prop · FV0349 · 1972-12-31 00:00:00 — Utredningen framhåller attmed taxering i första hand avses endast åtgärden att åsätta eller fastställataxeringsvärdet. Det sägs vara oklart om uttrycket innefattar t. ex.bestämmande av beskattningsnatur och skattepliktsförhållanden. Utredningenanser det lämpligt att uttrycket taxering får samma innebörd som uttrycketfastighetstaxeringsnämndens beslut i den mening som sistnämnda uttryck bör haenligt uttalandena i prop. 1969: 147 (s. 85) och 1970: 160 (s. 86). Därmedskulle man få samma term för åsättande av taxeringsvärde och avgörande avfrågor om skatteplikt eller beskattningsnatur. Termen ny taxering bör enligtutredningen användas för att beteckna såväl den typ av åtgärder som gärunder benämningen ny- eller omtaxering som den omprövning som sker i fråga omskatteplikt eller beskattningsnatur. Utredningensståndpunkt i fråga om innebörden av uttrycket taxering har godtagits avremissinstanserna överlag. har emellertid påpekat att ändringav uppgift om areal införs i fastighetslängd utan särskilt beslut avtaxeringsnämnd. Föregen del vUl jag framhålla följande. Uttrycket taxering har gammal hävd ochhar kommit att beteckna skUda företeelser på skatterättens område.Någon närmare precisering av uttrycket före-konmier inte. En klar och entydigdefinition försvåras också därigenom att termen förekommer i olikasammansättningar, såsom inkomsttaxering, förmögenhetstaxering,fastighetstaxering, årlig taxering, taxeringsår etc. Ordet taxering användssåledes ofta mer som generell beteck- 1972: 49 69 ningpä den typ av arbete som taxeringsnämnderna utför än som beteckning förenstaka förvaltningsåtgärder. Detfinns emellertid skäl för en klar avgränsning för betydelsen av ordet taxering.Taxeringsnämndens beslut tas upp i taxeringslängd. När det gällerfastighetstaxering kallas längden fastighetslängd. För längden svarar numeraemellertid inte taxeringsnämnd utan, såvitt nu är i fråga, lokalskattemyndighet. Stomme till längden framställs på med hjälp av ADB-teknik.Längden kan härigenom på ett rationellt sätt förses med olika uppgifter, som ärtill nytta för taxeringen. Såvitt gäller fastighetstaxeringen kan här nämnasexempelvis arealuppgifter, som förs in i längden via uppgifter frånfastighetsregistermyndigheterna. Fråga har uppstått humvida sådanarealuppgift över huvud taget omfattas av taxeringen. Frågans besvarande bliravgörande i princip, bl. a. för rätten att föra talan. 1972: 15 med förslag till lag om ändring i uppbördsförord-ningen (1953:272), m. m. har en liknande fråga behandlats såvitt avser inkomst- ochförmögenhetstaxeringen (s. 61). I propositionen har föreslagits en regel, somskall tas in i taxeringsförordningen (1956: 623) (TF), av innebörd att till denårliga taxeringen, vilken f. n. innefattar inkomst- och förmögenhetstaxeringensamt den särskilda fastighetstaxeringen, är att hänföra varje beslut som skallantecknas i taxerings-längd enligt vad därom föreskrivits. Den i nyssnämndaproposition föreslagna regeln avses således också komma att gälla den särskUda fastighetstaxeringen.En sådan regel blir som sagts av principiell betydelse för bedömande av fuUföljdsfrågan.En annan sak är att lokal skattemyndighet har möjlighet att under vissaförhållanden rätta felaktiga beslut, som antecknats i längden. I detta avseendefinns klara föreskrifter om hur talan skall föras. Meddet sagda har jag inte berört frågan huruvida talerätt skall fåförekomma när det gäller arealuppgift som sådan, dvs. om uppgiften är attuppfatta som beslut eller inte. Denna fråga har emellertid behandlats redan i prop.1969: 147 (s. 86). Arealuppgifter har ofta karaktär av beslutsskäl. Men iblandkan de ha självständig betydelse, som t. ex. för bedömande av frågan om rätttill s. k. arealbidrag. I nyssnämnda proposition framhölls att inverkan avlängdanteckning i andra avseenden av rättslig betydelse än på taxeringsvärdetbör beaktas för avgörande av spörsmålet om talerätt bör föreligga. Avgörandeti det särskilda fallet bör ligga hos besvärsinstansen. Vad jag nu anfört börgälla samtliga längdanteckningar varom tveksamhet kan föreligga om de är atthänföra till beslut eller inte. JagvUl tillägga att den regel, som föreslagits i prop. 1972: 15 och somföreslagits träda i kraft efter det den kommit ut från trycket iSvensk författningssamling, i själva verket innebär att prövning av fråga om skatteplikt alltid är en taxeringsätgärd. 