prop · FV0349 · 1972-12-31 00:00:00 — Med nuvarande bestämmelser har detta kunnat beaktasendast vid de allmänna fastighetstaxeringarna, när taxeringsnämnderna hafttillgång till den sakkunskap som finns hos fastighetstaxeringsombuden.Motsvarande bistånd från sakkunniga som i stor utsträckning lämnas vid allmänfastighetstaxering föreligger inte vid de särskilda fastighetstaxeringarna.Enligt mening får det därför anses ändamålsenligt att särskildasakkunniga ställs till taxeringsnämndernas förfogande även vid särskildfastighetstaxering. i godtar utredningens förslagatt ändringar i plan- och byggnadsbestämmelser m. m. som direkt påverkar entaxeringsenhet bör få utgöra omtaxeringsgrund inom föreslagna värdegränserunder löpande taxeringsperiod. Likaså anser att om-taxeringsgmndernabör baseras på fastställda plan- eller byggnadsbestämmelser. Länsstyrelsenfinner dock taxeringsnämndernas möjligheter 1972: 49 42 att i större omfattning verkställa omtaxeringar på grundav dessa förändringar vara starkt begränsade. a. den grupp avvärdeförändringar, som avses skola beaktas av taxeringsnämnderna, såsom utslagi hyresmål, beslut enhgt naturvårdslagen, betalda anslutningsavgifter etc. kani praktiken inte iakttas utan ett omfattande och i flera avseenden betunganderapportsystem. För taxeringsnämnderna kvarstår svårigheterna att ur materialetgöra de värdeavgörande bedömanden, som kan föranleda en eventuell omtaxering.Under alla förhållanden anser att 139 § TF bör kompletteras mednoggranna bestämmelser för byggnadsnämndernas rapporteringsskyldighet tilllokala skattemyndigheterna i de avseenden som här har berörts. Några remissinstanser fäster särskild uppmärksamhet vidfrågan om hur anslutningsavgifter till allmän vatten- och avloppsanläggningsamt gatukostnadsbidrag bör beaktas vid den särskilda fastighetstaxeringen. i anser att förslaget i dettahänseende innebär en anpassning till moderna förhållanden. tUlstyrkerockså detsamma men vill erinra om att det kan leda till ej önskvärdaojämnheter vid taxeringen. Detta sammanhänger med femtedels- och tiotusenkronorsspärrarna.Ansluts exempelvis samtliga fastigheter i ett område till kommunalaanläggningar, kan spärrarna medföra att endast vissa villafastigheter blir omtaxerade.Även i framför liknande synpunkter.Sveriges fastighetsägareförbund anser att utredningen inte lämnat närmaremotivering till att vatten- och avloppsavgifter samt gatukostnadsbidrag börutgöra omtaxeringsgrund. Enligt förbundets bedömande är det mera sällsynt, attvärdet av en taxeringsenhet höjs med en femtedel och . vidanslutning till en allmän vatten- och avloppsanläggning. Liknande synpunkterkan enligt förbundet anföras i fråga om gatukostnadsbidrag. Några remissinstanser är kritiska eller vill avstyrkaförslaget att planbestämmelser och liknande omständigheter skall föranleda omtaxering. anser att det äroklart vad som avses med begreppet planbestämmelser. Det kan enligt formuleringengälla både generalplan och stadsplan. 1 fråga om generalplan är också oklart,om densamma för att i ifrågavarande sammanhang beaktas skall vara fastställdav Kungl. Oavsett fastställelse kan markvärdena komma att påverkas.Ordalagen "plan- eller byggnadsbestämmelser" tyder på attutredningen räknar med två skilda begrepp. Emellertid torde numera oftasärskilda byggnadsbestämmelser inte fastställas utan ingå i och fastställassamtidigt med stadsplanerna. De här diskuterade bestämmelserna kräver enligt förbundetsmening precisering för en korrekt tillämpning. Oavsett hur härmed förfarsställer sig förbundet högst tveksamt till genomförande av förslagen i vad detgäller plan- eller byggnadsbestämmelser. Bortsett från det merarbete, som ett 1972: 49 43 genomförande skulle medföra för berörda myndigheter ochtaxerings-. organen, skulle risk uppkomma för ojämnheter i taxeringen. Svårigheterskulle uppstå att inom den begränsade taxeringsperioden hinna med omtaxering avalla fastigheter som påverkas av bestämmelserna. Föreningen anser att storasvårigheter