prop · FV03126 · 1972-12-31 00:00:00 — utredningenom den kommunala demokratin beträffande en av tf docenten gjordimdersökning om det kommunala partistödet Utredningarna har i samråd beslutatalt pubUcera undersökning i utredningens om den kommunala demofcralmRapport angående informalion m. m. (SOU 1972: 52). Utredrungen har beträffande utbetalnings-reglerhaft kontakt med partibidragsnämndens kansU. Den 7 aprU 1972 beslöt partistödsutredningen attlägga fram ett förslag om den statiiga och kommunala bidragsgivningen tillpartiema. Utredningens presskommuniké härom är redovisad ikonstitutionsutskottets enhäUiga betänkande (KU 1972:27) i anledning av delsförslag i statsverkspropositionen för /73 (prop. 1972: 1 bU. 83) om oförändrat anslag tiU statiigt partistöd, dels vissa motioner omdet statliga och det kommunala partistödet. I belänkandet anföres bl. a. attutskottet inhämtat att proposition på gmndval av utredningens förslag kommeratt föreläggas höslrUcsdag. belänkande hargodkänts av . Sedan uppdraget nu slutförts får utredningenhärmed överlämna sitt enhälUga betänkande Offentiigt stöd tUl de poUtiskapartiema. Experten har biträtt utredningens förslag. G. IvarVirgin/ Kapitel 1 Utredningsuppdraget.... 9 Kapitel2 offentliga utred ningar och riksdagsbehandling ... 11 2.1 Några drag i utvecklmgen 11 2.2 beslut om statiigt partistöd 12 2.3 1966 och rUcsdagar . . 15 2.4 Genomförandet av kommunalt partistöd 15 2.5 Justeringen av det statiiga partistödet med hänsyntiU införandet 2.6 Behandlingen av partistödsfrågoma under de senaste riksdagama . . 17 Kapitel3 Partifinansieringen i vissa främmandeländer.................. . 21 3.1 ......................... . 21 3.2 ........................... . 22 3.3 ............................. . 22 3.4 . . 23 3.6 ............................... . 24 Kapitel4 Utgående bidrag frän det allmännatill de politiska partierna . 4.1 StatUgtstöd................... . 25 4.1.1 Partistödet............... 25 4.1.2 Kanslistödet............. 26 4.1.3 Siödet tUl partiernas img-domsorganisationer ... 26 4.1.4 Valsedelskostnadema . . 27 4.2 Det kommunala partistödet . . 28 4.3 Total bidragsgiviimg tUl partiema 29 5.3 Partiema och pressen . . . . 4.i 5.4 Partiema och , . 6.1 Inledning......................... 45 6.2 Grandbidrags- och pressfrågoma . 6.3 Det statiiga och det kommunala stödets omfattning 48 6.4 Stöd tiU parti som ej representerats i riksdagenrespektive i landsting eUer kommunfuUmäktige ... 49 6.5 StatUgt stöd tiU parti som representerats iriksdagen enUgt tolvprocentregeln 50 6.6 Utjämning i tiden av utgående stöd tUl partiema 51 6.7 Utbetalningsregler............. 53 6.8 Valsamverkan................... 54 6.9 Vissa tiUämpningsfrågor .... 54 6.10.................................... Ikraftträdandem. Kapitel7 Sammanfattning .... 56 länsvisår 1971........... 59 BUaga 2 Landstingskommunalt parti stöd .............. 60 Kapitel5 Vissa uppgifter om de poU tiska partierna...................... 30 5.1 Partiemas organisation, medlemsantal, röstandelarm. 5.2 Partiernas kostnader.......... 34 Månatligt utgående statiigt stöd till de olika partigmppema i det danska ......... 21 Ärligt utgående statiigt stöd tiU de norska partierna......... 23 19661971 utbetalat StatUgt partistöd................ 26 19661971 utbetalat kanslistöd.......................... 27 Ar 1971 utbetalat totalt landstings- ochprimärkommunalt stöd . Är 1971 utbetalat sammanlagt statiigt ochkommunalt partistöd 29 Medlemsantal i riksdagspar tierna (inkl. kvinno- och ungdoms förbunden) ........................ 33 Röstfördelningen i % meUan partierna vid andrakammarvalen 19361968 samt vid riksdagsvalet ............................. Röstfördelningen i % meUan partiema vid kommunalvalen 1938 1970................................. Totala centrala kostnader förriksdagspartierna åren 19651971 Moderata samlingspartiets centrala kostnader ............................. centrala kost nåder åren1970 och 1971 . . . centrala kostnader åren1970 och 1971 . . . Socialdemokraternas centrala kostiiaderåren 1970 och 1971 . . kommunis ternas cenlrala koslnader ......................... 