prop · FV03127 · 1972-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1972 Prop. Kungl.Maj:ts proposition angående försörjningsberedskapen på belcläd-nadsområdet m.m. given . Maj:t vill härmed, under åberopande avbifogade utdrag av statsrådsprotokollet över handelsärenden ,föreslå att bifaUa de förslag om vars avlåtande riksdagenföredragande departementschefen hemställt. EnligtVårt nådiga beslut: I propositionen föreslås att överstyrelsen förekonomiskt försvar får administrativa och finansiella resurser för att bevaka ochtillse att en tillfredsställande försörjning med beklädnadsvaror kan uppnås ien kristid. Som huvudsaklig stödform föreslås statligaavskrivningslån kompletterade med kreditgarantier till teko-, sko- ochgarveriindustrierna. Vidare föreslås en utvidgad lagring av textila fibrer,garner och vävnader vid överstyrelsen för ekonomiskt försvar. För sko- ochgarveri-industriema föreslås vissa särskilda åtgärder. För att täcka det i propositionenangivna omedelbara utgiftsbehovet begärs medel på tilläggsstat I tillriksstaten för innevarande budgetår med 47 milj. kr. Utdragav protokollet över handelsärenden, hållet inför Hans Kungl. HöghetKronprinsen-Regenten i statsrådet på . Närvarande:statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , , ,, . Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omförsörjningsberedskapen på beklädnadsområdet m. m. och anför. Chefen för industridepartementet tillkallade den 17maj 1968 sakkunniga för översyn av vissa frågor rörande teko-industrierna.Utredningen konstaterade i sitt slutbetänkande (SOU 1970: 5960)"TEKO-industrierna inför 70-talet" att den svenskasjälvförsörjningsgraden på teko-området successivt minskat och att den inhemskaproduktionen av vissa typer av teko-varor understiger de minimibehov som kan beräknasför krigs- och avspärrningsfallen. Chefen för industridepartementet framhöll, eftersamråd med min företrädare och mig, i prop. 1970:41 (s. 39) och prop. 1971:1(bU. 15 s. 57) bl. a. vikten av att beredskapsfrågan får en från försvars-ochlörsörjningssynpunkt tillfredsställande lösning. Det konstaterades att detextila förnödenheterna intar en central plats i vår försörjningsberedskap ochatt den omständigheten att fredskonsumtionen i ökad utsträckning bygger påimport självfallet inte får medföra att vår försörjningsberedskap eftersatts.Flera remissinstanser föreslog en särskild utredning avförsörjningsberedskapen på teko-området. Mot denna bakgrund bemyndigades jag den 2 april1971 att tillkalla högst fem sakkunniga med uppdrag att utreda beredskapen ifråga om viss varuförsörjning. De sakkunnigas arbete skulle bedrivas så attförslag rörande försörjningsberedskapen för teko-varor och skodon kunde föreläggas1972 års riksdag. I direktiven till de sakkunniga anfördes att förslag bordeläggas fram om den självförsörjningsgrad som bör upprätthåUas på de olikadelområdena och de eventuella åtgärder av skydds- och stödkaraktär som underhänsynstagande till möjUg beredskapslagring kan behöva vidtas för atisäkerstäUa en tillräcklig produktionskapacitet. 1972:127 V,, 3 De sakkunniga, som antog namnetförsörjningsberedskapsutredningen, avlämnade den 8 september 1972delbetänkandet (Ds H 1972; 3) "Kläder och skor försörjningen i enkristid". Betänkandet innehåller förslag till åtgärder för attupprätthålla en tillfredsställande försörjningsberedskap på beklädnadsområdetm. Till betänkandet har fogats ett särskilt yttrandeav experten . Efter remiss har yttrande över betänkandet avgivitsav , överbefälhavaren (), (),, , (), statskontoret,generaltullstyrelsen, (), (), kom merskollegium, som bifogat yttrande från handelskammaren i Malmösamt ett gemensamt yttrande från handelskamrarna i och , statenspris- och karteUnämnd (SPK), (), marknadsrådet,överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), (),styrelsen för teknisk utveckling (STU), , Sverigesexportråd, länsstyrelserna i , och län.Kooperativa förbundet (), . , , Svenska kommunförbundet.Svenska skofabrikantföreningen, , hantverks- ochindustriorganisation (SHIO), , . , i (LO) ochTjänstemännens centralorganisation (TCO). En rad statliga stödåtgärder för teko- ochskobranscherna har vidtagits . Det statliga exportstödet tillteko-industrierna, som administreras av kommerskollegium, trädde i / 71 och löper med ett totalt anslag på 24,6 milj. kr.samt lånegarantier inom årsramar på 7,5 milj. kr. som kumuleras.Stödåtgärderna skall i största möjliga utsträckning inriktas på de progressivaföretagen och ges en sådan tillämpning att strukturrationaliseringen mombranscherna påskyndas. Fr. o. m. /72 harstimulansprogrammet för tekoindustrin kompletterats med ett särskUt s. k.omställningsstöd. Statliga bidrag kan ges tUI sådana företag som önskarundersöka vissa organisatoriska förhållanden, bl. a. behov av specialiseringoch möjlighet tUl samarbete med andra tillverkare och avnämare, och som måsteanlita utomstående expertis. TUlomställningsfrämjande åtgärder för teko-industriema bevUjade ' Landshövdingen , ordförande,ledamötema av och , pol.mag. ÅkeBurstedt samt direktören . riksdagenför en treårsperiod med början /72 sammanlagt 7,5 milj. kr.såsom bidrag till konsultutredningar. Genom beslut under våren 1972har de statiiga insatserna ökats för att åstadkomma en mer planmässigstrukturomvandling inom vissa stagnerande branscher. Det nu löpandeomstäilningsprogrammet har förlängts till att omfatta även /75och utvidgats till att omfatta även skoindustrin, den manuelltarbetande glasindustrin och möbelindustrin. Anslaget höjdes till 5 milj. kr.för /73 medan anslagets storiek för efterföljande budgetårskall prövas mot bakgrund av vunna erfarenheter. Härutöver finns för bl. a. teko- ochskoindustrierna vissa möjligheter att få kreditgarantier inom ramen för detstatliga kreditstödet till hemslöjd, hantverk och småindustri. Syftet med dettastöd är att förbättra lånemöjligheterna för de mindre företagen, vilka i storutsträckning är beroende av upplåning. Enligt gällande bestämmelser förkreditstödet finns möjlighet att när särskilda skäl föreligger lämnakreditgarantier även till annan industriell verksamhet än sådan som bedrivs avsmåindustri samt till förvärv av fabriksbyggnad eller anskaffning avomsättningstillgångar. I samband med beslut om bl. a. detnu löpande omstäilningsprogrammet för teko-industrierna beslöts att sådanasärskilda skäl generellt skall anses föreligga för teko-industrin. För den del av kreditstödet som direktadministreras och beslutas av kommerskollegiet och inte handhas avföretagarföreningarna gäller en faststäUd årlig garantiram om80 mUj. Inom denna ram har teko-industrierna beviljats kreditgarantier påsammanlagt 14,2 milj. kr. under budgetåren 1967/681970/71 och skoindustrinsammanlagt 5 milj. kr. beslöt vidta åtgärder för attpåverka strukturomvandlingen inom teko-industrierna, skoindustrin, den manueUtarbetande glasindustrin samt möbelindustrin. Åtgärderna har formen av statligakreditgarantier. Garantierna beviljas av ett särskilt helägt dotterbolag tillSveriges investeringsbank, AB Stmkturgaranti. Verksamheten är av försökskaraktäroch avser tiU en början en treårsperiod. Garantiramen är 40 milj. kr. under detförsta året och utvidgas med 30 milj. kr. under vart och ett av . Statligt stöd tUl forskning inom teko-området utgårsedan länge. STU har förbundit sig att från den 1 juU1971 bidra med sammanlagt 5,8 milj. kr. tUl kollektiv forskning inomteko-området. () har i samverkanmed och inlett ettfyraårigt program för utbildningsåtgärder inom teko-industrierna med statiigtstöd för utbUdningsarrangemang. Anslagen över statsbudgeten för budgetåret1972/73 uppgår tUl 3,3 milj. kr. 1972:127 :, j 5 Skobranschen har erhållit statUgabidrag med . för exportfrämjande åtgärder. ÖEF har efter särskilda medelstilldelningar låtitupparbeta beredskapslagrade fibrer och garner till garner och färdiga vävnader.I ett fall har staten engagerat sig i produktionen av ullgarner för attförbättra försörjningsberedskapen. Till AMS har knutits en särskild kontaktgrupp meduppgift att