skulle uppkomma i det praktiska taxeringsarbetet om förslagetgenomförs. Nya eller omarbetade general- eller stadsplaner berör ofta så mångafastigheter att taxeringsnämnderna på grund av tidsnöd ej kommer att hamöjlighet att sakhgt pröva, huruvida omtaxering skall ske eller inte av berördafastigheter. Även för lokal skattemyndighets del skulle ett genomförande avförslaget medföra en ej oväsentlig arbetsökning. Föreningen anser att detmåste anses fullt tillfredsställande att ifrågavarande förhållanden beaktas vidden allmänna fastighetstaxeringen. Föreningen vill bestämt avstyrkautredningens förslag i denna del. Lantbrukets skattedelegation anför bl. a. att även om åsättandetav exploateringsvärde vid allmänna fastighetstaxering synes ha skettmindre nyckfullt än åsättandet av tomt- och exploateringsvärde vid tidigareallmänna fastighetstaxeringar, påtagliga ojämnheter ändock synes föreligga.Den allmänna fastighetstaxeringen omhänderhas av fristående taxeringsnämnder,vilka väl förberetts för sitt arbete. Den särskilda fastighetstaxeringenombesörjs ofta av de lokala taxeringsnämnderna, vilkas verksamhet i allt väsentiigtär inriktad på inkomsttaxering. Delegationen har den bestämda uppfattningen attett successivt beaktande av inträffade planändringar m. m. skulle ytterligareaccentuera ojämnheterna i åsättandet av särskilt exploateringsvärde. Beaktandetav dylika ändringar måste tUl övervägande del bli beroende av taxeringsnämndernasegna initiativ. Underlåtenheter härvidlag torde bli ytterligt vanliga, vilketinte är tilltalande med tanke på TF:s generella krav på likformighet och rättvisai taxeringen. Man kan i detta sammanhang inte bortse från att markägarna endastmotvilligt accepterar taxering av förväntningsvärden, eftersom sådana värdeninte representerar något egentligt bruksvärde. Den omständigheten, att hänsyntill den inkomstskatteskuld, som i de flesta fall utlöses om den berördafastighetsdelen avyttras, inte tas vare sig vid den årligaförmögenhetstaxeringen eller vid arvs- och gåvobeskattningen, gör intemarkägarnas irritation mindre. Kapitalskatteberedningen har i sitt slutbetänkandevalt att bortse från detta uppenbara rättvisekrav. Man kan därför befara attden nya omtaxeringsgrunden skulle komma att medföra ett ökat antal taxeringsprocesser.Vidare framhålls att de beslutade ändringarna i expro-priationslagstiftningenär ett motiv för försiktighet i det hänseende som är aktuellt samt att åsättandetav exploateringsvärde enligt delegationens uppfattning är en så känslig och grannlagauppgift, att den bör anförtros endast åt de allmänna fastighetstaxeringsnämnderna. Tekniska högskolan i avstyrker förslaget ochanser att Prop.1972: 49 44 varken behov eller konsekvenser av dess införande belystsav utredningen. Det förefaller dock sannohkt att antalet omtaxeringsfall kommeratt öka högst betydligt. Klart är vidare dels att värderingsfrågorna i dessasammanhang är särskUt komplicerade, osäkra och kontroversiella, dels att detföreslagna rapport- och kontrollförfarandet innebär ett omfattande administrativtarbete. I detta sammanhang har tagits upp frågan om inverkan avplanbeslut m. m. på värdet av sådana taxeringsenheter, som berörs endastindirekt. Tekniska högskolan i anför att den omtaxeringsgrundsom nu är i fråga avses komma att tillämpas endast i de fall där beslutetriktar sig direkt mot taxeringsenheten. Hänsyn skulle med andra ord inte tastill de väl så betydande värdeförändringarna som kan uppstå vid beslut somindirekt riktar sig mot fastigheten. Skillnaden mellan direkt och indirektbeslut är vidare i många fall endast formell. Ett aktuellt exempel kan belysadetta: Oklarhet föreligger beträffande bruksvärdehyror för en stor gruppfastigheter i en ort. I syfte alt få prejudicerande beslut låter parterna förafrågan inför domstol beträffande en av fastigheterna. Domstolens beslut riktarsig formellt mot endast en fastighet. Det är dock uppenbart att beslutet fåromedelbar inverkan på hyrorna för ett stort