prop · FV0354 · 1972-12-31 00:00:00 — promemorian framförda uppfattningen att SIFU:s uppdragsprovningsverksamhet iprincip borde överföras till SP men att man t. v. bör begränsa sig tiU ensamordning inom ramen för riksprovplats- och auktorisationssystemet delas avriksrevisionsverket, statskontoret, kommerskollegiet, byggforskningsrådet, . KonsumentinstUutetframhåUer att man anlitar SIFU bl. a. för utveckling av provningsmetoderoch provning av oljeeldade vUlapannor. Skälet tiU detta är bl.a. SIFU:serfarenheter av konsumentemas problem genom sin kursverksamhet och sinkonsulterande verksamhet. Eftersom dessa verksamheter inte föreslås bliöverförda till SP menar institutet, att det skulle vara en direkt nackdel att ifortsättningen inte få utnyttja SIFU:s specialkunnande. SIFUhävdar att man i Ukhet med SP och andra institutioner bör bibehållas somfristående provningsorgan. Man hänvisar bl. a. till SIFU:s instmktion, sominnebär ett godkännande av SIFU som en kompetent och opartisk provningsinstans.SIFU påpekar vidare att den uppdragsprovning man utför tUl en mindre del är avofficiell karaktär med undantag av vatten- och livsmedelstekniska området.Provningsverksamheten vid SIFU är intimt integrerad med övrigaverksamhetsgrenar och anses i stor utsträckning utgöra grunden för åtskUligt avSIFU:s utbild- Prop.1972: 54 22 ningsutbud samt för konsultverksamheten, vilket även framhålls av hantverks- och industriorganisation. Av de remissinstanser som uttalat sig om förslagenbeträffande CP:s framtida verksamhet har samtliga anslutit sig till detframlagda förslaget. Statskontoret framhåller t. ex. att de föreslagnareformerna på provningsomrädet i övrigt samt beslutet om SP:s omlokaliseringmotiverar förhandlingar om ett förstatiigande av CP. Liknande synpunkter harframförts även av CP och , vUka också framhåller detangelägna i att personalens framtid tryggas. betonar i likhet med GAKO värdet förnäringslivet i att ha tillgång till regionalaprovningsresurser även . Motsvarande synpunkter har även framförtsav SP och i . Förslaget beträffande SEMKO: s framtida verksamhet har istort sett delat remissinstanserna i två grupper. Den ena hävdar med hänvisningbl.a. till kraven på oberoende och opartiskhet att SEMKO:s ägarförhållandenbör ändras. Detta framhålls av arbetarskyddsstyrelsen, ,konsumentrådet, SP, och KF. Den andra gruppen menar att SEMKO:s ställning bör bibehåUasoförändrad eftersom erfarenheten visat att verksamheten bedrivits effektivtoch under betryggande former. Till denna grupp hör statskontoret,kommerskollegiet, IVA, , , ,, , . Svenskaelektriska kommissionen, och . KonsumentinstUutet anför, liksom kommerskollegiet, SEMKO,Svenska elektriska kommissionen och , betänklighetermot förslaget att SEMKO skulle vidga sin verksamhet utanför elsäkerhetsområdet. Flera remissinstanser har tagit upp frågan om betydelsenav promemorians förslag för utrikeshandeln och undanröjandet av tekniskahandelshinder. NO framhåller sålunda att tillkomsten av en central myndighetmed överblick över all provning, kontroll och metrologisk verksamhet och somhar kontakter med bl. a. olika beslutande organ bör ge ökade möjligheter attbegränsa uppkomsten av olika former av tekniska handelshinder. 1972: 54 23 Planverketkonstaterar att de internationella kontakterna rörande har-monisering av byggbestämmelser,som pågått inom nordiska kommittén för byggbestämmelser, på densista tiden har vidgats till att omfatta även FN:s ekonomiska kommission förEuropa (ECE). Detta kommer att medföra ökade krav när det gäller attinternationellt koordinera provningsmetoder. Det är därför angeläget att SP:stekniska kompetens vidmakthålls och utvecklas samt att SP står fri från partsintressen.Med tanke på en växande handel med byggvaror över gränserna bör vidareuppmärksammas behovet av internationell samverkan i syfte att klarlägga vilkalaboratorier i olika länder som kan accepteras för officieUa provningar. STUpåpekar att begränsade finansiella resurser inom vart