biträda styrelsen i frågor bl. a. rörande sysselsättningen inomteko-området. I denna grupp ingår en representant från ÖEF. Tullskyddet inom teko-området ligger över denallmänna tullnivån i , föt vissa varor väsentligt över. De svenskatextU- och konfek-tionstullavna ligger emellertid inte högt internationelltsett. Tullskyddet för skor utgör , vilket ger ett nettotullskydd somär något högre än vad som gäUer för den svenska industrin i allmänhet. Utöver tuUskyddet upprätthålls i fråga om importfrån statshandelsländerna importregleringar för skor och sådana teko-varor förvUka marknadsläget bedömts särskilt allvarligt. Den s. k. lågprisimporten avvissa teko-varor har vidare föranlett särskilda åtgärder för att minskaimporttrycket från vissa andra länder. FörsörjningsberedskapsutredningenUtvecklingen i stort under 1960-taIet Utredningen har studerat utvecklingen under1960-talet och bedömt den fortsatta utvecklingen inom berörda branscher. har självförsörjningsgraden inomteko- och skoområdena sjunkit. TUlförseln till marknaden har ökat förpraktiskt taget alla varor, som den inhemska produktionen har gåttned såväl andelsmässigt som mätt i faktiska tal. Importen har tagit en alltstörre del av marknaden vilket inte kunnat kompenseras genom export, även ombetydande framgångar kan noteras på utlandsmarknaderna. Dessa grovt skisserade utvecklingstendenser hartidigare utförligt beskrivits av teko-utredningen och redovisas inte närmareav försörjningsberedskapsutredningen. Syftet med de båda utredningarna haremeUertid varit olika. har haft att bedömasjälvförsörjningsgraden inom beklädnadsområdet med hänsyn tagen till alladelmoment i tUIverkningskedjan. Utredningen har däiför med utgångspunkt fråntillförseln av färdiga konfektionerade artiklar samt textilvaror avfärdigvarukaraktär (teknisk textil, hemtextU m. uppskattat hur mycketvävnader, garner och fibrer av olika slag som förbrukas i de olikatUlverkningsleden. Genom att ställa den inhemska produktionen av vävnader irelation till den på detta sätt beräknade totala förbmkningen av vävnader,inklusive vävna- deringående i importerade färdigkonfektionerade artiklar och textilvaror avfärdigvarukaraktär erhålls en andel som ger ett bättre mått på vårsjälvförsörjning än vad produktionens andel av den på sedvanUgt sätt beräknadenettotiUförseln av enbart vävnader ger. Utredningen kallar den framräknadeandelen för produktionsförsöijning. För konfektionerade artiklar blir, med detanvända beräkningssättet, produktions-försörjningen identisk med produktionensdel av nettotUlförseln. Utredningen visar att för den tyngrekonfektioneringen förelåg ännu en produktionsförsörjning om eller mer, men att den för väsentiiga plaggtyper som kappor,överrockar, långbyxor, dräkter och kjolar hade sjunkit till något mer änhälften, För den lättare konfektioneringen noteras ännu lägre andelar, cirka entredjedel. Försörjningen med kostymer och kavajer ligger dock fortfarande påen relativt hög nivå. Förbrukningen av trikåöverkläder har ökat påbekostnad av de traditionella plaggen av vävnader. Den inhemska produktionen avtrikå-varor har volymmässigt ökat men andelsmässigt nedgått. Produktionsförsörjningenmed trikåväv har minskat från till . Av den totala årliga förbmkningen av vävnader,andra än trikåväv, tillverkas inom landet numera mindre än hälften. För tio årsedan var produktionsförsörjningen för dessa vävnader . Den fredstidaproduktionsförsörjningen med beklädnadsvävnader av ull ligger lägst och uppgårtill . Den totala vävnadsproduktionen 1971 var i detnärmaste . Produktionsförsörjningenmed garner har sjunkit mycket kraftigt . För bomullsgarneruppgår den nu till endast och för ullgarner till . Finare garnersamt garner för trikå-varor produceras i mycket liten utsträckning inom landet.Den totala produktionen av garner i landet uppgick till knappt 25 000ton. Den totala skokonsumtionen i landet steg från 24 milj. par tillnära 30 milj. par . synes en tillfällig nedgång avskokonsumtionen ha inträffat. Den inhemska skoproduktionens