prop · FV0390 · 1972-12-31 00:00:00 — Förstärkningen jämfört med1971 av de direkta efterfrågeeffektema berör såväl stat och kommuner sombostadsbyggande. De sammanlagda indirekta effektema väntas, som framgår avtablån, lämna ett svagt negativt bidrag trots en stark försvagning av det stadigafinansiella sparandet. Detta förklaras så gott som helt av en antagen kraftigförbättring av kommunernas finansiella sparande. Jämförtmed motsvarande beräkningar till den preliminära nationalbudgeten har en viss nedjusteringav den kalkylerade totaleffekten ägt mm. Neddragningen av de kommunalakonsumtions- och investeringsutgiftema beräknas t. ex. , tillsammans med denovan angivna utvecklingen av sektorns finansiella sparande, medföra en totaltsett negativ inverkan på samhällsekonomin om att jämföramed en tidigare antagen positiv effekt av motsvarande storleksordning. använda modellen är förändringar i den utvidgade offentliga sektornsfinansiella sparande en av variablerna som bestämmer de efterfrågeeffekter somutgår från den offentliga sektorn. Till följd av skattesystemets konstmktionpåverkas det offentligas inkomster i hög grad av förändringar i aktiviteten isamhällsekonomin och det offentligas utgifter torde inte heller vara heltopåverkade därav. Förändringar i det finansiella sparandet som är resultat avförändringar i den samhällsekonomiska aktiviteten är, i varje fall till dendel de utgör effekten av opåräknade eller oregelbundna förändringar, svåra attuppfatta som något utslag av medveten efterfrågepåverkan utgående från detoffentliga. Det kan därför vara av intresse att försöka konstruera en serieöver det finansiella sparandets utveckling under antagande om ett normaliserat realekonomisktförlopp. Det synes härvid rimligt att utgå från en tillväxt avbruttonationalprodukten motsvarande den potentiella tillväxten. Här har helt skönsmässigtvalts att anse att den potentiella tillväxten för perioden 19601964ungefärligen motsvaras av den genomsnittliga tillväxten från 1958 till 1964.För tiden därefter har antagits en årlig potentiell tillväxt motsvarande dentillväxt som uppnåddes 1965. I den mån brattonationalproduktens faktiskatillväxt avvikit från den potentiella, har en del av avvikelsen enderatillfallit det offentiiga i form av skatter eller socialförsäkringsavgiftereller alternativt bortfallit därifrån. Denmetod som valts för att beräkna det finansiella sparande, vilket skulle haframkommit om tillväxttakten hade motsvarat den potentiella, innebär att tilldet faktiska finansiella sparandet har lagts eller dragits ifrån det belopp somframkommer, när den faktiska årliga skattekvoten har applicerats på skillnadenmellan den realiserade och hypotetiska bmttonationalprodukttillväxtenrespektive år. Detta hypotetiska finansiella sparande har ersatt det faktiskai modellen och en kurva utvisan- 1 Reviderad nationalbudgetför 181 dedet resultat som då erhålls har inlagts i diagrammet. Som synes är det enmindre skillnad mellan de efterfrågeeffekter som de två kurvorna indikerar.Skillnaden kan sägas vara ett tentativt mått på effekter av renodlad budgetautomatik,dvs. den del av förändringen som kan återföras på oväntade eller oregelbundnaförändringar i beskattningens inkomstunderlag. Det är naturligt att de tvåkurvorna nära sammanfaller då den faktiska tillväxten i stort settmotsvarar den potentiella. Såsom också kan väntas går kurvorna isär (och kaneventuellt förbli på avstånd från varandra), när samhällsekonomin övergår frånen situation med en tillväxt som nära motsvarar potentiell tillväxt till entillväxttakt som i ena eller andra riktningen påtagligt avviker från den potentiella.Detta var fallet bl. 1964 och i än högre grad , vilket tydligtframgår i diagrammet. T[Riksdagen1972.1 saml. Prop.1972: 90 182 När konjunkturen försvagades lättadesdet ridi-gare strama kreditläget. Under loppet av 1971 lättades kreditpolitikenefterhand ytterligare. 