prop · FV0349 · 1972-12-31 00:00:00 — anser detvälbetänkt att omtaxering såsom anknyts till konkreta förändringar ifråga om fastigheten och dess användningsmöjligheter. De remissinstanser som förordar en generell bestämmelse omomtaxering vid förändring av en taxeringsenhets värde är kammarrätten iStockholm, lantmäteristyrelsen, i och Samfundetför fastighetsvärdering. Kammarrätten i anför att de av utredningenföreslagna nytaxeringsanledningarna kan uppdelas i två grupper. De i den föreslagna13 § 1 mom. punkterna 1, 4, 7 och 8 angivna förutsättningarna sägs därvid intaen särställning såtillvida att de fall, som där kommer i 1972: 49 33 fråga för ny taxering, avser fastighet som antingen intealls tidigare taxerats eller så ändrats i fråga om beskattningsnatur ellerskatteplikt att fullständig ny taxering är nödvändig oavsett värdeförändring.Den andra gruppen, punkterna 2, 3, 5 och 6 i författningsrummet, avser fall,dä fastighet visserligen tidigare åsatts taxeringsvärde men efter taxeringstillfälletundergått förändringar av marks, anläggnings eller värde genomkatastrofer eller mänskliga åtgöranden. Eftersom värdeförändringens storlek ide fall som avses i första gruppen är betydelselös som förutsättning för nytaxeringmåste, som utredningen föreslagit, kraven för nytaxering noggrant specificerasför dessa fall. Beträffande de till andra gruppen hörande fallen harutredningen, utöver noggranna definitioner rörande formella förutsättningar förnytaxering, angett vissa minimigränser för värdeförändringar som förutsättningför nytaxering. I den senare gruppen ingår ett antal nya skäl för nytaxering.Den av utredningen föreslagna katalogen över nytaxeringsskäl synes i huvudsaktäcka de fall, där vägande materieUa skäl f. n. talar för nytaxering. Dettorde emellertid vara ytterst svårt att göra en sådan katalog sä uttömmande attden innefattar alla fall som ens för stadgandets tillkomst påmateriella grunder borde föranleda nytaxering. Sålunda kan redan nu mot den avutredningen framlagda katalogen över nytaxeringsanledningar invändas, att denexempelvis inte beaktar de mycket betydande värdeförändringar av fastighet,som sammanhänger med tillkomsten av servitut, ersättningskraft och gemensamhetsanläggningar.Såsom framgår av betänkandet kan dessutom förutses, att även ett fullständigtangivande av de vid lagstiftningstillfället föreliggande formellaanledningarna till nytaxering snabbt kan visa sig otillfredsställande på grundav samhällsutvecklingen eller ändrad lagstiftning. Under dessa omständigheterfinner kammarrätten att lagstiftningen rörande nytaxering av fastighet underlöpande taxeringsperiod bör så långt som möjligt anpassas efter materiellasnarare än formella grunder. Utredningen har själv, framhåller kammarrätten,övervägt möjligheten av att ersätta katalogen med en generell bestämmelse om nytaxeringvid värdeförändringar av viss storlek. Utredningen har emellertid avvisat dennatanke, främst för att utredningen befarat att den särskUdafastighetstaxeringen därigenom skulle få alltför stor omfattning och att ensådan regel i många fall skulle medföra osäkerhet vid avgörande av fråganhuruvida nytaxering skulle ske eller ej. Kammarrätten är dock inte övertygad omatt de invändningar som utredningen anfört mot en generell bestämmelse ärbärande, eftersom den av utredningen föreslagna värdespärren, ,torde effektivt begränsa antalet nytaxeringsfall. Givetvis kan, som utredningenframhållit, en generell regel föranleda tolkningssvårigheter. Enligtkammarrättens mening torde emellertid dessa svårigheter bli mindre än vid entillämpning av bestämmelser av den art utredningen 1972: 49 34 Kammarrätten ifrågasätter därför om intemöjligheten att införa generella bestämmelser om nytaxering på materiellagrunder borde närmare undersökas med hänsyn till att en mycket avsevärdförenkling av bestämmelserna om ny taxering därigenom kan erhållas. Om en sådanbestämmelse utformas så att den som yrkar ny taxering på grund avvärdeförändring skall kunna