prop · FV0326 · 1972-12-31 00:00:00 — Utredningensom försökt kartlägga de senaste årens och pågående forskningsprojektframhåller i anslutning härtill. Engenomgäng av de redovisade undersökningarna i bilagan ger vid handen attforskarnas val av problemställningar koncentrerat sig till detraditionellt accepterade psykologisk-pedagogiska forskningsfälten,individanalyser och resultatmätningar. Analys av vilka faktorer, som stimulerareller hämmar en individs deltagande i vuxenundervisning resp. analys av vilkaindivider som aktivt deltar i vuxenundervisning har börjat uppmärksammas avforskarna, liksom utvärdering av vuxenutbildning i olika former. Det ärpåfallande, att det råder en nästan total brist på undersökningar, som belyservuxenutbildningens organisatoriska förhållanden eller systemundersökningarinom vuxenutbildningen. Påtaglig är också bristen på undersökningar, sombelyser effekten av olika metoder i vuxenundervisningen och relationerna mellanlärare och deltagare i vuxenutbildningssammanhang. Studievägledningensbetydelse för deltagarna i olika former av vuxenutbildning resp. deltagarnasinflytande på val och utformning av utbildningsmål och arbetsformer är andraexempel pä forskningsproblem, som ej gjorts till föremål för undersökningar inågon nämnvärd omfattning. Valetav forskningsproblem torde endast i begränsad utsträckning styras av de behovsom upplevs av praktiskt verksamma vuxenutbildare. Det är därför angeläget atti forsknings- och utvecklingsarbetet med vuxenpedagogisk inriktning engagerapersoner med praktisk erfarenhet från området. Isitt första betänkande (SOU 1970: 22) Pedagogisk forskning och utbildning harutredningen beskrivit hur den pedagogiska forskningen kan indelas. En indelningtar fasta pä olika komponenter i utbildningen, uppfattad som system. Depedagogiska problemställningarna betraktas därvid från i princip tre olikautgångspunkter, nämligen som förutsättningar, som process och som resultat.Dessutom kan systemet som helhet bli föremål för analys. Med utgångspunkt härianger utredningen några viktigare problem inom dessa områden för forsknings-och utvecklingsarbetet. Undersökningen om studerandeklientel,rekryteringsvägar och rekryteringshinder nämns därvid som betydelsefulla. Detär vidare viktigt att kartiägga olika arbetsformers effekt pä rekryteringentill vuxenutbildningen samt att utveckla utbildningsmetoder som syftar till attförändra attityden till utbildningen. Behovet av att utveckla metoder ochmaterial och att kombinera olika medier framhävs. En utvärdering avutbildningens resultat är också angelägen. Det kan också visa sig nödvändigtatt mera systematiskt pröva olika studiesociala förmåner, skilda former för med-inflytandeoch medansvar, olika verksamhetsformer och olika system för återkoppling. Utredningenerinrar om att det i vissa avseenden kan vara nödvändigt attanpassa forskningsverksamheten till de skilda områdena inom vuxenutbildningen.En rad anordnare av vuxenutbildning finns och utredningen redovisar vissaproblem inom bl. a. arbetsmarknadsutbildning, folkbildning och kommunalvuxenutbildning. Somnyss framhållits har forskningsarbetet inom vuxenutbildningen varit av blygsamomfattning. De åtgärder som enligt utredningen nu är nödvändiga bÖr utgå frånbl. a. följande förutsättningar. 1.De stora reformerna inom barn- och ungdomsutbildningens liksom inomlärarutbildningens och senast universitetsutbildningens område har tilldragitsig stort intresse inte blott från ansvariga myndigheters och allmänhetens utanockså från de pedagogiska forskarnas sida. Vuxenutbildningsfrågorna har längeinte uppmärksammats i samma grad. Därför är en precisering avproblemställningar för det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet inomvuxenutbildningsområdet en viktig första uppgift. Utredningens behovsanalyserär ett led i detta arbete. Expansioneninom vuxenutbildningen har varit särskilt snabb un der , varför uppgifterna för forsknings- och utvecklingsin satser i större skala fått aktualitet först . Vuxenutbild