prop · FV03126 · 1972-12-31 00:00:00 — Även vid rUcsdag har motioner väcktsmed krav på statUga och kommunala gmndbidrag tiU partiema. En aiman fråga som idetta sammanhang diskuterats i är spörsmMet humåda denomständigheten att partiema kan ha olUcautgifter beroende på skillnader i möjligheterna att sprida information ochdriva opinionsbUdning genom pressen bör påverka partistödet. Såväl grandbidrags- som pressfrågan har tagits uppi utredningens direktiv. I enUghet härmed har dessa spörsmål blivit föremål förnärmare undersökningar och överväganden inom ulredningen. För införandet av grandbidrag har åberopats attdet måsle vara varje partis målsättning att vinna så stor anslutnuig sommöjligt bland väljarna. En informations-och opinionsverksamhet inriktadpå hela valmanskåren medför i stort sett samma kostnader för alla partier.Såsom exempel har nämnts kostnaderna för framställning ooh spridande av broschyrer,affischer och valtidningar samt för användande av andra media att nå ut tiUmedborgarna. Mot bakgmnd av denna argumentation har utredningen söktklarlägga i vad mån det finns några för partierna gemensamma gmnd-koslnaderoch i så fall dessas storlek. I avsikt alt närmare utforska angivna frågor harutredningen företagit en enkät hos parti-sekretariaten i de femriksdagspartierna angående partiernas centrala kostnader (jfr kapitel 5,avsnitt 5.2). Vidare har utredningen haft överläggningar med representanterför partisekretariaten, både var för sig och gemensamt, om partiernas uppfattningar rörande grundkostnadema i partiemas verksamhet. På gmndval av svaren i partienkäten har utredningensökt klarlägga i vad mån partiernas kostnader varierar med storleken avpartierna (röstandel och medlemsantal). Syftet har varit att med utgångspunktfrån variationer i kostnadema för partiema söka dra slutsatser om förekomstenoch omfattningen av eventueUa grandkostnader. Några bestämda slutsatser idetta hänseende gran-dade på det insamlade materialet bar emellertid intevarit möjUgt att komina fram dll. Skälen härför är W. a. de i kapitel 5 angivnaolUchetema i partiernas organisationsstruktur, kostnader för egen press,traditioner med avseende på arbetsformer, inkomstkällor, medlemmarnasfriviUiga arbete m. m. AUadessa olikheter har nämUgen en så stor betydelse för partiemas kostnader attnågon statistisk analys av sambandet mellan kostnaderna, å ena, ochpartistorleken, å 'andra sidan, inte bUr meningsfuU. (Jfr tabell 16 i avsnitt5.2 med uppgifter om partiemas centrala kostnader för riksverksamhet åren 1970 De uppskattningar, som partisekretariaten självagjort av grandkostnadema i respektive partis verksamhet, måsle också sägas hagivit etl osäkert resultat. Anledningen härtUl är att man i detta faU liksom idet föregående utgått från partiemas faktiska kostnader. Liknande svårigheterhar då mött atl dra samlande slutsatser som när det gäUt svaren i partienkäten.Vidare har partisekretariaten sökt räkna fram grandkostnadema medutgångspunkt från vUka uppgifter ett parti har att fuUgöra inom denrepresentativa demokratin. Även de resultat denna metod frambragt har dock visatsig svårbedömbara. SlutUgen har diskuterats att på basis av denrationaliseringsvinst som skulle uppkomma vid en sammanläggning av två partieruppskatta grandkostnadema. (Jfr de likalydande partimotionema 1965:1: 818 och1965: II: 972 från foUcpartiet, kapitel 2, avsnitt 2.2. )Också denna tanke har emellertid visat sig förenad med samma svagheter som detidigare metoderna beroende på de stora skillnaderna som föreUgger mellanpartiema i olika avseenden; storleken av rationaliseringsvinsten blir bl. a.beroende av viUca partier man tänker sig går samman. Sammanfattningsvis måsle konstateras att avsevärdasvårigheter möter att få fram för partiema gemensamma grandkostnader på eltobjektivt godtagbart sätt. Vad nu sagts utesluter enUgt utredningensuppfattning inte att det kan göras gäUande att partierna har vissa gemensammakostnader för sin verksamhet, ehum vanskUg-beter möter att siffermässigtfixera