prop · FV03116 · 1972-12-31 00:00:00 — 1972: 64, InU 1972: 12, rskr 1972: 222).Riksdagens skrivelse bör därför enhgt min mening inte föranleda någonytterligare ålgärd. 6.3Offentlig styrelserepresentation i vissa aktiebolag och stiftelser anför tre olika motiv församhällelig styrelserepresentation, nämligen ideologiska,effektivitelspolitiska och intressebevakande. De ideologiska motiven baseraspå elt allmänl rättvisekrav och på paraUeUer med samhället i stort och utgårfrån att det inom företagen måste finnas en demokratisk kontrollmöjlighetgentemot dem som styr. De effektivitetspoiitiska argumenten innebär etthävdande av att företagens effektivitet ökar genom atl representanter för detallmänna bereds plats i företagens styrelser. De intressebevakande motivenslutligen utgår från atl samhäUet behöver styrelserepresentation för att kunnabevaka att dess intressen beaktas i förelagens verksamhet. Vidsina principiella överväganden har utredningen funnit alt etl konsekventtillgodoseende av dessa motiv inte kan ske inom ramen för nuvarandeassociationsrätt. Utredningen anser det inte heller möjligt att med bestämdhetvärdera de positiva resp. negativa konsekvenserna av samhälleligstyrelserepresentation, särskUt som man här i landet saknar erfarenhet av sådanordning. a. denna bakgrund föreslår utredningens majoritet att enbegränsad försöksverksamhet med offentlig styrelserepresentation skall kommatUl stånd. Förslaget innebär såvitt avser aktiebolagen att Kungl. Maj:t fårrätt att av utse en styrelseledamot i vart ochelt av högst 20 bolag. Remissinstansernasallmänna reaktion i fråga om offentiig styrelserepresentation i aktiebolag ärsplittrad. Flertalet myndigheter är dock positiva tUl syftet med åtgärden.Viss tveksamhet redovisas emellertid beträffande de föreslagna formemaseffektivitet. LO och TCO ställer sig positiva tUl förslaget. a. behovet av en mer mångsidig sammansättning av styrelsernamot bakgrund av de stora samhäUeliga konsekvenser som företagens agerande oftamedför. Den pågående koncentrationen och intemationaliseringen av företagandetanses vidare medföra att behovet av samhällelig styrelserepresentation ökar. Företagarorganisationernaoch företagen avstyrker förslagen. SAF, och industriförbundetmenar alt förslaget innebär att man inför "statlig maktutövning utandemokratisk kontroll". Risken för skadliga konsekvenser avstyrelseledamöter med särskilt mandat och dubbel lojalitet anses vara stor. Bl.a. anförs att fara föreligger för att styrelsemas arbete blir mindre effektivt. förslag tUlinformationssystem syftar främst till att främja ett utbyggt samarbete på lokaloch regional nivå. Förslaget om offentiiga styrelseledamöter i ett antal bolagsyftar däremot tUl ett begränsat försök tUl samarbete mellan samhälle och företagpå central nivå inom styrelsernas ram och på elt allmänt närings- ochföretagspoli-tiskt plan. OffentUg styrelserepresentation mnebär att kretsenav beslutande personer och grupper i de ledande organen i för samhäUetsutveckling betydelsefulla företag och institutioner kan vidgas. En sådanutveckling ligger, enUgt min mening, väl i linje med den aUmännademokratiserings-processen i vårt land. De stora företagen och kanskeframförallt förvaltningsbolagen har successivt kommit att spela en alltväsentligare roll i näringsUvet och den ekonomiska ulvecklingen. Behovet avdemokratiskt inflytande måste avse också företagen och gälla inte minst derasrelationer till samhäUets organ och till samhällspolitikens olika områden. Det demokratiska inflytandet över företagensverksamhet kan tiU en del säkras genom allmänna bestämmelser i form avlagstiftning, som anger principer och avgränsningar för företagens handlande. Idagens dynamiska samhälle ställer det sig dock svårt att på detla sätt skapa engod samordning och ömsesidig anpassning av de intressen som gör sig gällande idessa sammanhang. Risken är bl. a. att det tvingas fram en omfattande ochdetaljerad normapparat med växande byråkrati och centralisering som följd omman