och ett av de nordiskaländerna torde omöjliggöra uppbyggandet av nationella provningsinstitutioner avsådan tyngd att provning och certifikatgivning får en ur industriell synvinkelönskad effekt. Möjligheterna att bygga ut samgåendet med de övriga nordiskaländerna för att på ett effektivt sätt tillvarata de gemensamma resurserna bördärför ytterligare undersökas. SAF,och anger att behovet av en officieU instansför kontroll, provning och metrologi är det viktigaste skälet för industrinsintresse för de nu framförda förslagen. I påpekar man saknas ettcentralt organ med kompetens över hela det mättekiska området till varsmätmetoder, kalibreringar, provningsresultat etc. svenska företag kan hänvisavid handel och samarbete med avancerade industrinationer. En förutsättning föratt den nu föreslagna organisationen skaU nå en sådan internationell betydelseär dels att den får en auktoritativ ställning här i med fullständigtäckning av området och med tillfredsställande resurser, dels att detinternationella samarbetet fungerar väl. SP bör således arbeta för att svenskastandarder och normer anpassas till internationella förhållanden. böreftersträvas att provningar utförda enligt internationell standard vid erkändautländska provningsorgan accepteras av svenska myndigheter. Motsvarandesynpunkter framförs även av . Elektroindustriföreningenframhåller betydelsen av SEMKO:s internationella verksamhet och betonar idetta sammanhang värdet av SEMKO :s samarbete med . KFhänvisar till det samarbete man bedrivit med sinasysterorganisationer främst i andra europeiska länder. Mellan flertalet avdessa organ, som till största delen är enskilda, existerar ömsesidiga avtal omutbyte av provnings- och kontrolltjänster. KF delar inte uppfattningen att ettinternationellt erkännande av officiell provning och kontroU skuUe underlättasom den utförs av statliga organ. Däremot viU man instämma i uttalandet attstatliga myndigheter på allt sätt bör stimulera harmoniseringssträvanden. 1972: 54 24 Nämndenför egenskapsredovisning inom byggfacket konstaterar att det inombyggnadsområdet pågår ett samarbete beträffande provningsmetoder och provningmed andra länder inom och utom . Man viU starkt stödja förslagen tiUsamordning och samverkan med andra länder i de frågor som promemorianbehandlar. Enligt nämndens uppfattning kan arbetet med egenskapsredovisningbli ett viktigt hjälpmedel i exportarbetet. Det är då av betydelse att de olikaåtgärder som kan vidtas för att undanröja tekniska handelshinder mellanländerna är samordnade, vilket nämnden vill medverka tiU. betonar den tekniska handelns anspråk på tUlgångentill officiella metrologiska primärinstitutioner, som kan vinna internationellterkännande och som deltar i internationellt samarbete på metrologins område. Remissinstansernaär övervägande kritiska mot promemorians behandling av kostnader ochfinansiering. Den allmänna uppfattningen är att kostnaderna beräknats alltföroptimistiskt och att beroendet av anslagsfinansiering inom vissa områden ärlångt större än som antytts i promemorian. Detta framhålls av bl. a. UKÄ,och . Liknandesynpunkter framförs även av SAF, och , som framhåUeratt den föreslagna organisationen innebär ett angeläget nytänkande i fråga omstatens roll på det metro-logiska och provningstekniska området. Det bör inteomintetgöras genom otillräcklig finansiering menar man. Kommerskollegietbiträder i stort de i promemorian framförda åsikterna men framhållersvårigheten att bedöma kostnaderna för de tUlkommande myndighetsuppgifterna.Man betonar också att det kan komma att krävas anslag för provnings- ochkontrollverksamhet vilken bedöms som nödvändig men där kostnaderna inte kantäckas genom avgifter. Kollegiet berör också finansieringsfrågan i samband medden befogenhet som vissa myndigheter har att förordna om obligatoriskttypgodkännande hos annan myndighet. Man förutsätter att denna verksamhetnormalt kan finansieras genom avgifter på vanligt sätt. SPerinrar om de kostnadsberäkningar