prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Mycket anses emellertid tala för att effekterna av dessasatsningar inte kommer tillräckligt fort för att möjliggöra ett bibehållande avden egna tillväxtkraften. Man kan därvid komma i den situationen att enlångsiktigt ökande efterfrågan på arbetskraft ej kan tillgodoses inom länet.För regioner av en annan karaktär och läge än , skulle i ettsådant läge arbetskraft kunna rekryteras utifrån, men det är enhgtlänsstyrelsen tvivelaktigt om detta skulle visa sig gälla för en perifer regionav karaktär. De åtgärder som på kort sikt måste vidtas kan därförendast ha som målsättning att utflyttningen av ung arbetskraft nedbringaseller stoppas på den nivå som motsvaras av inflyttningen i samma åldersklasser.Utifrån denna målsättning ställer krav på att ca 2 000arbetstUlfäUen lämpliga för yngre och välutbildad arbetskraft måste tillskapasunder . Remissinstansemaansluter sig i stort sett till de uppställda planeringsnivåema. Några av demindre kommunema förnyar dock de krav på högre målsättning som ställdes redan ianslutning tih länsplanering 1967. Flera kommuner framhåller att en meningsfullplanering fömtsätter att statsmaktema tar ställning till de uppställda planeringstalen. Andra utgångspunkter för programformuleringen Bibehållandet av en normalåldersstruktur uppfattas av som den stora planerings- och målsättningsuppgiften.Detta ställer i sin tur krav på sysselsättningstillskottets struktur varvid detmåste accepteras att länets näringsliv utvecklas genom en snabb tillväxt inomstadsnä-ringama. Det nya näringshv som måste lösalänets problem kan inte förväntas vara utspritt på en mängd punkter. Inteheller bedöms det som troligt att den nya generation som startat eller är påväg in i sin yrkesverksamma period skulle acceptera en boendemiljö med alltförstort avstånd till, enligt dagens uppfattning, elementära servicefunktioner.Länsstyrelsen hänvisar i detta sammanhang tUl intervjuundersökningar genomfördai samband med länsplanering 1967. En fundamental utgångspunkt förarbetet med länsprogrammet har enligt varit att offentiiga organgenom en mera direkt planering kan skapa bättre levnadsbetingelser. Det gällerdå inte bara marginella justeringar utan det måste anses nödvändigt attstatsmaktema efter utvärderingen av länsprogram 1970 lägger grunden thl enplaneringsmetodik som, inarbetad i statsbudgeten, i större utsträckningbeaktar de regionalpohtiska momenten. Arbeten av typen länsplanering 1967ochlänspro- Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 343 gram 1970 förefaller annars mindremeningsfulla. 1 länsprogram 1970 förutsättslänsstyrelsen göra prioriteringar mellan olika orter i länet. Det får då enligtlänsstyrelsens mening inte bli så, att statsmakterna bedömer det som lättareatt instämma i negativa prioriteringar än att understödja förslag som kräverstora effektiva satsningar. Känslan av att det föreligger en risk för sådanabedömningar måste i vissa avsnitt få negativa konsekvenser för precisionen ilänsstyrelsens resonemang. En viktig utgångspunkt förlänsstyrelsens arbete har varit att ett regionalpolitiskt handlinprogram inågot avseende berör alla invånare i ett län och för att bli ett initierande,positivt handhngsprogram som öppnar för förändringar bör programmet regionaltsamvariera med de värderingar som är betingande av lokal och regional miljö ocherfarenhet. Målsättningen att länets resurser iform av naturrikedomar, arbetskraft och välutrustade samhällen bör utnyttjaseffektivare innebär enhgt också att staten icke genom kortsiktigriskminimering bör styra näringslivsexpansionen till områden där brist påarbetskraft finnes och samhällskapitalet är mer än fullt utnyttjat utan tUlområden där arbetskraft finnes och jämförelsevis stora kapacitetsreserver ibefintiig infrastruktur föreligger. Det är bättre att i mer metodisktsatsa på långsiktiga offensiva investeringar än att tvinga föra en kortsiktigdefensiv politik. Det är vidare väsentligt att ändravissa institutioneha