dessa kostnaders storlek. Vidare kan noteras att utredningensundersökningar inte ger vid handen att kostnadema för partiema skuUe vara helt proportioneUamot partistorleken. Mot införandel av grandbidrag har som främstaargument åberopats atl en dylik åtgärd skuUe innebära risker för partisplittring.Därvid har bl. a. hänvisats tiU de negativa erfarenheterna i andra länder avförekomsten av många småpartier. Del har också anförts att sedan ettsmåpartisyslem väl är etablerat stora svårigheter uppreser sig mot försök attändra systemet. EmeUertid har hävdals att skälen mot införandet avgrandbidrag äger något olika tyngd på riks- och kommunalnivå, då i nuvarandesyslem för val till finns vissa spärrar mot småpartier. (Anmärkas bördock alt kommunislema motionerat i om spärrarnas borttagande.) I det kommunala valsystemet däremot saknas enmotsvarighet tiU de spärrar mot småpartier som finns vid riksdagsvalen. Vidarekan införandet av kommunala grandbidrag främja omvandlingen tiU poUtiskapartier av många av de olika slags tillfälUga aktionsgrapper som på vissa håUnu är verksamma. Risken kan ookså öka för kommunala fraktionsbildningar inomredan beslående partier om grundbidrag införes. Inom ulredningen föreligger skUda uppfattningar omgraden av riskema för den kommunala demokratin vid en framväxt av småpartier påkommunal nivå. Sålunda har anförts att uppkomsten av nya poUtiska gmpperingarkan komma att spela en vita-Mserande roll i det kommunalpoUtiska skeendet.Häremot har invänts att den uppdelning i småpartier som denna utveckUng kanleda tiU innebär risker för handlingsförlamning vid parlamentariska jämviktslägenoch försvårar övergripande planering och nödvändiga prioriteringar. I linjemed denna senare uppfattning skuUe det vara olyckligt, om det allmännas bidragsgivningtUl partierna konstmerades så, att framväxten av elt småpartisyslem på kommunalnivå stimulerades. Vid prövningen av olika tänkbara ändringar i detaUmännas bidragsgivning tiU partierna har utredningen enligt sina dhek-tivvidare haft att i görligaste mån beakta denomständigheten att partiema kan ha skilda utgifier beroende på olika möjUgheteratl sprida information och driva opinionsbUdning genom pressen. Fråga har nuvarit i vilken utsträckning angivna omständighet skuUe påverka spörsmålet omatt införa ett enhetiigt bidrag tiU samtUga partier. Inom ulredningen har frågan om pressens politiskabelydelse ingående diskuterats och olika meningar därvid framfiirts. Ävenradions och televisionens inflytande på opinionsbildningen har varit föremålför debatt. Under utredningsarbetets gång framlades emeUertid proposition(1972: 59) angående anslag tiU produktionsbidrag och samdistributionsrabattför dagstidniDgar. I propositionen föreslogs en förstärkning av det nuvarandestatliga siödet tiU dagspressen, dels uppräkningar av produktionsbidragen förs. k. andratidningar, dels en höjning av den rabatt som utgår vidsamdistribution av dagstidningar. Vidare aviserades en ny pressutredning.Sammanlagt beräknades det statiiga pressstödet öka med drygt 40 mUjoner kr tUlca för /73. Ett flertal motioner väcktes iriksdagen med anledning av att propositionen framlagts. RUcsdagen biföU dock iaUt väsentUgt förslagen i propositionen (KU 1972: 29 och rskr 203). a. då pressfrågorna och de problem, somaktualiserats vid nämnda riksdagsbe-handUng t. ex. i motioner, kommer att bUföremål för ytterUgare överväganden i en särskUd utredning, harpartistödsutredningen stannat för att icke ta någon hänsyn tiU press- ochövriga massmediafrågor. Med utgångspunkt i förenänmda överväganden harutredningen sluthgen enats om alt föreslå alt som komplement till det nuutgående kanslistödet införes ett grundstöd å per kalenderårtUl varje i rUcsdagen företrätt parti, som vid senaste val uppnått fyra % avröstema i hela landet. Däremot föreslås att inte någon del av det kommunalapartistödet skaU utgå som gmndbidrag. Den valda konstmktionen med ett gmndstödsom komplement tiU kanslistödet är förenad med vissa fördelar