som gjordes för det mätcentrum som föreslogsav utredning för samordnad forskning. Omräknat tiU pris- ochlöneläge samt med hänsyn till den centrala verksamheten på provnings- och kontroUområdetuppskattar SP de totala kostnaderna till ca 1,7 milj. kr. Under entvåårig uppbyggnadsperiod bedöms dock årskostnaden bli resp. . och1,2 milj. kr. framhåller att man under finan- 1972: 54 25 sieUtstött den metrologiska verksamheten vid FOA. Detta har skett i avvaktan på enlösning av organisations- och finansieringsfrågorna i ett större sammanhang.Man konstaterar nu att de ekonomiska frågorna berörs endast översiktligt iförslaget och anser att frågorna kring finansieringen av den metrologiskaverksamheten behöver klarläggas ytterligare. Svårigheterna att finansiera den alhnännametrologiska verksamheten genom avgifter betonas även av FOA, luftfartsverketoch AB . Förhållandenapå provnings- och metrologiområdena har belysts av ett antal utredningar ochundersökningar. De har utgjort det huvudsakliga grundmaterialet för en inomindustridepartementet utarbetad promemoria, i vilken föreslås vissaorganisatoriska åtgärder på de berörda områdena. Vid remissbehandlingen avpromemorian har det klart framgått att officieU provning och kontroll samtofficiell metrologisk verksamhet har en viktig funktion att fylla i samhället.Dessa verksamheter är ett led i strävandena att skydda liv, hälsa och egendom.De bidrar också till att främja industriell utveckling och produktion,nationell och internationell handel samt enskilda konsumenters intressen. Förhållandenainom provnings- och metrologiområdena är mycket skiftande i fråga omorganisation och ansvarsförhållanden. Det är angeläget att man får till stånden samlad bedömning och enhetlig behandling av frågor som hör samman medofficiell provning, kontroll och mätning samt att de tillgänghga resurserna försådan verksamhet utnyttjas effektivt. Jag delar därför uppfattningen, somflertalet instanser framfört vid remissbehandlingen av promemorian, att vissaorganisatoriska samordningsåtgärder behöver vidtas. Enligtförslagen i promemorian skall statens provningsanstalt (SP) ges ställning somcentral förvaltningsmyndighet för officiell provning och kontroll samtofficiell metrologisk verksamhet. SP föreslås på dessa områden organisera denpraktiska verksamheten på så sätt att man utser organ med lämpliga resurser ochmed opartisk ställning till s. k. riksprovplatser och riksmätplatser. I dennauppgift och i andra frågor av principiell karaktär bör SP enligt förslagetbiträdas av två rådgivande organ, ett råd för provning och kontroll och ett rådför metrologi, i vilka skall finnas representanter för olika intressegrupper. Vidarehar i promemorian föreslagits att SP genom ett auktorisationsförfarande skallkunna bestyrka att även andra organ t. ex. in-dustrilaboratorier ellerkonsultföretag som för egen eller andras räkning bedriver provning, kontrolloch mätning uppfyller vissa krav på teknisk kompetens. Någon prövning avopartiskheten fömtsätts inte ske i dessa fall. 1972: 54 26 Remissinstansernaär övervägande positiva tUl organisationsförslaget i promemorian. Det är enprinciplösning som syftar dels till ett fastläggande av ansvarsförhållandenapå dessa områden, dels till ett effektivt utnyttjande av tillgängligaresurser. Ensådan lösning bör medföra såväl tekniska som ekonomiska fördelar. Jag förordardärför att åtgärder vidtas i huvudsak enligt promemorians riktiinjer. SP böralltså bli central förvaltningsmyndighet och fortlöpande vidta de åtgärder sommotiveras av behovet av officiell provning och kontroll samt officiell metrologiskverksamhet. En annan viktig uppgift för SP är att främja utvecklingen avprovnings- och mätteknik med sikte på angelägna tillämpningar inom samhället.Den föreslagna organisationen bör gälla frän . Beträffandesammanförandet under en myndighet av ansvaret för provnings- ochkontrollverksamhet samt metrologisk verksamhet betonar bl. a. statskontoret.Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) och Tekniska röntgencentralen AB (TRC) debåde områdenas tekniska, författningsmässiga och organisatoriska samband.Några remissinstanser hävdar emellertid att den allmänna metrologiskaverksamheten bör särbehandlas med hänsyn till det tekniskt kvalificerade ochfrån industriell synpunkt viktiga behovet av tjänster på detta område.Möjligheterna till avgiftsfinansiering bedöms emellertid vara begränsade. Jaghar den uppfattningen att det finns ett starkt samband mellan provning ochkontroll resp. metrologi. Den allmänna metrologiska verksamhetensfinansieringsproblem anser jag tala ytterligare för samordning med annanlikartad verksamhet. I första hand bör detta ske med provning och kontroll.Därmed skapas möjligheter att gemensamt utnyttja resurser och att ta till varade möjligheter som finns att vidga marknaden. Den överföring av viss verksamhetfrån mynt- och justeringsverket (MJV) till SP, som tidigare beslutats, lederbl. a. till åtgärder i denna riktning. Vadgäller omfattningen av de tillämpningsområden, som skall omfattas avsamordningsåtgärderna, har i promemorian föreslagits att kontrollen avlivsmedel, läkemedel och fröer t. v. endast skall beröras av föreskrifter omsamråd mellan resp. tillsynsmyndigheter och SP i frågor av gemensamt intresse. Någraremissinstanser, bl. a. arbetarskyddsstyrelsen, trafiksäkerhetsverket,, luftfartsverket och TRC, behandlar även frågan om i vilkenutsträckning den föreslagna samordningen bör gälla sådan verksamhet, somomfattar t. ex. kontroU, besiktning och inspektion av anläggningar somprojekterats, färdigställts eller tagits i drift. Det gäller bl. a.lyftanordningar, tryckkärl, fordon, fartyg, flygplan, elkraftanläggningar ocharbetsplatser. Detta slags kontroll utövas vanligen av i särskild ordningförordnade besiktningsmän. Prop.1972: 54 27 Jag finner det naturligt att den officiella provnings- ochkontrollverksamheten, som bedrivs inom de flesta samhällsområden, sker iskilda och olikartade former och på lämpligt sätt anpassas till förhållandenainom varje tillämpningsområde. Motivet för verksamheten är dock gemensamt,nämligen strävan att skydda liv, hälsa och egendom. Därför bör all provnings-och kontrollverksamhet samordnas av SP på föreslaget sätt så långt det isamhällets intresse är effektivt och ekonomiskt. Med hänsyn till attverksamhetsområdet är så omfattande måste samordningsåtgärderna emellertid skesuccessivt. Därför är det motiverat att man på vissa områden såsom kontroll avlivsmedel, läkemedel och fröer liksom inom miljövårdsområdet t. v. begränsarsig tUl informationsutbyte och samråd på det sätt som föreslås i promemorian. I promemorian förutses vidare att SP själv skall kunnautses till riksprovplats eller riksmätplats på vissa områden. Fleraremissinstanser har påpekat att SP i så fall kommer att spela en dubbelroll iegenskap av dels central myndighet, dels organ för praktisk provnings-,kontroll- och mätteknisk verksamhet. Man framhåller att detta kan inge tvivelom SP:s opartiskhet vid utseende av riksprovplats och riksmätplats och skapamisstro hos övriga i systemet ingående parter. För egen del anser jag att SP:s verksamhetsområde omfattarett vidare fält än både SP:s egen och andra berörda organs praktiska tekniskaverksamhet. SP måste som central förvaltningsmyndighet förutsättas handla medverksamhetsområdets bästa för ögonen. De två föreslagna rådgivande organeninnebär också en garanti för insyn och ger möjlighet att låta olikaintresseinriktningar komma tUl tals innan beslut fattas i principiella frågor.Vidare medför utformningen av att den centralamyndighetsfunktionen och uppdragsverksamheten hålls isär. Den föreslagna samordningen förutsätter dock förtroendeoch vilja till samarbete hos de berörda provningsorganen. Jag har därför ingetatt erinra mot det förslag som framförs i SP:s remissyttrande att beslut omförläggning av riksprovplats eller riksmätplats till SP bör fattas av Kungl. Maj:t.I den mån internationella samarbetsförhållanden