ningsområdet har därvid tett sig svåröverskådligt, varför det varit svårt att se var och på vilket sätt forsknings- och utvecklingsarbetet bör sättas in. En strukturell och funktionell kartläggning av hela vuxenutbildnings området får därför bedömas som en nödvändig förutsättning. Utred ningen har låtit utföra en analys som kan tjäna som grund för fort satt arbete. En mera samlad »bevakning» avhela vuxenutbildningsomrädet har knappast ägt rum tidigare. Det fortsattautvecklingsarbetet bör därför anknytas till en systematisk bevakning. Kommunikationen mellan forskareoch vuxenutbildare har varit bristfällig. Detta kan ha berott på fleraomständigheter. En har varit att dessa grupper ofta fungerar i olikainstitutionella sammanhang, vilket lett till bristande kontakt. Med deåtgärder som utredningen föreslår bör man skapa förbättrade förutsättningarhärvidlag. Det har vidare saknats naturliga rekryteringsvägar till högre vuxenpedagogiskutbildning och forskning. Utredningen bedömer dessa frågor vara av central betydelse. Den naturliga kontakten vialärarutbildning, där ofta problemen görs medvetna för forskaren och därforskningsresultaten förs ut till praktisk tillämpning, har i betydandeutsträckning saknats tidigare. har förutsättningar börjatutvecklas för kontakt mellan läraratbildning och vuxenpedagogisk forskninggenom de nya lärarutbildningslinjerna i och . Utredningenfinner det nödvändigt att denna kontakt stärks och utvecklas. Personella och ekonomiskaresurser för forsknings- och utvecklingsarbetet inom vuxenutbildningen harvarit begränsade. Föratom andra åtgärder för att stimulera detta arbete kandärför särskilda resurser behöva ställas till förfogande. Medhänvisning till utredningens genomgång av behoven av forsknings- ochutvecklingsarbete inom vuxenpedagogiken finner utredning- 1972: 26 52 endet nödvändigt att särskilda resurser ställs till förfogande för genomförandeav angelägna uppgifter inom detta område. Väl styrkta behov av minst ett IO-tal forsknings- och utvecklingsprojekt finns. En forskningsvolym av dennaomfattning kan beräknas medföra ett årligt behov av ca 2 milj. kr. förforsknings- och utvecklingsarbete inom vuxenutbildningsområdet under denärmaste åren. Utredningendiskuterar frågan om formerna för att ge kontinuitet och stadga i forskningen.Utredningen pekar, i fråga om insatser som gäller beteendevetenskapligpersonal, pä tvä möjliga vägar. Sålunda bör enligt utredningen projektiedareoch annan kvalificerad personal som avlönas av medel från anslaget till pedagogisktutveckhngsarbete, kunna anställas än som tillämpas. Vidarebör man kunna inrätta tjänster, inriktade speciellt mot det vuxenpedagogiska området,som forskarassistent och e. o. forskare vid statens råd för samhällsforskning.Även möjligheten att för särskilt framstående forskare inrätta e. o.professurer vid rådet bör kunna prövas. Detär enligt utredningen angeläget att till forskarutbildningen i pedagogikrekryteras personer med intresse för vuxenpedagogiska frågor och atttillfredsställande forskarhandledning med anknytning till vuxenpedagogiskaforskningsproblem kan meddelas. Rekrytering till forskarutbildning av personermed erfarenhet från det vuxenpedagogiska fältet bör underlättas av ändradebestämmelser om tillträde till universitet och genom förläggningen avlärarutbildning i vuxenpedagogik till vissa lärarhögskolor. Utredningen bedömerdessa åtgärder och bl. a. förslaget om ökade medel för projektverksamheten somf. n. tillräckliga för att åstadkomma den behövliga forskarutbildningen och detnödvändiga rekryteringsunderlaget. Utredningenpekar, i avsnittet om utbildning i vuxenpedagogik, på att ett mycket stortantal personer har vuxenpedagogiska uppgifter på heltid eller som del i ellerbredvid andra arbetsuppgifter. Inom kooperativa och privata företag kan totaltca 1 000 personer beräknas vara anställda på heltid för läraruppgifter. Dettotala antalet lärartimmar i den kommunala vuxenutbildningen beräknas avutredningen /72 motsvara ca 1 000 heltidslärartjänster. Utredningenerinrar om de insatser i fråga om utbildning som görs. Vid lärarhögskolani anordnas en särskild praktisk-pedagogisk utbildning av lärare förfolkhögskolan m. m. Vid i anordnas enämneslärarutbildning, särskilt avpassad för den kommunala och stadigavuxenutbildningen. Undervisning i vuxenpedagogik ingår i begränsad utsträckningi vanlig ämneslärarutbildning. Vissa åtgärder görs även på fortbildningensområde. 