prop · FV0390 · 1972-12-31 00:00:00 — Detta kan likväl sägas vara enmera positiv utveckling än 1970 då det finansiella sparandet försvagades meddrygt . Det lättade kreditmarknadsläget synes hamedfört att huvudparten av kommunernas finansiella underskott kun- 1För de kommunala bolagen väntas som framgår av kapitel VII en ökadinvesteringsvolym. De investeringssiffror för kommunala myndigheter ochaffärsverk som här anges avviker något från dem som redovisas i kapitel VII.För att nå överensstämmelse med kreditmarknadsstatistikens uppgifter omkommunernas finansiella ställning har i investeringsbeloppen inkluderatskommunernas byggande i egen regi (tjänstebostäder o. dyl.). Dessa investeringarär dock av relativt begränsad storlek (1971 drygt 200 milj. TabellVIII: 2. Kommunemas inkomster och utgifter 19711972 (Exkl.bostäder, kommunala bolag och stiftelser) / Löpande priser: 2 1.2 Till socialförsäkringssektorn Netto av mark- och fastighetsköp Finansiellt sparande (34) Nettouppläning (56) Anm.Posten nettouppläning omfattar upplåning på och utanför kreditmarknaden.Procenttalen är avnmdade till jämna hela resp. halva procent. Källor:Statistiska centralbyrån, och . nattäckas via upplåning på och utanför den reguljära kreditmarknaden. En vissfortsatt likviditetsförsvagning har emellertid inte kurmat undvikas.Kombinationen av snabbt stigande inkomster och dämpad konsumtions- ochinvesteringsökning beräknas medföra en markant förbättring av kommunernasfinansiella sparande . De reala kalkyler som här presenterats indikerarsom tidigare nämnts en förstärkning om ca . Somnärmare motiveras i kapitel IXkan förbättringen av det finansiellasparandet 1972 till stor del väntas ta formen av en konsolidering avkommunernas likvida ställning. En sådan utveckling skulle ligga väl i linje mederfarenheterna från tidigare konjunkturförbättringar. Av tabell 2 framgår ävenatt en viss minskning av den totala nettoupplåningen bedömts som sannolik. Detbör dock framhållas att bakom beräkningarna av komihunernas upplåning 1972ligger ett antagande om en markant minskning av den omfattande tillfälligaupplåning som skedde . En nedgång av nettoupplåningen uteslu- terdärför inte en i stort bibehållen upplåning på den organiserade kreditmarknaden. Tillsocialförsäkringssektorn har förts vissa verksamheter som kan anses utgöra ledi den samhälleliga trygghets- och socialpolitiken. Sektorn omfattar allmänsjukförsäkring, yrkesskadeförsäkring, frivillig sjukpensionsförsäkring,folkpensionering, tilläggspensionering och frivillig pensionsförsäkring.Sektorn är till sin natur en statistisk konstruktion, varför dess gränser integenomgående sammanfaller med berörda institutioners. När man studerar desamhällsekonomiska effekter som utgår från socialförsäkringssektorn har man iregel inget primärt intresse för sektorns efterfrågan på varor och tjänster.Denna är nämligen helt obetydlig. Det som uppmärksammas är i stället de finansiellaflödena mellan socialförsäkringssektorn och övriga sektorer i samhällsekonomin. Denbedömning som kan göras av utvecklingen för socialförsäkringssektornsinkomster och utgifter överensstämmer i stort med den somredovisades i den preliminära nationalbudgeten . Vad gäller 1972 fömtsesi första hand en något snabbare inkomstökning än vad som tidigare antagits.Som en följd härav har tillväxten av sektorns finansiella sparande 1972uppreviderats med ca 250 milj. kr. Socialförsäkringssektornsinkomster ökade med 16,5 o/o 1971. väntas ökningen bli mindre, ellerca 11,5 o/o. Inkomsterna består dels av avgifter från de försäkrade eller derasarbetsgivare, dels av bidrag från stat och kommun, dels slutligen avränteinkomster. TabellVni: 3. Socialförsäkringssektorns inkomster ocij utgifter 1972 Bidrag från stat och kommun 7 250 3 010 16 660 8310 3 500 60 2 280 -20 Finansiellt sparande (12) Anm.Procenttalen är avrundade tDl jämna halva resp. hela procent. Källor:Statistiska centralbyrån, och . Bil.1 Reviderad