1 den överenskommelse, avseende ,som träffades mellan och affärsbankemaslopades utlåningstaket för den s. k. övriga utlåningen, dvs. andra lån änbostadsbyggnadskrediter. Syftet härmed var att ge ökat utrymme åt industrinsinvesteringar, medan restriktivitet för olika former av konsumtionskrediterfortfarande skulle iakttas. Likaså skulle gällande likviditets- och kassakvoterbibehållas oförändrade. Detta innebar en kassakvot på 1 o/o för samtligaaffärsbanker respektive en likviditetskvot på 30 o/o för de fem större jämteSparbankernas bank och Tabell K: 1. Nettobelopp, milj. kr. > Exkl. återlån samt exkl. förvärv av utländskaobligationer och bankers förlagsbevis. Inkl. investeringsbankens kortfristiga placeringar.Källa: . ' Termerna kreditgivning, inlåning, utlåning och upplåninghar använts i betydelsen av flöden. Med utlåning menas sålunda förändringar istocken utestående krediter. 1 Reviderad nationalbudgetför 183 Jordbruketsbank samt 24 o/o för övriga affärsbanker. I överenskommelsen ingick ävenförenklade och uppmjukade regler för bankernas upplåning i . Förpostbanken, sparbankerna och försäkringsbolagen gällde fortfarandeöverenskomna placeringskvoter. Vidare skulle centralkassorna avsätta 1/3 avsin inlåning i likvida medel. Förutsättningarnaför att möta konjunkturförsvagningen med kredil-politiska medel förbättrades avden gradvisa och totalt ganska kraftiga sänkningen av ränteläget utomlands. Detsvenska diskontot sänktes till 6 1/2 o/o fr. o. m. och till 6 o/o fr.o. Den för gällande överenskommelsen medaffärsbankerna förlängdes visserligen men den lättarekreditpolitiken fullföljdes genom ytterligare två diskontosänkningar (9september och ) med 1/vardera gången. Efter diskontosänkningeni september borttogs kravet på restriktivitet även för andra krediter än sådanaavsedda att finansiera industrins investeringar. fördesöverläggningar mellan och sparbankerna, postbanken samtcentralkassorna för jordbrukskredit om en övergång från det tillämpade systemetmed placeringskvoter till likviditetskvoter av samma slag som gäller föraffärsbanker. Överläggningarna resulterade i att fr. o. m. ingången av 1972skall sparbanker och centralkassor uppfylla en likviditetskvot på 20 o/o elleren marginell sådan på 25 o/o och postbanken en kvot på 27 o/o. Denexpansiva kreditpolitiken ledde till en mycket omfattandekreditförmedling på den organiserade marknaden och en förbättring avlikviditeten hos olika låntagargrapper. Enligt tabell 1 uppgick kreditgivningenunder året till , dvs. en ökning med över 30 o/o.Näringslivet mer än fördubblade sin upplåning. Kommunernas upplåning, somunder ett flertal år minskade, ökade på nytt. Även bostadskreditgivningen blevmer omfattande än året innan. 1.Den sektorvisa ut- och upplåningen Likviditetsökningenhos affärsbankerna ledde till stora placeringar för dessa banker i kortfristigastatspapper. Affärsbankernas kreditgivning till staten blev härigenomväsentligt större 1971 än 1970. Omfattande avlyft av bostadsbyggnadskreditertill kapitalmarknaden samt ett dämpat bostadsbyggande medförde att tillväxtenav bankernas utestående byggnadskrediter reducerades. växte dessasålunda med 400 milj. kr. mot 755 milj. kr. Då affärsbankernasförvärv av hypoteksobligationer var avsevärt lägre 1971 än 1970 minskade derastotala kreditgivning till bostadssektorn med ungefär 1,4 milj. kr. Omslageti kreditgivningen från andra banker sparbanker, post- TabellK: 2. Statens budgetutfall och upplåning 1970 och 1971 Långa obligationslån Övrig upplåning Budgetsaido 1 135 -3 135 1945 -3 530 -3 210 2 780 -2 635' Somnärmare framgår av kapitel VIII (noten till tabell 1) beräknas dock budgetunderskottetenligt riksbokföringen ha vuxit från . 1970 till 3,2 miljarderkr. banken,centralkassor för jordbrukskrediter från ett stort belopp under kalenderåret1970 till ett förhållandevis litet , sammanhänger i storutsträckning med kastningarna i postgirots ställning i sambandmed mervärdeskattens höjning . Förde enskilda försäkringsinrättningarna möjliggjordes en ökning avutlåningen på kreditmarknaden genom en relativt kraftig kapitaltillväxt hoslivförsäkringsbolagen. Den största delen av ökningen placerades ibostadsobligationer. Allmännapensionsfondens kapitaltillväxt uppgick till . 