prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Denna strukturskillnad i utbud ochefterfrågan belyser den förvandling av näringslivets arbetskraftsefterfrågansom är på gång och den strukturförändring inom näringshvet som hitthls endastpåböqats. De sysselsättningsskapande åtgärderna får, framhåller ,mot denna bakgrund i hög grad inriktas på åtgärder av kvalitativ och ej enbartkvantitativ natur. Ett tekniskt och administrativt mera avancerat näringshvmåste utvecklas. I annat fah kommer en hittihs märkbar tendens till svårigheteratt inom länet behåUa kvalificerad arbetskraft och inflyttning av mindrekvalificerad sådan att fortsätta. förslag till handlingsprogram. En angelägen uppgift är att skapaarbetstihfällen för den aUtmer välutbildade arbetskraften. Förslaget tih ettstorstadsalternativ i länet tUlmäts därför stor betydelse. Förutom de direktalokaliseringar av statlig förvaltning, eftergymnasial utbildning etc. som dettabör föra med sig får det även tiU följd att länets attraktivitet ökar förstabsfunktioner inom näringslivet, såsom teknisk utveckhng, marknadsföring m.m. samt konsultverksamhet. Angelägenheten av att i störreutsträckning än hittihs ge kvinnorna ökade möjligheter att komma ut iförvärvslivet stryks under, och vidgade möjligheter tih barntillsyn bör därförtiUskapas. bedömer att de småorterna är mindre attraktiva för uidustriell verksamhet, utom för sådanverksamhet som kräver tUlgång till närbelägna råvaror. Det anses därför varamer rationellt och realistiskt att stärka befintligt näringsliv på större orterän att sträva efter att till mindre orter söka lokalisera industriföretag.Pendling thl större industriorter bör underlättas för att göra det möjligt förmänniskor att bo kvar i en hten ort. Med hänsyn till att länet i höggrad är småföretagsbetonat anser att vissa åtgärder bör företas iföretagareförenmgens, närmgsrådets och regi för att tUlgodose behovet av BUiang B Sammanfattning av länsprogram 1970 199 konsulttjänster inom områdena organisation, administrationoch marknadsföring. Företagareföreningenslåneverksamhet bör successivt byggas ut. Information om länetslokaliseringsförutsättningar bör förstärkas. Även kontakterna mellannäringslivet, kommunerna och regionala organ bör än mer förbättras. 1 konkreta lokaliseringsfrågorkommer att verka för att de lokaliseringspolitiska medlenutnyttjas. Lokaliseringsstöd bör därvid kunna utgå tih företag även iSkaraborgs län. Utbyggnaden av ochförstärknmgen av isbrytarbered-skapen i framhålls som angelägna.Utredningen om utbyggnad av bör påskyndas. Råvarutillgångarna i länet börundersökas och inventeringarna läggas till grund för ett industristimulerandehandlingsprogram. Ansträngningarna att lokalisera livsmedelsindustrier till devästra och sydvästra delarna av länet bör intensifieras. Åtgärder i syfte att stimulera tihförbättrad planering och markberedskap bör vidtagas. Den avlänsstyrelsen hedrivna fysisk-ekonomiska länsinventeringen riänar syftet attunderlätta kommunernas översiktliga planering. föreslår vidareatt möjligheterna till samverkan mellan industrier prövas. På sUct bör inomvarie kommun etableras industriella centra. Kommunikationernas betydelse förnäringslivets utveckhng framhåUes av . En länsflygplats bedömsvara avgörande för vissa verksamheters lokahsering, och därför förordas att enflygplats för reguljär linjetrafUc byggs ut i länet. Vidare slårlänsstyrelsen fast att E 3 i sin nuvarande huvudsakliga sträckning bör byggasut tUl allt högre standard. En utbyggnad av anses motiverad medhänsyn tiU satsningarna i och i Trestadsområdet. En väg mellanFalköping och anses nödvändig för att förbättra förbindelserna mellande östra delarna av länet och . Möjligheterna att utveckla turismenoch det röriliga fritidslivet bör tillvaratas bl. a. genom kommunalsamplanering. Främst gäller detta områdena kring , , Kinnekulleoch . förslag till handlingsprogram. föreslås somlokaliseruigsort för utflyttad central statlig förvaltning samt eftergymnasialutbUdning. Den industriella