fömtsättningar för länets utveckling, t. ex. en nyutformning av trafikpolitiken samt satsning på utbildning och forskning etc.Sådana generella satsningar är väsentligare än marginella justeringar ilokaliseringsstödets utformning. En utgångspunkt för länsstyrelsenhar även varit att staten har ett speciellt ansvar som företagare i läneteftersom mer än hälften av de industrisysselsatta finns i statliga företag. Detförefaller naturligt att en breddning och vidareutveckling av den statligaföretagssektorn sker i länet. Områden på mer än 3,5 mUspendlingsavstånd från befintliga kommunblockscentra betecknas somproblemområde från arbetsmarknadssynpunkt. Inom detta område uppgickfolkmängden till ca 52 000 personer och behovet av extraarbetstillfällen utöver det prognoserade antalet uppskattas tiU 2 000-3 000under perioden fram . Inom de områden där i främsta rummet deoffensiva sysselsättningsinsatserna är lämpliga bedöms behovet avsysselsättning uppgå till ca 8 000 nya arbetstUlfäUen. För utbudet av service påkommuncentranivå anser att man bör kunna acceptera 5 milsavstånd. Förutom länets 14 kommuncentra finns det sju orter med en service pådenna nivå. Områden utanför ett vägavstånd på 5 mil från dessa orter benämns"det fördjupade problemområdet". av länets folkmängd, eUer 20000 personer, bor i denna typ av områden. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogramm. anser attanvisningarnas intentioner vad gäUer ortsklassificeringen är svåra attapplicera på . Detta beror på att det är i gruppen övriga ortersom en stor del av de samhälleliga insatserna måste göras. Efter översiktligadiskussioner med kommunerna har närmare ett femtiotal orter i länet framståttsom satsningsorter. Det har dock bedömts som orealistiskt att räkna med ettsamhälleligt stöd för att klara ett så stort antal orters problem. Till gruppenövriga orter förs i förslag ett antal orter som inte ärkommuncentra. förslag till ortsklassificering ärföljande. Storstadsalternativ /// Regionala tihväxtcentra a), Kimna b) , , Serviceorter a) , b) Arieplog, , Övriga orter a) Härads, , , b) övriga orter Det anses självklart attfyrkantsregionen ///med närmare 130 000 invånareklassificeras som ett storstadsalternativ. Norr om kan, enligtlänsstyrelsen, endast uppvisa ett lika stort invånarantal.De ingående tätorterna ger tillsammans en differentiering som väl lämparregionen för lokalisering av verksamheter som normalt är förlagda tihstorstadsområden. Av utpekade regioncentra ansesKalix och fyUa kraven ur både näringslivs- och servicesynpunkt.Arvidsjaur, och tillföres denna ortsnivå på gmnd av derasstora servicebetydelse för ett vidsträckt omland. De lokaliseringspolitiskainsatserna har inte gett önskvärda resultat. TUl dessa orter specielltriktade åtgärder måste därför vidtas. De orter som klassificeras somserviceorter domineras av sina servicefunktioner och saknar nästan helttillverkningsindustri. Näringslivsaktiviteter måste tillföras dem om de även ifortsättningen skall kunna betjäna sina omland. Speciella åtgärder kommer attbehöva vidtas i , och . Därutöver måste tUl Övertorneåoch i särskild ordning lokaliseras några företag. För Arieploganses turistnäringens utbyggnad ge underlag för ett upprätthåUande avservicenivån. Länets storlek gör att samhälletsmedverkan torde komma att krävas för att orterna Härads, , Vittangioch åtminstone bibehålls på nuvarande nivå.Samhället anses vidare, i samband med den vattenkraftutbyggnad som skett inom Jokkmokkskommun, ha fått ett särskilt ansvar för invånarna i . Utifrån behovetatt tihvarata länets skogsresurser bör också utveckhngen BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 345 i orterna , , och Junosuandosärskilt någa följas liksom också i Svanstein. ochPajala kommuner önskar bli klassificerade som regionala tillväxtcentra. Övrigakommuner accepterar förslaget. Enligt länsprogrammet hade länet år1960 mer än 30 000 sysselsatta inom jord- och skogsbmk. Detta antal hademinskat till hälften 1970 sannolikt understiga 10 000personer. har