och tillgodoserkravet i direktiven att det statiigaoch det kommunala partistödet bör bygga på samma principer. Genom sm utformning som ett komplement tUlkansUstödet kommer grandstödet inte att utgå tUl partier utanför . (Beträffande en viss utjämning i tiden, se dook avsnitt 6.6 nedan. )Begränsnmgen tUl riksdagspartiema anser utredningen bl. a. motiverad med hänsyntUl att dessa på grand av sin riksdagsrepresentation får ta ställnmg i aUastörre samhäUsfrågor och svara för sitt agerande i dessa på ett annat sätt änvad partier som står utanför behöver. RUcsdagspartiema har däifcjrbehov av större resurser för utrednings-, informations- och opinionsbUdandeverksamhet än de i orepresenterade partierna. Någon statiig kontroU av grandstödets användning ärnaturUgtvis mte tänkt att förekomma. Kanslistödet j övrigt föreslås oförändrat,både tUl konstruktion och tUl belopp. I konsekvens med slällnmgstagandenarörande det statUga partistödet blir det kommunala partistödets konstraktionoförändrad. 6.3Det statliga och det kommunala stödets omfattning Beträffandestorleken av det statUga stödet tiU partierna har följande överväganden gjorts.Sedan det kommunala partistödet tiUkommit har, som framgår av kapi- tel4, det totala partistödet statUgt samt primär- och sekundärkommunalt ökattUl memot 66 mUjoner kr , Dock bör beaktas, att det statiiga partistödetvarit i stort sett oförändrat sedan det började utgå , vUket medhänsyn till penningvärdeföcändrmgen motiverar viss uppjustering. HärtUl kommer,som utredningens undersökningar visar, att partiernas sandade kostnader i aUtmindre grad täcks av StatUgt partistöd (kapitel 5, avsnitt 5.2). Med hänsyntUl dessa oUka omständigheter har utredningen enat sig om att föreslå dels enuppräknmg av det statUga partistödet från f.n. 70 000 tUl perrUcsdagsmandat och kalenderår, dels införandet av grandstöd på 1,5 mUjoner krtiU varje i rUcsdagen företrätt parti som komplement tiU kanslistödet enUgtavsnitt 6.2. I förhåUande tiU nuläget innebär utredningensförslag att det statUga stödet höjs med tiUsammans 12,75 mUjoner kr per kalenderårvarav den något större delen utgör en anpassning med hänsyn tUl utvecklingen avpenningvärdet. Med nuvarande mandat-stäUning i kommer nyssnämndabelopp respektive det totala statUga stödet att fördela sig på riksdagspartiemai enUghet med tabeU 21. (Röstandelama vid riksdagsvalet medtagna somjämförelse). Som ovan påpekats har det statliga partistödetvarit i stort sett oförändrat sedan det började utgå fr. o. m. år 1966.Utredningen viU uttala önskemålet att för framtiden omprövning av det statligakansh- och partistö- Fördehiing meUan partiema av det föreslagna ökade totala statliga parti-ochkanslistödet (inkl. grandstödet) för helt kalenderår. StatUgt kanslistöd, kr Statiigt Summa stöd, kr Summa ökat stöd, kr 1500 000 1 500 000 1500 000 1 500 000 1 500 000 215 250 372 750 304 500 570 500 89 250 3 485 000 6 035 000 4 930 000 13 855 000 5 200 250 7 907 750 6 734 500 15 925 500 13,4 20,4 17,4 41,0 7,8 2115 000 2 565.000 3 945.000 1 755 000 16,6 20,1 18,6 30.9 13.8 11,5 19,9 16,2 45,4 4.8 det,med hänsyn tiU penningvärdeförändring-en, sker med kortare intervaUer änhittiUs varvid relationerna meUan utgående belopp enUgt de båda stödformemafömtsattes oförändrade. En dylik ordnmg skuUe underlätta partiernas planeringav sin verksamhet och medföra att språngvisa höjningar av de StatUgastödbeloppen kunde undvikas. Detta avsnitt har behandlat frågan om storleken avdet statUga stödet tiU partierna. Det kommunala partistödets omfattning hardäremot utredningen med hänsyn till att införandet av dylika stöd är en förkommunema och landstingen frivUUg angelägenhet ansett vara elt spörsmål somutredningen inte bör ta ställning tUl. 6.4Stöd till parti som ej representerats i respektive i landsting ellerkommunfullmäktige Vidflera tiUfäUen har i diskuterats frågan om införandet av någon formav bidrag tiU parti som har fått ett stort antal röster i val men ändå intebhvit företrätt i respektive i landsting