strukturen behöver differentieras och denindustriella miljön förbättras. bör få en bättredifferentiering genom lokalisering av mindre och medelstora industrier. Vidarebör delar av huvudkontorsfunktioner förläggas till de stora industrier somfinns på orten. roll som industricentrumi länet bör utvecklas. Särskilt bör funktioner utöver tUlverkningsleden iföretagen kunna förläggas till orten i högre grad än som är fallet. Prop.1972:111 BUaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. domineras av textil- ochkonfektionsindustrin. Särskilda lokaliseringspolitiska åtgärder måste därförvidtagas, som syftar till en differentiering av näringslivet och förbättrad expansioninom industrin. TiU bör verksamheter medanknytning till jordbruket även fortsättningsvis lokaliseras. har en hög andeljordbrukssysselsatta och en negativ befolkningsutveckling. Åtgärder måstedärför vidtas för att differentiera näringslivet och öka sysselsättningen inomden industriella sektorn. I vissa fall bör lokaliseringsstöd kunna utgå vidföretagsetablering. En översiktlig utvecklingsplanering bör komma till stånd iblocket. Kommunikationerna i blocket bör förbättras för att underlätta pendhngmellan industriorterna i blocket och öka möjligheterna tiU företagssamverkan.Vara äger förutsättningar att utvecklas som centrum för distributionsföretaginom . T i d a h o I m. Åtgärder i syfteatt tillföra staden mindre och medelstora företag som komplement till debefintliga större företagen samt ökade sysselsättningsmöjligheter för kvinnorbör vidtas. bör i samband med ny-eher omlokaliseringar av mUitär och civilmUitär verksamhet bh lokaliseringsortför sådan verksamhet. En industrieh utveckhng och differentiering avnäringslivet är önskvärd, varvid även sysselsättningsbehovet för kvinnligarbetskraft bör beaktas. möjligheter inom turistnäringen börtillvaratas och orten bör utvecklas tih en basort för denna näring i området. bör få olika former avserviceföretag för utvecklingsarbete inom möbeltillverkningen. Beträffande , ,, , och är beredd att stödja denpågående industriella utvecklingen eller lokala initiativ för att främja ensådan utveckling. Remissinstansernainstämmer i förslag. Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur. förslag till handlingsprogram. På grund av de korta avståndenmellan tätorterna i länet anser att några särskUda åtgärder mtebehövs för att övergångsvis skapa arbetstiUfäUen i glesbygdsområdena. Genomförbättrade kommunikationer bör glesbygdsbefoUcningen ges möjligheter attarbeta i tätorterna. Möjhgheter bör prövas att bereda äldre personersysselsättning vid exempelvis anläggningar för fritidsändamål. Landstingetframhåller att det kommer att ta stäUning till ett förslag omdimensionering av de skyddade verkstäderna i länet. BUiangB Sammanfattning av länsprogram 1970 201 Åtgärder för att trygga serviceförsöriningen. förslag till handlingsprogram. Enligt utredningar somlänsstyrelsen har företagit kan i stort sett hela länets befolkning nå en ortmed minst 1 000 invånare på mindre än 20 mmuter med personbil. Om ettändamålsenligt kollektivtrafUcsystem utformas gäller restidsavståndet även dendel av befolkningen som är beroende av sådana trafikmedel. anseratt strävan bör vara att behålla den service som fanns ikommunernas centralorter före kommunblockssammanläggningarna. Länsstyrelsenföreslår att åtgärder vidtas för att få till stånd ett integrerattransportsystem för den kollektiva persontrafiken i länet. Det lokala vägnätet bör förbättrasmed ledning av de planer för kollektivtrafiken som utarbetas. I remissyttrandenaframhålls ytterligare behovet av goda kommunikationer och förbättringar avvägnätet. 1 några kommuner har trafUcförsöriningsplaner upprättats. 