgången på arbete Vatten och avlopp (Uppgifter saknas) Barndaghem och lekskolor TiUgången på arbete Vägar, gatoroch trafUc Tillgången pä bostäder Vägar, gator och trafik Bibliotek och kultur Tillgången på arbete Vatten ochavlopp Skolani (Uppgifter saknas) Åldringsvård Vatten och avlopp Bibliotek och kultur Skolan Källa: : Regionstorlek och kommunalservice, stencU, ERU 1972. Två serviceområden där servicenuppfattas som mindre god återkommer i samtliga fem regiongrupper. Det gäller"bamdaghem och lekskolor" resp. "vägar, gator och trafik".Bland "bra områden" återfinns "skolan" och "bibliotekoch kultur" i alla regiontyper. ERU:s tredje arbetsgrupp studerarregionala prognoser, ett område som pä senare tid har fått förnyad aktualitet.Arbetet har hittiUs koncentrerats tUl att utveckla de regionala perspektiven isamband med långtidsutredningens arbete. Redan tiU långtidsutredningpresenterade ERU, som har nämnts, en bilaga med regionalautveckhngs-perspektiv för befolkning och näringshv. ERU:s arbete syftar sålunda tih attpå ett tidigt stadium informera om forskningsresultat och utredningsmaterial avintresse för regionalpolitiken. Det har också bedömts lämpligt att beredaforskarna själva tUlfälle att utvärdera hittiUs framkomna forskningsresultat. Idetta syfte och för att före behandling av deregionalpolitiska handlmgs-programmen sprida kännedom om de senasteforskningsresultaten har ERU utgivit den förut i avsnitt 3åberopade rapporten att leva i, i vilken elva forskare diskuterarregionalpolitik och välstånd. Intervjumaterialet för kommungruppen ochMalmö bestod av endast en kommun, , varför värdena från dennagrupp bör tolkas med stor försiktighet. prop.1972:111 BUaga 1 392 Utöver den belysning av denregionala strukturen som har återgivits ur rapporten i avsnitt 3 ger dennaockså i andra avseenden nya aspekter på välfärdsfördelningen. Sålunda hävdar t.ex. professorn att levnadsstandarden bör mätas förutomi penningmått även i olika mUjövärdesmått och i vad som kan kallas tidsmått.Tiden används därvid som måttstock på hur befolknmgen i olUca regiontyper kangenomföra sina dagsprogram, vUka omfattar vistelser i hemmet och påarbetsplatsen samt uppsökande av för välfärden viktig service. Det konstaterasvidare att åtskilliga förändringar inom såväl den privata som den offenthgasektorn har inneburit att stora grupper av människor har fått sämre möjligheterän tidigare att genomföra dagsprogram som innebär en god levnadsstandard. Andragrupper har fått förbättringar. 1 många fall har de regionalautfallen av förändringarna varit okända förut. Professorn i sitt inlägg i forskarrapporten målen för den regionala politiken.Bentzel framhåller att regionalpolitiken kan betraktas som fördelningspolitik,där inkomstfördelningen intar en central plats. Enligt kan primära målvad gäher välfärdens regionala fördelning motiveras av tre olika skäl, nämligenförekomsten av regionala kostnadsskiUnader, regionala hopningseffekter i formav t. ex. hög arbetslöshet och låga inkomster samt regionala handikapp i formav klimat, regionala kontaktmöjligheter etc. En utjämning avinkomstfördelningen i landet har framstått som ett av denekonomiska politikens mest centrala nationella mål. Eftersom inkomsten ärendast ett medel att erhålla konsumtion och konsumtion i sin tur är ett medelatt erhålla välfärd måste inkomstfördelningsmålet uppfattas som ett sekundärtmål uppställt endast i syfte att åstadkomma en jämnare välfärdsfördelning. Detmåste i sista hand vara denna som är föremål för den ekonomiska pohtiken.Slutsatsen av analys är att uppställandet av mål beträffandevälfärdsfördelningen mellan olika regioner av typ landsdelar, län ochkommunblock inte kan rationellt motiveras utifrån tidigare angivna skäl.Därav följer att det saknas rationella grunder för att uppstäUa regionala målbeträffande inkomstfördelningen. Vad jämlikhetsideologin ahtid har varitknuten tih är den vertikala inkomstfördelningen. hävdar att det är ettsynnerUgen ineffektivt medel att åstadkomma en vertikal inkomstutjämning genomutjämning av regionala genomsnittsinkomster. Inte heher bör enligt Bentzelregionala