prop · FV0346 · 1972-12-31 00:00:00 — Därmed finns också skäl för samhället att undanröja hinderför sådana samgåenden som bedöms vara samhäUsekonomiskt och företagsekonomisktmotiverade. Härvid bör självfallet konkurrenslagstiftningens intentioner ickemotverkas. Statligaåtgärder av här aktuellt slag bör vara av försökskaraktär och till en börjanavse en treårsperiod. Jag finner det väsentligt att betona de nu föreslagnaåtgärdernas karaktär av försöksverksamhet och delar flera remissinstansersuppfattning att en omsorgsfull uppföljning och utvärdering är angelägen. Sammabedömning gäller för det redan utgående stödet till TEKO- och glasindustrin.Hittillsvarande erfarenheter av detta stöd är övervägande positiva. Jagvill understryka att de åtgärder som vidtas för att främja en ändamålsenligstruktur bör stå i överenskommelse med de regionalpolitiska strävandena. Dettainnebär att de strukturpolitiska åtgärderna måste samordnas med denövergripande regionalpolitiken, som innefattar målmedvetna åtgärder för attuppnå en tillfredsställande balans i den regionala utvecklingen. Fleragemensamma förutsättningar kommer att föreligga för det regionalpolitiskastödet och strukturstödet. Sålunda gäller för båda stödformerna att de ärinriktade på företag som är bärkraftiga från företagsekonomisk synpunkt. TUIden del stödåtgärderna är av subventionskaraktär gäller för detregionalpolitiska stödet att det har formen av initialstöd med syfte att bl.a. eliminera sådana merkostnader som är förenade med en etablering i regionermed underutvecklat näringsliv. I övrigt förutsätter lokaliseringsstödetkonkurrens med annan företagsamhet på lika villkor. Regionalpolitikeninrymmer emellertid också ett ansvar för att strukturomvandlingen och denekonomiska expansionen sker i sådana former och sådan takt att de enskildamänniskornas trygghet och sysselsättning värnas. Härav följer attstrukturpolitiska åtgärder i vissa fall måste modifieras för att ge det rådrumsom erfordras för att genom arbetsmarknadspolitiska och lokaliseringspolitiskainsatser skapa alternativ sysselsättning för dem som berörs avstrukturförändringarna. Förslag i denna riktning har framlagt i endepartementspromemoria (Ds In 1972: 2) från . Detär en viktig uppgift för regionalpolitiken att åstadkomma ett meradifferentierat näringsliv och därmed en stabilare arbetsmarknad i sådana ortersom präglats av en ensidig företagsstruktur. Behovet att skapa alternativasysselsättningsmöjligheter är särskilt framträdande när stagnerade branscher ärstarkt geografiskt koncentrerade. Med hänsyn till svårigheterna att åstadkommaett differentierat näringsliv 1972: 46 23 imindre tätorter bör den regionala politiken i första hand inriktas på att byggaupp ett allsidigt näringsliv i de regioner i vilka sådana tätorter ingår. Idepartementspromemorian föreslås att åtgärderna skall omfatta TEKO-industrierna,skoindustrin och den glasindustrin. Med hänvisning till vad som anförsi departementspromemorian samt det underlag som kommit fram i de utredningarsom tidigare gjorts beträffande TEKO-industrierna (Ds I 1969: 6 samt SOU 1970:59 och 60) delar jag uppfattningen att de föreslagna åtgärderna är angelägna i dessabranscher. Dock föreligger nu ytterligare utredningsmaterial som understrykerbehovet av motsvarande åtgärder även inom möbelindustrin. Möbelindustriutredningenföreslår i sitt framlagda betänkande (SOU 1972: 2) att möbelindustrininkluderas bland målbranscherna. I betänkandet, som innehåller en utförligredogörelse för denna industrigrens strukturella förhåUanden ochutvecklingsmöjligheter, anförs starka skäl för att här aktuella åtgärder böromfatta även möbelindustrin. Möbelindustrin står införbehovet av en relativt snabb omställning av företagens produkt- och marknadsprofU,i sistnämnda hänseende främst i riktning mot ökad exportförsäljning. Påhemmamarknaden växer det kombinerade trycket från en ökande internationellkonkurrens och snabba förändringar i distributionsförhållandena.Tillverkningstekniken går i riktning mot ökad specialisering bådeproduktmässigt och funktionellt. Kraven ökar på snabb anpassning avproduktionstekniken till nya material och materialkombinationer. Det påtagliga inslaget imöbelindustrin av små och medelstora företag, varav ett dominerande antal ärfamiljeföretag, kan antas inte sällan skapa svårigheter att möta dessa krav påförändringar i