40 Partiernas centrala kostna der för riksverksamhet i jämförelse med deras röstandelar vid riksdags valet och medlemsandelar per ............... 40 Utsträckning i vUken par tiernas totala centrala kostnader mot svarats av statligt partistöd åren 1966 1971.............................. 41 19641971 utbetalat stöd tiU dagstidnmgar från partier nas riksorganisationer och dem när stående stiftelser................ 41 Utsträcknmg i vUken utbe talt stöd tiU dagstidningarna motsva rats av statiigt partistöd....... 41 Dagstidningamas redovisade poUtiska tendenser............. 42 Fördekung meUan partiema av detföreslagna ökade totala statliga parti- och kansUstödet (inkl. grandstödet)för helt kalenderår . . 48 Slöd tiU partier utan repre sentation i ............ 50 Exempel på innebörden av förslaget tiU statiigt stöd åt parti som representerats i enUgt tolv procentregeln ................... 51 Exempel på förslaget tiU ut jämning i tiden av det statUga parti stödet .......................... 52 Iyttrande tiU stalsrådsprotokoUet anförde chefen för justitiedepartementetföljande. Det förekommer numera både statiigt och kommunaltpartistöd. StatUgt stöd utgår enligt gäUande regler tUl varje parti, som ärrepresenterat i , med per mandat. För /för ändamålet anvisat ett förslagsanslag av . Det kommunala partistödet är en friviUigangelägenhet för kommunerna. EnUgt lagen (1969:596) om kommunalt partistöd kanbåde primärkommun och landstmgskommun bevilja bidrag tiU partier som ärrepresenterade i den beslutande församUngen. Bidragen skaU enUgt lagen utgåmed lika stora belopp för varje mandat som det bidragsberättigade partiet hari kommunfuUmäktige eUer i . Det statliga partistödetinfördes . I sitt utiåtande (nr 44) över propositionen i ämnet (nr 174)gav sin anslulning tiU de grandläggande principer påvilka förslaget byggde: 1) bidrag bör utgå endast tiU parti som har ett inteobetydligt stöd i väljaropinionen, manifesterat i aUmänna val, 2) bidragen börberäknas schematiskt och fördelas enhgt fasta regler som inte tiUåter någonskönsmässig prövning, 3) bidragens storlek bör stå i relation tiU partiemasstyrka, och 4) någon statiig kontroU av hur medlen används bör inte förekomma.Utskottet framhöU emellertid också att det i propositionen framlagdaförslaget inte kunde faststäUas som en i aUa delar för framtiden orabbUg ordning.Systemets detaljutformning borde bU föremål för översyn när erfarenhet vunnits avdess praktiska tUlämpning. bi-föU utskottsutiåtandet (rskr 452). finns viss erfarenhet av det statligapartistödet. Dessutom har inträffat förändringar som också kan motivera en samladöversyn. Jag tänker då inte bara på att de StatUga bidragen tiU poUtiskverksamhet på åtskiUiga håU har kompletterats med ett kommunalt stöd. Även destatiiga bidragsreglerna har modifierats och delvis fått en ny innebörd isamband med övergången tiU enkammarriksdag ooh ett nytt valsystem.ProportionaUteten i bidragssystemet har accentuerats genom tiUämpningen avriks-proportioneU metod vid fördelnmgen av riksdagsmandaten. Men hardet nya valsystemets spärrar som ju är av direkt betydelse för rätten tiUbidrag gjort det svårare än tidigare för de minsta partierna att komma iåtnjutande av partistöd. Det vid årets riksdag beslutade press-stödet är intekopplat tiU de politiska partiernas verksamhet, men siödet kan ändå fåbetydelse för olUca åsiktsriktningars möjligheter tiU information ochopinionsbUd-nmg. Isamband med behandlingen av årets statsverksproposition och vissa motionskravhar nu begärt en översyn av reglerna för både statUgt ooh kommunaltpartistöd (KU 1971:27 och 28, rskr 95 och 96). Denna översyn bör komma tiUstånd utan dröjsmål. Jag föreslår att särskUda sakkunniga tiUkaUas förändamålet. Som rUcsdagen framhåUit har det nuvarande systemet i stort settfungerat tiUfredsstäUande. De sakkunniga bör därför i sitt