prop · FV0393 · 1972-12-31 00:00:00 — Riksskatteverketanser att man redan med nuvarande lagstiftning kan komma tillrätta med degrövsta avarterna vid avyttring av vinstbolag. Detta skulle dock krävaomsorgsfulla och tidsödande utredningar i form av taxeringsrevisioner.Utredningsarbetet skulle bli avsevärt enklare med en kompletterandelagstiftning av den innebörd som föreslagits. Enligt riksskatteverketsuppfattning har handeln med vinstbolag i syfte att kringgå gällandebestämmelser antagit sådana proportioner att ett lagstiftningsingripande nu ärmotiverat. Verket tillstyrker med vissa ändringar och tillägg beredningensförslag. Liknande synpunkter framförs av flertalet länsstyrelser. Näringslivetsskattedelegation, som framhåller att lagstiftningen inte får göras så vid attden drabbar skattskyldiga som gör helt normala transaktioner, anser att dessasvårigheter att utforma regelsystemet inte helt har övervunnits i beredningensförslag. Delegationen har från prin- 1972: 93 21 cipiellutgångspunkt starka invändningar mot den av beredningen valda lösningen ochanser att väsentliga förändringar bör vidtas i den föreslagna lagtexten. grossistförbundanser det angeläget att lagstiftningen får en sådan utformning att den inteförsvårar eller omöjliggör den handel med vinstbolag som har från samhälletssynpunkt helt skähga bevekelse-grunder såsom strakturrationalisering ellerföretagsekonomiska hänsyn. Förbundet anser att förslaget kommer att medföraskattskyldighet där sådan inte avsetts. Liknande synpunkter uttalar Skåneshandelskammare. Direkt negativ till beredningens förslag är Sverigesadvokatsamfund. Samfundet, som i och för sig inte har någon erinran mot syftetatt förhindra opåkallade skattelättnader vid försäljning av vinstbolag, ansersig sålunda inte kunna godkänna beredningens förslag med hänsyn till att detfår konsekvenser som går vida utöver vad som åsyftas och som därtill blir uppenbarUgtorimliga. i Skaraborgslän anser att beredningens förslag inte bildar en effektiv spärr motifrågavarande transaktioner och föreslår vissa ändringar som täpper till någraav de mest påtagliga luckorna. hyser förståelse för attberedningen inte i nuvarande sammanhang ansett sig kunna framlägga förslag ominförande av en generalklausul mot skatteflykt men förutsätter att beredningeni sitt fortsatta arbete ägnar frågan ett noggrant studium. För sin del anserlänsstyrelsen att införandet av en sådan generalklausul ärofrånkomligt. , som inte har någon erinranmot beredningens förslag, beklagar att beredningen avstått från att närmareöverväga frågan om införandet av en generalklausul. Motsatt ståndpunkt intarSveriges advokatsamfund som ansluter sig till beredningens ställningstagande idenna fråga. Beredningensförslag att beskattningsåtgärderna skall riktas mot säljaren av aktiema ivinstbolaget har godtagits av flertalet remissinstanser. I några yttrandenanmäls dock avvikande mening eller kommenteras beredningens förslag. Sålundaanser näringslivets skattedelegation det nödvändigt att, om säljaren beskattas,införa sådana bestämmelser att inte även köparen blir föremål för beskattningför samma vinst. I princip anser delegationen det riktigare att låtabeskattningen drabba köparen, dvs. att tillämpa samma system som tidigareanvänts då det gäller s. k. lundintransaktioner. Liknande synpunkteruttalas av , Svenska revisorsamfundet och Föreningenauktoriserade revisorer. i länanser i likhet med beredningen att åtgärderna bör riktas mot säljaren avaktierna och tillägger att taxeringsåt- 1972: 93 22 gärdermot själva vinstbolaget i regel torde bli ett slag i luften, då vinstbolagetomedelbart efter förvärvet i de flesta fall helt torde berövas sina likvidamedel. i framhåller att någon skattknappast finns att utta hos det bolag, vars aktier sålts eller av den personsom köpt aktierna. Köparen har som regel tömt bolaget på dess tillgångar ochhar själv inga åtkomhga tillgångar för gäldande av skatt. Köparen är nämligenofta en person, vars identitet är svår att fastställa, eller en