nationalbudget för 171 na,som svarar för ca 60 o/o av sektoms totala inkomster, väntas öka med 9 o/o1972, vilket är betydligt mindre än 1971 då ökningen uppgick till drygt 17 o/o.Orsakerna till denna halvering av avgiftsinflödets tillväxt är till stor delav teknisk natur såsom närmare redovisas i den preliminära nationalbudgeten för1972. Härtill kommer att avgiftshöjningarna 1972 är av mindre omfattning änunder 1971. Bidragen från stat och kommun, som 1971 steg med drygt 13 o/o,väntas stiga ytterligare någon procentenhet snabbare.Ränteinkomsternas ökningstakt är mycket snabb, vilket sammanhänger med denkraftiga fonduppbyggnad som sker inom sektorn. 1972 väntas ränteinkomsterna ökamed 16,5 o/o mot knappt 23 o/o 1971. Socialförsäkringssektornsutgifter består till mycket liten del av administrationskostnader (dvs.konsumtion). Den största delen utgörs av utbetalningarna till hushållssektorn.Drygt 16 miljarder kr. 1971 motca 14 miljarder och väntas utbetalningarna stiga till . Drygt hälften av dessa utbetalningar utgörs av folkpensionsförmåner, medan sjukförsäkringsförmånerna sva rar för ca 1/5. Transaktionernaöver en konstmerad socialförsäkringssektor visar att sektorns finansiellasparande dess nettoutlåningsmöjligheter ständigt har ökat.Tillskottet beräknas ha uppgått till drygt 700 milj. kr. 1970 och ca 1 200milj. 1972 väntasbli knappt 600 milj. kr. Sparandet har så gott som uteslu tande skett inom AP-fonderna. Hur detta sparande har utbjudits på kreditmarknaden och fördelats på olika låntagargrapper framgår av kapitel IX. 5.Den konsoliderade offentliga sektorn Denoffentliga sektorn har i de tre föregående avsnitten presenterats uppdelad påtre delsektorer, varav en, socialförsäkringssektorn, är en i hög gradkonstruerad sektor. Utan att därmed underskatta innebörden av det kommunalasjälvstyret kan sägas att statsmakterna har stort inflytande över och ansvarför de offentliga delsektorernas utgifter och inkomster och även över definansiella transaktionerna dem emellan. Däiför är det i betydande utsträckningstatsmakterna, som avgör i vilken sektor de med en reform följande direktautgifterna skall falla och vilken sektor som i någon bemärkelse skall svara förfinansieringen. Därmed kan hela den offentliga sektorn i viss mån uppfattassom ett instrament för statsmaktemas ekonomisk-politiska intentioner. Mål kannås genom förändringar i variabler som statsmakterna kontrollerar, men somformellt är att hänföra till en annan sektor än den statliga. Det kan därförvara missledande att endast utifrån föränd- ringar i statens budget dra slutsatser om bl. a. den avstatsmakterna bedrivna ekonomiska politiken. När delsektorema konsolideras innebär detta atttransfereringarna dem emellan elimineras. Konsolideringens syfte är att beräknaden offentliga sektorns anspråk på reala resurser samt dess hettotransaktionermed hushålls- och företagssektorerna. Den konsoliderade offentliga sektornsomslutning kan sägas antyda omfånget av de ekonomiska flöden som det offentliganormalt antas direkt kunna påverka genom sin politik. En del ekonomiskaresurser används direkt av det offentliga för produktion av varor och framförallt tjänster. Aridra medel återförs såsom transfereringar till de privatasektorerna med mer eller mindre stark styrning i vad avser deras slutligaanvändning. Sektorns inkomstöverskott, i bemärkelse av skillnader mellantotala inkomster och samtliga utgifter för konsumtion, realinvestering och ickefinansiella tranfere-ringar, benämns finansiellt sparande. Denna post innefattar,finansiellatransfereringar (utlåning m. samt eventuellt saldo. Den konsoliderade offentliga sektorns inkomster beräknasha ökat med drygt 16,5 o/o 1971. väntas tillväxten bli något lägreeller ca 12 o/o. Den svagare inkomstförstärkningen sammanhänger i förstahand med den jämfört med mera begränsade tillväxten av de statligaindirekta skatteintäkterna. Den tilltagande ökningstakten för de direktaskatterna väntas inte kunna motväga detta förhållande. TabellVIII: 4. Den konsoliderade ofientliga sektoms inkomster och utgifter 19711972 Finansiellt sparande (12) 7160 Anm. Delsektorema är inte fullständigt konsoliderade dådet kan förutsättas att en del av de ofördelade transfereringarna ävenåterfinns bland övriga inkomster. Procenttalen är avrundade till hela resp.halva procent. 