arbete kunna utgåifrån de fyra grundläggande principer för partistödets kon- struktionsom har redovisats i det föregående, översynen bör emellertid irmefatta enförutsättningslös prövning av hur principerna lämpligast kan förverkligas ochhur reglerna bör vara utformade i detalj. De sakkunniga bör försöka få så ingående kunskapsom möjligt om hur partistödet hitliUs använts ooh hur partiema nått aUmänhetenmed sin information. Den omständigheten att partier kan ha oUka utgifterberoende på skiUnader i möjlighetema att sprida information och drivaopiruonsbUd-ning genom pressen bör i görUgaste mån beaktas både vid en närmare utvärderingav nuvarande regler och vid prövningen av olika tänkbara ändringar i dessa. Vid riksdagsbehandlingen av det statligapartistödet diskuterades införandet av ett enhetiigt gmndbidrag tUl allapartier som är representerade i och införandet av någon form avreducerat bidrag tUl parti som har fått ett stort antal röster i val men ändåinte blivit representerat i . De sakkunniga bör utreda både dessa ochandra frågor av betydelse för det statiiga partistödets utformning och sloriek.I den mån ändringar föreslås i gäUande regler, måste givelvis dekostnadsmässiga konsekvenserna beaktas. Beträffande detkommunala partistödet bör liksom hittUls gäUa att det bör bygga påsamma principer som det statliga i den mån inte starka skäl, som direktanknyter tUl kommunala förhåUanden, motiverar awUcelse på en eUer annan punkt.Utredningsarbetet bör bedrivas med största möjUga skyndsamhet. De sakkunnigabör om möjUgt redovisa resultatet av sitt arbete i så god tid att förslag kanföreläggas för beslut . Tidigareoffentliga utredningar och riksdagsbehandling Fråganom de politiska partiemas finansiering har varit föremål fören omfattande och stundom intensiv debatt. Denna har förts både i de folkvaldapoUtiska församlingarna, inom partiema samt inte minst i dags- och fackpress,debattlitte-ratur och samhäUsvetenskapliga skrifter. bari det följande för att framställningen inte skäU bli alltför omfattande valt att begränsa redogörelsen tiU tidigare offentUga utredningar samt frågansbehandling av Kungl. Maj: t ooh . 2.1Några drag i utvecklingen Spörsmåletom hur partiema finansierade sin verksamhet blev föremål för ett livUgtmenmgsulbyte valrörelse. Vid riksdag väcktes i anslutninghärtiU motioner i ämnet ooh på hemstäUan av första lagutskottet (1949: 28)anhöU rUcsdagen i skrivelse tiU Kungl. Maj: t (rskr 210) om utredning av fråganhuravida organisationer, som bedrev politisk propaganda, borde åläggasbokföringsskyldighet samt förpliktas att offentligen låta redovisa smainkomster och utgifter. Skrivelsen ledde tiU att regeringen tiUsatleen utredning som antog benämningen partifinansieringssak-kunniga. Ulredningenavgav i slutet av påföljande år sitt betänkande Om offentiig redovisning avden poUtiska propagandans finansiering (SOU 1951:56). De sakkunniga stäUde sigavvisande tUl en lagstiftning om bokföringsskyldighet för orgarusationer sombedrev poUtisk propaganda samt förpliktelser för sådana organisationer att of- fentUgenredovisa sina inkomster och utgifter. Någon lagstiftning i dessa hänseendengenomfördes inte heller. Debatten om de poUtiska partiernas finansieringfick under 1950-och 1960-lalet en i viss mån annan inrikt-nmg äntidigare. Fömt hade frågan huvudsakligen gäUt ifrån vUka källor partiemasintäkter härrörde. kom diskussionen också in på spörsmålet om ett stafligtstöd tUl politisk verksamhet borde införas eUer ej. Denna förskjutning avdebatten torde ha varit en följd av de fortgående kostnadsstegringarna för depoUtiska partiema, bl. a. i fråga om valkampanjerna. Vid riksdagmotionerade sålunda en ledamot av andra kammaren, , (1959: II: 98), att i skrivelse tiU Kungl. Maj: tmåtte anhåUa om en för-utsältnUigslös utredning rörande möjligheterna attåstadkomma en bättre balans mellan de olika partiernas ekonomiska resurser ivalrörelserna. Motionen avstyrktes emellertid av statsutskottet (1959: 166)odh avslogs