16.5 Investeringarnas regionala fördelning Redovisningen av kommunernas/kommunblockensinvesteringsbehov bygger i huvudsak på KELP 70 medanprioriteringarna har baserats på uppgifterna i KELP 69 avseende perioden1970-1975. Enligt ger KELP 70 en mer realistisk bild avkommunernas investeringsbehov än KELP 69. Detta beror bl. a. på attplaneringsperioden är kortare i KELP 70. EmeUertid kvarstår enligtlänsstyrelsen alltjämt vissa brister i materialet. Sålunda avtar t. ex.investeringsbehoven mot planeringsperiodens slut. betonar attjämförelser mellan KELP 69 och KELP 70 i vissa fall inte kan göras på gmnd avbl. a. kommunsammanläggningen. I tabell B. 16:1 redovisasbostadsbyggnadsbehovet enligt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen samtlandstingets och primärkommunernas investeringsbehov. I redovisningen ingårinte samtiiga investeringsslag. Exempelvis innefattas inte exploateringsinvesteringari anslutning till bostadsbyggandet i redovisningen. Vidare ingår endast sådanaprojekt som har kostnadsberäknats tih . Totalt för länet uppgår detprimärkommunala investeringsbehovet med dessa begränsningar till ca 583 milj.kr. Bostadsbyggnadsbehovet i de kommuner som upprättar kommunalabostadsbyggnadsprogram anges till 15 677 lägenheter. Enligt länsbostadsnämndensbedömning uppgår bostadsbyggnads behovet i hela länet till 13 710 lägenheter. Mer än hälften eller av deprimärkommunala investeringsbehoven faller på huvudtitlarna 3 (byggnads- ochplanväsen, gatu- och parkförvaltning, sport och friluftsliv) och 5 (Industriellverksamhet). Kommunerna/kommunblocken uppvisar sinsemellan varierande in- Prop.1972:111 BUaga 1 Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Exempelvis faller av Falköpingskommunblocks investeringsbehov på huvudtitel 5 (industrieh verksamhet) och 3 %på huvudtitel 6' (undervisning och annan kulturell verksamhet) medan motsvarandeandelar för kommun är resp, . Av investeringar planeras äga rum i kommun. Som har nämnts hgger KELP 69 till grund förprioriteringarna. har inte prioriterat investeringsbehovet i KELP70 dels för att en omprioritering av tidsskäl inte har ansetts möjlig, delsdärför att prioriteringen i så fall inte hade kunnat remissbehandlas avkommunerna. anser det docksannohkt att en prioritering på grundval av KELP 70 inte skuUe medföra någraväsentligare förändringar av den erhållna fördelningsbilden. Länsorganen har ide sektoriella prioriteringarna följt regeln att till prioritetsgmpperna I, 11och III hänföra resp. 60, 20 och av investeringarna, utom förbostadssektorn där investeringsramen för har varit utgångspunkt förprioritetsgrupp 1. Den sektoriella prioriteringen harlegat till grund för den regionalpolitiska prioriteringen. hardärvid endast gjort mindre omprioriteringar. Vid prioriteringen har beaktatsmålsättningen i länsplanering 1967 samt den gjorda ortsklassificeringen. påpekar att fleraproblem har uppstått vid prioriteringen när det har gällt att bl. a. undersökaom den sektoriella samordningen har varit tillfredsställande. Vidare betonarlänsstyrelsen att den genomförda planeringen utgör försöksverksamhet och bl.a. bör ligga till gmnd för rikthnjerna för nästa planeringsomgång. För attinvesteringsplanerna skall kunna utgöra ett beslutsunderlag för eventueUramfördelning mellan kommunerna/kommunblocken bör planerna enligt länsstyrelsenkompletteras med en totalekonomisk undersökning av investeringarnas konsekvenserpå den kommunala ekonomin. Utfallet av länsstyrelsensprioritering illustreras av chkeldiagrammen i figurerna B.16:1 och B.16:2.Cirklarnas ytor är proportioneUa mot de redovisade bostadsbyggnads- resp.investeringsbehoven. Exkl. investeringar planerade av . BUiang B Sammanfattning av länsprogram 1970 UO o I UO O Tt UO rs 00 uouoOOP-OsOOr-OOsOOOOO r-oo*ouososoosoosoorsoo(NOs i-HOOpvisoosrooOoOuvOTtTfuoTt (S ro OPOOfSOOsruoprorosoO 00'OOsoop-Tj-OOrosOsOOO rouot('tTtPOPojOP-rsOoofOp-ooooOOTt''sorSTfrououofN Hoo I \ { I i OroinOininOcos(NininoooOTt-oTllnlroolt--soo rrsj-H tsoiooinrofNin rorst I ointooinoooooinino »nlnolnlnsoOlnOroO(NO ccorstrrNin-HforofNsooo-OHfS- in rosoHH CO TT (N -< rt -H rt Tt rs) I I I I . otä -* ' .a c; c e E g E OOOinOOininOininsorO(NO o-orosinsososooor-oosoroin OrooinOOOtNoom-itoo sor-soinininCTsO-HO-TtOCTsr-HOooroincotroasooO(Nvo ro Tt rN rt ro CTs os H ro r I I 9 I I O O 1 O O O o o o O ro in " , .3 o. u I :0 o JS fc- TO .s -o j; "rt rt . "H .rtrt rt :0 "* 3 rt :0 a 00 i2-g :S S O = rt . Ort" J3 00 5 =c" c ö S -2 tj£) :rt Cd O) S s u -I -« ort o " £: .2 . (U "rt o rt "O 'ö i; D c/2 a (*-i 4) "O »J- (U rt >s rt i2° o i" Ji - 1972:111 BUaga1 Reg.