andel av dentotala konsumtionen uppgick år men var endast 46%.Totalt producerades knappt 13 milj. par . Minskningen avsjälvförsörjningen avser i stor utsträckning lättare läderskor för vUkaförsörjningsandelen endast är . Utredningen påpekar att det statistiskaunderiaget inte medger en exakt beräkning av produktionsförsörjningen medskilda produkter. Då det gäller att karaktärisera utvecklingen i stort under1960-talet torde materialet dock ge en tillfredsställande bild av densjunkande fredstida självförsörjningen. Försörjningsförmågan i en kristid bUrdock en annan. Detta beror på att produktionskapaciteten då kan utnyttjas mereffektivt och att behoven kan skäras ned väsentiigt. 1972:127 ,, . Utredningen utgår vid bedömningen av utvecklingen iförsörjningshänseende för den kommande tioårsperioden dels frånteko-utredningens analys och slutsatser, dels från synpunkter som framförtsfrån representanter för olika delbranscher inom teko-, sko- och läderområdenavid för ändamålet särskilt anordnade hearings. Representanter för de berörda industrierna framhöllvid dessa hearings att priskonkurrensen främst från de s. k. lågprisländernahar medfört att lönsamheten inte är tillfredsställande för den svenskaproduktionen. Man ansåg det realistiskt att räkna med att man i allt högre gradsöker frigöra kapital placerat i teko-produktionen för placering i mer lönsammaverksamheter varvid också etableringar i länder med gynnsammare kostnadsnivåkan komma i fråga. Man ansåg det tämligen självklart att dessaindustribranscher kommer att fortsätta krympa även om man för vissa delar kangöra en mer optimistisk bedömning av marknaden. Andra delar har däremot ensituation som kommer att medföra en snar avveckling om inte snabba motåtgärdervidtas. Utredningen finner att utvecklingen för teko- ochskoindustrierna kommer att kännetecknas av en fortsatt reducering.Utan särskilda åtgärder från samhäUets sida kommer utvecklingen att blibekymmersam i försörjningshänseende. Utredningen anser det inte möjligt att idetalj förutse vilka sektorer som i första hand kommer i farozonen och vidvilken tidpunkt detta kan tänkas ske. Spinneri- och vävnadsproduktionen kommerdock enligt utredningens bedömning att minska inom en mycket nära framtid ominte särskUda åtgärder sätts in. Uthålligheteninom det ekonomiska ftirsvaret Utredningen framhåller att målsättningen avseendeförsörjningsuthållighet och försörjningsstandard är av grundläggande betydelseför planeringen inom det ekonomiska försvaret. I enlighet med sina direktivhar utredningen i denna fråga samrått bl. a. med representanter för de pågåendes. k. miljöutredningarna inom totalförsvaret samt försvarsutredning.I betänkandet lämnas en närmare redogörelse för målsättning och synpunkter iövrigt på uthålligheten som framkommit i olika sammanhang främst i anslutningtill överväganden rörande överstyrelsens förslag tiU lagringsplaner.Utredningen finner att statsmakterna inte tagit någon klart formuleradsamordnad ställning till frågan om uthålligheten inom det ekonomiska försvaret.Lagringsplaner och planläggningen i övrigt har fortiöpande anpassats eftersamhällsutvecklingen och bedömningar av det politiska och militärpolitiskaläget i vår omvärld. Det egna näringslivets kapacitet i fredstid har varitgrundläggande och man har utgått från att efter en viss övergångstid enproduktion kan upprätthål- lassom täcker de mest nödvändiga behoven vid en krishushållning. Lagerhållningenhar därför kunnat inriktas främst på råvaror och halvfabrikat. Utredningen påpekar att en ny situation förplaneringen inom det ekonomiska försvaret uppkommer i och med att produktioneninom landet av varor, som är av väsentlig betydelse för försörjningen,för-svUiner eller hotar försvinna. Uthålligheten blir av mer avgörandebetydelse. En kort uthållighetstid innebär mindre krav på ett bibehållande aven produktionskapacitet inom landet och förskjuter intresset mer mot lagring.En längre uthållighetstid ställer andra frågor i förgrunden som i högre gradberör