visa att denna uppenbart överstiger spärren, tordeden av utredningen befarade risken för alltför stor ökning av nytaxeringsfallelimineras. Med en sådan utformning av bestämmelserna torde det ej varanödvändigt att, såsom utredningen ifrågasätter, arbeta med olika värdegränser.Sammanfattningsvis föreslår kammarrätten ett ytterligare övervägande av fråganom en förenkling av bestämmelserna om nytaxering genom införande av en generellbestämmelse om nytaxering vid värdeförändringar av fastighet, så att ikatalogen med särskilt definierade nytaxeringsanledningar kvarstår endast fallrörande taxeringsenhets omfattning, beskattningsnatur och skatteplikt. Liknande synpunkter anförs av i Skaraborgslän. a. att viss översyn av de gamla skälen skett i förslaget och attvissa nya skäl har tillförts. Även om därvid vissa väsentligavärderingssituationer tillförts, framstår förslaget knappast som naturligt ochskäligt. Man torde inte kunna göra anspråk på att förslaget har avgränsat defall där omtaxering verkligen framstår som önskvärd. Så t. ex. behandlarförslaget inte de fall att fastighet undergått värdeförändring tiU följd av attanläggning tillförts eller bortförts från fastighet. Framför allt torde detinte vara möjligt att generellt ange de fall då omtaxering bör ske. Enligtstyrelsens mening bör man gå in för den principen att vid prövningen hänsynskall tas till all värdeförändring. De motiv som utredningen anfört mot attall uppkommande värdeförändring inte skulle vara skäl för omtaxering framstårinte som övertygande. Att man skulle underlåta omtaxering på grund av att värderingenutförs med ohka noggrannhet i olika situationer kan inte vara ett godtagbartskäl. Med hänsyn till fastighetsbeståndets beskaffenhet kan lantmäteristyrelsenför sin del inte finna annat än att utredningens farhågor för atttaxeringsarbetet skulle få alltför stor omfattning är överdrivna. Skulle detemellertid föreligga en risk för allt för stort arbete kan påpekas attutformningen av den spärregel som utredningen föreslår är ett medel att påverkaarbetets omfattning. Ny taxering vid ändring av taxeringsenhets omfattning Det övervägande antalet remissinstanser har anslutit sigtill förslaget att ersätta den nuvarande omtaxeringsgrunden, ändring avtaxeringsenhets omfattning, med grunderna nybUdning och ombildning av fastighet. tillstyrker förslaget och anför bl. 1972: 49 35 enhgt nuvarande regler i princip skall ske vid varjeändring av taxeringsenhets omfattning oavsett storleken av den värdeändringåtgärden medfört. Omtaxering i sådana fall kan hänföras till dels nybildning avfastighet, dels ombildning. Förslaget överensstämmer med grunderna förriksskattenämndens anvisningar särskUda fastighetstaxering ochfår anses utgöra ett led i strävandena att begränsa antalet i och för sigbetydelselösa omtaxeringar. Lantmäteristyrelseninstämmer i att man vid den närmare utformningen av bestämmelserna bör skiljamellan ny- och ombildning av taxeringsenhet. Taxering bör ske då taxeringsenhetnybildas samt vid ombildning då taxeringsenhet undergått värdeförändring avviss tillräcklig storlek. Styrelsen påpekar det särskUda behov som föreliggeratt genom anvisningar närmare ange vad som menas med nybildning resp. ombildningav taxeringsenhet. Styrelsen berör bl. a. den specialregel som utredningenföreslagit för stamfastighet i det fall att fastighetsbildning äger rum genom avstyckning.Den föreslagna regeln, som innebär att stamfastighet skall omtaxeras endast omden undergått tillräckligt stor värdeförändring enligt vad spärregelnföreskriver, blir till-lämplig på bl. a. det fallet att från en bebyggdfastighet avstyckas den del av fastigheten på vilken byggnadsbeståndet finns.Om stamfastighet, som varit bebyggd men i' fortsättningen är obebyggd, undergårvärdeförändring blir den av detta skäl inte omtaxerad såvida inte förändringenär tillräckligt stor. Det synes tveksamt om man i detta fall kan åberopa regelni förslagets 13 § 1 mom. första stycket punkt 4 som skäl för