1972: 26 53 Utredningenanser att olika grupper kan komma i fråga för utbildning i vuxenpedagogik. a. dem som har sitt arbete huvudsakligen inom annatverksamhetsområde men med vissa uppgifter på vuxenutbildningens område samt demsom får heltidsuppgifter som undervisare. Vidare nämner utredningen personermed uppgifter av planerande eller administrativ karaktär, personer som är sysselsattamed läromedels- och programkonstruktion, personer som är verksamma inomgrundutbildning och fortbildning av lärare, cirkelledare samt personer som ärsysselsatta med forsknings- och utvecklingsarbete inom vuxenutbildningsomrädet. Utredningen,som ej har till uppgift att lägga fram förslag om lärarutbildning förvuxenutbildningen, vill dock fästa uppmärksamhet pä att särskild vuxenpedagogiskutbildning kan behövas för lärare inom samhällets arbetsmarknadsutbildning ochi yrkestekniska ämnen inom den kommunala vuxenutbildningen. En sädan utbildningkan få form av särskilt avpassad lärarutbildning, ökade inslag avvuxenpedagogik i den ordinarie yrkeslärarutbildningen eller särskilt anordnadekurser. Formerna för sädan utbildning bör övervägas ytterligare. Läraremed vanlig ämneslärar- eller klasslärarutbildning kan enligt utredningenförväntas i ökad utsträckning komma att tjänstgöra pä deltid eller heltid inomvuxenutbildningen. Den nuvarande grundutbildningen ger inte entillfredsställande sädan utbildning. Manbör därför dels öka inslagen av vuxenpedagogik inomgrundutbildningen, dels ge möjligheter till fortbildning. Utredningenföreslär, att utbildning i vuxenpedagogik skall vara ett obligatoriskt inslag iall lärarutbildning. Omfånget av och innehållet i denna utbildning i olikaslags lärarutbildning bör göras till föremål för fortsatt utredning inomskolöverstyrelsen. Det är också angeläget, att de som inte tidigare fått enpedagogisk utbildning avpassad för uppgifter inom vuxenutbildningen, kanerbjudas en sådan. Därför bör lärarhögskolornas kursverksamhet kringvuxenpedagogiska frågor utökas. Ensådan utökning av utbildningen i vuxenpedagogik kommer emellertid att ställaökade anspråk på bl. a. de pedagogiska institutionernas personella resurser.Vid i varje fall de större lärarhögskolorna bör en av lärarna i pedagogik hasom huvuduppgift att ansvara för utbildningen i vuxenpedagogik. Därför bör manvid tillsättning av nya tjänster tillse att institutionerna får vuxenpedagogiskexpertis. Därvid är det angeläget att den reella kompetensen verkligen prövas,och det kan därför visa sig nödvändigt att ge dispens från vissa formellabehörighetskrav. Utöverdessa åtgärder i anslutning till lärarutbildningen föreslår utredningen ökademöjligheter och resurser för universitetsutbildning i pedagogik med vuxenpedagogiskinriktning. a. för dem som tidigare genomgått lärarutbildning med vuxenpedagogiskinriktning bör erbju- 1972: 26 54 dasmöjlighet till studier på 40-poängsnivå med viss vuxenpedagogisk profilering avstudierna. Detta kan ske inom ramen för nuvarande bestämmelser genomuppdelning i studiegrupper och särskilt avpassade litteraturkurser. Sådanafortsatta studier med vuxenpedagogisk inriktning bör lämpa sig bl. a. förhandledare och metodiklärare vid lärarutbildningen och för lärare vidcirkelledarutbildningen. Fördem som avser att arbeta med läromedelsproduktion och programkonstruktion förvuxenutbildning bör den av utredningen tidigare föreslagnautbildningsteknologiska inriktningen vara lämplig, eventuellt i form avsärskilt yrkesinriktade studiekurser (SOU 1970: 22, s. 77). För personer medteknisk eller ekonomisk grundutbildning bör motsvarande yrkesinriktade studierövervägas i