produktionskapacitet, omställningar och kanske även produktionsstöd. Utredningen finner beträffande uthålligheten inombeklädnadssektorn att det här rör sig om varor som är oundgängligen nödvändigaför försörjningen . Man får därför vid planeringen förförsörjningen med dessa varor inte utesluta risken av att en krisperiod blir avavsevärd längd, . Utredningen konstaterar emellertid samtidigit attfrågan om uthålligheten, i avsaknad av styrande krisfall som angeravspärrningstidens längd inom totalförsvarets olika grenar, ytterst måste varaavhängig av statsmakternas ambitioner. Av stor vikt blir härvid kostnaderna ocholägenheterna för att genomföra beredskapsåtgärderna samt bedömningen i stortav uthålligheten inom det ekonomiska försvaret. För beklädnadssektorn förordarutredningen dock åtgärder som syftar till att täcka löpande behov under enlängre krisperiod, men man redovisar kostnader m. m. för andratidsalternativ. Utredningen konstaterar att en sträng hushållningmed beklädnadsvaror kommer att bli nödvändig i en kristid och att en betydandenedskärning av konsumtionen måste komma till stånd möjligt efterkrisperiodens början. För att kunna möjliggöra en balans av behov ochtillgångar kommer en ransonering och en ingående styrning av produktionen attkrävas. Utredningen har tiUsammans med ÖEF beräknat konsumtions- ochtiUförselbehoven av beklädnadsvaror under . Utgångspunkten för bedömningarna avtillförselbehoven har varit det fredstida genomsnittliga garderobsinnehavet hosenskilda individer. Genom förfrågningar till ett representativt urval avbefolkningen har man fått en uppfattning om det antal plagg av skUda typer somsvenska folket genomsnittligt har i sina garderober. Allmänt sett ger dennaundersökning, som på ÖEF:s uppdrag genomförts av ettmarknadsundersöknings-företag, vid handen att kläd- och skotillgången är ganskagod men ojämnt fördelad mellan olika individer. För att kunna beräkna tillförselbehovet i en kristid räcker det emellertid inte med att enbart känna tillinnehavet av plagg vid kristidens början. Man måste härutöver ha en uppfattningom vilka plagg som är oundgängligen nödvändiga för genomsnittsindividen i enkristid då andra förhållanden kan komma att råda beträffande uppvärmning avbostäder och arbetsplatser samt beträffande kommunikationer. Utredningen hardärför i samråd med ÖEF bedömt hur en s. k. krisgarderob skall vara sammansattför de enskilda individerna, fördelade på åldersgrupper och kön. Krisgarderobenredovisas i betänkandet och utredningen bedömer att den förgenomsnittsindividen ger den lägsta beklädnadsstandard som erfordras för attsamhället i en kristid skaU kunna fungera på det sätt man i olika avseendenräknat med. Vissa antaganden beträffande livslängden hos de olika persedlarnaunder en avspärrnings- eller krisperiod har varit nödvändiga att göra för attkunna bedöma ersättningsbehoven. Utredningen lämnar i en bilaga tUl betänkandet enredogörelse för ransoneringen av textilvaror och skor under andra världskrigetoch diskuterar också tänkbara ransoneringssystem vid en eventuellt kommandekris- eller avspärrningssituation. Med utgångspunkt från freds- och krisgarderobernasamt beräknad livslängd hos de olika plaggen har framräknats ettkompletterings- och ersättningsbehov för civilbefolkningen som sedan avransoneringstekniska skäl har korrigerats för att bättre svara mot depraktiska behoven under en kristid. Vid en jämförelse med förhållandena underandra världskriget finner man de framräknade behoven vara rimliga. Till civilbefolkningensbehov av kläder och skor lägger man behovet av tekniska textilier ochliemtextilier samt behoven inom krigsmakten, civilförsvaret, sjukhus och andravårdinrättningar, vilka räknats fram av respektive ansvarig myndighet. Utredningen får på detta sätt fram ett totaltkonsumtionsbehov av tex-tiUer, konfektionsvaror och skor. Detta behov räknasmed utgångspunkt från det sista förbrukningsledet om tUl behov av vävnader,garner, textilfibrer, läder och hudar. Efter avdrag för