1 Reviderad nationalbudgetför 173 Utgifternafömtses öka med ca 12 o/o , vilket är något långsammare än under 1971då de växte med drygt 15 o/o. Sektorns utgifter för konsumtions- ochinvesteringsändamål beräknas endast ha ökat med knappt 1,5 o/o i volym, vilketi första hand förklaras av en stark uppbromsning av de kommunala och statligainvesteringarna. Sammantaget beräknas dessa ha sjunkit med ca 9 o/oi volym och 2 o/o i värde. Såväl inom den statliga som kommunala sektorn stegdäremot konsumtionsutgifterna med drygt 4 o/o i volym. Gmpperad efterinstitutionell tillhörighet är ett slående drag i utvecklingen under 1971kommunsektorns nära nog oförändrade utgiftsnivå för konsumtions- ochinvesteringsändamål. Detta representerar en markant förändring jämfört med60-talet då dessa utgifter normalt uppvisade kraftiga ökningstal. Under 1972förutses den offentliga sektoms konsumtions-och investeringsutgifter stiga med11,5 o/o i värde, dvs. i ungefär samma takt som . I volym däremotberäknas en viss acceleration av tillväxttakten äga mm. Ökningen 1972 har somframgår av tabell 5 skattats till knappt 3 o/o. Den snabbare volymökningen äratt hänföra till en omkastning av investeringsutvecklingen. Konsumtionstillväxteninom sektorn väntas däremot avta med . Institutionellttorde i första hand kommunsektoms tillväxt expandera . Jämfört medden preliminära nationalbudgeten har en neddragning om avden offentliga sektorns reala utgiftsökning för konsumtion och investeringarägt rum. Nedjusteringar-na berör samtliga komponenter i tabell 5 exklusivestatlig konsumtion. kan denoffentliga sektorn enligt här använd definition beräknas ha tagit i anspråk ca29 o/o av bruttonationalproduktens resurser. Inkluderas offentligaffärsverksamhet enligt de definitioner som används i nationalräkenskaperna stigerdenna andel till drygt 31 o/o. Bruttonationalproduktens tUlväxt under 1972förutses nu komma att uppgå till knappt 3,5 o/o och eftersom ökningen av denoffentliga sektorns direkta efterfrågan under sanuna period beräknas bli knappt3 o/o kommer det offentliga att 1972 ta i anspråk en svagt mindre andel av detillgängliga resurserna än . Detta utesluter inte en växande andel1972 räknat utifrån löpande priser eftersom kostnaderna normalt stiger snabbareinom den offentliga sektorn än vad gäller inom samhällsekonomin i övrigt. Som ovan nämnts går en delav den offentliga sektorns inkomster tillbaka till de privata sektorerna. Dessainkomstöverföringar är till viss del komponenter i socialförsäkringsprogrammetoch finansieras ibland med försäkringstekniskt beräknade avgifter frånhushållen, medan andra överföringar är avsedda att bidra till en omfördelningmellan olika inkomstskikt. En mindre del av sektorns inkomster går somsubventioner tillbaka till företagssektorn och kan således beräknas komma hushållssektorntillgodo i form av lägre priser. Prop.1972: 90 174 TabellVIH: 5. Den offentliga sektorns konsumtions- och investeringsutgifter 19711972 Statlig konsumtion Statlig investering 4,5 -3,0 26 640 8 590 4,0 -10,0 17,0 -3,5 -9,0 -2,0 Anm.Socialförsäkringssektorns konsumtionsutgifter har här exkluderats. ringarnafrån den offentliga sektorn till hushåll och företag öka i långsammare takt1972 än 1971, eller med ca 12 o/o mot knappt 21 o/o. Schematisktkan man säga att inemot 60 o/o av det offentligas inkomster används för attdirekt efterfråga reala tillgångar och att ungefär 1/3 av inkomsterna återförstill de privata sektorema genom olika former av inkomstöverföringar. Denresterande delen upptas av det finansiella sparandet. Det finansiella sparandetförstärktes