antalet personer i åldern växt med ungefär 20000 personer. konstaterar att den exceptionellt kraftiga expansionav industrin som skulle ha behövts för att uppnå balans på arbetsmarknaden haruteblivit. Av länets 14 kommunblock hade enligt industristatistiken 8 mindreän 400 industriarbetsplatser . Allmänna och selektiva åtgärder Kommunernalämnar ett stort antal förslag till sysselsättningsskapande åtgärder. Förslagenspänner över ett vitt fält från direkta krav på sysselsättningstillfällen tillolika sätt att förbättra den industriella miljön. a. krävs förbättringar avtransportstödet och det regionalpolitiska stödet, selektivt regionaliseradkonjunkturpolitik, decentralisering av statlig verksamhet, utbyggnad avSkehefte-älven, ändring av flygprisema, utläggning lv statliga beställningar samt översyn av lagstiftningen isyfte att klariägga kommunernas kompetens. Vad beträffar jordbruket konstaterar att med nuvarandeutbyggnadstakt av SR-företag det kommer att finnas ca300 dylika företag i länet. Utöver SR-företagen kommer att finnas även andrajordbruk med en omfattande produktion. Den takt med vilken jordbruket omvandlasgör det nödvändigt med intensiva insatser om ett tillräckligt antal jordbmkskall bli kvar på lång sikt. För att stimulera olika typer avspecialodlingar bl. a. bärodling är det angeläget att statliga stödmöjligheterkonstrueras. Med smärre förändringar i gällande författningar bör detbegränsade investeringsstödet kunna utgå till olika typer av specialodlingar.Handelsträdgårdar bör vidare kunna stödjas med bidrag åtminstone inom det inrestödområdet. ser ilandskapsvårdande insatser en möjlighet till kon-tanttillskott tUl odlare vidjordbruk där full lönsamhet ej kan uppnås. En dylik landskapsvård i odlingsbygdbör kunna administreras av . Länsstyrelsenhemställer om medel för en försöksverksamhet där redan inventerade projektutföres. 1972:111 Bilaga 1 Reg.-pol. handlingsprogramm. sysselsättningsproblemanses vara av en sådan dimension att det förefaher tveksamt om det kan lösasmed befintiigt regionalpolitiskt stöd. Inom ramen för "ProjektTornedalen" hemställer om medel till en utredningsgrupp medsyfte att belysa möjligheterna till vidareförädling och marknadsföring avjordbruksprodukter från speciellt . För att underlättastrukturrationaliseringen inom fiskerinäring-e n bör utöver garantilån ocksåbidrag kunna diskuteras. Dessa skall kunna utgå också till enskilda fiskare. Beträffande skogsbruket anförlänsstyrelsen att skogsindustrins råvarubehov f. n. ökar inom länet.Virkesbrist kan befaras om inte skyndsamma åtgärder kanvidtagas för intensitetsökning i råvaruledet. beräknar att de ilänsprogrammet kartlagda åtgärderna kommer att öka arbetskraftsbehovet iskogsbruket med omkring 2 000 man under i första hand en tioårsperiod. Inomramen för samarbetet mellan länsorganen bör det vara möjligt att åstadkomma enomedelbar ökning av de traditionella skogsvårdsinsatserna och en relativt snabbutbyggnad av skogsdiknings- och skogsgödslingsverksamheten. Länsstyrelsenhemställer att statsmakterna snabbt stäUer resurser tiU förfogande för attgenomföra detta program. Sverigesgeologiska undersökning (SGU) kommer att slutförajärnmalmsinventeringen i länet. Inventeringens slutförande får inte innebäraatt statsmakterna skär ner anslaget till malmprospektering i länet.Motsvarande resurser bör föras över till annan malmprospektering inom framföraUt och kommuner. I länet har inom ramen förNorrlandsfonden skett en omfattande mineraljakt med hjälp av amatörer. Denutbildning av amatörgeologer som funnits bör fortsättas varvidarbetsmarknadsstyrelsen ansvarar för verksamhetens upprätthållande. InomNorrlandsfonden pågår vidare en utredning om ett utvecklingscentrum förindustrimineraler. ser det som självklart att dettautvecklingscentrum lokaliseras till i anslutning till NJA, Metallurgiskaforskningsstationen och den tekniska högskoleenheten som är under uppbyggnad.För bl. a. grafitfyndigheter i och skUda kalkstensfyndigheter i bl. a.Jokkmokks kommun