produktionsinriktning och produktionsstruktur. Branschensregionala koncentration ökar risken för svårlösta sysselsättningsproblem vid ensnabb strukturomvandling. Flera remissinstanser harmot denna bakgrund framhållit att de föreslagna åtgärderna bör omfatta ävenmöbelindustrin. Ett viktigt skäl härför är enligt min mening även attpotentialen för framgångsrika stmkturlösningar är stor inom denna industrigren.Branschen befinner sig i början av en av allt att döma omfattandeomstruktureringsprocess. Därmed finns följaktligen rådrum för att åstadkommaen från samhälleliga utgångspunkter önskvärd planmässig strukturomvandling. Jagfinner således att målbranschema bör utvidgas med möbelindustrin. Jag kommersenare denna dag att lägga fram förslag till ytterligare åtgärder för bl. 1972: 46 24 En ytterligare utvidgning av antalet målbranscher är jaginte beredd att förorda. Jag vill ånyo understryka att de föreslagna åtgärdernabör få karaktär av försöksverksamhet, vars omfattning bör begränsas i avvaktanpå närmare erfarenheter. Förstärkt och utvidgat oniställningsprogram I departementspromemorian föreslås statliga bidrag för attfinansiera undersökningar, som syftar till att konkretisera fömtsättningarnaför företagssamgåenden. 1 likhet med de flesta remissinstanserna finner jagförslaget välgrundat och anser att sådana statliga bidrag på ett verksamt sättbör kunna medverka till en mera planmässig strukturomvandling. Det ärangeläget att bristande information hos företagen om förutsättningarna församgående med andra företag så långt möjligt reduceras. För att åstadkommadetta måste i många fall kostsamma undersökningar företas. a. kravet påopartiskhet i bedömningarna nödvändiggör ofta ianspråktagande av friståendeexperter, vilket sannolikt är en starkt hämmande faktor för i varje fall småoch medelstora företag. Utredningskostnaderna kan ofta vara betydande, vilketmedför att undersökningarna och därmed samgåenden i många fall uteblir. Det ärav vikt att samhället bidrar till att undanröja sådana hinder för samgåendenmellan företag. Jag anser därför att det nu löpande omställningsprogrammetdels bör förlängas till att omfatta även /75, dels bör utvidgas till attomfatta även skoindustrin, den glasindustrin och möbelindustrin.Vidare bör anslaget för det nu löpande omställningsprogrammet höjas till 5milj. för /73. Anslagets storlek för efterföljande budgetårfår prövas mot bakgrund av vunna erfarenheter. Jag återkommer i det följandetill vissa anslagsfrågor i anledning härav. I huvudsak bör härvid sammaadministrativa regler och vUlkor gälla som för det nuvarande programmet.Möjlighet att föreskriva återbetalningsskyldighet bör dock föreligga. Som jag tidigare framhåUit bör vid sidan av förvärv avföretag eUer driftsenheter även andra former av samgåenden kunna komma ifrågat. ex. gemensamma exportbolag. Jag vill vidare framhålla det väsentliga i attinitiativ kan tas av kommerskollegium till undersökningar inom delbranscher därföretagssamgåenden bedöms vara särskUt angelägna från industripolitisksynpunkt. Denna verksamhet bör ske i nära kontakt med bl. a.företagareföreningarna och länsarbetsorganen. 1 likhet med vad som anförts i promemorian och av fleraremissinstanser finner jag det nödvändigt att komplettera dessa bidrag till undersökningarrörande förutsättningarna för företagssamgåenden med aktiva insatser frånkommerskollegiums sida. Efter samråd med chefen 1972: 46 25 förhandelsdepartementet, har jag funnit att kommerskollegium för detta ändamål börtillföras viss heltidsanställd expertis fr. o. m. De totala kostnaderna för sådan personal, vUka för /73 kanberäknas tUl , torde under nästa budgetår få bestridas frånförslagsanslaget tUl kommerskollegium under tionde huvudtiteln. Ipromemorian föreslås att de statliga finansiella insatserna bör få formen av statiigakreditgarantier (strukturgarantier). Jaganser att det i departementspromemorian framförda förslaget om statligastrukturgarantier är väl underbyggt och i huvudsak bör kunna, läggas till grundför förslag till . Behovet av riskvilligtkapital kan inom ifrågavarande branscher inte tillgodoses i tUlfredssfäUandeomfattning genom existerande finansieringskanaler. Det är riktigt såsomkonstateras i promemorian att börsnoterade företag ofta har goda möjligheteratt finansiera en expansion eftersom de kan utnyttja bl. a. aktiemarknaden.Den föreslagna finansieringsformen