1971 mot 7,1 miljarder1970. Fondens kreditkapacitet utnyttjades så gott som helt för att tillgodosede stora behoven från obligationsmarknaden. Aterlånen däremot blev lägre 1971än 1970 främst beroende på de alternativa finansieringssätt som stodnäringslivet till buds. Framför allt ökade fonden sitt innehav av företags- ochbostadsobligationer. Till stor del finansierades värdepappersköp genomkortfristig bankfinansiering. Sålunda växte fondens bankskulder med 1,1 miljardkr. Totalt steg fondens utlåning med . dubbeltså mycket som ökningen av kapitaltillväxten. Förändringari statens kassamässiga budgetutfall och upplåning har i tabell 2 fördelats påhalvår. Som framgår av tabellen var det säsongmässigtåterkommande inkomstöverskottet på statsbudgeten betydligt störte 1971 än 1970.Den långfristiga upplåningen var avsevärt mindre. blev statsbudgetens utgiftsöverskott ungefär 200 milj. kr. störreän motsvarande halvår 1970. ökade emellertid statens nettoupplåningpå den långa marknaden avsevärt. Staten emitterade långaobligationslån till ett värde av 2 600 milj. kr. mot 1 600 milj. kr. 1970.Huvudparten, eller ca 1 800 milj. kr., av emissionsbeloppet 1971 föll . Den ändrade inriktningen av statsskuldspolitiken under loppet av1971 kan i viss utsträckning förmodas 1 Reviderad nationalbudgetför 185 havarit föranledd av en strävan att motverka en alltför kraftig Hkvi-ditetsförstärkninginom kreditväsendet. Kommunernasfinansieringsbehov var av betydande omfattning. Det ökade 1971 medytterligare något hundratal milj. kr. Deras totala upplåning ökades likaså,men ej tillräckligt för att förhindra en fortsatt åtstramning av kommunernaslikviditetsläge. Likviditetsneddragningen 1971 blev dock betydligt lägre än1970 eller ca 250 milj. kr. (tabell 3). Koimnunernasupplåning utanför kreditmarknaden ökade avsevärt . Detta var i ochför sig inte anmärkningsvärt med tanke på deras begränsade upplåningsmöjligheterpå kreditmarknaden i samband med kreditåtstramningen 1970 samt den kraftigaförsvagningen av deras finansiella sparande detta år. Något oväntat var dockatt kommunemas upplåning utanför kreditmarknaden ökat ungefär lika mycket 1971som 1970. Eftersom kreditpolitiken lättades 1971 som det finansiellasparandet försvagades obetydligt, kunde man snarare ha väntat sig en minskningav denna upplåning. Den fortsatta tillväxten av kommunernas upplåningsbehovresulterade emellertid i en tillväxt av kommunernas upplåning både på ochutanför den organiserade kreditmarknaden. Medtanke på den realt sett stagnerande utgiftsnivån för konsumtion ochinvesteringar kunde det synas naturligt att den tillfälliga upplåningen utanförmarknaden kommit till uttryck i en förbättring av likviditeten. Detta tordeockså ha varit fallet för många kommuner. Tillgänglig statistik visaremellertid att kommunerna parallellt med denna upplåningsökning även kraftigtökade sin utlåning bl. a. till kommunala stiftelser och bolag. Tydligt är attde interkonununala transaktionerna varit relativt betydande och haft tendenser till en utanför det reguljära kreditsystemet organiseradutjämning mellan överskott och underskott av likviditet inom den kommunalasektorn. Detta tenderade närmast att minska kommunsektorns externakreditanskaffning. Somframgår av tabell 3 var det i första hand landstingen som lånade från andrakommuner. Denna utveckling bryter av mot landstingens tidigare utveckling medtanke på att de i stort sett skattefinansierat sina utgifter.Utvecklingen 1971 får ses mot bak-granden av en kraftig försämring av derasfinansiella . "parande 1971 och begränsade låneraöjligheter på denorganiserade kreditmarknaden. Primärkommunerna förbättrade å andra sidan sittfinansiella sparande, vilket tydligen medgivit en ökad utlåning. Bostadsinvesteringarnaberäknas ha minskat med 4,3 o/o i volym 1971, vilket värdemässigt skullemotsvaras av en ökning med ca 275 milj. kr. Nettoutbetalningarna av statligalån till bostadsändamål var ungefär 450 milj. kr. lägre 1971 än 1970. 