-pol. handlingsprogram m.m. 16:1 Regionaipolitisk prioritering av primärkommunernas bostadsbyggnadsbehov för perloden , antallägenheter BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 Figur B.16:2 Regionaipolitisk prioritering avprimärkommunernas investeringsbehov för , . Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. 17.1 Synpunkter på uppläggningen avplaneringsverksamheten anser uppdraget attutarbeta regionalpolitiska handlingsprogram vara en angelägen uppgift ochframhåller det värdefuUa i att såväl som kommunerna genomlänsprogrammet får ett utförligt material som underlag för sitt arbete. Det hardock inte varit möjligt att i denna första planeringsomgång åstadkomma ettdetaljerat handlingsprogram som planmässigt anger ett önskat regionaltutvecklingsförlopp. Probleminventeringen och förslagen tihsysselsättningsskapande och socialpolitiska åtgärder samt även kartläggningenav de offenthga investeringarnas regionala fördelning är emellertid ettavpassat underlag för regionalpolitiska ställningstaganden. Den nuvarande planeringsmodellenbör enligt mening kunna utvecklas så att den bättre integrerarverksamhets-, resurs- och miljöplaneringen. Särskilt den ringa anknytningentill den fysiska planeringen är en brist. stryker starkt underbehovet av forskning för att förbättra och utveckla planeringssystem ochplaneringsmetodik. Sammanfattningsvis anserlänsstyrelsen att länsprogram 1970 utgör en värdefull och riktig utveckling avlänsplaneringen och att det inom ramen för programarbetet har varit möjligt atti samarbete mellan kommuner och länsmyndigheter få fram och bearbeta ett mycketomfattande material till en samlad bhd av de speciella problem som råder iolika delar av länet och även presentera förslag till åtgärder för en merabalanserad utveckling. 17.2 Utgångspunkter för programformuleringen I länsplanering 1967 deladelänsstyrelsen in länets kommunblock i tre grupper - naturiigaväxtcentra (, , , , ) - bruksorter(, , , och ) - block därfolkminskningen går så hastigt att den inte kan accepteras ur välfärdssynpunkt(Åriäng, , , , och Kyrk-heden). Enligt prognos 2 i länsplanering1967 skulle folkmängden minska från 287 000 personer till 285 600 år1980. 1 målsättningen höjdes befolkningsramvärdena för för blocken iden härovan sist nämnda gmppen med sammanlagt 4 100 personer. För Arvika- ochSäffleblocken höjdes ramvärdena med vardera 1 000 personer och förFUipstadsblocket med 500. Sammanlagt angavs befolkningstalet imålsättningen till 292 200 personer. Den hittillsvarande utvecklingen visar attKarlstadsregionen har uppen- Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 207 bara svårigheter att hålla den optimistiska takten iexpansionen enligt prognos 2. (, ,) har också haft en ogynnsammare utveckling än vad målsättningen gavuttryck åt, medan i västra (, , Åriäng, )befolkningsminskningen har varit lägre än den årliga förändringen somförutsågs i målsättningen i länsplanering 1967. För norra takten i befolkningsutvecklingen relativt väl med den imålsättningen avgivna. Avvikelserna mellan prognos och faktisk utveckling harinte föranlett någon revidering av prognoserna, men förändringarna harobserverats och så långt möjligt beaktats i länsprogrammets olika delar. Som planeringsnivå harlänsstyrelsen därför utgått från den målsättning som formulerades ilänsplanering 1967. 