antal fastigheter och därmed påderas värden. Det är knappast rimligt att rätten/skyldigheten till omtaxering idetta och liknande fall bestäms enligt sådana slumpmässigt verkanderegler. Frågan om den nya expropriationslagstiftningens inverkanpå den föreslagna omtaxeringsgrunden har tagits upp av flera remissinstanser,bl. a. statens planverk, , hantverks- ochindustriorganisation. hantverks- och industriorganisation anför bl. a.att den nya expropriationslagstiftningen innebär att hänsyn vid expropriationser-sättningensbestämmande i princip inte skall tas till värdestegring, som är hänförlig tillsamhällets åtgärder. Detta innebär i grunden förändrade förutsättningar för värdeutvecklingenpå all mark som kan förväntas bli aktuell för tätbebyggelse. Konstruktioneninnebär vidare en uppmuntran till kommunerna att inge expropriationsansökaneller på annat sätt förvärva marken innan plan- eller byggnadsbestämmelserfastställts. Dessutom innebär lagstiftningen att ersättning inte utgår pågrund av sådana fastställelser varom nu är fråga och som sker efter dentidpunkt då expropriationsansökan ingetts. Organisationen finner det därförtveksamt, om omtaxeringsgrunden "fastställda plan- och byggnadsbestämmelser"kommer att fylla någon praktisk funktion, om inte det förhållandet att expropriationsansökaningetts får utgöra en självständig om- 1972: 49 45 Liknande synpunkter anförs av . anför beträffande den nya expropriationslagstiftningen bl. a.att det är tveksamt om över huvud taget riktiga värden kan åsättas mark, somkan bli föremål för ett expropriationsförfa-rande. I vart fall synes detomöjligt i fortsättningen att ta hänsyn till sådana förväntningsvärden som manhittills beaktat med hänsyn till att marken kan bli använd för tätbebyggelse.Om inte vilket förbundet i första hand yrkar i skatteförfattningarnauttryckligen stadgas att hänsyn inte får tas till värdestegring av nu angivenart i vidare mån än den kan tänkas bh ersatt vid det framtida expropriationsförfarandet,måste möjligheter införas till jämkning . Förbundet anförvidare att nedsättning av taxeringsvärdet bör kunna ske, om under löpandetaxeringsperiod genom åtgärder från det allmännas sida t. ex. ändring avbeskattningsreglerna eller av expropriationsreglerna förutsättningarna förprisbildningen på ifrågavarande fastigheter ändrats. hantverks- ochindustriorganisation har framfört synpunkter som liknar . Organisationen anför bl. a. att det är önskvärt, attfastigheternas taxeringsvärde så långt som möjligt bringas att följa deförändringar av fastighetsvärdena som är beroende av åtgärder från samhälletssida. Regler för beskattning såväl avseende själva fastigheten som rörelseoch fysisk person samt expropria-tionsbestämmelserna får i allmänhet, sägsdet, avgörande betydelse för fastighetens marknadsvärde och påverkar bl. a.kreditvärdigheten, särskUt för rörelseidkare. Vidare anför organisationen att,sedan utredningen presenterat sitt betänkande, förslag till fysiskriksplanering har framlagts. Förslaget medför, om det antas av , attstora delar av bl. a. landets ostkust beläggs med byggnadsförbud. Detta kommeratt medföra kraftiga sänkningar av värdet på obebyggd mark och motsvarandestegring för bebyggd mark och därå uppförda byggnader. Organisationen anserdet därför motiverat att samhällsåtgärder av sådant slag att de påverkarfastigheternas värde borde få utgöra självständig gmnd för omtaxering. Ny taxering till följd av rörelsenedläggning Det övervägande antalet remissinstanser har anslutit sigtill förslaget att rörelsenedläggning skall kunna utgöra omtaxeringsgrund.Bland de remissinstanser som förordar denna omtaxeringsgrund är ,, länsstyrelserna i , , ochVästernorrlands län, , hantverks- ochindustriorganisation. och ve-riges jordägareförbund.