tillgängligalagerkvantiteter inom handel och industri framkommer ett tillförselbehov underett första, andra, tredje och följande år av en kris- eller avspärrningsperiod.Tillförselbehoven för skilda varor i olika bearbetningsled jämförs därefCermed den produktionskapacitet som antas kunna uppnäs. Vid uppskattningen avkapaciteten för tillverkning av garner, vävnader och skor utgår utredningenfrån särskilda för ändamålet gjorda enkäter. Vid en jämförelse mellan tillförselbehov ochproduktionskapacitet finner man kapacitetsbrister i fråga om spinning av allaandra slags garner än kardade ullgarner. Det sammanlagda tillförselbehovet avgarner, sedan tillgängliga lagertillgångar frånräknats, under treavspärrningsår har beräknats till närmare . utnyttjadmaskinpark når knappt upp tUl . Dessutom föreliggeren betydande kapacitetsbrist för kamgarns-vävnader, medan kapaciteten för andravävnader nätt och jämnt räcker till. Inom trikå- och konfektionssektorn finnerutredningen läget mer tillfredsstäUande. För vissa speciella varor inom dessasektorer är försörjningsläget dock, eller kan bli,bekymmersamt. På skoområdet är situationen f. n. tillfredsställande frånförsörjningsberedskapssynpunkt och det är bristen på inhemska hudarsom är ett problem. Olikasätt att upprätthålla en försörjningsberedskap Utredningen anger för skilda varor de lägstatillförselbehov som bör kunna tillgodoses för att försörjningen under enavspärrningsperiod skaU anses vara tillfredsställande. Manhar också undersökt vad det skulle innebära att tillgodose behoven av garneroch vävnader enbart genom beredskapslagring eller genom att söka återuppta enproduktion utan en fredstida svensk produktion som grund. Om garnproduktionen i landet försvinner kommerdetta enUgt utredningen att dra med sig stora delar av vävnadstillverkningen.Man beräknar att det uthållighet skulle krävas en lagring avgarner och vävnader tUl ett värde av minst 600 milj. kr. med en årlig kostnadav minst 55 milj. kr. Utredningen bedömer det, med hänsyn till det relativtgoda försörjningsläget inom konfektions- och skoindustrierna, inte nödvändigtatt göra motsvarande beräkningar för kläder och skor. De av utredningen angivnabehoven är dock av sådan omfattning att avsevärda investeringar skulleerfordras för en beredskapslagring av dessa varor. Vid en uthåUighet anser man att lagringsalternativet av praktiska och ekonomiska skälinte kan komma i fråga, inte ens om lagringen avser enbart garner och vävnader. Möjligheterna att återuppta en svensk teko- ochskoindustri i en krissituation bedömer utredningen som mycket små. Det finnsför närvarande ingen tillverkning inom landet av maskiner för grundtextUtillverkning eUer för viktigare arbetsmoment inom skofabrikationen. Vid en krisbedömer man att verkstadsindustrins resurser inte kommer ati räcka till för attstarta en produktion av textU- och skomaskiner, åtminstone inte iinledningsskedet. Läget förbättras dock något om maskiner finns lagrade förändamålet. En lagring av nedmonterade och förpackade maskiner är teknisktmöjlig. Utredningen anger värdet av textilmaskiner för en produktionmotsvarande dagens svenska till i runt tal 1 700 milj. kr. och uppskattar deåriiga lagrings- och räntekostnaderna till 150 milj. kr., om en sådan lagringskulle komma till stånd. Utredningen anser, att bristen på yrkesutbildadarbetskraft är ett svårlöst problem om man vill återuppta en nedlagdproduktion. Utbildningstiden för många av de viktiga befattningarna inom dengrund- textilasektom är mellan ett och . Medelåldern hos arbetskraften inom teko- ochskoindustrierna är relativt hög. Utredningen bedömer det därför som troligt attdet inom en ganska snar tid efter en nedläggning av industrierna kommer attsaknas yrkesutbUdad arbetskraft. Detta innebär betydande svårigheter att inomen rimlig tid åter få igång en produktion med någorlunda tUlfredsstäUandekapacitet. Utredningen kommer tUl den slutsatsen attförsörjningen med beklädnadsvaror i allt väsentiigt måste baseras på enbevarad fredstida produktion.