omtaxering.Reglerna bör utformas så att det klart framgår att stamfastigheten i detta fallskall omtaxeras. Betänkligheter mot att tillämpa femtedelsregeln och tiotusenkronorsregelnför ny taxering av stamfastigheten vid ombUdning har framförts avlänsstyrelserna i och samt och Lantbruketsskattedelegation. Länsstyrelseni anser att införandet av spärregel i det nu avseddafallet kan komma att innebära alltför ojämna taxeringar. Så skulle t. ex. oftakunna bli fallet vid omtaxering på grund av delning av tomt, som tidigaretaxerats enligt de för delbar tomt meddelade anvisningarna. Länsstyrelseni anser att spärreglerna kan komma att medföra att exempelvis envillafastighet, som blivit åsätt förhöjt markvärde därför att dess tomt varitdelbar, får behålla oförändrat taxeringsvärde även om halva tomten avstyckas.Det anförda kan Ulustreras med följande exempel. En villafastighet med delbartomt har åsatts ett markvärde av . Normaltomtens värde är 50 000 kr.enligt markvärdekartan för området. på grund avtomtens delbarhet. Byggnaden på fastigheten är av ordinär beskaffenhet och haråsatts ett värde av . 1972: 49 36 Om ägaren låter avstyckahalva tomten, borde han kunna påräkna att taxeringsvärdet skulle komma attsänkas till . Så kommer emellertid inte att kunna ske enligt de sakkunnigasförslag, eftersom ändringen av taxeringsvärdet är mindre än en femtedel. Om viUaägarenförsålt den avstyckade tomten, har han sannolikt blivit beskattad förförsäljningsvinsten. Har han kvar tomten i avvaktan på försäljning, blir hanpåförd garantibelopp och eventuell förmögenhetsskatt för en nybildad fastighet.Han får dessutom finna sig i att fram till nästa allmänna fastighetstaxeringberäkna inkomst enligt villaschablonen på det högre taxeringsvärdet. skulle ha fått förhållandevis stor effekt, eftersomhans inkomst då minskat med . (4 "/o av . ), vilket med enmarginalskatt av 65 "/o skulle ha lett till en skattesänkning med ca 900kr. Man kan också tänka sig det fallet att ett markområde avstyckatsfrån en jordbruksfastighet. Erfarenhetsmässigt måste arealminskningen varabetydande för att den föreslagna omtaxeringsregdn skall utlösas. Taxeringsvärdetshöjd har i detta exempel inte lika stor betydelse som när det gäUer villor. Vadsom är otillfredsställande är främst att ombildade jordbruksfastigheter, om desakkunnigas förslag genomförs, ofta kommer att registreras på ett missvisandesätt. Det måste t. ex. anses klart otillfredsstäUande att uppgifter omkubikmassa och grovskogsprocent får stå kvar oförändrade, trots att derätteligen hänför sig till andra fastigheter än dem för vilka de registrerats ifastighetslängden. Ny taxering vid ändring av fastighets beskattningsnatur Förslaget att bibehålla ändring av en taxeringsenhetsbeskattningsnatur som en särskUd omtaxeringsgrund lämnas utan erinran av samtligaremissinstanser. Lantmäteristyrelsen förordar emellertid att en beloppsmässigminimigräns bör gälla även för denna omtaxeringsgrund. Styrelsen anser attspärregeln bör gälla, såvitt fråga inte är om nybildning av taxeringsenhet,därvid nytt taxeringsvärde inte bör åsättas, om det inte inträffat envärdeförändring av sådan storlek som spärregeln föreskriver. Ny taxering tiU följd av ändring i skattepliktshänseende Mot förslaget att ny taxering även i fortsättningen skallske, om skatteplikt inträtt för taxeringsenhet som varit undantagenfrån skatteplikt har inte gjorts några erinringar. anför att förslaget att som omtaxeringsskälbetrakta även det förhållandet att skattepliktig fastighet övergått till attvara icke skattepliktig får anses som en naturlig följd av den innebörd somgivits begreppet taxering. Prop.1972: 49 37 Ny taxering till följd av minskat värde Förslaget att ny taxering skall ske vid minskning på grundav vissa angivna skäl av värdet på en taxeringsenhet till den del den ej utgörsav byggnad har godtagits av remissinstanserna. Länsstyrelseni påpekar att utredningen förutsätter att man till kategorin"naturkatastrofer", som medför nedsättning av