i utlandetbosatt person. Uttrycket"tillgång av verkligt och särskilt värde" Uttryckettillgång av verkligt och särskilt värde med hänsyn till förvärvarens rörelseeller kapitalförvaltning har föranlett en del kommentarer. Riksskatteverketframhåller att formuleringen, när den tidigare använts vid lagstiftning motskatteflyktssituationer, tillkommit under delvis andra fömtsättningar. Iförevarande fall kan det inte uteslutas att förvärvaren avser att utnyttja ettinköpt vinstbolag i jordbruk eller fastighetsförvaltning. Verket anser attbestämmelsen bör ges en utformning som täcker också dessa fall. Länsstyrelseni anser inte att bestämmelsen är effektiv, då den innebär attförsäljningen beskattas enligt de vanliga realisationsvinstreglerna, omköparen genom förvärvet av aktierna odiskutabelt erhåller en tillgång avverkligt och särskilt värde för sin rörelse, även om tillgångens värde beloppsmässigtär ringa, i vart fall i förhållande till köpeskillingen för aktierna. Säljarenkan sålunda undgå den skärpta beskattningen genom att, eventuellt i samförståndmed köparen av aktiema, strax före aktieavyttringen låta vinstbolaget inköpa entillgång, som för köparens rörelse otvivelaktigt representerar ett verkligtoch särskilt värde. Denna tillgång får sedan övergå på köparen i samband medförvärvet av aktierna. föreslår därför att uttrycket"tillgång av verkligt och särskilt värde" i lagtexten kompletterasmed ett villkor om att detta värde skall motsvara större delen avköpeskillingen för aktierna. i framhåller attbegreppet i fråga uttryckligen bör anknytas till köpeskillingen för att undvikatolkningstvister. Behovetav att uttrycket "tillgång av verkligt och särskilt värde" klarläggsoch preciseras framhålls av flera remissinstanser. Föreningenauktoriserade revisorer anmärker att, trots att begreppet "verkligt ochsärskilt värde" tidigare införts i skattelagstiftningen, har det inteblivit föremål för någon ingående analys. Hur t. ex. immateriella tillgångarsom patenträtt, firmanamn etc. eller hyresrätt skall behandlas är ej belystoch föreningen befarar att begreppet kan ge upphov till svåra gränsdragnings-och tolkningsproblem. 1972: 93 23 ställeratt begreppet "verkligt och särskilt värde" i en kommande lagstiftningges en noggrann och utförlig precisering. Liknande synpunkter uttalar Skåneshandelskammare, som för sin del utgår från att immateriella tillgångar fyllerkravet på verkligt och särskilt värde och att detta uttryckhgen bör framgå avlagtexten. Även i framhåller att begreppet ilagtexten eller i anvisningarna till denna bör genom exempel konkretiseras såatt innebörden av begreppet framgår klarare. Näringslivetsskattedelegation anser att uttrycket "verkligt och särskilt värde"är ägnat att inbjuda tUl skenhandlingar i avsikt att kringgå lagstiftningenssyfte. Sålunda kan det tänkas att skattskyldiga låter inlägga vissa tillgångari rörelsen beträffande vilka det kan vara mycket svårt att hävda att de intehar något verkligt och särskilt värde med hänsyn till förvärvarens rörelse. Detkan å andra sidan också finnas tillgångar som i säljarens rörelse otvivelaktigthaft ett reellt värde men som ej behöver utnyttjas i köparens rörelse ochdärför utrangeras. Delegationen framhåller nödvändigheten av att vägledandeuttalanden görs rörande vilka slag av tillgångar som normalt inte bör anses haverkligt och särskilt värde. Vidare bör ge anvisningar för attklarlägga hur stor del av de överlåtna tillgångarna som får avse andratillgångar än sådana som kan sägas ha verkligt och särskilt värde. Delegationenpåpekar också att uttrycket "med hänsyn till dennes rörelse ellerkapitalförvaltning" innebär att en säljare inte utan risk för skärptbeskattning skulle kunna avyttra sin rörelse till en köpare, som vid tidpunktenför förvärvet inte bedriver någon rörelse. Vilket beskattningsresultat enöverlåtelse av aktiema till flera köpare kan föranleda är ovisst enligtdelegationen. Beredningensförslag att som skattepliktig realisationsvinst skall räknas 75 o/o av vad denskattskyldige