begärs åtgärder för ett fastställande av brytvärdigheten. Tillverkningsindustri.Länsstyrelsen stryker under att lokaliseringsstöd endast undantagsvis bör utgåutanför stödområdet. Likaså bör stödet tillämpas generösare i övre Norriand därbehovet av insatser är störst. yrkar därvid attlokaliseringsbidrag bör utgå till maskininvesteringar i vissa nyckelindustrier,att bidrag till investering i byggnader bör utgå med samt att detsammanlagda lokaliseringsstödet bör kunna uppgå till av den totalainvesteringskostnaden. Utöver dessa förändringar börövervägas en utredning av olika slag av skattetekniska medels användning iregionalpohtiskt syfte, t. ex. skattefri avsättning till regionalpohtiskainvesteringsfonder och speciella avskriv- Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 347 ningsregler för i första hand investeringar inom inrestödområdet. Vidare hemställs att länsstyrelserna i stödområdet, inom ramen förlokaliseringssamrådet, engageras i det direkta kontaktarbetet mellanexpanderande storföretag och statliga myndigheter. Visar siglokaliseringssamrådet ha svag effekt bör någon form av etableringskontrollövervägas. 1 detta sammanhang bedöms det också som angeläget att söka styratillväxten av kvalificerade verksamheter inom industri- och tjänstesektorn uttill främst storstadsalternativen. Utlokalisering av statlig verksamhet kan därvidanvändas som pionjärprojekt. i länetberäknar att de mindre företagen i länet behöver ökade tekniska,ekonomiskt/administrativa och marknadstekniska insatser. Länsstyrelsenhemställer att statsmakterna aktivt medverkar tUl att företagareföreningentillförs erforderliga resurser. För att förstärka det arbete som föreningen redanutför i föreslås att medels-tUldelningen ökar från för närvarande100 . Den statliga upphandlingenuppmärksammas som ett medel att ge ökad sysselsättning i länets företag. Inomstatens civila verksamhet borde möjligheterna undersökas att upphandla t. ex.produkter för sjukvård, undervisning och förvaltning. Även den militäraupphandlingen borde ytterligare undersökas. Förutsättningarna för att etableraett större statligt tryckeriföretag i länet bör likaledes undersökas. Statligaindustricentra bör uppföras i och . Framtida etableringar bör ske inomtillväxande branscher, bl. a. verksamheter inom datateknik, undervisning ochinformation, hälso- och sjukvård samt kemisk industri. De krav som en kemiskprocessindustri kan ställa anses till stor del kunna tillgodoses inom länet. Länets förutsättningar inomturism anses vara mycket goda. Nordkalottområdet bör därvid ses som en helhet imarknadsföringssammanhang. De tillkommande mellanriksvägarnas betydelseframhålls. De nuvarande restriktiva charterbestämmelserna kritiseras, samtidigtsom det stryks under att flygfältsfrågan i sydvästra länsdelen måste finna enpositiv lösning i samband med tillkomsten av fredsförbandet i och deturistiska satsningarna inom Arieplogs kommun. Som primära turistområden utpekasGraddisområdet, Gällivare-Jokkmokk-området samt Torneträsk-området. FörGraddisområdet har den översiktliga planeringen redan kommit ganska långt.Redan innan mellan-riksvägen färdigställts bör på samma sättsom för Graddis-området en översiktlig inventering/planläggning komma till utförandeför Torneträsk-området. konstaterar attturistprojekt i fjällregionen enligt gällande praxis har kunnat erhållastatliga lånemedel. Även vissa angelägna projekt utanför fjällregionen bör dockkunna erhålla lokaliseringsstöd. I särskilda fall bör stödet kunna utgå i formav bidrag inom framför allt fjällregionen. I den mån statsmakterna tvekar införföreslagna stödformer bör Nordkalott-området inom ramen för det nordiskasamarbetet kunna Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. ges en undantagsställning. Den turistiska utbUdningen inomlänet är av liten omfattning och av OtUlfredsställandekvalitet. En kvalitativt någorlunda högstående utbildningslinje bör medstatsmakternas stöd byggas upp i länet och förläggas till . relativt restriktiva inställning tUlfortsatt utbyggnad av länets älvar har redovisats i samband med diskussionernakring eventuell utbyggnad av samt , och älvar ochinnebär att de sysselsättningspolitiska och näringspolitiska motiven för enutbyggnad måste vara utomordentligt starka för att skall varaberedd att förorda ett sådant alternativ. Däremot anses kompletterandeutbyggnader kring Lule älvs vattensystem motiverade av arbetsmarknads- ochkraftpolitiska skäl. J..