1972: 90 186 Tabell IX: 3. Kommunernas upplåning, utlåning, förändring av likvidamedel samt finansiella sparande 19691971 på marknaden (SCB) på marknaden (SCB) utanför marknaden ,i pä marknaden (SCB) torns upplåning på kreditmarknaden med 470 milj. kr.Ökningen av den totala kreditgivningen motsvarade alltså inte helt denberäknade ökningen av investeringama. En av anledningarna härtill är att upplåningenpå kreditmarknaden avser nettoplaceringar och inkluderar förutom finansieringav bostadsbyggande även lån mot säkerhet i äldre fastigheter samt dessutomfinansiering av tomtkostnader. Som framgår av tabell 4 ökade bostadssektornsnettoupplåning på obligationsmarknaden med . Enomsvängning av bostadsobligationsköpen ägde 1971 rum bland de olika bankinstituten.Sålunda uppgick affärsbankernas obligationsköp netto endast till 200 milj. kr.1971 mot 1 235 milj. kr. Däremot var både de enskilda och offentligaförsäkringsinrättningarnas bostadsobligationsköp betydligt mer omfattande 1971än 1970. Det större utrymmet för bostadsfinansiering på kapitalmarknaden under1971 resulterade som tidigare framhållits i omfattande avlyft och därigenomäven i en minskning av affärsbankernas totala kreditgivning. Näringslivets fasta investeringar ökade 1971 med drygt enmiljard kr. som lagerinvesteringarna minskade kraftigt. Totalt sjönknäringslivets investeringar härigenom med . Parallellthärmed försämrades näringslivets vinster. Sålunda minskade, enligt 1 Reviderad nationalbudget för 187 Tabell IX: 4.Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 19691971 Nettobelopp, milj. kr. Obligationer 6 465 5 600 6 740 Bostadsbyggnadskrediterhos affärsbankema - 505 755 400 Bostadslånhos andra kreditinstitut 1 340 1025 Summa 7 885 7 695 8165 , företagens driftsöverskott med16 o/o 1971, eller med . Denna vinstförsämring varemellertid ojämnt fördelad mellan företagskategorierna. De enskilda företagensdriftsöverskott beräknas nämligen enligt ha ökat medca 3 o/o medan bolagens skulle ha minskat med ca 45 o/o. En sådan ojämnhetförefaller dock vid ett första påseende något svår att förklara. I de enskildaföretagarnas dirftsöverskott ingår emellertid en tämligen väl belagdvinstförbättring inom jord- och skogsbruket, liksom vissa speciella poster ochen restpost av icke oväsentUg storlek. Inkomsterna 1971 för resterande övrigaföretagare skulle sålunda enligt föreliggande beräkningar ha varit i stortoförändrade jämfört med . Även med korrigeringar av ovan antydd typ kvarstår enbetydande och svårförklarad skillnad mellan bolag och enskilda företagares inkomster.Som ett rent räkneexempel kan nämnas att om försämringen av det totaladriftsöverskottet om 16 o/o varit representativt även för de delar av deenskilda företagarnas inkomster som rimligen kan tänkas ha haft en parallellutveckling skulle inkomstkalkylerna för hushållssektorn 1971 märkbartpåverkas. Tentativt skulle man nämligen komma till det resultatet attinkomsterna för hushållssektorn i dess helhet skulle behöva sänkas med ca enhalv miljard kr. och hushållens beräknade sparkvot med ca en halv procentenhet. I detta kapitel, liksom i nationalbudgeten i övrigt, harsom huvudalternativ valts att för hela näringslivet räkna med en vinstförsämring1971 om ca . ett antagande som innebär en viss nedjustering avden förutsatta försämringen av bolagsvinsterna. Näringslivets finansiella sparandetorde vid en vinstförsämring om 3 miljarder ha försämrats med ca 1 miljard kr.mellan 1970 och 1971. De beräkningar över näringslivets finansiella sparandesom har kunnat göras pekar också på en utveckling i denna riktning. ' Det bör dock observeras att också är detdriftsöverskott som kan göras förenligt med kreditmarknadsstatistikensuppgifter nivåmässigt lägre än enligt nationalräkenskaperna. Procentuelltantas däremot driftsöverskottet även enligt kreditmarknadskalkylerna haminskat 1971 i ungefär samma takt som enligt nationalräkenskaperna. Iförsöken att klarlägga