erhåller för aktierna diskuteras i en rad yttranden. i Stockholmslän anser att de av beredningen föreslagna bestämmelserna, som är av typenstoppregler, har för litet av generell karaktär för att verka prohibitivt.Länsstyrelsen anser därför en skärpning påkallad så att hela köpeskillingenbeskattas som realisationsvinst. Även i uttalaratt hela köpeskillingen bör beskattas, då lagstiftningen syftar till attförhindra aktieöverlåtelser av detta slag och då det ändå kan visa sigfördelaktigt att sälja aktierna beskattning av köpeskillingen. i länifrågasätter om inte ersättningen för aktierna i stället bör beskattas sominkomst av kapital, då den redovisade metoden innebär ett överförande av iaktiebolag ansamlade vinst- Prop, 1972: 93 24 medeltill dess aktieägare och det synes naturligt att betrakta denna överföring somförtäckt utdelning. Om säljaren beskattas för inkomst av kapital, anserlänsstyrelsen att hela det erhållna beloppet skall beskattas. Även om säljarenbeskattas såsom för realisationsvinst bör hela köpeskillingen beskattas enligtlänsstyrelsens uppfattning, eventuellt med imdantag för vad ägaren vid bolagetsbildande eller senare tillskjutit eller erlagt i köpeskilling vid sitt förvärvav aktiema. Att beskatta hela vinsten bör enhgt inte medföranågra betänkligheter med hänsyn till transaktionemas syfte och då fråga i regelär om helt obeskattade medel. Realisationsvinstkommitténframhåller att vad företagsskatteberedningen velat nå med sitt förslag är attde obeskattade vinstmedel, som är avsedda att elimineras genom avyttring av aktiema,inte undgår beskattning. Man har då valt att beskatta en viss del avköpeskillingen och konstruera denna beskattning som enrealisationsvinstbeskattning. Man hade lika väl kunnat beteckna det belopp, somskall beskattas, som inkomst av annat slag. från denna synpunkt är det enligtrealisationsvinstkommittén knappast motiverat att begränsa beskattningen till av köpeskilUngen. Med hänsyn härtill och till att bestämmelserna har karaktärav stoppregler och därför knappast är ägnade att åstadkomma ett materieUtkorrekt beskattningsresultat i det enskilda fallet kan man enligt kommitténsuppfattning med samma fog beskatta hela köpeskillingen som man beskattar 75 »/oeller annan procent av densamma. Föreningen uttalar att beredningens förslag om beskattning av 75 »/oav köpeskillingen för aktierna i vissa fall torde leda till ett alltför lågtbeskattningsresultat. När det gäller transaktioner med bolag, som har storavinstmedel och förhållandevis litet aktiekapital, kommer summan av de upplöstareserverna inte sällan att överstiga av köpeskillingen. Föreningen anseratt en spärregel bör införas, som innebär att den skattepliktigarealisationsvinsten inte bör sättas lägre än summan av bolagets vinstmedel ochdolda reserver. Fleraremissinstanser riktar stark kritik mot beredningens förslag i denna del.Sålunda framhåller Svenska revisorsamfundet det som oskäligt attköpeskillingen för aktierna skall beskattas som realisationsvinst även utan attvinst behöver föreligga. Samfundet påpekar också att beskattningen kan kommaatt ske med belopp som överstiger dold reserv, vilket inte kan ha varitberedningens avsikt. Under inga omständigheter kan samfundet godta att bådesäljare och köpare kan bli beskattade för en och samma transaktion, vilketsynes bli fallet med den föreslagna konstruktionen. Föreningenauktoriserade revisorer anser att beskattningsunderlaget bör utgöras avförekommande obeskattade vinstmedel och att beskattning bör ske endast närverklig vinst uppkommit vid aktieförsäljningen. 