1 följande sammanställning visasdels den faktiska folkmängden , dels folkmängden enligtprognos 2 samt av antagen planeringsnivå för . Flertalet kommunerkonstaterar att den faktiska folkmängdsutvecklingen något avviker från denprognoserade, men skillnaden bedöms vara så liten att den inte ger anledningtiU krav på omedelbar justering av prognoserna. , , ochTorsby kommuner kräver en höjning av planeringsnivån för deras del. Andra utgångspunkter för programformuleringen Utöver prognoser och målsättningar,som är den första utgångspunkten för länsprogrammet, anger länsstyrelsenytterligare tre utgångspunkter. prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Den andra utgångspunkten är attsysselsättningen, utöver det kvantitativa behovet som anges av prognoserna,även har en mycket väsentlig kvalitativ sida. Det är i och för sig intetUlräckligt att skapa ett visst antal arbetstillfällen, utan dessa måste ha ensammansättning som är anpassad tih de olika grupperna i arbetskraften t. ex.deras ålder och utbildning. Därför behövs en utjämning avyrkesverksamhetsgraderna och en ökad differentiering av näringslivet i länetoch dess olika delar. Den tredje utgångspunkten är attmöjligheterna att skapa allsidigt sammansatta arbetsmarknader är begränsade.Det innebär att kraven på valfrihet i yrkesvalet måste tUlgodoses inom ramenför större gemensamma arbetsmarknadsområden med goda pendlingsmöjligheter. Den fjärde utgångspunkten är kravenpå servicestmkturens utformning och uppbyggnad. För länets del innebär dettaett understrykande av behovet av en viss koncentration av servicen på olikanivåer till välutmstade serviceorter för länsservice, regional service ochlokal service. Behovet av en ortsklassificeringsom underlag för regionalpolitiska beslut har, framhåller , iväsentliga delar helt verifierats vid remissbehandhngen av det preliminäraförslaget. anser dock att det f. n. finns väsentliga brister iteorin för en ortsklassificering och i möjligheterna att finna tUlräckhgt medrelevanta underlagsdata. Vid klassificeringen harlänsstyrelsen utgått från den gruppering och prioritering som gjordes vidarbetet med länsplanering 1967. Vidare Utgångspunkter för klassificeringen harvarit att möjligheterna att skapa allsidigt sammansatta arbetsmarknadsområdenmed goda pendlingsmöjligheter samt behovet av en viss koncentration avservicen på olika nivåer till välutrustade serviceorter för länsservice,regional service och lokal service. Den av föreslagna ortsklassificeringeninnebär följande. (Karistad, , , och Gmms) Regionala tillväxtcentra (med ), , (med ), , (med och Kyrkheden) Serviceorter , , , Inom länet uppfyller endastKarlstadsregionen de krav som ställs på ett storstadsalternativ. Regionen utgören funktionell enhet med en gemensam arbetsmarknad. Området med omkringI 10 000 mvånare har en spontan växtkraft. 1 uppfylls kraven på ettbrett samhälleligt och kommersiellt serviceutbud, bra kommunikationer och enväldifferentierad arbetsmarknad - alltsammans enhgt av väsentlig betydelse för Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 209 regionens förmåga att dra till sig verksamheter somtraditionellt hör hemma i storstadsområdena. Kommunerna har gemensamt inventeratlysiska ocn ekonomiska förutsättningar för att åstadkomma en effektivtfungerande region för 135 000 invånare och 180 2000. Beträffande de regionalatillväxtcentra framhåller att i första hand medStorfors, med samt kommer i fråga för denna ortskategori.Vidare klassificeras även samt med och Kyrkheden somregionala tUlväxtcentra i östra respektive norra delen av länet. ansesmed hänsyn till sin befolkningsstorlek och industrisysselsättning vara dendominerande orten i norra splittrade tätortsstruktur. 1 fråga omserviceorterna betonar att intar en särställning och attbeteckningen servicebasort riktigare beskriver speciella stähning. 