kräver att även övriga riksprovplatseroch riksmätplatser utses av Kungl. Maj:t, ankommer det pä Kungl. Maj:t attbesluta om detta. I promemorian betonas vikten av att riksprovplatser och riksmätplatseruppfyller vissa bestämda krav på oberoende och opartiskhet. SP framhåller i sittremissyttrande bl. a. att man måste ta ställning tUl om det t. ex. kanaccepteras att de helt eller delvis ägs av uppdragsgivare. (), och hävdardäremot att kompetensen och inte ägarförhäUandena är det väsentiiga. De tre organisationerna berör även frågan i vad mänoberoende 1972: 54 28 ochopartiskhet påverkas om en riksprovplats eller riksmätplats bedriver ävenannan verksamhet än sådan som den officiellt utsetts att svara för. Mankonstaterar att ställning som riksprovplats och riksmätplats endast bör kommaifråga för företag, som uteslutande sysslar med provning och kontroll som inteär en del av en produktionsprocess. Jagdelar uppfattningen att man måste ställa höga krav på riksprovplatser och riksmätplatseri fråga om oberoende och opartiskhet. Som en följd av strävandena att i förstahand utnyttja redan befintliga resurser får man emellertid räkna med varierandeformer för organisationen och verksamheten vid olika riksprovplatser och riksmätplatser.Bedömningen av om kraven på oberoende och opartiskhet uppfylls måste därförske med hänsyn till omständigheterna i varje särskilt fall. Det kan härvidvisa sig vara nödvändigt att från samhällets sida ställa krav på att t. ex.ägarförhållanden, organisation, verksamhetsinriktning eller andra förhållanden,som har betydelse i sammanhanget, ändras innan ett i övrigt lämpligt organutses till riksprovplats eUer riksmätplats. Förverksamheten vid riksprovplatser och riksmätplatser bör det vidare finnasregler för när ocli pä vilket sätt resultatet av en officiell provning ellermätning kan överklagas eller omprövas. Det ankommer på Kungl. Maj:t att medelaföreskrifter härom. Beträffandeförslaget i promemorian om ett råd för provning och kontroll resp. ett råd förmetrologi har remissinstanserna delade meningar om vilken ställning och vUkabefogenheter råden skall ha. ifrågasätter t. ex. behovet avrådgivande organ över huvud taget. SAF, och Industriförbundetföreslår som alternativ ett vetenskapligt råd för hela området med ettbetydligt ökat inflytande. Beträffande antalet rådsmedlemmar ärremissinstanserna relativt eniga om att det bör vara större än det föreslagnaantalet om sex i varje råd. a. till vad jag anfört om formerna för utseende av riksprovplatseroch riksmätplatser bör de rådgivande organens ansvarsområde ocharbetsuppgifter utformas i huvudsak efter de riktlinjer som angetts ipromemorian. De bör således vara rådgivande till SP i principiella frågor ochi övrigt på lämpligt sätt biträda SP i egenskap av centralförvaltningsmyndighet. Jag delar vidare den uppfattning, som redovisas i SP:sremissyttrande, att frågor inom den legala metrologin bör behandlas i rådet förprovning och kontroll med hänsyn till deras nära anknytning till detta rådsverksamhetsområde i övrigt. Antalet rådsledamöter bör anpassas efter bl. a.behovet av allsidig belysning av de ärenden som behandlas i råden. Det ankommerpå Kungl. Maj:t att närmare besluta i dessa frågor. Jaghar inget att erinra mot den i promemorian föreslagna utformningen av auktorisationsverksamheten,som avses bli en form för att be- 1972: 54 29 kräftakompetensen hos t. ex. industrUaboratorier att utföra vissa provningar ochmätningar. Auktorisationsverksamheten bör anpassas på lämpligt sätt eftermarknadsbehoven och ske under medverkan av berörda riksprovplatser och riksmätplatser. Förslagetom att överföra () i statens ägo har behandlatspositivt av remissinstanserna. Även jag anser det angeläget att ta tiU vara degoda resurser som CP representerar. Maj:t iuppdrag åt statens förhandlingsnämnd att förhandla med berörda parter omvillkoren i samband med ett eventuellt statligt övertagande av CP. Närresultatet av dessa förhandlingar föreligger avser