taxeringsvärdet,uppenbarligen kan hänskjuta även bl. a. vattenförstöring och andra former avmiljöförstöring. Det får anses angeläget att dessa sistnämnda"katastrofer", inte minst kategorin "andra miljöförstöringar",i möjligaste mån närmare klarläggs för att taxeringsnämnderna rätt skall kunnaavgöra om omtaxeringsskäl föreligger och rätt åsätta nya värden på grund avdylika förändringar. Ny taxering till följd av fortsatt bebyggelse 1 fråga om förslaget att slopa omtaxeringsgrunden fortsattbebyggelse föreligger delade meningar bland remissinstanserna. Flertalet remissinstanserhar lämnat förslaget utan erinran. Många remissinstanser är emellertidtveksamma till eller avstyrker förslaget. Bland de remissinstanser som tillstyrker förslaget ärstatskontoret och Föreningen . Föreningen anför bl. a.att utredningens förslag förefaller rationellt. Det förekommer emellertid enligtföreningen numera ofta att större områden exploateras genom gruppbebyggelse avi stort sett likvärdiga villor eller radhus. Dessa fastigheter färdigställs iallmänhet . Vid tUlämpningen av nuvarandebestämmelser kommer därför vid den särskilda fastighetstaxeringen vissa enheteratt åsättas slutgiltiga taxeringsvärden medan andra, som ej är fullt färdiga, åsattslägre värden med anteckning "under byggnad". Slutlig taxering avsistnämnda fastigheter sker sedan följande år. Man måste förhindra att entillämpning av de föreslagna nya bestämmelserna med dess femtedelsregel fårtill följd att vissa av dessa lägre värden blir bestående oförändrade ända tillnästa allmänna fastighetstaxering. Även när det gäller nybyggda hyresfastigheterkan utredningens förslag medföra motsvarande ojämnheter i taxeringen.Taxeringsnämnden får vid sin första värdering av en sådan fastighet oftaberäkna taxeringsvärdet med utgångspunkt i preliminära eller beräknade hyror iavvaktan på att slutlig hyressättning sker. Då fastigheten i dessa fall oftastej är helt färdigställd, har anteckning "under byggnad" skett,varefter slutlig taxering verkställts följande år. Även här måste såledessvårigheter orsakade av femtedelsregeln undvikas. Föreningen anser detnödvändigt att de problem som redovisats löses anvisningsvägen, omtaxeringsskälet "fortsatt bebyggelse" i dess nuvarande utformningskall kunna tas bort. Prop.1972: 49 38 Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna i Kronobergssamt . Tvåremissinstanser, kammarrätten i och i Västernorrlandslän, anser att det bör övervägas om inte taxeringsskälet fortsatt bebyggelsebör behållas i sådana fall då värdeändringen överstiger visst belopp.Länsstyrelsen anför bl. a. att med hänsyn till det kommunalabeskattningsintresset ställer sig tvekande inför förslaget i denna del. Närdet gäller t. ex. kraftverksbyggnader och större bostadskomplex kanvärdestegringar på tiotals miljoner undgå beaktande vissa år. Självfallet bör åandra sidan obetydliga höjningar undvikas. anser för sin delskäligt att omtaxering på grund av fortsatt bebyggelse äger rum, om kostnaderunder nedlagts av sådan storleksordning att taxeringsvärdet bör höjasmed förslagsvis minst 1 milj. kr., även om höjningen ej uppgår till en femtedelav tidigare taxeringsvärde. Några remissinstanser, länsstyrelserna i ,och samt Lantbrukets skattedelegation, avstyrkerförslaget. Länsstyrelseni anför att det i praktiken är så att även mycket storataxeringsobjekt i exempelvis de pågående industriprojekten i Väröområdet taxeras mera summariskt . Med krav på en värdegräns på enfemtedel av taxeringsvärdet kan en färdigtaxering komma att skjutas påframtiden och stora värden vara otaxerade . Åtminstonetaxeringsnämnderna, men säkert också fastighetsägarna, skullefinna detta förhållande stötande. Det förfaringssätt som antyds i betänkandet,med en överdriven, på sakskäl inte grundad försiktighet hos taxeringsnämndernavid åsättande av taxeringsvärde för fastighet under byggnad för att gardera attvärdeökningen vid färdigbyggandet skall kunna uppfångas genom omtaxering, synesinte vara att rekommendera. Bortsett från den rättsliga aspekten skulle metodenvara irrationell och förorsaka taxeringsnämnderna såväl merarbete som onödigabekymmer. Vad nu sagts bör jämföras med vad anför omönskvärdheten av en beloppsmässig värdegräns utöver vilken omtaxering alltidskall kunna ske. En dylik värdegräns kunde i fråga om stora objekt vara ettalternativ till att beteckna "fortsatt bebyggelse" som ett generellt omtaxeringsskäl.