vuxenpedagogik, framför allt avpassade för lärare ochutbildningsledare inom näringslivet. Det bör uppdras åtuniversitetskanslersämbetet att ytterligare utreda utformningen av sådanutbildning. Delvispå grund av vuxenutbildningsfältets komplexitet, svåröverskådlighet och snabbautveckling har behovet av information och dokumentation kringvuxenutbildningsfrågor vuxit mycket kraftigt som tillgången på sådan informationvarit begränsad eller svåråtkomlig. Utredningenhar funnit det angeläget att åtgärder vidtas i syfte att åstadkomma en grundliggenomgång av den vuxenpedagogiska dokumentationen i och sådaninternationell dokumentation, som är av betydelse för vuxenutbildningen iSverige. En kontinuerlig bevakning av dokumentationen kring vuxenpedagogiskafrågor och en dokumentationsservice med anknytning tiU andra ländersdokumentationsservice bör komma till stånd. Vidare bör en kontinuerlig och allsidiginformation kring vuxenpedagogiska frågor och vuxenpedagogiskt forsknings-ochutvecklingsarbete ges. Utredningenförutsätter att huvudansvaret för den service som behövs i vuxenutbildningsfrägorkommer att ligga på den särskilda enhet inom , som beräknaskomma att få ansvaret för vuxenutbildningsfrågor. Inom överstyrelsen finns f. n.konsulenttjänster för skilda utbildningsområden. Vid länsskolnämnderna finnsvidare konsulenttjänster för fortbildningsuppgifter inom olika ämnen ochstadier. Utredningen finner det önskvärt, att sådana konsulenttjänster inom överstyrelsenoch vid länsskolnämnderna i avsevärt vidgad omfattning inriktas motolika vuxenutbildningsområden. Detbehov av information kring vuxenpedagogiska frågor, som gör sig så starktgällande och kan förväntas öka, bör enligt utredningens uppfattningåtminstone delvis kunna tillgodoses genom en Ptop.1972: 26 55 En sådan bör kunna utges av . Utredningenföreslår vidare att ett särskilt projekt, med hiriktning på dokumentations- ochinformationsfrågor kommer till stånd inom ramen för anslaget till pedagogisktforsknings- och utvecklingsarbete. Den kontinuerliga bevakningen avvuxenutbildningen och utvecklingsarbetet inom området bör åvilaskolöverstyrelsen samt de organisationer och vetenskapliga institutioner, somär engagerade inom området. uppfattning är det angeläget att behovet av dokumentationsserviceför vuxenutbildningen tillgodoses pä samma sätt som motsvarande behov inomutbildningsområdet i övrigt, sålunda i anslutning till statens psykologisk-pedagogiskabibliotek. påbörjades där en försöksverksamhet meddokumentationsservice. Denna bör enligt utredningens mening omfatta ocksåvuxenutbildningsfrågor och ske i samarbete med andra länder. Idet har utredningens förslag till förstärkning av resurserna för vuxenpedagogisktforsknings- och utvecklingsarbete redovisats. Utredningen hänvisar när detgäller formerna för forskningsorganisationen till sitt huvudbetänkande, vilketanses ha giltighet också för det här aktuella området. Utredningen diskuteraremellertid särskilt frågan om ett speciellt vuxenpedagogiskt forskningsinstituti relation till projektor-ganiserad uppdragsforskning förlagd tilluniversitets- och högskolinsti-tutionerna. inom vuxenutbildningen harenligt utredningen ansetts ha vissa fördelar. Personalen inom ett sådantinstitut skulle kontinuerligt kunna följa utvecklingen inom vuxenutbildningen.Fruktbärande kontakter skulle därigenom kunna utvecklas mellan institutioner äena sidan och å den andra olika myndigheter, organisationer och företag medverksamhet inom vuxenutbildningen. Detta skulle medverka till dels attforskningen koncentrerades på angelägna problem, dels att forskningsresultatenlätt kunde nå fram såväl till beslutsfattare inom verk och myndigheter somtill dem som är praktiskt verksamma inom vuxenutbildningsområdet. Samtidigtkunde man inom institutet samla information kring vuxenpedagogiskt forsknings-och utvecklingsarbete och ge viss service i fråga om vuxenutbildningsfrågortill personer, organisationer och institutioner verksamma inom området. Vägandeinvändningar kan emellertid enligt utredningen