1972: 49 70 emellertid formellt sett, på grund av 6 § 2 mom.kommunalskattelagen (1928: 370) (KL), inte vara fallet f. n. såvitt avser vissafastigheter som inte är skattepliktiga. Utredningen föreslår emellertid enändring av nyssnämnda föreskrift i syfte att undanröja detta formella hinder.Jag biträder detta förslag, liksom vad utredningen i övrigt föreslagit i terminologisktavseende såvitt avser uttrycket ny taxering. En annan terminologisk fråga gäller begreppet taxeringsenhet.F. n. avses med taxeringsenhet vad som skall särskilt för sig taxeras. Varjetaxeringsenhet skall åsättas särskilt taxeringsvärde. Fastighet som inte skall åsättastaxeringsvärde utgör således f. n. inte taxeringsenhet. Utredningen har somnyss berörts föreslagit att taxeringen skall omfatta även avgöranden i fråga omskatteplikt och således i vissa fall fastigheter som inte skall åsättastaxeringsvärde. Dessa fastigheter bör enligt utredningen också redovisas somtaxeringsenheter. Några egentliga invändningar mot utredningens förslag iförevarande avseende har inte gjorts under remissbehandlingen. Även jagbiträder det. Utredningen har föreslagit att begreppet löpande taxeringsperioddefinieras uttryckligen i KL. En taxeringsperiod anses nu i praxis sträcka sigfrån ingången av det taxeringsår, dä allmän fastighetstaxering sker, tillingången av det taxeringsår, då allmän fastighetstaxering sker nästa gång.Förslaget har vunnit gillande under remissbehandlingen, och jag ansluter migtill det. Redan i det föregående har jag på anförda skäl förklaratatt jag ansluter mig till utredningens linje i fråga om nytaxeringsgrunderinnebärande att de omständigheter som motiverar ny taxering bör specificeras iKL. I den fortsatta framställningen följer jag den disposition som använts vidden tidigare redovisningen av utredningens förslag och remissyttrandena. Ändring av taxeringsenhets omfattning F. n. åsatts nytt taxeringsvärde, om sådant förhållandeinträffat under löpande taxeringsperiod att taxeringsenhet bör delas upp iflera taxeringsenheter eller flera taxeringsenheter slås samman till en. Idetta fall tillämpas inte femtedelsregeln, dvs. den regel som innebär att nytttaxeringsvärde åsatts endast om förändringen i fråga om taxeringsenhetenföranleder en ändring av taxeringsvärdet med minst en femtedel. EnUgt utredningen bör man när det gäller nytaxeringsgrundenändring av taxeringsenhets omfattning skilja mellan två olika situationer,nämligen nybildning och ombildning av fastighet. avses ny taxering alltid böra komma till stånd avordningsskäl. I fråga om ombildning bör man enligt utredningen ytterligarebegränsa ny-taxeringsmöjligheterna utöver vad som. nu sker i praxis enbartringa arealökningar eller arealminskningar leder inte till omtaxering medhjälp av spärreglerna, dvs. den nyssnämnda femtedelsregeln och den avutredningen föreslagna tiotusenkronorsregeln, som innebär att förändringenskall leda till att taxeringsvärdet skall ändras med . Till ombildningsfallethänför utredningen också ombildning av taxeringsenhet på grund av exempelvisändringar i äganderättsavseende. Utredningen tar i sammanhanget också upp frågan om nytaxering av stamfastighet vid fastighetsbildning och anser att särskilda anvisningarhärom bör lämnas. Remissinstanserna är i stort sett positivt inställda tillutredningens förslag i förevarande hänseende. Några remissinstanser anser dockatt spärregler inte bör gälla i fråga om ny taxering av stamfastighet vidfastighetsbildning. Det är självfallet av betydelse, inte minst frånordningssynpunkt, att fastighetslängden varje är tar upp taxeringsenheterna medunderliggande