änsstyrelsen framhåher vidareatt det utifrån många aspekter torde vara realistiskt att övervägamöjligheterna att inom samarbeta kring t. ex. byggandet avkärnkraftverk, eventuell utvinning av gas och olja i m. m. Undervisning och forskning.Utbyggnaden av utbildningssektorn anses vara starkt styrande för det framtidabebyggelsemönstret i riket. I en långsiktig planering för länet bör ingåutbyggnad av en universitetsregion med, fömtom en universitetsfilial, enrelativt allsidig teknisk högskola i , högre konstnärhg utbildning, högremusikutbUdning i samt annan högskoleutbildning. Den tekniska utbildningenbör breddas med utbildning inom naturproduktion, främst geoteknik. Enelteknisk linje bör vidare inrättas i . Det bör slutligen undersökas ivilken utsträckning verksamheten vid geofysiska observatorium kanrepliera på den tekniska högskoleenheten i . 1 anslutning till det arbete sombedrivs inom 1968 års utbildningsutredning framhålls det angelägna i attregionens utbud av högre utbildning breddas liksom att viss högre utbildningskall kunna bedrivas även i andra orter i länet. förutsättervidare att statsmakterna vid beslut om utbyggnad av landets idrottshögskolorbeaktar förutsättningarna för en lokalisering till ort inom länetsstorstadsalternativ. stöder enomlokalisering av och Radio i Undervisningen (TRU) tUlUmeå men hemställer att TRU och statsmakterna prövar möjligheternaatt föriägga projektgrupper inom TRU tUl . Brister i denindustriella miljön t. ex. vad avser maskin- och verktygsservice samtgjuterikapacitet inom länet uppmärksammas. En konstruktiv utvecklingspolitikinnebär bl. a. att det är nödvändigt att staten bidrager till att förbättra denindustriella miljön genom konkreta lösningar av nyckelproblem genom att skapavissa resurser även om dessa i etableringsskedet ej kan utnyttjas till sinfulla kapacitet. hemställer om statsmakternas bistånd att lösasådana klariagda nyckelfrågor för en ökad industriell aktivitet. Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 349 tisk målsättning utgör en i förhållande tilltrafikpolitiken överordnad samhällsmälsättning. Kommunikationsplaneringen börföljaktligen anpassas tih den regionalpohtiska grundsynen. Utifrån dennautgångspunkt anses att landets alla framtida storstäder utanför huvudstaden urkommunikationssynpunkt bör betraktas som likvärdiga. anser att det nyafraktstödet kan bli av stort värde för den industriella expansionen ilandsändan. De successiva taxehöjningar som kan förväntas för framtiden sesemellertid som ett hot mot fraktstödets reella innehåll. Genom att bibehålla denabsoluta skillnaden i kostnader mellan lång- och kortdistanta transporterskulle en försämring kunna undvikas. hemställer därför attnuvarande system för taxehöjningar inom blir föremål föråtgärder syftande till ett eliminerande av det försämrade konkurrensläget förövre som blir följd av varje ny taxehöjning. Möjligheterna bör vidareundersökas att utvidga transportstödet till att gälla även intransporter avråvaror som bevisligen inte kan komma från stödområdet. Med hänsyn till SAS/inom linjetrafiken hemställer att statsmakternaoch SAS/radikalt omprövar flygpriserna på . Inrikesflyget börprimärt betraktas som ett led i regionalpolitiken och frågor om flygpriser ocheventuella utbyggnader av flygplatser bör ses inom denna ram. En utbyggnad avflygförbindelserna på kan aktualisera ett flygfält i övreTornedalen. Vägbyggandet i länet har under desenaste tio åren genom tilldelningen av beredskapsmedel kunnat hållas på en högnivå. Beredskapsmedeln har svarat för av de totalaväginvesteringarna. finner