Åtskilliga remissinstanser anser emellertid att samma spärregel en femtedelav taxeringsvärdet, dock . bör gälla för omtaxeringsgrunden"rörelsenedläggning" som för 1972: 49 46 övriga omtaxeringsgrunder, som avser värdeändringar, istället för som föreslagits hälften av taxeringsvärdet. anser att det med hänsyn till taxeringsvärdets inverkan påstorleken av kapitalskatterna är ytterst angeläget att fastigheter ej bhr åsattahögre värden än vad som kan anses svara mot verkliga förhållanden. Omexempelvis en familjeföretagare nedlägger sin rörelse helt eller delvis ellertvingas till en alternativ användning av fastigheten och det då är uppenbartatt detta innebär en åtminstone till 20 "/o uppgående värdeminskning, kanen nedsättning av värdet för honom ha stor betydelse. hantverks- ochindustriorganisation anser det inte motiverat att kräva så stor värdenedgångsom föreslagits för att omtaxering skall få ske. Enligt organisationens meningbör femtedelsregeln få gälla även här. Organisationen vill i dettasammanhang peka på den numera kraftigt höjda förmögenhetsskatten, vid varsberäkning fastighetens värde har en ej oväsentlig betydelse. Ensärskild fråga om vad som skall avses med rörelsenedläggning tas upp avskogsstyrelsen. Styrelsen anför att man med omtaxeringsgrunden i fråga främstavsett de fall då driften läggs ned vid den dominerande eller enda industrin ien mindre tätort och liknande fall. Ett näraliggande skäl, som ej diskuteras ibetänkandet, är ändrad markanvändning. En nedläggning av jordbruket ochöverföring av marken till skogsmark på en fastighet bör enligt styrelsensmening kunna utgöra skäl för en omtaxering. Eftersom svårigheterna attuppskatta värdeförändringarna vid denna typ av värdeminskning inte torde varastörre än värdeminskning på grund av skogsavverkning, bör som värdegräns krävasatt förändringen skall medföra en minskning av taxeringsenhetens värde medminst en femtedel, dock . Någraremissinstanser har behandlat frågan om inte det förhållandet attförvärvsverksamheten återupptas på en taxeringsenhet skall utgöra omtaxeringsskäl.Riksskatteverket anför att detta fall inte diskuterats i betänkandet. Det tordeförekomma att taxeringsenhet, vars taxeringsvärde tidigare nedsatts på grundav rörelsenedläggning, på nytt tas i bruk för industriella ändamål e. d. 1sådana fall bör enligt verkets mening finnas möjlighet att omprövataxeringsvärdet. i framför liknandesynpunkter. Enligt i kan det vidare ifrågasättasom inte möjlighet bör föreligga att, när ändrade förutsättningar är för handenhöja värden som nedsatts vid särskild fastighetstaxering eller vid allmänfastighetstaxering uppskattats lågt på grund av ovisshet om fastighetsframtida användning i viss verksamhet. I detta sammanhang kan frågan om huranskaffningskostnad för byggnad som uppförts med lokaliseringsstöd skallberäknas bli aktuell. 1972: 49 47 Utredningens ståndpunkt att den indirekta värdenedsättandeeffekten på omkringliggande bebyggelse av en rörelsenedläggning inte skall beaktasvid den särskilda fastighetstaxeringen har diskuterats av någraremissinstanser. delar utredningens uppfattning. Verketanser att det är en fråga av vikt huruvida en omtaxeringsgrund som avserrörelsenedläggning bör gälla också andra taxeringsenheter än den som direktberörs av händelsen, t. ex. villabebyggelse på ort som helt domineras av vissindustri. Givetvis kan det i vissa fall synas önskvärt att så blir fallet, menverket ifrågasätter ändå, om en sådan ordning är praktiskt genomförbar. Delsskulle svåra gränsdragningsproblem följa därmed, dels skulle svårigheterföreligga vid bedömning av varaktigheten hos de verkningar som en nedläggelsekan få. Motsatt ställningstagande gör bl. a. iSkaraborgs län, , industri- ochhantverksorganisation och . Länsstyrelseni anför bl. a. att utredningens avgränsning till den direktberörda fastigheten närmast synes vara förestavad av praktiska skäl, nämligensvårigheten att uppskatta värdeminskning på bostadsbebyggelsen och önskvärdhetenav att inte låta den särskilda fastighetstaxeringen alltför mycket svälla iomfattning. Även om har förståelse för dessa synpunkter, ärlänsstyrelsen tveksam till det berättigade att låta praktiska synpunkter taöver vad som i de