kan emellertid för dessa företag i vissafall öka attraktiviteten av förvärv av hela eller delar av företag i jämförelsemed intern expansion. Även om strukturgarantierna främst är avsedda för attunderlätta icke börsnoterade företags kapitalanskaffning bör därför ävenbörsnoterade företag kunna komma ifråga. LO har ifrågasatt om inteaktieteckning i stmkturrationaliserande syfte bör prövas. Vad som enligt LOtalar för detta är främst att aktieinnehav ger ordentlig insyn och ett reelltinflytande. Jag finner emellertid aktieteckning vara en mindre lämpligfinansieringsform i detta sammanhang eftersom de föreslagna åtgärderna endastär temporära och avsedda att tillämpas . Erfarenheternaav försöksverksamheten får visa huruvida ett statligt engagemang i den föreslagnaformen skall fortsätta eller inte. Kraven på insyn bör kunna tillgodoses äveninom ramen för den föreslagna finansieringsformen. I detta sammanhang vill jagockså erinra om det förslag delegationen för de mindre och medelstora företagenavgivit om ett och medelstora företag (Ds I1970: 5). Förhandlingar om bildandet av ett sådant institut har inletts medaffärsbankerna. 1departementspromemorian föreslås att beviljandet av stmkturgarantier handhasav ett särskilt belagt dotterbolag tUl investeringsbank. Flera remissinstanser harställt sig kritiska tUl bildandet av ett särskilt stukturgarantibolag, knutettill investeringsbank. Det främsta skälet är att man härigenom skulleöka en redan nu besvärande splittring av det statliga finansiella stödet tUlföretag. a. kommerskollegium, , SIFU ochdelegationen för de mindre Prop.1972: 46 26 ochmedelstora företagen förordar att garantiverksamheten i sin helhet samordnasoch förläggs tUl kommerskollegium. Jag anser emellertid att en sådan lösningbör bedömas först sedan ställning tagits till kommerskollegiets framtidaorganisation. Denna fråga är f. n. föremål för prövning inom berördadepartement på gmndval av det betänkande (SOU 1971: 69) som framlagts av kommerskollegieutredningen. Jaganser det vara naturligt att t. v. och åtminstone under försöksperiodenorganisatoriskt förlägga verksamheten till ett dotterbolag till i enlighet med förslaget eftersom investeringsbanken harerfarenhet av och kapacitet för handläggning av ärenden i hithörande frågor.Sveriges investeringsbank har i sitt remissyttrande förklarat att man är bereddatt vidta de åtgärder som skall ankomma på banken under den föreslagnaförsöksperioden. Vidare får tillämp ningsföreskrifter för denna verksamhet intasi ett avtal som bör slutas mellan Kungl. Maj:t och investeringsbank.Jag förordar att Kungl. Maj:t inhämtar bemyndigande att träffa ettsådant avtal. Lån mot strukturgarantier kommer endast att utgöra en delfinansieringav resp. projekt och jag räknar med att investeringsbanks ordinarieutlåning i många fall kommer att ianspråktas som kompletterandefinansieringskälla. Några remissinstanser harframhållit vikten av opartiskhet i fråga om anlitande av kreditgivare. Genomatt strukturgarantierna administreras av ett särskilt bolag med egen styrelse,och som, vUket jag återkommer tUl, kommer att biträdas av stmkturrådmed representanter för arbetsgivare- och arbetstagareorganisationer, bör desjälvklara kraven på opartiskhet vid garantibevUjande kunna tillgodoses. Ienlighet med departementspromemorian bör strukturgarantibolaget i särskildafall kunna medge räntebefrielse, som skall betalas av kommerskollegium.Kommerskollegium bör även i den mån så krävs infria garantier, som beviljats avstrukturgarantibolaget, utan särskild omprövning av garantiåtagandet. Vadgäller målen för strukturgarantibolaget ansluter jag mig, som jag tidigarenämnt, tUl vad som sägs i departementspromemorian. Jag vill understryka attdet är angeläget att undvika direkta engagemang i företag vars långsiktigaekonomiska bärkraft är tvivelaktig. Vidare viU jag i likhet med fleraremissinstanser framhålla att det i vissa fall kan vara en rationell form av strukturförändringatt två eller flera företag sammanför vissa funktioner till ett gemensamt bolagoch alt strukturgarantibolaget även i dessa fall bör kunna bevilja garantier. Närdet gäller beredskapsförsörjningen, bör särskilda hänsyn kunna tas tUI dess attbeslut fattats på grundval av försörjningsberedskapsutredningens kommandeförslag till lämpliga åtgärder. Om det innan statsmakterna fattat beslut omsådana åtgärder uppstår