det emellertid anmärkningsvärt attVägverket vid beräkningen av efterfrågan på vägtjänster utgår ifrån folkmängdsutvecklingenenligt O-prognosen i länsplanering 1967. Om målsättningen istället beaktatsskulle troligen fler projekt i länet ha uppfyllt kraven på lönsamhet. Betydelsen av ensnabb lokalisering av ett fredsförband till stryks starkt under.Länsstyrelsen hemställer vidare att statsmakterna i högre grad beaktarNorrbottens behov av nya arbetstillfällen när en andra etapp avdecentralisering av statlig verksamhet blir aktuell. Decentralisering avstatlig verksamhet kan även ske genom omfördelning av arbetsuppgifter mellanregionala organ och central förvaltning. Det uppskattas att ca hälften avden kvalificerade tekniska uppdragsverksamheten utförs avlänets egna konsulter. En höjning till skulle ge ytterhgare ca 250personer sysselsättning inom konsultsektorn. På samma sätt skulle ensysselsättningseffekt erhållas om staten mera metodiskt undersöktemöjligheterna att placera flera uppdrag i länet. En omvandling av en del av de förekonomivärnpliktiga avsedda befattningarna till civila riänster börundersökas. På detta sätt skulle något hundratal nya arbetstillfällen kunnaberedas för i huvudsak kvinnor. Resurser för regionala organsfortsatta arbe-t e . anser att regionala organ i så storutsträckning som Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. möjligt bör engageras inte bara i materialinsamlingen utani den direkta uppläggningen av undersökningar som berör för länet vitalafrågeställningar. Det innebär möjhgheter för länets invånare attengageras i och själva påverka utvecklingsplaneringen, något som är av avgörandebetydelse för om satsningarna skall lyckas. Genom den nya länsstyrelsensutvidgade befogenheter underlättas en här antydd ordning liksom av detförhållandet att man i många län samlat allsidiga erfarenheterfrån försök med utvecklingsplanering. Så är fallet t. ex. inom de areellanäringarna, mineralfrågor, industriutveckling, naturvård, turism ochfjällplanering. Med hänsyn härtill hemställer om särskildamedel för att belysa möjligheterna till mineralutvinning, medeltill en utredning som skall belysa möjligheterna att öka spridningseffekternakring den statliga verksamheten i länet, attstatsmakterna ger Norrlandsfonden i uppdrag att i en framtidsstudie utredakonsekvenserna för den norrländska industristrukturen av de allmännalångsiktiga utvecklingstendenserna, attstatsmakterna ställer medel till förfogande för en utredningsgrupp med uppgiftatt utveckla en regionalt förankrad fjällplanering. De statliga resursernas inriktning.Med en hög arbetslöshet följer att de inkomster som skapas inom en region blirlåga. Staten utger betydande belopp till kommuner och enskildaför att minska verkningarna av detta förhållande. De åtgärder som vidtas ärhuvudsakligen av defensiv karaktär. anser det vara av stortintresse att diskutera om motsvarande resultat skulle kunna uppnås tUl enlägre kostnad vid en successiv omfördelning från defensiva till offensivaåtgärder. Olika slag av defensiva åtgärderdrar stora kostnader i . Skatteuriämningsbidragenuppgick till 208 milj. kr. Statsbidrag till beredskapsarbeten utgickmed 167 milj. kr. I kontant stöd vid arbetslöshetutbetalades uppskattningsvis 25 milj. kr. Kostnaderna förskatteutjämningsbidrag och beredskapsarbeten i länet uppgick under perioden1965-1970 till sammanlagt 1 600 milj. kr. medan statens kostnader för bidrag,ränteeftergifter och låneförluster inom ramen förlokaliseringsstödsverksamheten uppgick till ca 50 milj. kr. lämnar etträkneexempel på hur de statliga utgifterna och inkomsterna skulle utvecklas omman via ett massivt statligt stöd lyckades åstadkomma 3 000 nya arbetstiUfäUeni länet. Minskat behov av skatteutjämningsbidrag och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder samt ökade skatteinkomster skuher enligt räkneexemplet mer än välkompensera statliga initialutgifter på . Alternativet tUl sysselsättninginom länet är att den skapas på annat håll i landet.