1972: 93 25 att den föreslagna procentsatsen är för hög. Även påpekar att beskattning kan ske av en vinst, som inteföreligger i samtliga fall. Enligt förbundets uppfattning talar därförrättviseskäl för att den skattepliktiga inkomsten bestäms tUl avtalat vederlagmed avdrag för värdet av aktiekapital och egna bundna fonder. Näringslivetsskattedelegation anser likaledes att den föreslagna procentsatsen i många fallframstår som orimligt hög. Delegationen anser det stötande att av likvidenför aktierna skall räknas som skattepliktig realisationsvinst även i de falldå dessa uppenbarUgen sålts med förlust eller med en vinst som är mindre än detbelopp som motsvarar av försäljningsvärdet. Enligt delegationen bör detövervägas, då beskattning i vissa fall sker med belopp som överstigerbefintliga dolda reserver, om inte reglerna skall utformas så attbeskattningsunderlaget bestäms efter avdrag för i aktiekapital bundet belopp,för beskattade vinstmedel och också efter avdrag för belopp motsvarande t. ex.bundna reserver. Vid bestämmande av hur stor del av likviden som skall hänförastill skattepliktig realisationsvinst hos säljaren bör även beaktas, anfördelegationen, att beskattningen totalt sett kan bli mycket betungande medhänsyn till att de föreslagna reglerna inte utesluter en till-lämpning avbestämmelserna i 54 § sjunde stycket KL om lundintransaktioner. Beredningensförslag att utsträcka de nya bestämmelserna tUl att även omfatta sådana fall,där vinstbolagets reella tillgångar ingått i överlåtelsen men sedermeraåterköpts anser välmotiverat. Verket påpekar att i många falltorde en 75-procentig beskattning kunna åstadkommas endast omförutsättningarna för eftertaxering föreligger. Verket anser dock inte att detföreslagna villkoret om att återköpet skall ha varit avsett redan vidöverlåtelsen av aktierna fyller det angivna syftet. Den bevisföring somhärigenom åläggs taxeringsintendenten kan endast fullgöras i undantagsfall.Kravet på bevisning bör därför mildras, anför , förslagsvis såatt beskattaingseffekten inträder, om det framstår som sannolikt att en återgångvar avsedd vid avyttringen av aktierna. Denna bevisregel förutsätter dockenligt verket att det tillskapas möjligheter att uppta realisationsvinsten tUlbeskattning, trots att de formella förutsättningarna för eftertaxering inteföreligger. Detta kan enUgt mening ske genom att man inför enefterbeskattningsrätt av det slag som finns i 4 och 5 §§ förordningen (1968:276) om uppskov i vissa faU med beskattning av realisationsvinst. 1972: 93 26 Kammarrättenframhåller att det är oklart huruvida enligt förslaget bevisbördan skall åvilataxeringsintendenten eller den skattskyldige. Skulle vid rättstillämpningenbevisbördan anses åvila taxeringsintendenten kan svårigheter uppstå att uppnådet med den föreslagna lagstiftningen avsedda syftet. Länsstyrelsernai och län anser det tillräckligt att återköp faktiskt ägt mmmom för att de speciella reglerna mot vinstbolagstransaktioner skall tUlämpas. Länsstyrelseni anser inte regeln om återköp särskilt effektiv och påpekar attsäljaren lätt kan undgå den hårdare beskattningen genom att under de tvåförsta åren hyra tillgången av köparen och återköpa den först eftertvåårsperiodens utgång. Liknande synpunkter uttalar iSödermanlands län som därför anser att tvåårsgränsen bör utgå ur lagtexteneller i vart fall väsentligt utsträckas. Fleraandra remissinstanser delar uppfattningen att tidsperioden är för snävttilltagen med hänsyn till möjligheterna att kringgå regeln. Vissa länsstyrelserföreslår sålunda att tidsperioden utsträcks till , dvs. samma frist somgäller för eftertaxering. Samma förslag framförs av föreningarna Sverigestaxeringsrevisorer och kommunala taxeringsrevisorer. Attbevisbördan enligt förslaget lagts på den skattskyldige bl. a. angående fråganom aktieöverlåtelsen innefattat tUlgångar av verkligt och särskilt värde förköparen har på några håll föranlett kritik eller kommentarer. Näringslivetsskattedelegation anser att, eftersom tillgångarnas karaktär skall bedömas medhänsyn till köparens rörelse och kapitalförvaltning, kan endast köparen medframgång föra bevisning därom. Skulle bevisbördan likväl läggas på säljaren,bör kraven på bevisningen ställas väsentligt lägre än som föreslagits.Delegationen anser det tillfyllest att säljaren med utgångspunkt från av honomkända förhållanden kan göra sannolikt att köparen erhållit tillgångar avverkligt och särskilt värde. Svenskarevisorsamfundet framhåller som ett minimikrav att bevisbördan läggs påköparen, om beskattningen skall ske hos säljaren. Skåneshandelskammare ställer sig tveksam tiU att bevisbördan läggs på säljaren, dådet är köparen av vinstbolaget som sedan affären avslutats förfogar överbevismaterialet, dvs. bokföring och korrespondens. i Stockholmslän anser att det bör framgå av lagtexten att bevisbördan lagts på denskattskyldige. Flera andra remissinstanser uttalar sig i samma riktning. 