situationer, som Prop.1972: 46 27 kräverstatligt ingripande för att undvika försörjningspolitiskt synnerligenallvarliga nedläggningar, och om andra tillgängliga medel inte har önskadeffekt, anser jag att efter särskilt medgivande av Kungl. Maj:t strukturgarantiertemporärt bör kunna bevUjas enligt regler, som fastställs i avtalet medSveriges investeringsbank, för att hålla verksamheten igång tUl dess merlångsiktiga lösningar hunnit utarbetas. Beviljandet av en sådanstrukturgaranti skaU dock ses som ett klart och tillfälligt avsteg från strukturgarantibolagetsegentliga syfte. Vad gäller villkoren vid beviljandeav strukturgarantier, vilka bör närmare utformas i det tidigare nämndaavtalet, bör en grundläggande förutsättning vara att det presenterasdetaljerade planer för samgåendets genomförande. Vidare bör de långsiktigakonsekvenserna noga utredas ifråga om bl. a. sysselsättning och lönsamhet. Att förmånsrättsligtplacera lån med strukturgarantier närmast före det egna kapitalet finner jagvara ändamålsenligt. Därmed får samtliga vid lånetidpunkten existerandefordringar, liksom uppkommande fordringar under garantiernas löptid, bättre förmånsrättsligtläge än den fordran som garantilånet utgör. Löptiden bör vara högst ochdet mot garantin svarande lånet bör betalas åter under garantins löptid medregelbundna amorteringar. Om särskilda skäl föreligger bör anstånd medamorteringar kunna beviljas under högst eller strukturgarantins och detdäremot svarande lånets löptid kunna förlängas tUl högst . Sammaräntesats bör tillämpas för strukturgarantilån som för industrigarantilån medrörlig räntefot enhgt kungörelsen (1960: 372) om statiigt kreditstöd tillhemslöjd, hantverk och småindustri. Vederbörande bank bör tUl staten betala enförlusttäckningsavgift motsvarande den som gäUer för industrigarantilånen. Jagutgår här ifrån att överenskommelse om ovannämnda villkor träffas medkreditinrättningarna. Strukturgarantibolagetbör om särskilda skäl föreligger kunna medge räntebefrielse under högst tre år.Efter samråd med chefen för förordar jag attkommerskollegium förvaltar de särskilda medel som kan erfordras för detta. Jagvill framhålla att särskUda skäl rörande löptid, amorteringar ochräntekostnader föreligger endast i undantagsfall. Sådana skäl kan t. ex. varaförhanden vid företagsamgåenden med särskUt höga initialkostnader. Enligtdepartementspromemorian bör med hänsyn till det höga risktagande, som ärförenat med garantigivningen, det mot garantin svarande lånet understigahälften av det låntagande företagets eget kapital enligt de beräkningar somföregår långivningen. Många remissinstanser, bl. ochSveriges investeringsbank, har ställt sig tveksamma till det föreslagna vUlkoretoch menat att en sådan begränsning avsevärt kan reducera attraktiviteten hos stmkturgarantierna. 1972: 46 28 Jagdelar denna uppfattning mot bakgrund av att det egna kapitalet ofta är relativtlitet i främst små och medelstora familjeföretag. Jag förordar därför attgaranti får beviljas för lån upp till ett belopp motsvarande högst det egnakapitalet i det låntagande företaget enligt de beräkningar som föregårlångivningen. För att förhindra en avtappning av det egna kapitalet, som skullestrida mot garantins syfte, bör dock, om inte speciella omständigheter är förhanden, överenskommelse träffas mellan strukturgarantibolaget och låntagarenom riktlinjerna för vinstdispositionen. Det kan överhuvudtaget yara lämpligtatt som vUlkor för garantin kräva garantibolagets godkännande innan låntagarenikläder sig ekonomiska engagemang av större betydelse under garantins löptid. Strukturgarantibolagetbör få i princip obegränsad rätt till insyn i låntagarens ekonomiska utvecklingunder garantins löptid. Insynen i de låntagande företagen bör vara vidsträckt,och det torde i regel vara lämpligt att sådan insyn utövas av en särskildrevisor. Låntagaren bör vidare i regel förbinda sig att i former som överenskomsmellan företaget och de lokala personalorganisationerna hålla de anställdalöpande underrättade om företagets ekonomiska utveckling under det statsgaranteradelånets löptid. Beträffandestrukturgarantibolagets administration m. m. föreslås i promemorian attantalet styrelsemedlemmar begränsas till fem för att medge effektivaarbetsformer. Jag anser dock att antalet kan utökas tUl sex utan att därförsmidigheten i styrelsearbetet går förlorad. I bolagets