jag att återkomma tiU Kungl.Maj:t med förslag tUl vidare åtgärder. BeträffandeSIFU:s verksamhet på provningsområdet ansluter jag mig tUl vad som uttalas ipromemorian och som vinner anslutning från bl. a. statskontoret,, kommerskollegiet, SP, och ,nämligen att SIFU:s uppdragsprovningsverksamhet av officiell karaktär böröverföras till SP. T. v. bör emellertid SIFU:s uppdragsprovning knytas till SP:sverksamhet genom riksprovplats- och auktorisationssystemen. Vadgäller förslaget i promemorian om att vidga SEMKO:s ägarkrets vill jag hänvisa tUlvad jag tidigare anfört beträffande kraven på oberoende och opartiskhet för riksprovplatseroch riksmätplatser. Jag förutsätter att frågan kommer att prövas enligtföreslagen ordning då riksprovplats inom SEMKO:s verksamhetsområde skallutses. På motsvarande sätt bör åtgärder beträffande även andra organ övervägasdä samordningskraven aktualiserar detta. Jagdelar den uppfattning, som många remissinstanser har uttryckt, att de nuföreslagna åtgärdema har betydelse för utvecklingen av vår utrikeshandel. Detgäller inte minst problemen i samband med de tekniska handelshindren. Densamordning som föreslås beträffande provning, kontroll och metrologi finnerjag kunna skapa ytterligare förutsättningar bl. a. för ett aktivt svensktdeltagande i det internationella arbetet på att undanröja och förebyggatekniska handelshinder. Härvid bör inte minst ett vidgat nordiskt samarbetekunna bidra tUl ökad effektivitet i utvecklingen och användningen avprovnings-, kontroll-och mätteknik. Beträffandefinansieringen av den allmänna metrologiska verksamheten viU jag erinra om attmetrologisk verksamhet innefattas i flera av . Det finnssålunda redan möjligheter att erhålla finansieUt stöd från STU till bl. a.utvecklingsarbete inom den allmänna metrologin. 1972: 54 30 Tillde finansiella frågorna återkommer jag i övrigt i det följande i samband medanslagsfrågorna för nästa budgetår. Under åberopande av detanförda hemställer jag, att Kungl. attgodkänna de av mig förordade riktlinjerna för organisationen av officiellprovnings- och kontrollverksamhet samt officiell metrologisk verksamhet. m. för /73 £.Teknisk utveckling m. m. Verksamhetenvid statens provningsanstalt (SP) SP:sverksamhet samt dess nuvarande huvudsakliga inriktning, organisation ochomfattning har tidigare redovisats i samband med redogörelsen för nuvarandeförhållanden. SPtiUhör de myndigheter som omfattas av utrednings- och försöksverksamheten med programbudgetering.Följande programindelning gäller t. v. för verksamheten. Medelför verksamheten anvisas under följande anslag. Anslag1 är ett förslagsanslag som tas upp med ett formellt belopp på . Underanslaget redovisas kostnader och intäkter för program 1, 2 och 3. I program 1ingår även uppdragsforskning, dvs. sådan forskning som finansieras exempelvisav STU. Som inkomst under anslaget redovisas uppburna avgifter och ianspråktagnamedel från bidragsanslaget. Medel som svarar mot avskrivning och förräntningav utrustningskapitalet skall, i den mån det avser uppdragsverksamheten, levererasin till särskild inkomsttitel på riksstaten. Anslag2 är ett reservationsanslag över vilket statens bidrag utgår i första hand tillprogrammen 2 och 3, men även till att täcka eventuellt underskott i uppdragsverksamheten. Prop.1972: 54 31 Anslag3 är ett reservationsanslag som skall finansiera investeringar i sådan merkostnadskrävande utrustning som bör ingå i SP:s utrustningskapital. Anslag1 får i princip inte belastas. För att lösa tillfälliga eller säsongmässigalikviditetsproblem för uppdragsverksamheten samt för att t. v. tillgodose behovav rörelsekapital disponerar SP under innevarande budgetår en rörlig kredit iriksgäldskontoret på 1 milj. kr. Somtidigare nämnts övertar SP viss verksamhet från mynt- ochjusteringsverket (MJV). Denna myndighet omfattas inte av försöksverksamhetenmed programbudgetering. Verksamheten finansieras helt med anslag och inkomsterredovisas över särskild inkomsttitel på riksstaten.