anföras mot ett institut. Vuxenpedagogiskforskning arbetar med väsentligen samma forskningsmetoder som annan pedagogiskforskning. Vill man åstadkomma en differentierad och effektiv forskning inomområdet bör man där- 1972: 26 56 förrepliera på samtliga forskningsresurser inom det pedagogiska området. Väljerman i stället att koncentrera det vuxenpedagogiska forsknings- ochutvecklingsarbetet till ett institut isoleras detta lätt från annan forskningoch utveckling inom utbildningsområdet. Kontakten med forskarutbildning och vuxenpedagogiskutbildning försvåras, vilket även minskar möjlighetema till en allsidigforskarrekrytering. Om vuxenutbildningsforskningen koncentreras till ettinstitut minskar över huvud både den volymmässiga, geografiska och metodiskaflexibiliteten. Forskningbaserad på forskargrupper (projektgrupper), som sammansätts allt efterproblemets art och som tilldelas medel genom särskilda anslag(uppdragsforskning) uppfyller enligt utredningen högt ställda krav påanpassbarhet och ändamålsenlighet. En värdefull anknytning till annanforskning, till forskarutbildning och till utbildning för vuxenpedagogiskauppgifter nås. Man får en större organisation med mera varierade resurser attfalla tillbaka på. Utredningen anser därför att övervägande skäl talar för attresurserna för vuxenpedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete ges i formav projektanslag till pedagogiska institutioner vid lärarhögskolor ochuniversitet men också, då så är lämpligt, till andra beteendevetenskapliga ochsocialvetenskapliga institutioner. Utredningenhar pekat på angelägenheten av att snabbt få till stånd en förstärkning av detvuxenpedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet. Särskilda medel böravdelas för detta ändamål . Medlen bör disponeras avskolöverstyrelsen. I den årliga medelstilldelningen till börmedelsanvisningen för vuxenpedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbeteutmärkas särskilt. Vidbedömning av frågor om vuxenpedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbetekrävs enligt utredningen en ingående kännedom om hela vuxenutbildningsfältet.I avvägningen mellan olika aktuella vuxenpedagogiska projekt måste vidareutbildningspolitiska synpunkter spela in. För att biträda börenligt utredningens mening en särskild vuxenutbildningsnämnd knytas tillskolöverstyrelsen. Denna nämnd bör ha som huvuduppgift att bevaka detvuxenpedagogiska forsknings-och utvecklingsarbetet genom att ta initiativ tillåtgärder, föreslå angelägna projekt, verka för en koordinering av verksamheten,utforma den långsiktiga planeringen av arbetet, följa den pågående verksamhetenoch medverka till att resultat från forsknings- och utvecklingsarbetet tillförsden praktiska vuxenutbildningen. Nämnden bör främst vara av rådgivandekaraktär, men man bör kunna pröva att delegera till nämnden beslutanderätt ivissa grupper av ärenden, t. ex. fördelningen av medel tiU forsknings- ochutvecklingsverksamhet. Härigenom skulle man också få ett starkare inflytande,engagemang och ansvarstagande från olika verksamhetsområden inomvuxenutbildningen. bör även kunna harådgivande och initierande funk- 1972: 26 57 tioneri fråga om annan verksamhet inom den vuxenutbildning, som sammanhänger medöverstyrelsens arbetsområde, t. ex. läraratbildning. Nämndens verksamhet börbedrivas i nära samverkan med bl. a. universitetskanslersämbetet ocharbetsmarknadsstyrelsen. Nämnden bör få en allsidig och representativsammansättning. Dettaförslag har enligt utredningen som föratsättning att ingen förändring sker ide rutiner som tillämpades vid avgivandet av betänkandet när det gäller bl. a.fördelningen av resurser för forsknings- och utvecklingsarbetet. Denexpertutredning (DsU 1971: 1) Vuxenutbildning i som ligger till grundför utredningens analys av vuxenutbildningen utgör en betydelsefull bas förinformation om denna utbildning, anser SCB och SÖ i sina remissyttranden.Likartade synpunkter framförs av FÖVUX som bedömer pedagogikutredningensundersökning som varande den hittills