enskilda fallen är det materiellt riktiga. Länsstyrelsenanser också att man inte bör överdriva de praktiska olägenheterna av att vidga omtaxeringsmöjligheternatill indirekt berörda fastigheter. Om man för de fall som här är i frågauppställer det av utredningen föreslagna stränga viUkoret att det skall rörasig om en minskning av taxeringsenhetens värde med minst hälften, kan antaletnya omtaxeringsfall inte bli så stort. De torde komma att begränsas till orteri avfolkningsområden som har en enda eller en helt dominerande industri, somnedlägger sin verksamhet utan att någon annan verksamhet i orten kommer istället. Leder detta till att villorna på orten förlorar mer än hälften av sittvärde, synes det enda rimliga vara att också villorna omtaxeras. Detta kanvisserligen medföra ett betydande arbete för den taxeringsnämnd som skall görafastighetstaxeringar i orten, men omtaxeringen torde i sådana fall kunna skeefter schablonmässiga gmnder. anser trots de betänkligheter som framförts borde överväga att låta nedläggningav dominerande verksamhet på en ort utgöra omtaxeringsskäl för alla fastigheterinom orten vars värde påverkas av nedläggningen. De facto innebär många gångerföretagsnedläggelser våldsamma prisfall på t. ex. villafastigheterna inomorten. Prop.1972: 49 48 Värdering m. m. i anser i likhet medutredningen att, såsom gällt, särskild fastighetstaxering skall skeenligt de grunder som tillämpats vid närmast föregående allmännafastighetstaxering. Kammarrätten i förklarar att utredningensuppfattning i frågan överensstämmer med domstolens. Förslaget att vid den särskilda fastighetstaxeringen skallske en i princip ny värdering har rönt ett positivt mottagande i remissyttrandena.Det tillstyrks av samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan utomtekniska högskolan i . Kammarrätten i anför att den gällandebestämmelsen att taxering som här avses skall ske "med iakttagande av deändringar i avseende å fastigheten, som ägt rum sedan den tidpunkt det senast åsattataxeringsvärdet avsett" från materiell synpunkt varit mycket olycklig.Bestämmelsen har nämligen i enlighet med motiven (prop. 1932: 220) tolkats såatt vid åsättande av nytt taxeringsvärde ett tidigare taxeringsvärde ej fårrubbas i vidare mån än som föranletts av just den omständighet som är skäl tillden nya taxeringen; inte ens om det urspmngliga taxeringsvärdet uppenbarligenvarit felaktigt. Den av utredningen hävdade principen att en helt ny värderingskall göras av alla fastigheter, för vilka omtaxeringsskäl föreligger, inteendast undanröjer många till synes helt onödiga tillämpningssvårigheter, utanmöjliggör dessutom en på materiella skäl grundad ny taxering av fastigheterna.Den tillåter såväl rättelse av tidigare felaktigheter som beaktande av allaomständigheter som orsakat värdeförändring å fastigheten. Även från praktisksynpunkt är nytaxering att föredra med hänsyn till de avsevärda svårigheter,som föreligger att nå ett rättvisande taxeringsvärde, då värderingen sker iform av partiell värdering, eftersom en sådan värdering inte anknyter till detskick, i vilket fastigheten befinner sig vid taxeringstillfället. i anför att genom enbestämmelse med innebörd att helt ny värdering skall ske lagfästes envärderingsprincip, som riksskattenämnden beträffande vissa omtaxeringsfalllämnat anvisning om redan vid taxering och som taxeringsnämndernaäven i andra fall, särskilt i fråga om småhusfastigheter, funnit det nödvändigtanvända i det praktiska taxeringsarbetet. finner det inte hellerstötande från rättssäkerhetssynpunkt,,utan tvärtom ägnat att skapa rättvisa,att eventuella felaktigheter vid tidigare taxering kan rättas till i de fall dåfastighet av något skäl bör omtaxeras. Lantbrukets skattedelegation framhåller att förslaget fården följdeffekten att rättelse vid omtaxeringen kan ske även av felaktigheterav olika slag, som förelupit vid den föregående fastighetstaxeringen. Prop.1972: 49 49 sådanrättelse innebär ett upprivande av en lagakraftvunnen