av utan debatt. Ar 1961 logs frågan om statligt stöd tiU depoUtiska partiema upp i på nytt, i form av likalydandepartimotioner i första ooh andra kammaren av (1961:1:44 av herrBengtson m. fl. och 1961: II:58 av m. fl.). Imotionerna hemstäUdes att måtte i skrivelse tUl Kungl. Maj: t anhåUaom skyndsam prövning och förslag tiU angående anslag tiU de partier iriksdagen vilka stod utanför regeringeiL Anslagen skuUe avse finansiering avsekretariat för riksdags- och utredningsarbete i syfte alt skapa balans meUanregering och oppositioni fråga om resurser på nämnda område. Bankoulskoltet fann i sitt utlåtande övermotionerna (1961: 19) det aktualiserade spörsmålet höra tiU de uppgifter somförfattningsutredningen hade att penetrera. Utskottet ansåg frågan humvida depoUtiska partiema iborde stödjas genom anslag av en eller annan art såvansklig och svår att överblicka i sina konsekvenser att utskottet inle fannsig böra ta stäUning innan det utrednmgsarbete som bedrevs inomför-fattningsulredningen hade slutförts. Utskottet hemsläUde därför attmolionema inte måtte föranleda någon åtgärd. avgav sitt slutbetänkandeSveriges statsskick . Del 3 av betänkandet (SOU 1963: 18) mnehöU bl. a.ett förslag (sid. 211 f.) att varje partigrupp i rUcsdagen av den storlek attgrappen var representerad i utskott skuUe få rätt att under riksdagssessionemaerhåUa biträde av en sekreterare som avlönades av statsmedel. Efter motioner idenna fråga vid riksdag och efter närmare utredning av bankoulskottet(1965: 54) beslöt att anvisa visst anslag för bestridande avkostnaderna för de särskUda sekretariat partigmppema i är utmstademed, s. k. gmppkansUer. Bidragen tiU gmppkanslierna skuUe utgå tUl varjepartigmpp i med per medlem och år, om gruppen var företräddi regeringen, ooh eljest med per medlem ooh år. Olikheterna i beloppenmotiverades med skillnaden i arbetsviUkor för ett parti i oppositionsställningjämfört med ett regeringsparti. Bidragen skuUe utgå fr. o. m. den 1 januari1966 och någon kontroU över hur medlen utnyttjades skuUe inte förekomma (rskr442). 2.21965 års beslut om statligt partistöd 1likalydande motioner i första och andra kammaren föreslogs vidare vid (1965:1: 218 av och samt 1965: II: 273 av m. fl., samtiiga utom , )att en utredning skulle tiUsättas med uppgift att redovisa skälen för och emotstatsbidrag tiU politiska partiers aUmänna verksamhet och att utarbeta alternativasyslem för sådana bidrag. Redan vid höstsession avlät Kungl. Maj: t proposition tiU i ämnet (1965: 174).Framläggandet av denna proposition torde emeUertid inte i någon avgörande gradha Lmlierals av sistnämnda motioner. Bakgrunden var i släUet följande. Ar 1963i november tillkännagavs att den socialdemokratiska dagstidningen ,Göleborg, skuUe läggas ned. Som en följd av delta och tidigare beslut omnedläggningar av dagstidningar bemyndigade Kungl. Maj: t chefenför att tiUkalla ett antal sakkunniga för alt utföra enundersökning av tidningspressens ekonomiska föratsättningar m. m. Med slödav detta bemyndigande tUlsattes en kommilté som antog namnetpressutredningen. Kommittén redovisade resultatet av sitt arbete ibetänkandet Dagstidningarnas ekonomiska vUUcor (SOU 1965:22). Uti-ednmgen föreslogett statiigt presstöd å 25 mUjoner kr vUket skuUe förmedlas tiU tidningarnaav de politiska partiema. Som villkor för att ett parti skulle få bidrag förpressändamål gäUde enUgt förslaget att partiet var representerat i riksdagenoch hade erhållit mandat i två på varandra följande andrakammarval.Beräkningen av bidragens storlek föreslogs skola ske med utgångspunkt ipartiernas genomsnittUga röstandel vid de två senaste ordinarie andrakammarvalen.Förslaget om en genomsnittsberäkning baserad på utfaUet vid två val avsåg attförebygga att tiUfäUiga förskjutningar i röstetalen påverkade partiernasekonomiska resurser för opinionsbUdning. I ett särskUt yttrande uttalade en avutredningens ledamöter riksdagsmannen . i Skegrie,att det vid den fortsatia behandUngen av pressutredningensförslag