fastighetsdata sä korrekta och aktuella som möjligt. Det ärdärför naturligt att ny taxering sker i fall där nya taxeringsenheter skall bildas, I ombildningsfallen kommer de korrigeringar avarealuppgifter, ägaruppgifter o. d. som sammanhänger med ombildningen attinflyta i fastighetslängden pä grundval av rapporteringen från olika myndigheter. Enligt vad jag framhållit i det föregående bör avgörandeni fråga om areal o. d. med undantag för ägaruppgift omfattas av taxeringen.Från ordningssynpunkt och med hänsyn till betydelsen härav i fullföljds-hänseendebör således ny taxering oberoende av spärregler ske även i ombildningsfallen.Med den nya terminologin behöver emellertid ny taxering inte innefatta ändringav taxeringsvärdet. Det förefaller mig lämpligt även om tvingande regler om detinte synes påkallade att inte göra ändring i taxeringsvärdet med mindrespärreglernas krav är uppfyllda. Fall kan dock tänkas där en sådan ändring ärmotiverad, t. ex. på en stamfastighet vid avstyckning av mer betydandearealer. kan meddela närmare anvisningar för de här aktuellasituationerna. TUl frågan om underrättelse till fastighetsägaren i nu avseddafall återkommer jag i det följande. Ändring av fastighets beskattningsnatur Ändring i beskattningsnaturen, dvs. frågan huruvida entaxeringsenhet skall taxeras som jordbruksfastighet eller som annan fastighet,föranleder enligt gällande regler omtaxering oberoende av värdeändringens 1972: 49 72 storlek.Utredningens förslag innebär ingen ändring i detta hänseende. Förslaget hartillstyrkts av remissinstanserna med undantag för lantmäteristyrelsen, somförordar spärregler även för detta fall. Beskattningsnaturenhar, som utredningen påpekat, betydelse även utanför skatterättens område. Detfinns således skäl att inte införa spärregler i detta fall. Jag biträderutredningens förslag. F.n. åsatts nytt taxeringsvärde, om en frän skatteplikt undantagen fastighetblivit skattepliktig under löpande taxeringsperiod. Femtedelsregeln tUlämpasinte i detta fall. Bortfaller skatteplikt har detta emellertid enligt gällanderegler inte ansetts kunna grunda omtaxering. talar materiella skäl för att skattepliktsfrågan prövas . Nytaxering skall således ske vid alla fall av ändringar i skattepliktsavseende.Spärregler bör inte förekomma. Har skatteplikt upphört, skall fastighetenomföras utan att nytt taxeringsvärde åsatts. Har fastigheten övergått till attbli sådan icke-skattepliktig fastighet som avses i 5 § 1 mom. c) eller 2 mom.KL (försvars- eller kommunikationsfastighet), bör enligt utredningentaxeringsvärdet avföras ur fastighetslängden. Förslaget i detta hänseende hargodtagits helt av remissinstanserna. Jag biträder det. Omfastighets värde under löpande taxeringsperiod minskas tUl följd av eldsvåda,vattenflöde e. d. eller genom nedrivning av byggnad eller skogsavverkning,skall f. n. nytt taxeringsvärde åsättas under förutsättning att värdenedgångenföranleder en minskning av taxeringsvärdet med minst en femtedel. Utredningenhar föreslagit att de nu gällande reglerna om ny taxering till följd avvärdeminskning bör gälla även i fortsättningen, med det tillägget att även tiotusenkronorsregelnavses skola tillämpas. En redaktionell ändring föreslås dock såtillvida, attalla fall av värdeändring av fysiska orsaker på byggnad, sålunda såväl ihöjande som sänkande riktning, behandlas tUlsammans som ett skäl till ny taxering.TUl frågan om verkningarna i taxeringshänseende av förändring på byggnaderåterkommer jag således i det följande. Här bör emellertid ytterligare nämnasatt enligt utredningen spärreglerna inte bör till-lämpas i det fall atttaxeringsenhet, som förut varit bebyggd, genom förändringen blivit obebyggd. Ifråga om skogsavverkning eller nedgång i skogsvärdet på grund av naturhändelsebör enligt utredningen vid tillämpning av spärreglerna hänsyn tas till denvärdeökning som taxeringsenheten undergått till följd av skogstillväxt. 