Även när man ser till de små taxeringsenheterna finns emellertid skäl för att"fortsatt bebyggelse" får vara omtaxeringsskäl utan krav på värdegräns;närmast då 10 000-kronorsgränsen. I finns exempelvis ett stortantal fritidsbyggnader, som är föremål för fortiöpande byggnation och sombevakas av taxeringsnämnderna med hjälp av det maskinellapåminnelseförfarandet. Det må vara att ifrågavarande värden ärsamhällsekonomiskt ointressanta, men det har visat sig att fastighetsägarna ifritidsområden, och för övrigt även i andra tätbebyggelseområden, nogabevakar varandras taxeringsvärden och är känsliga för ojämnheter i taxeringen, framhåller . Denfortlöpande uppföljningen förorsakar visserligen taxeringsnämnderna . visst merarbete,men detta får inte överskattas. En synpunkt är också att om en fortlöpandeuppföljning inte sker, även sådan fortsatt bebyggelse vars värde överstiger . lätt kommer att missas. De byggnadslovskopior, som finns tUlgängligavid särskild fastighetstaxering, avser endast närmast föregående kalenderår.Någon annan automatisk initiering till omtaxering än fortiöpande uppföljningfinns därför inte, om byggnadslovet ligger tUlbaka i tiden. Vissaparalleller synes i övrigt kunna dras mellan skälen för att ha kvar fortsattbebyggelse som omtaxeringsgrund och de skäl utredningen anför för sitt förslagtill omtaxering på grund av ändring i bebyggelseförhållanden. Ny taxering till följd av ökat värde Det övervägande antalet remissinstanser har lämnat utanerinran förslaget såvitt avser de fall då förändring av värde skallutgöra omtaxeringsskäl. Kritiska synpunkter har emeUertid framförts av bl. a. lantmäteristyrelsenoch i . Lantmäteristyrelsen påpekar att förslaget inte behandlarde fall då fastighet undergått värdeförändring tUl följd av att anläggningtillförts eller bortförts från en taxeringsenhet. i anför att utredningen föratt få en bättre överskådlighet över de olika omtaxeringsskälen funnit detlämpligt att till en omtaxeringsgrund föra samman de värdeförändringar, bådepositiva och negativa, som beror på förändringar av byggnadsbeståndet på entaxeringsenhet. Denna omtaxeringsgrund ersätter i stort sett nuvarande reglerom omtaxering på grund av nedrivning av byggnad eller förstöring av byggnadgenom brand, fortsatt bebyggelse och ny-, till-eller ombyggnad. Värdeminskningpå annan del av taxeringsenheten än byggnad tas emellertid upp som särskild omtaxeringsgrund.Denna uppdelning av omtaxeringsgrunderna har möjligen förtjänster från rentsystematisk synpunkt, men den är också, på det sätt den kommit till utförandei förslaget, enligt förenad med olägenheter av för-fattningsmässignatur. Förslaget att ändrade bebyggelseförhållanden på entaxeringsenhet skall utgöra omtaxeringsgrund har rönt ett positivt mottagande iremissyttrandena. Den övervägande delen av de remissinstanser som yttrat sig ifrågan tillstyrker förslaget. Några remissinstanser anser emellertid atttaxeringsgrunden bör kompletteras med en beloppsmässig spärregel. Sålunda anser tekniska högskolan i samtlänsstyrelserna i , och att spärregeln, enfemtedel av taxeringsvärdet dock , bör gälla även såvitt avserom- Prop.1972: 49 40 taxeringpå gmnd av ändrade bebyggelseförhållanden. i anseratt slopandet av femtedelsregeln inte kan ha någon nämnvärd betydelse, eftersomdet är mycket ovanligt att bebyggelsens värde inte når upp till en femtedel avtotalvärdet av en taxeringsenhet. Skulle bebyggelsens värde inte representeraen femtedel av totalvärdet, torde det ofta vara fråga just om sådan byggnadulan påtagligt värde som enligt anvisningarna inte avses skola