på denna väg söker garantera nya intressenters inflytande. Vad som fordrasär snarare en mer flexibel och direkt metod att kanalisera de nyaintressentemas medverkan och därmed skapa ökade samarbelsmöjligheter och enförbättrad och fortlöpande samordning av företagens och samhällets planeringoch ulbyggnad. anvisar en metod att genom offentligt utseddastyrelseledamöter vidga kretsen av de personer som beslutar i företagen ochdärmed förbättra företagens funktion inom samhället. Jag delar inte uppfattningen att den föreslagnaåtgärden skulle utgöra en statlig maktutövning ulan demokratisk kontroll.Tvärtom anser jag att en försöksverksamhet med offentiig representation i ettantal för samhällsutvecklingen väsenlliga företag bör ses som elt naturligt ledi en strävan mot breddad och fördjupad ekonomisk demokrati. De offentligastyrelserepresenlanterna skall i försia hand fungera som kontakt-ochopinionsförmedlare mellan företag och företagsledning å ena sidan och deallmänna samhällsintressena å den andra. Att elt sådant utbyte av informationsker är enligt min uppfattning av stor belydelse. Frågan om den dubbla lojaliteten har som redanframgått tagits upp av vissa remissinstanser. SAF, ochindustriförbundet framhåUer att de offentliga styrelseledamöterna genomuppgiften att verka för att samhällets intressen beaktas, får en markeradsärställning och dubbel lojalitet. Det finns sålunda enligt organisationema enrisk för att de offentliga ledamötema inte delar övriga ledamöters strävanefter enighet i besluten. Vidare finns det stora risker för jäv i frågor somgäller företagens förbindelser med samhället och samhällsägda företag. a.detta medför enligt organisationema betydande risker för försämrad effektiviteti styrelsemas arbete. Andra remissinstanser anser inte att dendubbla lojaliteten utgör ett avgörande argument mot förslaget. Bankinspektionenanför sålunda atl svårigheterna inte bör övedrivas. Inom närmgsUvet har manredan förvärvat en väl fungerande rutin när det gäUer att lösaintegritetskonfUkler. Det finns därför enligt mspektionen ingen anlednmg atttro att en offentlig styrelseledamot skuUe uppträda på iUojalt sätt imotsvarande situation. Flera länsstyrelser framför liknande synpunkter. Frågan om den dubbla lojaliteten är inte ny. Genomden koncentration av styrelseuppdrag som råder har problemet en relativtomfattande aktualitet. Som bankinspektionen anfört har emeUertid de praktiskaproblemen i regel kunnat lösas utan att de behövt drivas tiU sin spets. Jagbedömer att svårighetema inte behöver bli större när det gäUer offentligastyrelseledamöter. Jag fiimer med hänsyn tUl det anförda att eltsystem med offentUga styrelseledamöter är värt att pröva som komplement tiUandra åtgärder för att förbättra samarbetet och informationsutbytet mellanföretagen och samhället. Jag har hittUls uppehåUit mig vid frågan omoffentlig styrelserepresentation i vissa aktiebolag. Utredningen förordaremellertid också att Kungl. Maj:t skall få rätt att utse en styrelseledamot iaUmännyttig stiftelse med tUlgångar som överstiger 5 milj. kr. a. av den skattemässigt gynnade ställning som de aUmännyttiga stiftelsemaintar och de vittgående samhällsekonomiska konsekvenser som kan bli följden avomplaceringar av stiftelsemas tillgångar. EnUgt utredningens förslag börstyrelserepresentalionen i stiftelser inte ha försökskaraktär utan liksomrepresentationen i affärsbankerna bli permanent. Förslaget har berörts endast av ett begränsat antalremissorgan. De offentiiga instanserna, i första hand länsstyrelserna,tiUstyrker utredningens förslag. Även LO och TCO biträder förslaget. EnUgt TCObör dock Kungl. Maj:t i fråga om stiftelser som åtnjuter skattefrihet även gesrätt all fastställa stadgar, stiftelseurkund, antal ledamöter i styrelsen,arbetsuppgifter och mandatlid. Företagarorganisationerna är spUttrade i dennafråga. Svensk industriförenuig anser offenthg styrelserepresentation motiveradi detta fall men förordar en annan ordning för utseende av styrelseledamöterna.Svenska företagares rUcsförbund och avstyrker däremot förslaget. KF reseringa invändningar medan några stiftelser ifrågasätter behovet av offentligastyrelseledamöter utan att dock direkt avstyrka förslaget. Jag delar utredningens uppfattning att de motiv somkan anföras för styrelserepresentation i aktiebolag har viss gUtighet ocksåbeträffande de aUmännyttiga stiftelser som genom aktieinnehav kan utövainflytande över väsentiiga delar av näringslivet. Den gynnade ställning iskattehänseende som stiftelserna intar är även den ett starkt motiv för attdet aU-8 1972.1 saml. mannabör få insyn i hur stiftelserna disponerar sina tUlgångar. Den kan också antasmedverka tUl all stiftelserna successivt får en allt större samhällsekonomiskbetydelse. De nu nämnda omständigheterna utgör enUgt min mening tUlräckligaskäl för att förslaget om offentlig styrelserepresentation bör omfatta ävenvissa från samhällsekonomisk synpunkt mera betydelsefulla stiftelser. Utredningen föreslår som redan nämnts att systemetmed offentlig styrelserepresentation i stiftelser skall få permanentform. Jag anser dock med hänsyn tUl att verksamheten är ny och önskvärdhetenav en samordning med informations- och samarbetssystemels övriga delar, attövervägande skäl talar för att verksamheten även i detta fall bör vara avförsökskaraktär. Vad beträffar omfattningen och inriktningen avsystemet med offentlig styrelserepresentation förelår utredningen i fråga omaktiebolag att Kungl. Maj:t får rätt att utse en styrelseledamot i högst 20sådana företag. Styrelserepresentalionen bör enligt utredningen komma i frågai företag av olika typer, i olika branscher, med olika storlekar och med olikaägareförhåUanden. Som ett komplement tUl styrelserepresentationen iaffärsbankema anser ulredningen det vara väsentligt att försöksverksamhetenbl. a. omfattar ett antal affärsbankema närslående holding- ochinvestmentbolag. När det gäller stiftelser förordar utredningen, somnämnts, att Kungl. Maj:t skall kunna utse en ledamot i styrelsen föraUmännyttig stiftelse vars tUlgångar överstiger 5 mUj. EiJigt en undersökning som utredningen harföretagit, skuUe vid en sådan begränsning 35 stiftelser som står under tillsynenligt lag om tillsyn över stiftelser beröras av förslaget. har anfört synes dock huvuddelen av dessa vara av mindre intressefrån de synpunkter som är i fråga. Det gäller de stiftelser vars tUlgångar ihuvudsak är bundna i fastigheter. Utöver de nu nämnda stiftelserna finns någramed tiUgångar överstigande 5 mUj. kr., vilka inte står under tillsyn avlänsstyrelse. Utredningen bedömer alt del med hänsyn till åtgärdens syfte ipraktiken skuUe kunna vara motiverat att förordna offentlig styrelseledamot i1520 stiftelser. När det gäUer omfattningen av försöksverksamhetenmed offent-Ug styrelserepresentation i aktiebolag har det vidremissbehandlingen bl. a. framförts önskemål om att den bör bli så bred ochrepresentativ som möjligt samt att urvalet av företag bör ske efter objektivanormer. LO, SSU och bankinspektionen understryker behovetav ett så brett och representativt företagsurval som möjligt. LO anser att detfrån denna synpunkt inte är möjligt att på förhand begränsa antalet företagtUl 20. framhåller att urvalet av företag efter en objektiv norm,exempelvis aktiekaphalets storlek, eluninerar risken för att företag somutväljs skall mista utlandets eller allmänhetens förtroende. Jag har tidigare förordat att den offentligastyrelserepresentalionen i såväl aktiebolag som stiftelser t. v. ges karaktärav försöksverksamhet. I likhet med utredningen anser jag atl denna bör ha enbegränsad omfattning. Detta möjliggör givetvis inle etl företagsurval eftersådana statistiska indelningsgmnder och med en sådan allsidighet som vissa remissinstanserförespråkat. Genom att inrikta den offentiigastyrelserepresenlationen mol några få men ur samhäUsekonomisk synvinkelintressanta typer av förmögen-hetsförvallande institutioner, bör de avseddasyftena ändå kunna tUlgodoses som man får en representativ bUd avförhållandena på området. OffentUg styrelserepresentation bör därför enligt minuppfattning endast prövas i sådana ekonomiska enhetersom kan utöva ägarinflytande över gmpper av andra förelag, dvs. störreförvaltnings- och investmentbolag samt stiftelser vars förmögenhethuvudsakligen består av aktier i svenska bolag. På så sätt kommer de renodladeproduktionsbolagen att falla utanför försöksverksamheten. Då ett stort antal av de svenska förvaltnings- ochinvestmentbolagen samt de mer betydelsefulla allmännyttiga stiftelserna harnära anknytning tUl någon bank, kommer en sådan inriktning av försöksverksamhetensom jag här förordat att bUda ett naturligt komplement tiU det nuvarandesystemet med offentlig styrelserepresentation i affärsbankerna. Vidare skapasökade möjligheter att belysa de integrations- och kon-cenlrationsförhåUandensom utvecklas genom samarbete mellan banker, stiftelser och förvaltningsbolag. Mot denna bakgmnd bör Kungl. Maj:t få rätt alt utseen offentlig representant jämte suppleant i styrelsen för aktiebolag, varsverksamhet huvudsakligen är inriktad på att äga eller förvalta fast eUer lösegendom, eUer sådan allmännyttig stiftelse som har tUlgångar överstigande 5mUj. Rätten bör samiidigt få omfatta sammanlagt högst 30 sådana aktiebolagoch stiftelser. Vad gäller försöksperiodens längd vUl jag erinra omalt jag för informationssystemet förordat en treårig försöksperiod. Det ärönskvärt att försöksverksamheten drivs paraUeUt så all erfarenhelerna kan utvärderassamtidigt och i etl sammanhang. Då även beträffande den offentiigastyrelserepresentationen en kortare försöksperiod än den av utredningenföreslagna synes kunna ge erforderliga erfarenheter förordar jag attförsöksperioden också i detta fall fastställs tUl . Utredningen anser att det lika litet som i fråga omrepresentationen i affärsbankema närmare bör läggas fast hur de offentiigastyrelseledamöterna i aktiebolag och stiftelser skaU arbeta. Ett fastläggandeskuUe enligt utredningen äventyra möjUgheterna tUl en meningsfull insats. Någraremissinstanser, däribland statskontoret, framhåller dock att de offentUgastyrelseledamöternas roll som informationsförmedlare meUan företag och samhäUebehöver preciseras. Även från uppföljnings- och utvärderingssynpunktframhålls behovet av riktiinjer för denna försöksverksamhet. Innan formema för verksamheten ytterUgarediskuteras vUl jag framhålla att jag delar utredningens uppfattning atlhuvuduppgiftema för de offentliga styrelseledamöterna i bolagen bör vara atltillföra bolagets styrelse samhäUeliga synpunkter på ärenden som tas upp i styrelsenoch verka för att dessa synpunkter beaktas. De bör vidare kunna delge Kungl.Maj:t aUmänna synpunkter och erfarenheter som samhällsrepresentanter. Föroffentiig styrelserepresentant i stiftelse bör hämlöver en viktig uppgift varaatt iaktta att verksamheten bedrivs på sådant sätt att de syften som utgjortgranden för stiftelsens gynnade ställning i skattehänseende tiUgodoses. Belräffande formerna för de offentligastyrelseledamöternas verksamhet synes frågan i första hand gäUa på vad sätt deoffentiiga styrelseledamöterna skall informeras om de samhälleUgaintentionerna samt hur dessa ledamöter skall dels informera sig om resp.företags verksamhet, dels finna lämplig form för att informera Kungl. Maj:t omrelevanta åtgärder och problem. Allmänt vill jag framhålla att formerna förförsöksverksamheten med offentlig styrelserepresentation inte i detalj och iförväg bör eller ens kan fastställas. Meningen med försöksverksamheten är bl.a. att successivt pröva sig fram tUl lämpliga lösningar. Jag viU i dettasammanhang peka på vissa åtgärder som kan vidtas för att underlätta deoffentliga styrelseledamöternas arbete. För all offentlig styrelseledamot skallkunna delge styrelsen samhällets synpunkter och värderingar bör han kontinuerligtförses med material som visar bl. a. samhällets näringspolitiska strävanden.Särskilda kontaktkonferenser meUan styrelseledamöter och företrädare församhället bör vidare kunna genomföras varvid såväl samhäUets intentioner somledamöternas erfarenheter av styrelseuppdraget bör kunna dryftas. Vid dessakonferenser kan givetvis inte problem rörande enskUda företag och stiftelserbehandlas. I fråga om arbetsformema vUl jag vidare framhållaatt även om försöksverksamheten fömtsätter relativt öppna och i förväg obundnaformer, fordrar en försöksverksamhet av denna art även en viss administrativledning för bl.a. verksamhetens igångsättning. Jag vUl i detta sammanhang äventa upp frågan om behovet av en särskUd basorgani-sation för administrationen avförsöksverksamheten. Frågan diskuteras inte av utredningen men vissa remissinstanser,såsom LO och SSU, framhåUer behovet av en sådan organisation. Det Ugger isakens natur att en försöksverksamhet på något sätt måste samordnas. Ävenutvärdermgen av försöksverksamheten fordrar en organiserad insats. Jag anserdock inte att det för delta fordras något nytt offentiigt organ. Uppgifternasynes kunna fuUgöras inom Kungl. Beträffandede offentiiga styrelseledamöternas ställning inom sty- relsernavUl jag betona att ledamötema inte skall mta någon särställning utöver vad somdirekt följer av det särskilda tUlsättningsförfarandet. De skall i möjligastemån ha samma rättigheter och samma skyldigheter som andra ledamöter. I den månsärskilt permanent beredningsorgan eller arbetsutskott finns inom styrelsenfömtsätter jag dock att den offentiiga styrelseledamoten ges tillfäUe tillmedverkan inom detta organ. De offentliga styrelseledamötema i bolag ochstiftelser bör enligt utredningens förslag utses bland personer med stortallmänekonomiskt kunnande och med god kännedom om samhällets intentioner inomfrämst näringspolitiken. Jag delar denna uppfattning. Det är uppenbart attkraven på personlig kapacitet och integritet måste vara stora. Utom företags-och allmänekonomiskt kunnande och god kännedom om de samhälleligamålsättningarna inom främst näringspolitiken måste även krävas god kontakt-och samarbetsförmåga med representanter för såväl företag som centralasamhällsorgan. Utredningen föreslår att arvode tUl offentligstyrelseledamot i aktiebolag bör betalas av företaget. Arvodels storlek skalldock fastställas av Kungl. Motsvarande regler föreslås vidstyrelserepresentation i stiftelser. Förslaget har inte mött några erinringarfrån remissinstansernas sida i fråga om aktiebolagen. Några remissinstanserframhåller när det gäller stiftelsema att särskUd ersättning f. n. inte utgårtiU styrelseledamöter i vissa stiftelser. Jag finner det dock vara rimUgt atli enlighet med utredningens förslag likartade regler gäller och att arvode tiUoffentiig styrelseledamot betalas av resp. företag och stiftelse med beloppsom Kungl. Systemet med offentlig representation i styrelsernaför vissa aktiebolag och stiftelser lar, som tidigare nämnts, främst sikte påatt pröva en ny väg för information och samarbete mellan dessa institutioneroch centrala samhällsorgan. Den ekonomiska strukturen i vårt land är emellertidsådan att näringsverksamheten inom många kommuner lo-aftigt domineras av etteller ett par större förelag. Utvecklingen av sysselsättningen,bostadsbyggandet och andra samhällsinvesteringar lUcsom skatteunderlagetpåverkas här i avgörande grad av förändringar i dessa förelags verksamhet ochframtidsplaner. Jag anser att det vore väl motiverat att kommunen i dessa fallbereddes tillfälle utse en representant i det dominerande företagets styrelse.Det är därför enligt min mening av intresse att även få till stånd enförsöksverksamhet med styrelserepresentation som ett komplement tUldet tidigare föreslagna nya informationssystemet. Jag ulgår från att det inomflera företag, som intar en sådan ställning i kommunens ekonomiska liv som häravses, finns ett motsvarande intresse för att pröva denna form för vidgat samarbelei syfte att emå en förbättrad samordning mellan samhällets och företagetsframtidsplanermg. En försöksverksamhet bör således här t. v. baseras påfrivilliga överenskommelser mellan berörda