1972: 49 73 börsåledes fordras att minskningen netto uppgått till minst en femtedel avtaxeringsvärdet, dock . Utredningensförslag i denna del har allmänt godtagits av remissinstanserna. Även jagbiträder det. Omunder löpande taxeringsperiod fortsatt bebyggelse skett på fastighet, som ejvarit färdigbyggd som nästföregående taxering avsett, skallenligt gällande bestämmelser nytt taxeringsvärde åsättas. Femtedelsregelntillämpas inte i detta fall. Utredningenhar föreslagit att de grunder som bör föranleda ny taxering och som hängersamman med förändringar på byggnadsbeståndet i fortsättningen bör sammanförastill en grund för ny taxering. Jag avser att behandla denna grund i detföljande. Spärreglerna föreslås bli tillämpliga i fråga om denna nya gmnd.Samtidigt föreslås att den nuvarande grunden fortsatt bebyggelse slopas. Remissinstansernasinställning är delad på denna punkt. Vissa har tillstyrkt förslaget och bedömtdet som rationellt. Andra har uttryckt farhågor för att ett genomförande avförslaget kan komma att medföra att fastighetsvärden ibland till avsevärda belopp blir obeskattade . Föregen del anser jag följande. Fortsatt bebyggelse är f. n. en rätt vanlig gmndför taxeringsåtgärd. Enligt statistiska uppgifter, som utredningen lämnat ibilaga till sitt betänkande, har drygt 10 o/o av samtliga omtaxeringarföranletts av fortsatt bebyggelse. Utredningen har motiverat sitt förslag pädenna punkt med strävandet att begränsa antalet omtaxeringar som avser endastmindre värderingar. Jag finner detta motiv bärande i princip. Förslaget innebäremellertid att investeringar tiU betydande belopp kan komma att undgå taxeringunder en följd av år. Femtedelsregeln, som avses få gälla i nu avsedda fall ochsom jag ämnar diskutera ytterligare i det följande från bl. a. lämplighetssynpunkt,är föranledd av främst värderingstekniska skäl; sålunda anses det behövligtmed en relativ säkerhetsmarginal, eftersom värderingar inte kan ske med störrenoggrannhet än intill 1015 o/o av det totala värdet. Värdeökningen på gmnd aven stor investering, som emellertid utgör endast en mindre del värdemässigtsett i förhållande till det totala värdet av taxeringsenheten, kan således ioch för sig inte bestämmas med högre grad av säkerhet än en motsvarande relativvärdeökning till följd av en blygsammare investering pä ett mindre värdefulltobjekt. Man kan ä andra sidan och detta tycks ha föresvävat deremissinstanser som ställt sig kritiska tUl utredningens förslag att avskaffa omtaxeringsgrundenfortsatt bebyggelse inte bortse frän det förhåUandet att investeringar somuppgår till betydande belopp alltid måste föra med sig noggrannare ekonomiskaöverväganden. Prop.1972: 49 74 kommer frågan om finansiering och värdering av säkerheterin i bilden. Det är då naturligt att investeringar av en viss storlek bör bliföremål för taxeringsnämndens uppmärksamhet. Utredningen har diskuterat en ikronor bestämd gräns utöver vilken ny taxering alltid måste ske men avvisattanken. Själv finner jag emellertid en regel om möjlighet till ny taxering ihär aktuella fall lämplig mot bakgrund av vad jag sagt. Regeln bör gällaendast vid värdeökningar på grund av investeringar. Beloppsgränsen bör avadministrativa skäl sättas rätt högt, lämpligen vid 1 milj. kr. Jag återkommeri det följande tUl tillämpningen av denna regel. Med det nu sagda anser jag migkunna biträda utredningens förslag att slopa den särskilda omtaxeringsgrundenfortsatt bebyggelse. Ny-, till- eller ombyggnad föranleder f. n. ny taxeringunder löpande taxeringsperiod, om villkoren för femtedelsregeln är uppfyllda.Värdeändringar som är hänförliga till underhållsåtgärder beaktas dock inte. Utredningens förslag innebär, som tidigare framhållits,att samtliga värdeändringar som beror på förändringar av byggnadsbeståndet påen taxeringsenhet förs samman till en grund för ny taxering. Spärreglerna, dvs.femtedelsregeln och tiotusenkronorsregeln, föreslås skola tUlämpas, medundantag dock såvitt gäller bebyggelse pä taxeringsenhet, som förut varitobebyggd. Undantaget korresponderar med det föreslagna undantaget fränspärreglerna