1972: 93 27 Undantageni fråga om vilande bolag och skrivbordsbolag Fleraremissinstanser påpekar de tolkningsproblem som kan uppstå vid tillämpningen avuttrycket "som ej drivit verksamhet under de två senastebeskattningsåren", vilket föreslagits som definition av s. k. vUan-debolag. I dessa yttranden framhålls de möjligheter som därigenom öppnas förskatteflyktsåtgärder. Undantaget för nämnda slag av bolag bör därför utgå anserlänsstyrelserna i och samt föreningarnaSveriges taxeringsrevisorer och kommunala taxeringsrevisorer. Länsstyrelseni län anser att några undantag inte skall göras. Skulle undantag ändåkomma i fråga, bör undantagsregler inte gälla, om avyttringen av aktierna skettför att erhålla obehöriga skatteförmåner. ifrågasätter ocksåtidsgränsen två beskattningsår och anser att tiden bör utsträckas till trebeskattningsår. Att tidsgränsen är för snävt tilltagen anser även länsstyrelseni . Föreningen auktoriserade revisorer anser att undantaget för vUandebolag, som föreslagits endast gälla aktiebolag, bör utsträckas till att ävenavse ekonomisk förening och handelsbolag. Dispensreglemadiskuteras ingående av . Verket ifrågasätter om det finnsanledning att medge dispens i återköpsfalleu, då reglerna om återköp är avseddaatt träffa rena skentransaktioner. Verket påpekar vidare att dispensfrågan i återköpsfaUeninte kan prövas av verket med mindre det är ostridigt att 75-procentregeln ärtillämplig eller det genom förhandsbesked eller lagakraftvunnen taxeringfastslagits att så är fallet. Detta innebär att dispensprövningen i många fallkommer att skjutas långt och medföra betydande olägenheter.Verket finner det angeläget att frågan om dispens prövas i så nära anslutningtill den vidtagna avyttringen som möjligt och föreslår därför att ansökan omdispens skall ha uikommit till verket från det taxeringsfråganvunnit laga kraft. För att en lagakraftvunnen taxering skall kunna ändras, omdispens medgivits, är det nödvändigt, anför , att meddelabestämmelser om att den skattskyldige får anföra besvär över taxeringen isärskild ordning. Enligt verkets mening bör det också övervägas om intedispensinstitutet bör handhas av Kungl. Maj:t, då det inte kan uteslutas attden föreslagna dispensen kan komma att kollidera med den dispens som kanmedges av Kungl. Maj:t enligt 35 § 3 mom. KL. Länsstyrelseni anser att det ligger i sakens natur att dispens endast börkunna sökas innan transaktion avseende köp av 1972: 93 28 Uttryckligt stadgande härom torde vara erforderligt enligtlänsstyrelsen. Näringslivetsskattedelegation, som utgår från att dispens skall kunna sökas såväl före somefter det en transaktion genomförts, anser att dispensförutsättningarna böranges i lagstiftningen. I motiven bör också ges exempel på när dispensregelmässigt skall beviljas. Föreningenauktoriserade revisorer anser att det ligger i rättssäkerhetens intresse atttalan skall få föras mot beslut i dispensfrågor som avseshär. Fleraremissinstanser tar upp frågan om när beredningens förslag skall träda i kraft.Med hänsyn bl. a. till transaktionernas art och till den aktivitet med handelmed vinstbolag som märkts sedan beredningens promemoria offentliggjordes anserlänsstyrelserna i , , och länsamt Föreningen att lagstiftningen bör träda ikraft den dag då promemorian offentliggjordes. Företagenbeskattas för den redovisade nettovinsten av rörelsen. Dennanettovinst skall i princip svara mot skillnaden mellan intäkter och kostnaderunder året. När verksamheten drivs i form av aktiebolag eller ekonomiskförening får vad som utdelas