kommuner Jag förutsätler dock att rUstiinjerna för denna verksamhet tas upptill överläggningar mellan kommunförbundet och andra berörda organisationer. Försöksverksamheten med offentligastyrelseledamöter i vissa aktiebolag och stiftelser förutsätter däremot visslagstiftnuig. Denna bör ulformas som en fullmakt för Kungl. Maj:t alt förordnaen offentiig styrelseledamot i sammanlagt högst 30 förvallnmgsbolag samt sådanaallmännyttiga stiftelser som har tillgångar överstigande 5 milj. kr. Lagen böri övrigt uppta endast vissa grundläggande bestämmelser. Urvalet av deaktiebolag och stiftelser som skall omfattas av försöksverksamheten bör skeefter de riktimjer som jag angivit i det föregående. I enUghet med utredningens förslag och eflermönster av molsvarande bestämmelse i banklagen bör i lagen tas in enföreskrift om att offentlig styrelseledamot särskilt skall verka för attsamhäUets intressen beaktas i bolagets eller stiftelsens verksamhet. I övrigtbör för offentlig styrelseledamot i aktiebolag i princip gälla sammakvalifikationskrav och bestämmelser som gäller för styrelseledamöter som utsesav bolagsstämma. Detta innebär bl. a. att sådan ledamot blir underkastad deskadestånds- och straffbestämmelser som finns intagna i aktiebolagslagen. I fråga om stiftelser saknas civilrättsliga reglerom vem som utser ledamöter i styrelsen, om antalet ledamöter i styrelsen,styrelseledamöternas mandatlid, styrelsens uppgifter etc. Sådana förhållandenregleras i första hand genom stiftelseurkunder, stadgar m. m. Vissa bestänunelserom styrelses uppgifter finns i lagen om tillsyn över stiftelser. I många fallfinns emellertid inte någon legal reglering att anknyta till. Några särskildabestämmelser bör inte meddelas i detta sammanhang. Det får anses ligga i sakensnatur att, då inle annal sägs, offentlig styrelseledamot i stiftelse i principhar samma ställning och ansvar som övriga styrelseledamöter. 6.4Styrelserepresentation för de anstäUda Fackföreningsrörelsen har alltsedan sin tillkomstsett som sin uppgift att höja löntagarnas ekonomiska och sociala standard.Under lång tid kom insatsema i praktiken att koncentreras på att nå enförbättring av löne- och anstäUningsvUlkoren. Efter hand som dessa insatser på flera områden understödda av lagstiftning resulterat i en höjd levnadsstandardoch ökad social trygghet för löntagarna har emellertid intresset mer och merinriktats mot andra sidor av arbetet. Kravet på företagsdemokrati har med tidenfått en allt mer framskjuten plats både i den aUmänna debatten och ifackföreningsrörelsens handlingsprogram. Detta krav gäller såväl ökad frihetoch självständighet för den enskilde arbets- tagarensom ökat inflytande och medbestämmanderätt för arbetstagarna i gemen i fråga omföretagets ledning. Ett betydelsefuUt steg i riktning mot ökadföretagsdemokrati togs i vårt land genom tillkomsten av de avtal omföretagsnämnder som träffades mellan SAF och LO resp. SAF och TCO.Dessa avtal ersattes i aprU 1966 av nya samarbetsavtal mellan parterna. Ulövernya nämndavtal innefattade uppgörelsen vid detta tiUfälle en överenskommelsemellan SAF, LO och TCO om främjandet av samarbetet mellan företagsledning ochanställda. I anslutning till denna överenskommelse inrättades ett gemensamtorgan. för samarbetsfrågor, med uppgift att genom information,utbUdning och forskning främja det lokala samarbetet. Liknande samarbetsorgan harinrättats på flertalet övriga avtalsområden, däribland kooperationens och denstatliga och kommunala förvaltningens områden. har i en rad företag, såvälenskUda som offentliga, inletts försöksverksamhet med olika former av vidgad företagsdemokrati.I systematisk form kom sådan verksamhet tidigast i gång i de statligaaktiebolagen. Maj:ts bemyndigande tiUkaUade statsrådet 1968 en delegation för försöksverksamhet med fördjupad företagsdemokratii de statliga aktiebolagen (Fi 1969: 64). I direktiven framhålls bl. a. attföretagsdemokratin i princip bör innebära medverkan av de anställda på allabeslutsnivåer inom företaget.