1 inget fall har remissinstanserna väntsig mot att en ortsklassificering har utförts. Flera remissinstanser understrykerbehovet av en ortsindelning. uttalar emellertid en viss skepsistill uttrycket klassificering, vUket anses innebära en värdering som längre nedpå skalan ger uttryck för sämre kvalitet och status. kommunblockredovisar liknande invändningar mot det i det preliminära förslaget användabegreppet stödjepunkt, som har en stark negativ klang och därför kan ha enogynnsam effekt. anser vidare att det saknas klara kriterier förhur orterna skall klassificeras med påföljd att länsstyrelsemas bedömningarblir avgörande. Bland remissvaren råder fullständig enighet om att Karlstadsregionenbör utpekas som storstadsalternativ. Likaså stöds förslaget om regionalatiUväxtcentra helt av remissinstanserna. Beträffande klassificeringen avHagfors som regionalt thlväxtcentrum framhåher samarbetsnämnden i Hagforskommunblock samt () att det inte får råda någon tvekan ommålsättningen för . Samhället måste enligt UHB med kraft engagera sig iatt förbättra strukturen i och UHB säger sig vara berett att medverkahärtUl. kommun framhåller liksom Åmåls kommun, i ett likalydandeyttrande, den ömsesidiga samhörigheten mehan Ämål och och hävdar attregionen bör kunna utvecklas och accepteras som ett tvåkärnigtcentmm även om länsgränsen bibehålls tUls vidare. Beträffande klassificeringenav serviceorterna har invändningar redovisats från orterna i norra delen avlänet. Argumenteringen går härvid ut på att de i stället bör klassificeras somregionala tillväxtcentra. kommun vänder sig med skärpa motklassificeringen eftersom den inte anses rättvis. , och börklassificeras som likvärdiga. Även anser att bör vararegionalt tihväxtmm. De starkaste invändningarna mot klassificeringen framförsav som hävdar att både och bör betecknas somregionala tUlväxtcentra om hänsyn skall tas tUl det befintliga serviceutbudet.1 annat fall bör båda orterna klassificeras som serviceorter. Nr 111 Bilaga 1. Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. och framhåher att centralorterna haren begränsad andel av folkmängden i området och att den industriella basen ärsvag. intar dock en särställning genom sin allsidiga service. Nylokaliseringarär nödvändiga om dessa serviceorter inom överskådlig tid skall kunna blisjälvgenererande och orterna bli klassificerade som regionalatillväxtcentra. Av länsprogrammet framgår att år1965 sysselsattes inom industrin i länet 43 400 personer, inom servicenäringama45 700 och inom jord- och skogsbmk ca 20 000 personer. Inom industrin ärverkstadsindustrin den största branschen, men de näst största industrigrenarna,skogsindustri samt järn- och stålverk, är avsevärt starkare representerade ilänets industri än genomsnittligt för riket. Eldigt prognos 2 i länsplanering1967 beräknas antalet sysselsatta inom jord- och skogsbmk komma att minska medca 16 000 fram tUl . För servicenäringarna förutses en fortsattexpansion och även för industrin antas en viss ökning. Totalt beräknas dockantalet sysselsatta mehan komma att minska med 8 000personer. För att realisera den målsättning som angavs i länsplaneringen krävsytterligare 3 000 arbetstillfähen utöver vad prognosen anger. Möjligheterna att regionaltåstadkomma en lämplig sysselsättnings-struktur kommer mer än tidigare attpåverka flyttningsrörelser och befolkningsutveckling. Den interregionala utjämningenav välfärden fömtsätter bl. a. en utjämning av yrkesverksamhetsgraderna. berör problemen medde ensidiga bmksorterna (, , , , /Dejeoch Gmms) vilka domineras av ett enda företag. Om en väsentlig differentieringoch framförallt ökad kvinnlig sysselsättning inte kan uppnås finns enligtlänsstyrelsens mening anledning betvivla att varaktig balans kan åstadkommas påarbetsmarknaden i dessa orter. En del större företag har som mål att på bred frontsöka göra en kvinnlig inbrytning på traditioneht manliga områden vid de olikabruken. 1 vissa fah kan ökad pendhng bidra till att lösadifferentieringsproblemen, men även lokaliseringsåtgärder måste sättas in. Sysselsättningen har också enkvalitativ dimension. Balans på arbetsmarknaden och i flyttningsrörelsernaförutsätter att de nya arbetstUl-fähena har en sammansättning som svarar motarbetskraftens utbildning och preferenser och som tillgodoser deregionalpolitiska kraven på utjämning i inkomstnivåer och inkomstutveckling. 1 länsprogrammet återges etträkneexempel som visar en arbetskrafts balans med fördelning på utbildnmgskategorier. Beräkningarna avser åldrarna . skulle länet få ett Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 211