eUer kommunfuUmäktige.Detta spörsmål anges uttryckhgen i direktiven bland de frågor utredningen haratt särskUt ta ställning tiU. Som tidigare nämnts har det nuvarande systemetför val tiU försetts med vissa spärrar mot småpartier. Huvudregeln äratt endast parti som erhåUit minst fyra % av röstema i hela landet får deltagai mandatfördelningen. (Exakt fyra % av röstema berättigar tUl 14 mandat iriksdagen). Parti med färre röster skaU dock få vara med vid mandatfördelningeni valkrets där partiet har erövrat minst tolv % av röstema. Med hänsyn tiUdessa spärregler och den omständigheten att det statUga stödet tiU partiema ärkopplat tUl riksdagsrepresentationen kan ett valutslag, som innebär att någotparti måste lämna rUcsdagen, medföra synnerUgen omfattande ekonomiskakonsekvenser för delta parti. En förlorad riksdagsrepresentation kostar mednuvarande statlig bidragsgivning ett partisom passerat fyra-procentspärren minst (14 mamdat X 70 000kr =) per kalenderår i partistöd jämte ett mindre belopp ikansUstöd. Utredningen har i det föregående föreslagit införandet av ettärUgt statiigt gmndstöd k tUl varje rUcsdagsparti med ettväljarunderlag av lägst fyra % i hela landet vid senaste val samt en höjning avdet statliga partistödet från 70 000 tUl per kalenderår ochrUcsdagsmandat. Om detta förslag genomföres skuUe en förlorad riksdagsrepresentationför det parti som drabbades därav medföra förlust av statUga bidrag med lägstett årUgt belopp av ca 2,7 mUjoner kr. Nuvarande ekonomiska tröskel-effekt avde i valsystemet inbyggda spärrreglerna mot småpartier skidle aUtså högstavsevärt förstärkas. Detta talar enhgt utredningens uppfattning för att maninför avtrappningsregler, varigenom ett parti som har fått ett stort antalröster i val men ändå bUvit orepresenterat i kan erhåUa visst bidrag.Att förlusten av kanske endast någon handfuU röster kring fyraprocent-spärren skuUe kunna få tiU konsekvens att det StatUga stödet tiUvederbörande parti minskade med flera mUjoner kr anser utredningen interimUgt. På grandval av dessa överväganden har utredningenenat sig om att föreslå att parti, vilket ej blivit företrätt i ,skall erhålla statligt partistöd med så många mandatbidrag som partiet hartiondedels procent röster av hela väljarkåren vid senaste val(avtrappat partistöd). Hur stor anslutning bland väljarna som bör krävas föratt ett parti skaU växa berättigat tUl stöd kan naturligtvis aUtid diskuteras.Vägledande för utredningen när gränsen satts vid av röstema har varitden i direktiven fastslagna principen om att bidrag endast bör utgå tiU partisom har ett inte obetydligt stöd i väljaropinionen, manifesterat i allmännaval. Siffermässigt belyses utredningens förslag omavtrappat partistöd av tabeU 22. Någon avtrappning av det statiiga kanslistödetföreslås däremot inte, vilket som tidigare anförts betyder en begränsning av Stöd tUl partier utan representation i . (Beträffande en viss utjämning i tiden, se dock avsnitt6.6 nedan). I det kommunala valsystemet saknas motsvarighettiU de spärrar mot småpartier som finns vid riksdagsvalen. ,som haft 'att utreda frågan om ett eventuellt nytt valsystem för de kommunalavalen, har i sitt betänkande »Kommunala val» (SOU 1971: 4) bl. a. föreslagitatt samma spärrar som vid riksdagsvalen skuUe införas i det kommunalavalsystemet; dock skulle tolvprocentregeln inte gäUa har kommu-nalvalskommUténs betänkande utsatts för viss kritik underremissbehandhngen. Vid överläggningar meUan regeringen och ledarna för övrigariksdagspartier har överenskommits att en genereU spärr mot småpartier i dekommunala valen inte skuUe tas upp tiU avgörande förrän utredningen om denkonimunala demokratin haft tillfäUe att belysa småpartiernas roU i det kommunalpolitiskasystemet. (Sistnämnda utredning har erhåUit tiUäggsdirektiv i detta syfte den21 aprU 1972). Regermgen har mot denna bakgrand deklarerat att den inte ansettsig böra föreslå någon ändring tiU av valsystemet vid de kommunalavalen. Spärregjermot småpartier saknas aUtså f.n. vid de kommunala valen. Vidare har varje enskild kommuns bidrag för sig iflertalet faU inte någon avgörande betydelse för respektive parti. (I medeltalutgår per mandat i kommunfuUmäktige). Ett tiös-kelproblem av motsvarandestorlek som vid det statiiga stödet tiU partiema föreUgger därför inte vid detkommunala partistödet. Med hänsyn hartiU och då avtrappningsregler enUgt ovanföreslås i fråga om det statliga partistödet har utredningen inte funniterforderUgt med regler om avtrappning av den kommunala bidragsgivniingen tiUpartierna. 6.5Statligt stöd till parti som representerats i enligttolvprocentregeln Beträffandeparti som representerats i med enstaka mandat finner utredningenalt stöd bör ulgå i princip såsom tUl parti vilket ej representerats iriksdagen. Dock torde visst extra stöd vara motiverat med hänsyn tiU det störreansvar som följer med riksdagsrepresentationen. Utredningen föreslår således att parti, som bUvitföreträtt i enUgt tolvprocentregeln men ej nått upp tUl fyra % avrösterna i hela landet vid senaste val, erhåller följande statligt stöd. /partistöd får ett sådant parti summan av dels de mandatbidrag som röstandelenenligt reglerna i närmast föregående avsnitt berättigar till, dels demandatbidrag som riksdagsrepresentationen ger, sammanlagt dock högst ettbelopp motsvarande 14 mandatbidrag. Sistnämnda spärr hindrar att ett parti,som representerats i enUgt tolvprocentregeln, i något faU erhåUerhögre partistöd än ett parti som fått minst fyra % av röstema i hela landet ochdärmed blivit företrätt i rUcsdagen enUgt valsystemets huvudregel. Vidareföreslås att parti med riksdagsrepreseotation gmndad på tolv-procentregeln istatligt kanslistöd erhåller summan av dels de mandatbidrag som representationeni och ställningen som regerings- eller oppositionsparti berät- Exempel på innebörden av förslaget tiU statiigt stöd åt parti somrepresenterats i enUgt tolvprocentregeln. stöd, kr' .,-. Partiet fömtsattes ejvara företrätt i regeringen tigartill, dels lika många fjortondedelar av grundstödet å sompartiets antal riksdagsmandat. Några exempel må belysa innebörden av förslageti detta avsnitt, tabeU 23. 6.6Utjämning i tiden av utgående stöd till partierna Trotsatt själva partistmkturen präglas av StabiUtet, inträffar vid valen icke ringaförskjutningar i partiemas stöd hos väljarna. Större förskjutningar får viadet statiiga ooh det kommunala stödet tiU partiema avsevärda konsekvenser fördessas ekonomi. I avsnitt 6.4 om stöd tUl parti som ej representerats iriksdagen respektive i landsting eUer kommunfuUmäktige har utredningen bl. a.berört följdema på det ekonomiska planet av att ett parti förlorar sinriksdags-representation. Naturligtvis blir en valutgång som leder tUl dennakonsekvens mycket kännbar för det parti som drabbas därav. Men även en motgångi val, som inte medför att hela utan endast en del av riksdagsrepresentationenförloras, kan mycket negativt påverka det berörda partiets ekonomi genommuiskat statligt stöd. Mot denna bakgmnd har inom utredningen tagits uppfrågan om utjämning i tiden av utgående stöd tiU partierna, dvs. spörsmålet omman inte borde ha regler varigenom stödet successivtanpassas tUl valutslagen. (Jfr pressutredningens betänkande Dagstidningarnasekonomiska viUkor (SOU 1965:22), i korthet refererat i kapitel 2, avsnitt 2.2ovan). Som närmare redogjorts för i kapitel 5 (avsnitt5.1) har samtUga partier ett större eUer mindre antal tjänstemän anställda,både på partisekretariaten ooh på riksdagsgmppemas kansUer samt på distrikts-och lokalnivå. Liksom andra anstäUda har dessa tjänstemän behov av vissanställningstrygghet. Om ett valnederlag via det aUmännas bidragsgivningomedelbart slår igenom i respektive partis ekonomi, kan betydande svårigheteruppkomma att tillgodose kravet på anställningstrygghet när partiet tvingasskära ned sin organisaiion. Detta förhållande talar med styrka för ettinförande av utjämningsregler. DyUka regler underiättar också partiernasplanering av sin verksamhet. Med hänsyn tUl dessa överväganden har utredningenenats om att föreslå följande utjämningsregler i fråga om det statiiga parti-och kanslistödet. Första året efter val beräknas utgående partistöd utifrån ensjättedel gånger antalet mandat i senaste val plus fem sjättedelar gångerantalet mandat i näst senaste val. Andra året efter val beräknas utgåendepartistöd utifrån hälften gånger anlalet mandat i senaste val plus hälftengånger antalet mandat i näst senaste SOU 1972: 62 Exempelpå förslaget tUl utjämning i tiden av det statUga partistödet. Antal Antal Antal Antal Antal mandat utgående mandat utgående mandat mandat- mandat- Antal Antal Antal utgående mandat utgående mandat- mandat bidrag (5)' 'SedvanUg avrundning till hela mandatbidrag har gjorts ' (5) betyder att partiethar av röstema = 5 mandatbidrag enligt förslaget om avtrappat partistöd *förekommer nyval, som påverkar mandattalet from år 11 val.Sista året av valperioden sluthgen beräknas utgående partistöd utifrån femsjättedelar gånger antalet mandat i senaste val plus en sjättedel gångerantalet mandat i näst senaste val. Som mandat betraktas även mandatbidrag tiUparti som ej representerats i eUer representerats enhgttolvprocentregeln. Om nyval ägt ram räknas som senaste val medeltalet avsenaste ordinarie val och därefter förekommande nyval och som näst senaste valmedeltalet av näst senaste ordinarie val och därefter förekommande nyval. För förståelse av hur denna utjämnings-regel kommeratt verka i oUka situationer må de i tabeU 24 angivna exemplen studeras. Nedan föredår utredningen bl. (avsnitt 6,7) attdet statliga parti- och kanslistödet (inkl. grundstödet) utbetalas med helasitt belopp för ett kalenderår i taget. För att undvika regler omåterbetalningsplUct respektive rätt tUl tiUäggsbidrag föreslår utredningenatt ett nyval och eventuell regerings-ombildning påverkar det statliga stödetförst fr. o. m. året efter förändringen. utredningenfunnit det rimUgt att ett parti, som helt saknat riksdagsrepresentation eUerendast varit företrätt i enUgt tolvprocentregeln men som genom ettnyval blir representerat i jämlikt valsystemets huvudregel (minstfyra % av rösterna i hela landet), bör få gmndstöd motsvarande den del avåret (hela månader) som återstår från det att den nyvalda rUcsdagen haft sittförsta sammanträde. Högre belopp än i grundstöd för nyvalsåretskaU dock givetvis inte kunna utgå. Utredningen fömtsätter att eventuellt extrastöd tUl partiema vid nyval varom kan fatta särskUt beslut så fördelasatt gäUande relationer meUan utgående statiigt stöd tiU respektive partier interubbas. Beträffande det stadiga kanslistödet i övrigt villutredningen föreslå en särskild av-trappnmgsregel om ett parti, som representeratsi enligt fyraprocentregeln, i val inte får tillräckUgt antal röster ihda landet för att passera sistnämnda spärr. Ett sådant parti föreslås bU garanteratgrandstöd (dvs, ) första åretefter det aktueUa valet, (dvs. ) andra året efter valet ochmed (dvs. ) tredje året efter valet (avtrappat grundstöd). Iövrigt föreslås inte någon utjämning i fråga om grandstödet (eUerkanslistödet), vare sig uppåt eUer nedåt. Ovanstående förslag avser det statUga stödet tUlpartiema. I och för sig skuUe givetvis utjämningsregler kunna införas ävenbeträffande det kommunala partistödet. EmeUertid har som tidigare anförtsvarje enskUd kommuns bidrag för sig i flertalet faU inte någon avgörandebetydelse för respektive parti. Med hänsyn härtiU och då tillräckUg StabiUtet ipartiernas ekonomi bör kunna uppnås genom utjämningsregler vid det statligasiödet har ulredningen ansett att tiUräckligt vägande skäl inte föreUgger attkomplicera det kommunala partistödet med regler om utjämning. EnUgtgäUande regler utbetalas det statiiga partistödet med hela sitt belopp ifebraari månad efter ansökan från partiema hos riksgäldskontoret.Utbetalningen ombesörjes av denna myndighet, men storleken av stödet faststäUesav den för ändamålet särskUt tiUsatta partibidragsnämnden. Denna består av treframstående domstolsjurister.