såvitt avser fastighet som varit bebyggd men blivit obebyggd. Förundvikande av ny taxering vid helt obetydliga värdeändringar föreslås en anvisningav innehåll att taxeringsenhet skall anses obebyggd även om där finns en mindrebyggnad utan påtagligt värde. Utredningens förslag innebär vidare att inverkan påtaxeringsenhets värde av reparationer och underhållsåtgärder liksom hittillsinte skall medräknas vid uppskattningen av värdeändringens storlek. Dessutom bör enligt utredningen ny taxering inte ske avden anledningen att markvärdet höjts till följd av fysiska förändringar. Inteheller bör ny taxering äga rum, om annan anläggning än byggnad utförts ellerblivit föremål för åtgärder som ändrat taxeringsenhetens värde. Remissinstanserna har i stort sett godtagit utredningensförslag i förevarande avseende. Från några häll har påpekats att spärreglernabör till-lämpas även då det är fråga om ändrade bebyggelseförhållanden, dvs. dåobebyggd fastighet blivit bebyggd eller bebyggd fastighet obebyggd. Vidare hargjorts gällande att man principiellt sett inte bör bortse från värdeökning tillföljd av underhållsåtgärder. För egen del anser jag utredningens förslag vara välavvägt. Frågan huruvida markanläggningar och andra markvärdehöjande åtgärderbör få medföra ny taxering har dock enligt min mening fått en något förkategorisk behandling i betänkandet. Det bör således inte vara prind- Prop.1972: 49 75 piellt uteslutet att företa ny taxering när markvärdethöjts eller eventuellt sänkts av nu angiven anledning. Här kan f. ö. görasjämförelse med det fall att markvärdet sjunkit till följd av naturhändelse, ivilket fall ny taxering avses skola kunna ske. På grund av att svårbedömbaravärderingsfrågor kan uppstå synes det lämpligt att lämnaranvisningar om de fall där markarbeten och anläggningsarbeten bör medföra ny taxering.Givetvis bör spärreglerna tillämpas i detta fall. Underhållsåtgärder bör liksom nu inte beaktas vid densärskilda fastighetstaxeringen. Rapporteringen till taxeringsnämnderna är idetta hänseende inte tillfredsställande och det saknas enligt min meninganledning att bygga ut den administrativa apparaten för detta ändamål. Av ordningsskäl bör, som utredningen framhållit, nytaxering ske oberoende av spärregler vid ändrade bcbyggelseförhällanden. Med den ändring som jag förordat och under erinran omvad jag anfört i avsnittet om fortsatt bebyggelse beträffande en särskildbeloppsgräns för ny taxering i fall av stora investeringar biträder jagsåledes utredningens förslag även i denna del. Planändringar m. m. Värdeändringar som har sin grund i ändrade plan- ellerbyggnadsbestämmelser eller i andra beslut som förändrar möjligheten attförfoga över en taxeringsenhet utgör i och för sig f. n. inte omtaxeringsgrund. Utredningen har föreslagit att planändringar och andra beslutav beskaffenhet att påverka rätten att utnyttja en fastighet skall få grundany taxering. En förutsättning skall dock vara att planen eller beslutet riktarsig direkt mot den taxeringsenhet varom fråga är. Vidare avses femtedelsregelnoch tiotusenkronorsregeln skola tillämpas. Förslaget i denna del har bemötts övervägande positivtunder remissen. Kritiska röster saknas emellertid inte. Framför allt uttrycksfarhågor för att den nu föreslagna grunden för ny taxering kommer att medföraökat arbete för taxeringsorgan och lokala skattemyndigheter. Man har emellertidäven påpekat att ett genomförande av förslaget leder till ojämnheter itaxeringsresultatet därigenom att endast direkt berörda taxeringsenheter avseskomma i fråga för ny taxering. Vidare har förslaget diskuterats mot bakgrundenav den nya expropriationslagstiftningen, varvid bl. a. anförts att reglerna idenna lagstiftning medför att förslaget inte kommer att fylla så stor funktioni praktiken. För egen del anser jag följande. Den omständigheten attändrade planbestämmelser och andra beslut som rör rätten att förfoga över enfastighet f. n. inte utgör grund i och för sig för omtaxering måste betraktassom en allvarlig brist. Utredningens förslag i detta hänseende bör således iprincip hälsas med tillfredsställelse. Man måste ä andra sidan ha klart för sigatt ett tillgodoseende av behovet av bestämmelser pä denna punkt medförproblem. Värderingsfrågorna är i många fall komplicerade. 