företagens finansieringssituation bör man skaffa sig enuppfattning om deras upplåning utanför den organiserade kreditmarknaden. Enindikation på denna utveckling ger förändringen i bankemas garantiförbindelser.Dessa ökade betydligt långsammare 1971 eller med 8 o/o jämfört med och1970, då ökningen var 25 o/o respektive 28 o/o. Denna utveckling avgarantiförbindelserna speglar lättnaden på kreditiharknaden . Sommått på näringslivets upplåning utomlands används de i betalningsbalansenregistrerade privata kapitaltransaktionerna, dvs. direkta investeringar,långfristiga och kortfristiga lån, värdepappersförvärv samt den s. k.restposten. Dessa transaktioner gav 1970 ett netto-medelsinflöde om 2,2miljarder kr. medan samma inflöde uppgick till endast 450 milj. kr. Ävenom de långfristiga transaktionerna uppvisade en inte oväsentlig nedgång kundeminskningen i upplåningen utomlands med . i stor utsträckninghänföras till de kortfristiga lånen och restposten. Speciellt kan näirmas enomsvängning av varvens exportkrediter, vilka utgör en dominerande delpost iposten övriga kapitaltransaktioner. 1971 stannade på ca 200 milj.kr. mot ca 850 milj. kr. I den mån förskjutningar av handelskrediterutgör ett väsentligt element i restposten kan nedgången i denna antas hainneburit en lägre upptagning av handelskrediter utomlands och/eller en större handelskreditgivningtill utlandet. Enligt undersökningar om företagensutländska tillgångar och skulder skulle handelskreditgivningen till utlandetha varit betydligt större 1971 än 1970. Somtidigare framhållits ökade näringslivets upplåning på den inhemskaorganiserade kreditmarknaden med . 1971, varav drygt enmiljard kr. på obligationsmarknaden (tabell 5). Industrinsobligationsemissioner låg också på en hög nivå 1971. Sålunda emitteradesindustriobligationslån till ett värde av 1 760 milj. kr. 1971 mot 730 milj. kr.1970. Även via aktiemarknaden tillfördes företagen kapital i något störreutsträckning än 1970. Huvuddelen av kreditökningen till näringslivet 1971svarade dock affärsbankerna för eller med inte . Under1970 gjordes nettoavsättningar på 175 milj. kr. av investeringsfondsmedel iriksbanken. Investeringsfondfrisläppen 1971 ledde till nettouttag frånriksbanken med ungefär 200 milj. kr. Förändringen uppgick sålunda till närmare400 milj. kr. Försämringenav näringslivets finansiella sparande samt dess minskade upplåning utomlandsoch utanför kreditmarknaden medförde i och för sig ett ökat kreditbehov som inågon mån motvägdes av nettouttagen från investeringsfonderna. Den starkakreditexpansionen 1971 torde ha inneburit att företagen kraftigt förbättradesin likviditet. Detta förhållande indikeras också i diagram 1 över industrinsoch handelns lik- 1 Reviderad nationalbudget för 189 Tabell IX: 5. Näringslivets upplåning på kreditroarknaden 19691971 Nettobelopp, milj. kr. Därtill kom en ökning av beviljade menicke utnyttjade krediter, vilket innebar ytterligare disponibla likvida medel. I tabell 6 har gjorts en sammanställning över förändringenav näringslivets upplåning på kreditmarknaden, de privata brattoinvestering-arnasamt industrins och handelns likviditetsutveckling. Tabellen visar en ökning avupplåningen och en minskning av investeringama som 1971 var större änsammanlagt för de två lågkonjunkturåren 1967 och 1968. Likviditetsförbättringenför industri och handel var av ungefär samma storleksordning för de båda perioderna.Ur tabellen kan vidare utläsas att de privata bruttoinvesteringarna minskat deår kreditpohtiken varit expansiv som likviditetsuppbyggnaden varitkraftig. Detta till synes paradoxala förhållande kan tänkas bero på attutrymmet på kreditmarknaden ökat framför allt under sådana perioder då företagenföreträdesvis varit inställda på att förstärka likviditeten snarare än attinvestera. Tabellen kan till en viss del sägas belysa den tidsförskjutning sområder innan kreditpolitiska förändringar får återverkningar på den reala investeringsutveckUngen.Såtillvida kan tabellen stödja ett antagande om att en eventuellt