borde aUvarUgt övervägas att utvidga stödet tUl att avse även annanopinionsbUdande verksamhet som bedrevs av partiema än tidningsverksamhet. RemissutfaUet i fråga om pressutrednmg-ensbetänkande blev i huvudsak negativt; utredningen tUlstyrktes inle oreserveratav någon remissinstans. Ett par av dessa gick in på frågan om möjUgheten av attinföra ett aUmänt partistöd i släUet för ett press-stöd. Bl.a. LO och TCO (densistnämnda organisationen i form av ett utredningskrav) gick på denna förslag förvericUgades inte heUer utan ledde i stället tiUframläggandet av ovannämnda proposition 1965: 174 i vUken föreslogs attstatsbidrag skuUe utgå tiU politiska partier. Föredragande departementschefenanförde i propositionen att fömtsättningar borde finnas att samla en bredopinion kring ett förslag om StatUgt partistöd enUgt följande principer: 1)bidrag skulle utgå endast tiU partier som hade ett inte obetydligt stöd iväljaropinionen, manifesterat i aUmänna val, 2) bidragen borde beräknasschematiskt och fördelas enUgt fasta regler som inte tUlät någon skönsmässigprövning, 3) bidragens storlek borde sättas i relation tUl partiernas styrkaooh 4) någon statiig kontroU av hur medlen användes skuUe inte förekomma.Bidrag borde utgå endast tiU parti som fortiöpande bedrev opinionsbUdandeverksamhet bland sina medlemmar och allmänheten. Synpunkten attbidragsberättigat parti skulle ha ett inte obelydUgt stöd i väljaropmionentUlgodosågs enligt departementschefen bäst genom ett krav på att partiet varrepresenterat i ooh hade erhåUit mandat i det senaste valet tiU andrakammaren. Regeln om mandatmässig representation i kompletterades meden föreskrift att partiet vid det senaste andra-kammarvalet även skuUe ha fåtten viss andel, två %, av de i hela rUcet avgivna gUtiga röstema. Departementschefen refererade det förslag somövervägdes inom bankoutskottet beträffande stöd tUl riksdagspartiemasgrappkansUer och som byggde på tanken att bidragen visserligen skuUe varaproportioneUa i förhåUande tiU partiemas mandatsiffror men att de skuUe utgåmed högre belopp för ett oppositionsparti än för ett parti som var företrätti regeringen. hänsyntUi de betingelser imder vUka oppositionen hade att bedriva sittriksdagsarbete ansåg departementschefen det rimligt att partier som inte hadedel i regeringsansvaret gynnades vid bidragsgivningen i detta specieUasammanhang. Då det däremot var fråga om att införa ett allmänt partistöd stäUdesig saken annorlunda. Om man viUe undvika att bidragssystemet inbjöd tUl enuppspUttring på småpartier eUer fick andra, inte avsedda återverkningar påpartiförhållandena kunde anfördes det i propositionen något annat änproportioneU beräknmg efter enhetiiga grander inte komma i fråga.Konstraktioner, som t. ex. kombinerade ett för aUa bidragsberättigade partierlika slort grandbelopp med ett proportioneUt beräknat tilläggsbelopp, torde avdenna anledning sakna aktuaUtet konkluderade departementschefen. Den proportioneUa iberäkningen av bidragen bordebygga på partiemas mandatmässiga representation i båda kamraranfördes vidare i propositionen. Bestämmelserna föreslogs så utformade att ettfixerat belopp per mandat skuUe utgå tUl det parti som innehade mandatet. VidfaststäUandet av den anslagssumma som kunde stäUas tUl förfogande för ettallmänt partistöd togs hänsyn tiU bankoutskottets förslag om bidrag tiU riksdagspartiemasgrappkanslier, vilket förslag beräknades medföra en årUg kostnad av ca 1,5mUjoner kr. Inom en totalram av ca 25 mUjoner kr vilket var den högsta summadepartementschefen kimde tUlstyrka och som motsvarade pressutredningensförslag fanns då utrymme för ett stöd på per mandat och kalenderår. Ett sålunda utformat bidragssystem föreslogs ipropositionen böra tiUämpas fr. o. m. . I samband med framläggandet av förslaget tiUstatsbidrag tUl poUtiska partier väcktes i ett flertal motioner isåväl första som andra kammaren. Den ftåga som främst behandlades i dessamotioner och som även kom att dominera den efterföljande