1972: 49 76 dårekan inte uteslutas att i vissa situationer en betydande tillströmning avärenden kan ske. I fråga om de fastigheter som endast indirekt berörs avplanändring eller annat beslut som här avses uppkommer frågan om rättvisa itaxeringen. Jag finner därför skäl att förorda vissa modifikationer iutredningens förslag i förevarande hänseende. Behovetav en omedelbar omtaxering alltså redan före nästa allmännafastighetstaxering synes i detta fall liksom i de flesta andra där inte ordningssynpunkterspelar in i första hand föreligga hos fastighetsägaren och kommunen. Intressetav taxeringsvärdet torde nämligen knyta sig främst tUl garantibeloppet. Ävenför statsverkets vidkommande spelar taxeringsvärdet en viss roll, men denfiskala betydelsen är i det nu aktuella hänseendet snarare av marginell naturoch torde inte kunna motivera de ökade kostnader som förslaget skulle medföraom det genomfördes i enlighet med utredningens intentioner. Frågan om nytaxering av skäl som diskuteras bör således bli beroende av yrkande därom frånantingen fastighetsägarens eller kommunens sida. Någon official-prövning skallsåledes inte behöva ske, utan parterna får presentera sina egna utredningarinför taxeringsnämnden, som givetvis bör kunna infordra ytterligare materialför komplettering. Yrkande om ny taxering på grund av den här aktuella grundenbör framställas under sådant taxeringsår då särskildfastighetstaxering äger rum. Framställning, som görs senare, bör inte tas upptill prövning det taxeringsåret. Under"remissbehandlingen har framhållits att utredningens förslag är oklart ivissa avseenden. a. anförs att svårigheter vid tillämpningen kan uppstå ifråga om innebörden av uttrycket fastställda plan- eller byggnadsbestämmelser.För att undanröja dessa svårigheter föreslår jag att ny taxering skall få skepå grund av sådan fastställelse som medför direkta rättsverkningar förfastigheterna, dvs. fastställelse av generalplan, stadsplan eller byggnadsplan. Generellainskränkningar i förfogande- eller utnyttjanderätten till fastigheter kanföreligga även i fråga om fastigheter, som ligger utanför planlagt område.Detta förhållande accentueras i än högre grad om det förslag, som framlagts iDs C 1972: 1, lagstiftning om fysisk riksplanering, genomförs. Lagstiftningensom sådan bör emellertid inte uppfattas som ändring av dispositionsrätten.Denna bör anses som svävande intill dess frågan avgjorts för taxeringsenheten ifråga genom konkret beslut i dispositionsfrågan. Medhänsyn tUl min redovisade uppfattning att nytaxeringsgrunden bör varafakultativ finns inget behov av att begränsa rätten till endast detaxeringsenheter som direkt omfattas av planbestämmelserna eller beslutet.Även indirekt berörda fastigheter bör således kunna komma i fråga för nytaxering. Det bör givetvis föreligga ett klart kon-staterbart samband mellanden fastställda planen och värdeändringen liksom,när det gäller beslut, mellan beslutet och den ändrade dispositionsrätten.Till belysning av det anförda såvitt rör beslut kan här nämnas s. k. leading cases,avgöranden i mål om exempelvis fastighetshyra, som blir vägledande förlikartade fastigheter utan att rättegång förts i fråga om dessa. Spärreglernabör givetvis gälla även i de nu aktuella fallen. Härigenom och på grund av debevissvårigheter som ofta kan föreligga torde mitt förslag inte komma attmedföra någon nämnvärd ökning i arbetsbelastningen för taxeringsorganen. Värdeändringav taxeringsenhet till följd av nedläggning av rörelse är f. n, inte gmnd för omtaxering. Utredningen har föreslagitatt värdeminskning på grund av stadigvarande rörelsenedläggning tas upp somgrund för ny taxering. Endast taxeringsenhet som direkt berörs av nedläggningenavses komma i fråga för ny taxering.