beaktas. Man kanvisserhgen anse borttagandet av femtedelsregeln i dessa fall vara enordningsfråga, eftersom det utan tvivel är något oegentiigt att byggnadsvärdestår kvar på en taxeringsenhet som blivit obebyggd eller att en fastighet somblivit bebyggd saknar byggnadsvärde. Men ser man detta uteslutande som enordningsfråga, saknas å andra sidan anledning att lämna byggnad utan påtagligtvärde obeaktad. Har en sådan byggnad åsatts byggnadsvärde och därefter nedrivits,finns det om man anlägger rena ordningssynpunkter ingen anledning att låtabyggnadsvärdet stå kvar. Tekniska högskolan anför att motivet till förslaget inu förevarande avseende synes mindre övertygande mot bakgmnd t. ex. avriksskattenämndens anvisningar i för allmän fastighetstaxering1970. Enligt dessa skall byggnadsvärde nämligen inte åsättas saneringsfastighet,även om byggnad finns uppförd på fastigheten. I dessa fall kan det ofta varafråga om stora hyreshus. Omtaxeringsgrunden bör således även i dettafallkombineras med de sedvanliga värdegränserna. Fråganom vad som i förevarande avseende skall avses med byggnad, obebyggdtaxeringsenhet m. m. har behandlats av några instanser. Sålundabör enligt i i fortsättningenlämna de förklaringar som kan behövas i frågan. Länsstyrelseni föreslår att taxeringsenhet vid den årliga taxeringen börkunna anses som obebyggd endast om byggnadens värde uppenbarligen understiger1 . Denvärdehöjande effekten av reparation och underhåll liksom frågan om detta börföranleda ny taxering tas upp av några remissinstanser. Länsstyrelseni anser att när det gäller omtaxering på grund av "ökning avvärdet" även större värdeförhöjande reparationer, som har en"föryngrande" effekt, bör kunna utgöra omtaxeringsskäl. Någonparallell mellan bedömningen vid fastighetstaxering och inkomsttaxering börinte dras. Möjlighet borde således skapas till omtaxering av byggnad som varitföremål för renovering även om denna vid inkomsttaxering kan hänföras tillunderhåll. Avgörande bör vara i vad män byggnadens saluvärde ökat genombyggnadsarbetet. är det för övrigt i praktiken vanskligt attskilja mellan vad som skall hänföras till ombyggnad och till reparation. Länsstyrelseni påpekar att vid allmän fastighetstaxering hänsyn skall tastill väsentligen eftersatt underhåll. en fastighet åsatts så lågt byggnadsvärde på gmnd av detdåliga underhållsläget att en genomgripande reparation under den löpandetaxerings-perioden i och för sig skulle motivera en höjning av taxeringsvärdetmed minst en femtedel och . borde en sådan höjning vara tUlåten. Ny taxering till följd av plan- och byggnadsbestämmelser m.m. Förslaget att vissa plan- eller byggnadsbestämmelser,vissa beslut om förfoganderätten m. m. i fråga om taxeringsenhet samtinbetalning av anslutningsavgift eller gatukostnadsbidrag skall utgöra omtaxeringsskälhar mottagits i huvudsak positivt. Den övervägande delen av remissinstansernahar tUlstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Bland de remissinstansersom tillstyrkt förslaget är , , statens planverk ochlänsstyrelserna i , , , , samt . anför att verket i likhet med utredningenanser att det inte längre finns anledning att vid den särskildafastighetstaxeringen bortse från de betydelsefulla faktorer för fastighetsvärde som myndigheternas beslut i olika avseenden i realiteten utgör. Beslutav den karaktär som angivits i betänkandet bör således utgöra omtaxeringsgrundför taxeringsenhet som direkt berörs av beslutet i fråga, under förutsättningatt ändring av taxeringsvärde bör ske med minst en femtedel dock minst 10 000kr. De nya bestämmelserna om planändringar m. m. som grund för omtaxering synesdock böra tillämpas med viss restriktivitet. En del remissinstanser, som i och för sig tillstyrkerförslaget, påpekar att svårigheter från bedömningssynpunkt och praktiskasvårigheter kan uppkomma i samband med tillämpningen av den föreslagna regeln. i anför att planändringaro. d. kunnat medföra omtaxering endast om de lett till ändring avbeskattningsnaturen.