befolkningsmål ges karaktären av primära mål. Om befoUcningsmål sättsupp måste de samhähsekonomiska kostnaderna beaktas. Förutsättningar saknas attmera exakt ange sambandet mehan den totala produktionen i landet ochbefolkningens geografiska fördelning. Uppenbarhgen gäUer att den geografiskabefolkningsfördelning som från produktionssynpunkt ter sig förmånligast inteär identisk med den som ter sig förmånhgast från människornas välfärdssynpunkt.Problemet med att ange befolkningsmål försvåras dessutom av att denbefolkningsfördelning som skulle kunna tänkas vara optimal av aUt attdöma är inte optimal . Prop.1972:111 Bilaga I InrUcesdepartementet 393 teknik följer också förändringar i rådande regionaladifferenser i produktionsbetingelserna. Produktionens geografiska fördelningär, betonar , av utomordentlig betydelse för det totalaproduktionsresultatet och inte minst för de potentioneha tillväxtmöjligheterna.En fastlåsning av nuvarande befolkningsfördelning skulle medföra enfastfrysning även av näringslivets struktur och därmed motverka denstmkturomvandhng som utgör tihväxtens starkaste drivkraft. Docenten tar ocksåupp produktionens fördelning och framhåller att den svenskaindustrialiseringsprocessen hade en stor fördel framför motsvarande process iflertalet länder i och med att industrialisering skedde merdecentraliserat. Den geografiska spridningen på råvaror och kraft, bl. a. skog,järnmalm och vattenvägar gav en spridd och jämn regional fördelning.Under de första stora industrialiseringsårtiondena var tendensen till regionalspridning, framför allt genom industrialisering, till och medstarkare än tendensen till regional koncentration. I huvudsak bestod denna fördelningtill en bit in , konstaterar . Undantaget var egentligenendast ökade andel av totalbefolkningen. Urbaniseringeninnebar med andra ord inga mer betydande förskjutningar i den regionala fördelningen.Tätortsbildningen skedde i stor utsträckning inom länen. 1 hög grad innebar denatt de små och medelstora tätorterna blev fler, som derasbefolkningstal ökade. Även om utvecklingen har inneburiten tillväxt för landets tätorter, kvarstår enligt att många tätorterär för små för att ge underlag för viktig service. Detta här också lett framtill flera kommun-indelningsreformer. 1 professorn inläggdiskuteras de effekter på den kommunala självstyrelsen som dessa reformer hargivit upphov tih. Ett grundläggande motiv för statenatt lägga samhälleliga funktioner på kommunema har enligt vad Westerståhlpåpekar alltid varit, att man därigenom garanterar en anpassning och avvägningav funktionema till de specieUa förhållandena i olika orter. Just denförutsatta starka varationen mellan olika slag av samhällen utgör en rationellgmnd för självstyrelse. Med tanke härpå ligger det nära till hands attbetrakta kommunblocksreformen som ett hot mot den kommunala självstyrelsen,helt enkelt därför att denna reform kraftigt minskar skihnaden mellan ohkatyper av kommuner. Kommunblocksreformen innebär juinte bara att de små kommunema försvinner, forsätter , utan desärpräglade stadskommunerna resp. landskommunerna slås också samman och bildarmera heterogena enheter. Man kan aUtså räkna med att, somskillnaderna meUan de framtida kommunerna kommer att vara väsentligt mindre änmellan de äldre kommunerna, skUlnaderna inom de framtida kommunema kommer attbh större. Detta måste då också innebära att den lokala anpassningen ochavvägningen av de samhälleliga funktionerna inte kan Prop.1972:111 Bilagal InrUcesdepartementet 394 bli lika speciell som tidigare och att alltså behovet avavvägningar från rikssynpunkt minskar. Från andra synpunkter räknarWesterståhl med att kommunblocksreformen kommer att stärka förutsättningarnaför självstyrelse. Många iakttagelser som har gjorts både inom det avWesterståhl ledda kommunalforskningsprojektet och på andra håh tyder nämligenpå att de små kommunerna just på grund av sina mindre resurser, sin brist påkvalificerade tjänstemän etc. också bhr mindre självständiga i förhållande tillstaten och dess organ. 1 flera av uppsatserna diskuterasortsstrukturens utveckling.