med . förutses enbetydligt svagare ökning, eller ca . Försvagningen av detfinansiella sparandets tillväxt faller helt på den statliga sektorn samtsocialförsäkringssektorn. Kommunernas finansiella sparande väntas däremot, somtidigare framgått, förbättras relativt markant. Detär inte möjligt att på gmndval enbart av förändringar i budgetens saldo elleri det finansiella sparandet göra några fullständiga bedömningar avstatsbudgetens verkningar på samhällsekonomin i sin helhet. En given förändringi budgetsaldot eller i det finansiella spårandet kan nämligen orsakas av ettstort antal kombinationer av förändringar i budgetens delposter, där varjekombination kan ha sin karakteristiska effekt på samhällsekonomin. Ett analogtresonemang kan givetvis tillämpas vad gäller de kommunala budgeterna. Under desenaste åren har i nationalbudgetarbetet använts en förenklad modell 1 Reviderad nationalbudgetför 175 somavser att på ett överskådligt sätt sammanfatta effekterna på samhällsekonomininte bara av statsbudgetens förändringar, utan även av förändringar i ensammantagen offentlig sektor innefattande staten, kommunema,bostadsinvesteringarna, socialförsäkringssystemet och investeringsfonderna,vilka tillsammans utgör basen för linaaGpolitikeii i vidaste bemärkelse. Ennaturlig följd av denna syftning har varit att innehållet i staten ochkommunerna fått vidgas till att även avse statliga affärsverk och bolag samtkommunala bolag och stiftelser. Denprincipiella och tekniska beskrivningen av tillvägagångssättet vid modellberäkningamahar allt utförligt relaterats i varje nationalbudget. Det hardärför bedömts som möjligt att endast lämna en summariskredogörelse. För en utförligare beskrivning hänvisas sålunda till föregående nationalbudgeter. Imodellen uppdelas som ett första led förändringar i statens och kommunemasbudgeter i två huvuddelar. Först beräknas förändringen i statens och kommunemaskonsumtion och investeringar, vilken kan sägas vara ett mått på den efterfråganpå reala faktorer som dessa utövar. Hämtöver införs den grova approximationenatt alla icke finansiella in- och utbetalningar i form av löneutbetalningar, vaminköp,transfereringar samt olika former av skattemedelsindragningar har bortsettfrån teckenskillnader likvärdiga effekter på den icke offentligaefterfrågan, dvs. i huvudsak hushållens och företagens efterfrågan. Slutsatsenblir då att förändringen av statens och kommunemas utgiftsöverskott (av detfinansiella sparandet) ger en föreställning om inverkan på de andrasektorernas efterfrågan. Bostadsbyggandethar, liksom stat och kommun, direkt effekt på efterfrågan på reala faktorer ochpåverkar dessutom resten av samhällsekonomin genom förändringar i sittnegativa finansiella sparande. Bostadssektorns negativa sparande antas, medvissa korrigeringar, motsvara sektoms investeringar i löpande priser. När detgäller socialförsäkringssystemet och investeringsfonderna är det närmastförändringen i deras finansiella sparande, som antyder deras inverkan på denprivata sektorns efterfrågan. Dedirekta effekterna av förändringar i verksamhetens volym inom de offentligasektorerna summeras med de indirekta effekter, som följer av den genomflödesförskjutningar i det finansiella sparandet föranledda förändringen av deicke offentliga sektorernas disponibla intäkter. Härvid har summariskt fömtsattsatt dessa båda slag av förändringar är likvärdiga med hänsyn till effekterna påaktiviteten i samhällsekonomin och såtillvida summerbara. Det har Vidareantagits att man i dessa fall kan insätta en multiplikator lika med 1. Effektenav budgetens förändringar erhålls sålunda som summan av förändringama av detoffentligas köp av varor och.tjänster och, med negativt förtecken, förändringeni det finansiella sparandet, varvid båda termerna förses med en Diagram vm: 1. Den offentliga sektoms kalkylerade inverkanpå samhällsekonomin 19611972 Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser 1961 1962 1963 