minskadupplåning 1972 inte Tabell IX: 6.Förändring av näringslivets upplåning på kreditmarknaden, de privatabruttoinvesteringarna (exkl. bostäder) samt industrins och handelnslikviditetsutveckling 19671971 1967 1968 1969 1970 1971 Upplåningpå kreditmark naden 1 290 Bmttoinvesteringar / 375 Privata fasta investeringar 105 Lagerinvesteringar 1 480 Likviditet 1090 Diagram IX: 1 Industrins och handelns likviditetsutveckling 19681971 Procentuellförändring från motsvarande tidpunkt föregående år Anm. Med likvida medel avses kassa-, bank-,postgirotillgodohavanden samt kortfristiga penningplaceringar. med fler än 500 anställda och handelsföretag med mer än200 anställda och har totalundersökts. behöver stå i strid med den i kapitel VII förutsattaaccelerationen av de privata investeringarnas tillväxt. Som framgår av tabell 7 ökade den totala bankinlåningenrelativt kraftigt båda halvåren 1971 jämfört med motsvarande halvår 1970. Underhela ökade den totala inlåningen med . Omsvängningen iinlåningsutvecklingen ägde rum efter dendrastiska uppbromsningen och . Inlåningsökningen1971 koncentrerades till affärs- och sparbanker. Jämfört med 1970 är i förstahand sparbankssektorns inlåningstillväxt påtaglig, något som torde stå isamband med den nedan berörda nära nog fördubblingen av hushållens sparkvot.Under första kvartalet 1972 har inlåningen fortsatt att växa i snabb takt. Av större intresse än en institutionell uppdelning tordevara att försöka dela upp bankinstitutens inlåning på låntagarkategorier.Härmed skulle en större anknytning kunna nås till de reala beräkningar och kal- 1 Reviderad nationalbudget för 191 Tabell K: 7. Inlåningsutvecklingen halvårsvis 1970 och1971 samt januarimars 1971 och 1972 Källa: Bankstatistiken. kyler som presenteras i övriga kapitel. De statistiskasvårigheterna att åstadkomma en sådan uppdelning är dock betydande. Först närdet inom ram pågående arbetet med en ny och merautbyggd kreditmarknadsstatistik är avslutat, torde mera konsistenta sammanställningarav denna typ vara möjliga att genomföra. har likväl gjorts ettförsök till en uppdelning, främst motiverad av behovet att kreditmarknadsmässigtsöka verifiera den i kapitel VI antagnakraftiga ökningen av hushållens sparkvot (tabell 8). Huvudproblemet vid beräknjngamahar varit att försöka härleda den del av inlåningen inom affärsbankssektorn somfaller på hushåll respektive företag. Som synes av tabellen har en avsevärdrestpost inte kunnat undvikas . En stor del härav har sin grund därutiatt inlåningen på postgiro hänförts till denna post. Informationen för kommuner pekar på att eninlåningsuppgång inleddes först . Denna fortsatteunder om än i något lägre takt. Av den totala inlåningsökningenpå . 1971 svarade kommunerna för ungefär en halv miljard kr.Enligt uppgifter om inlåningens fördelning på olika låntagarkategorier i vissaaffärsbanker torde den kraftiga inlåningsökningen under andra halvåret 1970huvudsakligen vara att hänföra till företagssektorn. Företagsinlåningen tordeha fortsatt att öka snabbt 1971, ehuru i något lägre takt än . Dennautveckling överensstämmer i stort med den bild man har av likviditetsutveckUngeninom industri och handel enligt . Däremot torde, somframgår av tabellen, den ansenliga inlåningsökningen 1971 kunna hänföras tillhushållssektorn. Enligt nationalräkenskaperna har, som framgår av kapitel VI, hushållens sparkvot, mätt somrelationen mellan hushållens sparande och 1972: 90 192 Tabell IX: 8.Inlåningen fördelad på kategorier 19681971 Milj. kr. 1968 1969 1970 1971 Summa 9120 3 375 5 115 8 490 Anm. För företagen har endast deras affärsbanksinlåningskattats. I restposten ingår företagens och statens postgirotillgodohavanden.Tabellen är ytterst grovt beräknad och bör därför tolkas med viss försiktighet. disponibla inkomster, varierat under perioden 19651970inom relativt trånga gränser, 2,0 o/o4,3 o/o, för att 1971 göra ett hopp till6,6 o/o. I hushållens sparande enligt nationalräkenskaperna ingårfondbildningen inom enskilda försäkringsbolag.