styrelse bör finnas enrepresentant för vartdera kommerskollegium och . Dettaär motiverat av att ett nära och löpande samarbete mellan dessa båda verk och strukturgarantibolagetär väsentligt samt det förhållandet att kommerskollegium betalar eventuellräntebefrielse samt i förekommande fall infriar garantierna. Samarbetemed arbetstagarnas och arbetsgivarnas organisationer är angeläget och börorganiseras i ett eller flera strukturråd. Härigenom tillförsäkras berördaorganisationer ett inflytande på strukturgarantibolagets verksamhet. Mot dennabakgrund finner jag det inte motiverat att organisationerna är företrädda äveni bolagets styrelse. Strukturråden bör ha en rådgivande funktion i förhållandetUl bolagets styrelse beträffande främst garantigivningens inriktning ochfördelning på branscher. Vidare bör strukturråden fortiöpande bedömaerfarenheterna av informationen till de anställda från företagsledningen vidföretag som erhållit garantier och vid behov föreslå strukturgarantibolagetsstyrelse lämpliga åtgärder. Detaljutformningen av rådens sammansättning ochfunktion torde få ske efter samråd med berörda parter. Prop.1972: 46 29 Vidbedömningen av erforderlig omfattning av strukturgarantiramen bör hänsyn tastill att verksamhetsområdet är stort. En garantiram bör därför under loppet med början successivt byggas upp till att sammanlagtomfatta 100 milj. kr. Med hänsyn till att behoven kan väntas vara störst imderdet första året bör garantiramen då omfatta 40 milj. kr. Garantierna bör ickevara revolverande. Garantiramens storlek och fördelning får fastställas i dettidigare nämnda avtalet med investeringsbank. Som jag tidigare nämnt börersättning för av strukturgarantibolaget medgiven räntebefrielse utbetalas avkommerskollegium, som även bör svara för att de av bolaget beviljade stmkturgarantiernainfrias i den mån så krävs. För dessa ändamål bör på riksstaten för budgetåret1972/73 föras upp särskUda anslag, nämligen dels ett reservationsanslag tillKostnader för räntebefrielse vid stmkturgarantier till företag inom vissaindustribranscher, dels ett förslagsanslag till Täckande av förluster på grundav strukturgarantier till företag inom vissa industribranscher. Kostnaderna förräntebefrielse beräknar jag för nästa budgetår tUl . För de därefterföljande budgetåren bör anslaget för detta ändamål räknas upp i proportion tUlökningen av garantiramen och med hänsynstagande till att räntebefrielse skallkunna ges upp till . Då tidigare erfarenheter av lånegarantier av här aktuelltslag saknas, är det svårt att beräkna de sannohka förlustriskerna underperioden. Med hänsyn till att det under nästa budgetår knappast torde uppkommanågra förluster förordar jag att anslaget till förlusttäckning tas upp med ettformellt belopp av . Som jag tidigare nämnt bördet löpande omställningsprogrammet bl. a. utvidgas tiU att omfatta ävenskoindustrin, den glasindustrin och möbelindustrin. Benämningen pädet nuvarande reservationsanslaget Omställningsfrämjande åtgärder för textU-och konfektionsindustrierna bör därför med gUtighet fr. o. m. nästa budgetårändras tUl Omställningsfrämjande återgärder för vissa industribranscher. Dettabör emellertid inte medföra att anslaget skall behandlas som ett nyttreservationsanslag. Som tidigare redovisats bör anslaget för nästa budgetårräknas upp med 2,5 milj. kr. tUl 5 milj. kr. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. 1) bemyndiga Kungl. Maj:tatt på de villkor och enligt de grunder jag angivit i det föregående träffaavtal med investeringsbank AB om lämnande av strukturgarantier genomett särskilt aktiebolag. 1972: 46 30 2) till Kostnader förräntebefrielse vid strukturgarantier till företag inom vissa industribranscherför /73 under trettonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslagav , 3) tUl Täckande av förluster på grimdav stmkturgarantier till företag inom vissa industribranscher för budgetåret1972/73 under trettonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av , 4) godkänna de av mig förordadeändringarna i riktlinjerna för omställningsfrämjande åtgärder för vissaindustribranscher, 5) till Omställningsfrämjandeåtgärder för vissa industribranscher för /73 under trettondehuvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av . Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bUaga till detta protokoll utvisar. MAF(CUS BOKTR. 1 972 7201 55