1964- 1965 1966 1967 1968 1969 1970 19711972 A = Den sammantagna offentliga sektoras inverkan på densamlade efterfrågan. B = Den sammantagna offentliga sektoms inverkan på densamlade efterfrågan då vissa automatiska effekter på det offentligas inkomstereliminerats. multipUkator av -|- 1. Denna summa uttrycks slutligen,liksom alla komponenter och totaleffekten, i procent av bmttonationalprodukteni fasta priser.2 Deresultat som erhålls när modellen appliceras på den sammantagna offentligasektorn och dess här använda delsektorer framgår i nedanstående uppställning,vilken även ger en uppfattning om de kalkylerade efterfrågeeffekter som utgårfrån de olika delsektorerna. I diagram 1 återfinns en grafisk presentation avden efterfrågepåverkan som beräknas utgå från den sammantagna offentiiga sektom.Som framgår av diagrammet visar denna påverkan relativt kraftiga variationersåväl som . Den beräknade svagtnegativa totaleffekt som diagrammet indikerar innebär en kraftigomsvängning i negativ riktning. Detta förklaras i första hand av den oväntatstarka dämpningen av den kommunala utgiftsexpansio- 1 Modellen kan uppfattas som en i vissa avseendenförenklad och schema tisk version av en något mera komplicerad modell för beräkningar av budget effekter som har utarbetats av professor för räkning (: "Fiscal Policy in seven countries 19551965", 1969).Denna modell relaterades utförligt i den reviderade nationalbudgeten . 2 Genom nationalräkenskapernas omläggning av basår för fastprisberäk- ningarna har två olika år utnyttjats. För perioden 19611968 har liksom ti digare utgåtts medan 1968 utnyttjats för perioden 19691972. Bil.1 Reviderad nationalbudget för 177 -2,3 -0,2 -0,4 -0,2 -0,1 -0,2 -0,2 -0,3 -0,1 -0,2 -0,2 -0,3 -1,0 -0,7 -0,4 -0,4 -0,2 -0,9 -0,5 -0,2 -0,2 -0,2 -0,4 -2,6 nenliksom av en fortsatt volymnedgång av bostadsinvesteringarna. Gmpperat efterutgiftsart kan en betydande del av omsvängningen i den direkta efterfrågepåverkanmellan 1970 och 1971 hänföras till en sjunkande investeringsvolym. Jämförtmed den preliminära nationalbudgeten medför den här angivna bilden avden offentliga sektorns utveckling inga större förändringar. liksom dåskattas totaleffekten till 0,4 o/o. Visserligen har den statliga sektornskonsumtions- och investeringsutgifter Uk-som kommunernas investeringarreviderats ned men i gengäld har den kommunala konsumtionen uppjusteratssamtidigt som kommunemas, och i viss mån statens, finansiella sparande antas hablivit svagare. Dekonjunkturstimulerande åtgärder som vidtagits under sommaren och hösten 1971har i stor utsträckning berört här aktuella verksamheter och då i första handbostadsbyggandet samt kommunala och statliga investeringar. Problem att imodellen exakt uppskatta effektema härav är dock betydande inte minst med tankepå behovet att på ett rimligt sätt fördela stimulansåtgärdernas genomslagskraftkalenderårsvis. Mycket tyder dock på att huvudparten av åtgärderna kan väntasfå full genomslagskraft först under första, och möjligen även i någon utsträckningunder . Endast till en mindre del synes effektema ha kommittill uttryck , något som i viss mån kan förklara de ovan nämnda nedrevideringarnaav de statliga och kommunala investeringsavgifterna samt den statligakonsumtionen. Denhär beskrivna modellen för den offentliga sektorns inverkan på samhällsekonominhar allt använts även för prognosändamål. Det kan därför finnasanledning att något beröra hur dessa prognoser i de senaste årens preliminärarespektive reviderade nationalbudgeter stått sig i relation till det slutligautfallet liksom att antyda några orsaker till de avvikelser som förekommit. Prop.1972: 90 178 TabellVHI: 6. Den offentliga sektoms kalkylerade inverkan 19691971 Avvikelsermellan prognos och utfall Aggregerad absolutavvikelse 19691971 i procentenheter 'Totaleffekt innan vissa automatiska inkomstförändringar eliminerats. Itabell 6 har absolutawikelserna mellan prognos och utfall för de tre