taxering utan att talanhärom väckts genom besvär av någon part. Delegationen ställer sig avprincipiella skäl tveksam härtill men finner liksom utredningen praktiska skältala för en total omvärdering. Härtill kommer att möjligheterna att genomextraordinära besvär åstadkomma rättelse av förelupna felaktigheter vidfastighetstaxering fr. o. m. vidgats avsevärt. Mot bakgmnd härav ansersig delegationen kunna tillstyrka förslaget till ändrade värderingsprinciper. påpekar att totalvärdering skulle medföra ett betydande arbete förbåde fastighetsägare och taxeringsmyndigheter. Förbundet förutsätter attövergången tUl en ny värderingsprincip inte skall behöva förhindra att partiellredovisning och omvärdering genom lämplig undantagsbestämmelse får tillämpas i fallsom t. ex. tUlkomsten av enstaka byggnader i stora samtaxerade industrikomplex. Kritikmot förslaget har, som framhållits, anförts av tekniska högskolan iStockholm. Högskolan anser att såväl principiella som vissa praktiska skältalar för ett bibehållande av den partiella värderingsmetoden så långt dettaär värderingstekniskt möjligt. Högskolan anför att den föreslagna förändringenprincipiellt innebär att vid särskUd fastighetstaxering åsätt värde kommeratt inkludera utöver värdeändringarna på grund av det föreliggande omtaxeringsskälet även sådan värdeminskning/ökning som föranleds av t. ex. förslitning och reparationer,som inte föranleder ändring i taxering för andra, inte omtaxerade fastigheter.På liknande sätt kommer ojämnheter och felaktigheter vid den allmännataxeringen att justeras beträffande omtaxerade fastigheter men inte för deövriga. Även om betydelsen av den olika behandlingen av skilda fastighetsägarekategorier inte bör överdrivas, framstår det som helt onödigtatt låta den särskilda fastighetstaxeringen få denna effekt. Beträffanderättelse av felaktigheter finns dessutom speciella förfaranden, varvid nogaspecificeras de fall där rättelse får ske. Det synes principiellt oriktigt attnu införa regler som innebär att rättelser för fastigheter som av helt andraanledningar görs tUl föremål för omtaxering kan ske helt oberoende av dessaspeciella förfaranden. Beträffande de mera praktiska aspekterna på denföreslagna ändringen noterar högskolan bl.a. att metoden "helt ny.värdering"i vissa fall kommer att ge egendomliga resultat vid utnyttjandet av de värderingsinstmmentsom framtagits års allmänna fastighetstaxering. Förhållandet kanexemplifieras med värdering av småhus med hjälp av byggnadsvärdetabeU P. Pågrund av den använda klassindelningen för bl.a. storlek och standard kandärvid en given fysisk förändring av två grannfastigheter ge högst olika utslagi taxeringsvärde. Detundantag från principen om ny värdering som föreslagits beträf- 1972: 49 50 fandeskogsbruksvärdet har i huvudsak upptagits positivt. Förslaget tillstyrks avbl. a. , lantbruksstyrelsen, , iHallands län och Lantbrukets skattedelegation. Skogsstyrelsenanser det vara riktigt att hänsyn skall tas till värdeökning genom tiUväxt ide fall omtaxering skall ske på grund av värdeminskning av skogsbeståndet.Däremot anser styrelsen det tveksamt, om det särskilda skäl för att trotsundantagsregeln ändock ompröva skogsbmksvärdet som utredningen exemplifierat ärgodtagbart. Det fall som avses, nämligen att taxeringsvärdet bör höjas på grundav nybyggnad men den avverkning som skett inte är så omfattande att avverkningeni och för sig utgör omtaxeringsskäl, innebär att fastigheten kan komma attbehandlas gynnsammare än kringliggande fastigheter, som genom avverkningnedbringat skogsbruksvärdet i motsvarande omfattning men inte kan åberopanågot skäl för omtaxering. Om inte andra tyngre vägande skäl kan åberopas föravsteg från undantagsregeln, bör enligt sådana avsteg ej göras. Förslagetatt en beloppsmässigt bestämd minimigräns skall vara villkor för omtaxering ivissa fall har intresserat många remissinstanser. Förslaget har i principtillstyrkts av samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan.