prop · FV03108 · 1972-12-31 00:00:00 — Riksförsäkringsverketframhåller i utredningen att en väg att komma lill rätta med dettatröskelproblem vore alt ändra gällande avdragsregel så atl alla vid laxeringengodkända kostnader för löneintäklernas förvärvande dras av vid beräkning avinkomst av anställning. Enligt verket vore en sådan regel principiellt allföredra. Då den emellertid skulle medföra en allmän sänkning av de pensionsgrundandeinkomsterna bl. a. genom alt även de kostnader för resor mellan bostad ocharbetsplats som flertalet arbetstagare har skulle komma atl dras av, vill verkelinle förorda atl en sådan regel införs. Verkel föreslår i stället att regeln omkostnadsavdrag utformas så atl vid beräkning av inkomsi av anställning avdragskall göras för kostnader i anställning i den mån dessa, minskade med erhållenkostnadsersättning, överstiger . Ett kostnadsbelopp på . skulledärigenom bli avdragsfritt för arbetstagaren oavsett om de totala kostnadernaöverstiger delta belopp. Två reservationer anförs till förslaget. Av remissinstanserna tillstyrker LO, Landstings- ochKommunförbunden verkets förslag medan framhåller atl del ärönskvärt alt närma beräkningen av pensionsgrundande inkomst tillden taxeringsmässiga beräkningen av inkomst av tiänsl. SAF menar att, i sambandmed att avdragsregeln utformas så atl Iröskeleffekten elimineras,beloppsgränsen bör sänkas från . I och för sig finns det goda skäl för principen att, somriksförsäkringsverket varil inne på, varje kostnad för intäkternas förvärvandeskall dras av vid beräkningen av pensionsgrundande inkomsi. Del kan hävdas altinkomstbelopp som gått ål till atl täcka sådana kostnader inte ingår i denbehållna inkomst som tilläggspensionen är avsedd all ersätta. Med en sådanprincip skulle man också, som förordat i sitt remissyttrande,närma beräkningen av pensionsgrundande inkomst av anstäUning till den taxeringsmässigaberäkningen av inkomsi av tjänst. Alla vid taxeringen godkända kostnader förlöneintäkternas förvärvande skulle nämligen dras av vid beräkning av inkomsi avanställning. En sådan regel skulle dock som påpekatinnebära bl. a. att kostnader för resor lill och från arbetsplatsen skulle drasav, vilkel skulle leda till en inte obetydlig minskning av de pensionsgrundandeinkomsterna för arbetstagarna i allmänhet jämfört med vad som följer av nugällande beslämmelser. Det är också att märka atl nuvarande bestämmelser harsin motsvarighet på avgiftssidan. Arbetsgivaravgifterna till tilläggspensioneringeni här avsedda fall baseras nämligen på bruttobeloppet av utgiven lön. Endast ivissa fall då i bmttolönen ingår mera betydande ersättning för kostnader ianställningen kan avgiftsunderiagel nedsättas. Etl sådanl närmande av denpensions- och skattemässiga inkomstberäkningen lorde därför endasl kunna bliaktuellt i samband med en mera ingripande revision av regelsystemet förtilläggspensioneringen. Enligt min mening finns del starka skäl för atl inom ramenför nuvarande regelsystem eliminera den Iröskeleffekt som följer av dennuvarande konstruktionen av avdragsregeln. En sådan ändring är av vikt för bl.a. byggnadsarbetare, som kan ha betydande kostnader för ackords-mätning m. m.Ändringen bör ske på del sätt föreslagit. Jag förordaremellertid alt beloppsgränsen höjs från 500 tUl I . med hänsyntill kostnadsutvecklingen. Detta innebär all kostnader som arbetstagare fållvidkännas i anställningen inle skall föranleda avdrag vid beräkningen avpensionsgrundande inkomst om kostnaderna uppgår till högst . och attendast överskjutande belopp skall dras av vid beräkningen av pensionsgrundandeinkomst. Ändringen bör träda i kraft den och liilämpasvid beräkning av pensionsgmndande inkomst för eller senare år. Har en arbetstagare från en och samma arbetsgivare erhåUiten lön som inte uppgått till . är denna inle pensionsgmndandesom anslällningsinkomst inom tUläggspensioneringen. Inte heUer medför sådan lönskyldighel för arbetsgivaren att eriägga arbetsgivaravgift till Prop, 1972:108 15 försäkringen för tilläggspension eUer tillsjukförsäkringen. Dessa regler ålertinns i 11 kap. 2 § resp. 19 kap. I § lagen(1962:381) om allmän försäkring (AFL). Reglerna är motiverade av praktiska,administrativa skäl. påpekar i utredningen allförändringen av penningvärdet och inkomstulvecklingen sedan de ursprungligagränsbeloppen kom lill har medfört att beloppsgränsens administrativabetydelse i viss mån förändrats. Ar 1965 beräknades ochde lokala skaltemyndigheternas administrationskostnader för debitering ochuppbörd av arbetsgivaravgifter till ca . Samma årpåfördes ca 50 000 arbetsgivare avgifter i storleksordningen . med engenomsnittlig avgift av . haradministrationskostnaderna stigit avsevärt och därför har alll flerarbetsgivaravgifter trots ökad uttagsprocenl för avgiften till tilläggspensioneringenkommit all ligga under den genomsnittliga administrationskostnaden. anser dock alt det inte ulan vidareär klart att enbart penningvärdeulvecklingen skall vara avgörande i fråga om enjustering av de fasta beloppsgränserna, eftersom varje höjning ingripermateriellt i socialförsäkringen. anser att sambandetmellan gränsbeloppet för arbetsgivarens avgiftsskyldighet och arbetstagarensrätt alt tillgodoräkna sig pensionsgrundande inkomst bör bibehållas Omexempelvis gränsbeloppet för pensionsgrundande anställningsinkomst höjdes med etlmindre belopp än gränsbeloppet för arbetsgivares ävgiftsskyldighet skulle viss anslällningsinkomslbli avgiftsfri trots all den kunde gmnda rätl till tilläggspension. Vad beträffar den aktuella beloppsgränsen anserriksförsäkringsverket att en höjning med etl fast belopp bör göras. Någonövergång till indexreglering av beloppsgränsen bör enligt verkel inte ske. Oflaåterkommande ändringar av beloppsgränserna, vilket torde blir resultalel av enindexreglering, skulle medföra en osäkerhet hos arbetstagare och arbetsgivareom vad som gäller. anser det naturligast att tillämpaen uppräkning baserad på konsumentprisindex, vilkel redan används inom denallmänna försäkringen för fastställande av basbeloppet. Härvid leder enomräkning enligt de beräknade förhållandena vid ingången av lill ettbelopp om ca . Verkel föreslår alt de nämnda beloppsgränserna höjs från300 kr. Två reservanter föreslår höjning till . Verket harberäknat att omkring 7 100 arbetsgivare skulle ha sluppit erläggaarbetsgivaravgift om gränsen för ävgiftsskyldighet då legat vid . istället för vid . Av de berörda remissinsianserna lillstyrker riksskatteverket.Kommunförbundet och LO förslag i denna del. Kommunförbundetmenar dock all omprövning av beloppsgränserna bör ske oftare, förslagsvisvart femte år. LO understryker alt någon automatisk anpassning avbeloppsgränserna till penningvärdeutvecklingen inte är motiverad utan atl en omprövning av gränserna bör ske förutsättningslöst vid varje särskilt tillfälle. ansluter sig till de två reservanterna iriksförsäkringsverkets utredning. Enligt min mening finns det välgrundade skäl atl bibehållasystemet med fasta beloppsgränser. Del är ofrånkomligt alt gränserna gång efterannan måste höjas på grund av inkomst- och kostnadsutvecklingen, bl. a. för attundvika att den administration som hänger samman med arbetsgivaravgifterna blirorimUgt vidlyftig. Höjningar av minimibeloppet för beräkning av pensionsgmndandeinkomsi av anställning kan emellertid för arbetstagare med många kortareanställningar hos olika arbetsgivare få konsekvenser som måste beaktas. För enordning med fasta beloppsgränser som fastställs för talar ocksåall det är lättare för arbetsgivare och försäkrade alt hålla reda på sinaskyldigheter och rättigheter i det enskilda fallet. Ändring av beloppsgränserna bör därför inte skeautomatiskt genom indexreglering utan beslutas av statsmakterna när så ärpåkallat. Sambandet mellan beloppsgränsen för beräkning av pensionsgrundandeinkomst av anställning och för arbetsgivarens ävgiftsskyldighet lilltilläggspensioneringen bör bibehållas. Vad gäller frågan om en höjning av dessabeloppsgränser liksom av det minimum som gäller för skyldighet atl eriäggaarbetsgivaravgift till sjukförsäkringen är jag ense med ,vars förslag tillstyrkts av remissinstanserna, i all en höjning nu är motiveradmed hänsyn till ulvecklingen sedan de gällande beloppen fastställdes. Jagförordar en höjning till . Avgiflsborlfallet kan i stort sett beräknasbli kompenserat genom att administrationskostnaderna minskar. Det nya beloppet bör gälla med verkan på löner som utgesfr. o. m. . I analogi med vad som gäller beträffande ävgiftsskyldighettill den allmänna försäkringen stadgas i 2 § förordningen (1968:419) om allmänarbetsgivaravgift och 2 § förordningen (1960:77) angående byggnadsforskningsavgiftalt vid beräkning av dessa avgifter hänsyn inle skall tas till arbetstagarevars lön under årel understigit . Vidare stadgas i 38 § lagen (1954:243)om yrkesskadeförsäkring att lön . inle skall medräknas vidberäkning av avgift till yrkesskadeförsäkringen, såvida del inle är fråga omarbetstagare som erlägger sjömansskall. Motsvarande regler finns i 2 § lagen(1970:742) om lönegarantiavgift och 2 § lagen (1971:282) omarbetarskyddsavgift. påpekar i ulredningen atl samtligadessa beslämmelser har haft motsvarande regel om avgiftsskyldighet lill denallmänna försäkringen som mall och atl det är naturligt all dessa ändras påmotsvarande säll. Delta är även samtliga remissinstansers åsikl. Del är lämpligt att samma fasta gränsbelopp gäller församtliga typer av arbetsgivaravgifter oavsett avgiftens ändamål. Olikabeloppsgränser lorde i dessa fall leda till slora administrativa svårigheterför såväl myndigheter som arbetsgivare. Jag förordar därför att samtliga nämndafasta beloppsgränser höjs till . med avseende på lönebelopp som utges fr. o. m. . Deändringar jag nu förordat leder till all del minimibelopp av . som gällerför arbetsgivares skyldighet atl lämna arbetsgivaruppgift enligt 5 §förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen omallmän försäkring, m. m. bör höjas lill . 1 gällande lagstiftning finns vissa beloppsgränser somredan nu är fastställda till . Det gäller i första hand beräkning avpensionsgrundande inkomst av s. k. inkomsi av annal förvärvsariiete. Som sådaninkomst räknas inkomsi av rörelse, inkomst av jordbruksfastighet som brukas avden försäkrade själv samt sådan ersättning för arbete för annans räkning sominte genom särskilt avtal enUgt 11 kap. 2 § AFL likställts med inkomsi avanställning. 1 den mån den försäkrades inkomsler av vart och etl av dessainkomstslag understiger . skall dessa ej medtas vid beräkning av denförsäkrades pensionsgrundande inkomst och egenavgift inte erläggas (I I kap. 3§ AFL). Harberäkning av pensionsgrundande inkomst verkställts gäller vidare atltaxeringsändring resp. eftertaxering skall föranleda ändring av beräkningen endaslom laxeringsändringen eller efterlaxeringen leder tUl en avvikelse från denfastställda beräkningen med . (2 § förordningen /1959:551/ angåendeberäkning av pensionsgrundande inkomsi enligl lagen om allmän försäkring). Även dessabeslämmelser har motiverats av administrativa skäl. Man har ansett delangeläget all undvika debitering och uppbörd av ett stort anlal små egenavgifler.Administrativa skäl har även bestämt regeln om all vid taxeringsändring eller eftertaxeringverkställd beräkning av pensionsgrundande inkomsi skall ändras endast omavvikelsen uppgår lill . anser alt någravägande skäl för en höjning av dessa beloppsgränser inte kan åberopas. a.har den automatiska dalabehandling som införts i fråga om debitering ochuppbörd av tilläggspensionsavgifter inneburit att någon mer betydande ökning avarbetsbördan inle förorsakats trots den inkomslutveckling som ägt rum sedandessa beloppsgränser fastställdes. Ingen av remissinstanserna har heller någotatt invända mot verkels förslag. För egen del anser jag det vara av värde attså många som möjligl av de fasta beloppsgränserna bestäms till samma belopp.Jag förordar därför att ingen ändring görs beträffande de fasta beloppsgränserpå . som jag senast redogjort för. Utländsk medborgares rätt att teckna frivUUgpensionsförsäkring hos tillhandahåller med stöd av beslämmelsei 22 kap. AFL några enkla former av pensionsförsäkring. Genom inbetalning avavgifter kan man frivilligt försäkra sig för temporär eller livsvarigålderspension som komplement till de pensionsförmåner