tUl delägarna inte dras av vid beräkning avföretagets beskattningsbara inkomst. Delägarna beskattas i sin tur förutdelningen som för annan inkomst. Det föreligger alltså en dubbelbeskattningav aktiebolags och ekonomiska föreningars inkomst i den mån den utdelas. Vissaavsteg har gjorts från de nu angivna grunddragen i beskattningen. Således harde kooperativa föreningarna viss rätt till avdrag för utdelning som utgår iform av återbäring, pristiUägg e. d. I syfte att underlätta aktiebolagenskapitalanskaffning medges bolagen numera en begränsad rätt tiU avdrag förutdelning som hänför sig till nyemitterade aktier. Principen att skattenberäknas på årets nettovinst modifieras även av den vidsträckta rätt tUl vinstreglerandedispositioner som gällande skatteregler inrymmer. Till dispositioner sompåverkar företagens vinst hör reglerna om årlig avskrivning av anskaffningskostna-demaför byggnader samt maskiner och andra inventarier. Hit hör också reglerna förvärderingen av omsättningstUlgångar som möjliggör en betydande skattemässignedskrivning av varulagrets värde under dess 1972: 93 29 SärskUt genom av- och nedskrivningsrätten för inventarier respektivevaralager har företagen möjlighet att skapa avsevärda s. k. dolda reserver vidbeskattningen. Dessa regler är avsedda att bl. a. tillgodose företagens behovav konsolidering och stimulans till produk-tionstUlväxt och får aUtså tUleffekt att ett företag kan skjuta beskattningen av nettovinsten . Som framgått av denföregående redogörelsen har försök till kringgående av reglerna omdubbelbeskattning av företagens inkomst tidigare förekommit i syfte att uttavinstmedlen ur företagen utan skattebelastning. I anslutning till förslag avskatteflyktskommittén antog riksdag bestämmelser riktade mot vissaformer av sådana kringgåenden. Iföretagsskatteberedningens uppdrag ingår bl. a. att undersöka i vilkenutsträckning aktiebolagsformen används för att vinna ej avsedda lättnader vidbeskattningen samt att föreslå lämpliga åtgärder häremot. Beredningen harfunnit det påkallat att i en särskUd promemoria behandla en speciellskatteflyktsmetod, som praktiserats i ökande omfattning. Dessaslag av transaktioner brukar gå under beteckningen handel med vinstbolag ochföreter likheter med dem som tidigare föranlett lagstiftningsingripande.Beredningen har sett det som en angelägen uppgift att genom lagstiftningförhindra den aktuella metoden för skatteflykt. Beredningen har påpekat attdess förslag är av provisorisk karaktär och att beredningen i sitt fortsattaarbete kan komma att föreslå lösningar efter andra linjer. Behovetav lagstiftning mot vinstbolagstransaktioner Denskatteflyktsmetod, som beredningen behandlat, består i att ägaren av ett bolagsom har betydande obeskattade vinstmedel överför dessa till sig nära nogskattefritt genom att sälja aktierna i bolaget sedan detta tömts på sina reellatillgångar. Säljaren har i dessa transaktioner endast att räkna med denskattekonsekvens som följer av reglerna om beskattning av realisationsvinst.Har aktierna före försäljningen ägts , räknas 10 "/o av försäljningssu.mmansom skattepliktig realisationsvinst. Denna schablonmässigt beräknade realisationsvinsthar lagstiftaren godtagit för bl. a. de fall då aktier i familjebolag säljs isyfte att avyttra företaget som sådant aktieinnehav. I detav beredningen redovisade typfallet av vinstbolagstransaktion har någon avsiktej förelegat från säljarens sida att överlåta själva rörelsen. Denna harnämligen före försäljningen av aktierna ut-tagits ur bolaget och överförts tillett annat av säljaren ägt bolag. Vinstbolagets obeskattade vinst eliminerassedan på olika sätt av köparen av aktierna. Beredningen konstaterar att dessatransaktioner inte har någon naturlig affärsmässig motivering. Beredningenföreslår nu lagstiftning för att förhindra att skattskyl- Prop.1972: 93 30 digaundandrar sig skatt genom handel med vinstbolag. Olika alternativ harövervägts av beredningen. Ett sådant alternativ är att införa en generalklausulmot skatteflykt.