mest grundliga kartläggningen av dettaslag i . ÄvenUKÄ ger sitt erkännande till utredningens strukturanalys och framhåller den somett förtjänstfullt pionjärarbete. UKÄ anser dock inte att rapporten ger entillräckligt klarläggande beskrivning av samhällets och individens ohka motivtill vuxenutbildning, och därmed en bild av det innehåll och den form somutbildningen planeras få. EnligtLO:s mening bör expertutredningens rapport bedömas som en betydelsefull, strakturellöversikt av vuxenutbildningen i . Någon motsvarighet har inte utgetts,påpekar LO. Viktenav att invandrarnas problem uppmärksammas inom ramen för vuxenutbildningenunderstryks av SCB och SÖ. UKÄ, SÖ och SFS anser attdefinitionen av begreppet vuxenutbildning i betänkandet är stel ochtraditionell, eftersom den utesluter den reguljära universitets- ochhögskolutbildningen. Det förekommer, påpekar man, otvetydigt studerande viduniversiteten som är att betrakta som vuxenstuderande. Till denna grupp, somsannolikt kommer att öka, hör t. ex. studerande som inskrivits enligt reglernaför vidgat tillträde till högre utbildning. SÖredogör i sitt remissyttrande för planerna på att i samarbete med SCB utarbeta ettindivid-baserat informationssystem över elever i vuxenutbildning, omfattcmdebl. a. folkbildning och arbetsmarknadsutbildning. De främsta fördelama med ettsådant system skulle vara, att det kunde ge vidgad kunskap om devuxenstuderande och därigenom gynna utvecklingsarbetet inom området. Ett målför detta arbete borde, enligt Prop.1972: 26 58 SÖ,vara att bredda vuxenutbildningens andel i den årliga statistikproduktionen.Ett viktigt underlag för planerings- och forskningsprojekt tillkommer dock näruppgifter ur folk- och bostadsräkning görs tillgängliga. SÖtillstyrker utredningens förslag att vid statens råd för samhällsforskninginrätta tjänster som forskarassistent och e. o. forskare. Därigenom kanrelativt snabbt basen för vuxenpedagogisk forskning vidgas ytterligare. Till pedagogikutredningensförslag om att underlätta rekryteringen till forskarutbildningen för personermed erfarenhet från det vuxenpedagogiska fältet, ansluter sig bl. a. LO, SVUXoch FÖVUX. SVUX framhåller särskilt vikten av att det stora antal lärare somredan i dag är verksamma inom vuxenutbildningens olika sektorer, erbjudsmöjlighet till fortbildning och vidareutbildning. Forskare och annankvalificerad personal skall kunna anställas för hela den tid ett projekt avseri stället för som , för endast i taget. Denna utredningens ståndpunktdelas av bl. a. UKÄ, och statens råd för samhällsforskning. Rådettillämpar för eget vidkommande ett arrangemang av liknande slag, nämligen att i förekommande fall beslut om anslag ett åtföljs av beslutom preliminärt rekommenderade anslag för år två och tre. Föratt medge en långsiktig planering av forsknings- och utvecklingsarbeteföreslår SÖ att forskningsprojekten ges planeringsramar för tre är framåt eftermedelsfördelningsäret, i analogi med vad som sker i fråga omskolbyggnadsinvesteringar. FÖVUX framhåller att denvuxenpedagogiska forskningen borde i ökad utsträckning inriktas på frågor somhänger samman med hur rekryteringen skall breddas och undervisningen läggas uppför personer utan studievana. Flera remissinstanser,däribland SÖ, SVUX och FÖVUX, understryker att vuxenpedagogisk forskning intefår begränsas till att beröra frågor om pedagogisk utformning. De praktiska,ekonomiska, sociala och psykologiska problemen fordrar också sin lösning.Forsknings- och utvecklingsarbetet bör därför ha en vid målsättning, anser SVUX. Vad beträffar läromedelför vuxenundervisning föreslår kommittén att staten skall stimulera forsknings-och läromedelsutveckling inom detta område. Svenska kommunalförbundetaccepterar detta som en angelägen resursinstans, men vill påpeka de ogynnsammaekonomiska följder det kan få om man i läromedelsutvecklingen inte tartillräcklig hänsyn till den tekniska utrustning och standard som normalt finnsi skolan, och i första hand anpassar vuxenläromedlen till denna. Prop.1972: 26 59