den obligatoriskaförsäkringen ger. Försäkringen vilar på premiereservmeloden och är i Prop,1972:108 18 princip jämförlig med de pensionsförsäkringar som enskildaförsäkringsbolag meddelar. Rätten all teckna frivillig pensionsförsäkring äremellertid enligt lagen förbehållen svenska medborgare. anför i en framställning att f. n.ca 400 000 utlänningar är bosatta i . Dessa människors behov avkompletterande pensionsförsäkringar lorde vara minst lika stort som svenskamedborgares framhåller verkel, som anför bl. a. att det på grund av valulabeslämmelsernasläller sig svårt för invandraren all teckna försäkring i sitt hemland. Verkelhemställer därför om en översyn av den nu aktuella begränsningen i rätten attteckna försäkring. anför i yttrande överframställningen atl den frivilliga försäkringen, i likhel medfolkpensioneringen, alltsedan tillkomsten den i princip inle haromfattat andra än svenska medborgare. Den frivilliga pensionsförsäkringen ärnumera ägnad att tiäna som en kompletleringsförsäkring även till den allmännatilläggspensioneringen. Denna omfattar också andra än svenska medborgare,under förutsättning atl de är bosalla i . Det kan därför givetvisövervägas om inte den frivilliga pensionsförsäkringen borde ges en häremotsvarande vidare omfattning. Ur försäkringsmässig synpunkt torde enligl verkelsmening några avgörande hinder mot en utvidgning inte föreligga. Som jag inledningsvis antytt erbjuderriksförsäkringsverkets frivUliga försäkring möjligheler atl på etl enkelt sättkomplettera det pensionsskydd den obligatoriska försäkringen ger. Till skillnadfrån vad som gäller de flesla andra försäkringserbjudanden behöver man intebinda sig för atl regelbundet belala vissa bestämda avgifter utan den som villförsäkra sig har bara att gä till en posianslall och där belala in den premiehan önskar med uppgift om den försäkringsform han väljer. Försäkringsteknisklsett är varie premie alt betrakta som en engångspremie, för vilken pension ulgäroberoende av om ytterligare avgifter erläggs eller inte. anfört, föreligger inte något avgörande hinder mot attgöra försäkringsformen tillgänglig för ulländska medborgare i likhet med vadsom gäller annan pensionsförsäkring. Anledning saknas dock atl utvidga rättenatt teckna frivillig försäkring så att den går utöver kretsen försäkrade enliglde allmänna reglerna i I kap. 3 § AFL nämligen, förutom svenska medborgare, häri riket bosatta utlänningar. Utlänning skall lill följd härav vara bosatt iSverige för att ha rält atl teckna försäkring. Jag föreslår med hänsyn till det anförda att det villkorom svenskt medborgarskap som gäller för försäkrads rätt all teckna frivilligpensionsförsäkring enligt 22 kap. 1 § AFL upphävs. Ändringen bör träda i kraftden . Som i sitt yttrande erinrat om harchefen för tillkallat en utredning meduppdrag atl se över beskattningen av livförsäkringstagare m. m. De förändringari skattereglerna som utredningens överväganden kan komma atl leda till får givetvis i den mån del inle finns skältill särbestämmelser slå igenom även beträffande den försäkring det här ärfråga om. Under åberopande av det anförda hemställer jag alt Kungl. Maj:tföreslår att antaga inom upprättade förslag lUI 1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lagom ändringilagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, 3. lag om ändringi förordningen (1959:551) angående beräkning av pensionsgrundande inkomsienligt lagen om allmän försäkring, 4. lag om ändringI förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen omallmän försäkring, m. m., 5. lag om ändringi förordningen (1960:77) angående byggnadsforskningsavgift, 6. förordning omändring i förordningen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift, 7. lag om ändringi lagen (1970:742) om lönegaranliavgift, 8. lag om ändringi lagen (1971:282) om arbelarskyddsavgift. Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådels övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regentenatt lill skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga lill deltaprotokoll ulvisar. GoteborosOffset t rycker i AB, 72.2 1B2 S