riksdagsbehandlingenvar spörsmålet om något statsbidrag överhuvudtaget borde ut- gå till partiema. I vissamotioner togs emellertid också upp frågor om hur partistödet närmare bordevara utformat. Sålunda innehåller ett par likalydande partimotioner i kamramafrån foUcpartiet (1965:1:818 av m. fl. och 1965: II: 972 av m. en del synpunkter av intresse i deltasammanhang. Gentemot argumentet att ett stöd som utformades som gmndbidrag ochproportioneUa tiUäggsbidrag skuUe verka parlispUttrande anförde motionärernaatl man fick utgå från att om förändringar i partistmkturen genomfördes,dessa motiverades av så starka poUtiska skäl alt variationer i det statUgastödet var av underordnad betydelse. Vidare kunde den invändningen göras att engemensam partiorganisation måste ge sådana kostnadsminskningar i jämförelsemed två separata organisationer att besparingarna borde kompensera bortfaUetav ell grandbidrag om detta beräknades något så när rimligt. Ifolkparti-motionema anfördes också att det fanns anledning alt undersöka ominte delar av ett mera utbyggt partistöd borde utformas så, att staten övertogvissa bestämda kostnader från partierna. Motionärerna fann det inte rimligt skuUe behöva göra avvägningar av gängse statsfinansieU natur omstödets storlek. När man genom en avvägning av partiernas behov fastslagit enlämplig stödnivå borde, det krävas synnerUga skäl att ändra denna. Däremotkunde enligt motionärerna en anpassning tiU den fortlöpandepenningvärdeminskningen vara motiverad. SlutUgen anfördes att eftersomprincipema för ett partistöd var utomordentligt vikliga för de poUtiskapartiernas arbete borde reglema lagfästas eventueUt i gmndlagsform för atl minska risken för stodtyckliga ändringar. De båda ledamötema av andra kammaren JohannesAntonsson och , , tog i en motion (1965: II: 966) upp spörsmålet om en eventueU fördelning av stödet efter regressivskala, inne-, bärande t. ex. att ett parti med större antal andrakammarmandaterhöU mindre belopp per mandat än elt parti med ett högre antal mandat. tänka äg ett fast beloppupp tiU ett visst antal mandat samt tiUämpnmg av en fallande skala föråterstående mandat. TUl stöd för en utformning av bidragen enUgt någon av dessamodeller åberopades att det väsenthga för de poUtiska partiemas verksamhetvar att de gavs möjligheter att inrikta sin opinionsbUdning på aUmänheten,dvs. hela det svenska folket. Det var och måste vara varje partis målsättning hävdade motionärerna att viona så stor anslutning som möjUgt från samtUgagmpper i samhäUet. En opinionsibildning inriktad på hela valmanskåren medfördegivetvis i slort sett samma kostnader för aUa partier t. ex. för spridande avbroschyrer, affischer och valtidningar samt för användande av andra media attnå ut tiU medborgama och bilda opinioner. Dessa synpunkter talade enligtmotionärernas uppfattning för att de olika partierna tiUfördes lUca belopp.EmeUertid fick man fömtsätta att ett större parti hade vissa högre kostnaderför att håUa en mera omfattande partiorganisation kontinuerUgtfunktionsduglig, såväl under som meUan valen. Denna omständighet ooh fleraandra skäl talade för att man inte kunde renodla principen om ett lika stortekonomiskt stöd tiU varje härför berättigat parti. Motionärerna drog därförden slutsatsen att man i praktiken fick göra en sammanvägning av de angivnafaktorerna vid utformningen av stödet tUl de politiska partiema. Kommuiusterna yrkade i likalydande partimotioner iförsta och andra kammaren (1965: L 815 av herrar och samt1965: II: 971 av m. att medbifaU i övrigt tUl proposition 1965: 174 måtte besluta att bi-dragsberäknmgenborde bygga på partiemas röstetal vid valen tiU andra kammaren i stället för påderas mandatmässiga representation i bägge kamrar. Ett flertal av de motioner som väcktes medanledning av propositionen om statsbidrag tiU politiska partier utmynnade iolUca krav på ytterUgare utredningar. Således uttalades i likalydandepartimotioner från (1965:1:816 av m. fl.och 1965: II: 970 av herr