åren19691971 återgivits. Som framgår av tabellen minskar normalt skillnaden iberäknad totaleffekt mellan prognos och faktiskt utfall från de preliminäratill de reviderade nationalbudgeterna (dvs. totaleffekt innan vissaautomatiska inkomstförändringar eliminerats). Tabellen indikerar vidare attden mellan prognostidpunkterna ökade tillförlithgheten på totalnivån för deberörda åren i stor utsträckning förklaras av att prognosfelen fördelkomponenterna går i olika riktning. Såväl för den statliga som kommunalasektorn synes sålunda avvikelserna mellan prognos och utfall vara betydande.Någon minskning av dessa avvikelser mellan den preliminära och reviderade nationalbudgetenär svår att spåra. Skillnaderna mellan prognos och utfall för bostadsbyggandetsamt för socialförsäkringssystemet och investeringsfonderna har däremot varitav liten omfattning för de berörda åren. Vadgäller staten synes i första hand de indirekta efterfrågeeffekter-na, dvs.genom det finansiella sparandet, ha varit besvärliga att prognosera. Detta kanockså sägas vara naturligt med tanke på att t. ex. kon-junkturpolitisktbetingade ändringar i den ekonomiska politiken normalt kan väntas kommastarkast till uttryck i form av förändringar i statens finansiella sparande. Enandra förklaring torde vara de stora svårigheterna att på ett tillförlitligtsätt beräkna de statliga skatteinkomsterna. Härvid föreligger en skillnadjämfört med kommunerna vars inkomster är betydligt mera "låsta" vidprognostillfället. I motsats till staten har också för kommunernas del dedirekta efterfrågeeffektema visat sig vara svårast att fömtse för 19691971. Rentallmänt bör betonas att de avvikelser mellan prognos och utfall som ovandiskuterats inte får tolkas så att prognosernas värde av enbart detta skälstarkt reduceras. Prognoserna utgår nämligen från vissa an- Bil.1 Reviderad nationalbudget för 179 tagandenrörande den ekonomiska politiken. En senare genomförd omläggning av politikenmåste sålunda komma att påverka den offentliga sektorns reala och finansiellautveckling på ett från prognoserna avvikande sätt. Snarare torde man kunnapåstå att prognosernas värde ligger i möjligheterna att belysa konsekvensemaav de för tillfället gällande ekonomisk-politiska riktlinjerna. Underde tre har som tidigare nämnts kommunsektorn uppvisat en frånstaten starkt avvikande utveckling. Variationerna i den kommunala efterfråganhar varit påtagliga, vilket illustreras i nedanstående tablå över utfallet19691971. En stor del av såväl prognosavvikelserna enligt tabell 6 som dekraftiga utfallsvariationerna i tablån förklaras av svängningar i kommunernasdirekta efterfrågan för konsumtions- och investeringsändamål. -0,2 1,2 -0,1 3,5 -0,4 Vidett enbart konjunkturpolitiskt betraktelsesätt synes, trots starkastyrimpulser från statsmakternas sida, utvecklingen av kommunernas direktaefterfrågan ha varit mindre gynnsam. I och för sigskulle därför frågan kunna ställas i vad mån kommunernas utveckling undersenare år strider mot modellens grundläggande fömtsättning om en i stora dragenhetligt styrd konsoliderad offentlig sektor. Svaret torde delvis vara avhängigtav vilken tidsperiod som avses. Inom den kommunala sektorn kan nämligen förändringari statsmakternas ekonomiska politik i många fall först antas påverka detfinansiella sparandet. I ett andra, senare, led kan effekterna härav väntasdirekt påverka de kommunala konsumtions- och investeringsutgifterna. En rimhghypotes skulle mot en sådan bakgmnd kunna vara att försämringen av kommunernasfinansiella sparande 1970 var en orsak till den negativa direkta efterfråganfrån denna sektor . 1 vissa fall synes m. a. o. kommunernas direktaefterfrågan reagera på statsmakternas styrimpulser först efter en urkonjunktursynpunkt . I den mån ett sådant antagande visar sigvara riktigt skulle det kunna hävdas att kalkyler över den kommunala verksamhetensomfattning i högre grad än borde ta fasta på detfinansiella sparandets utveckling . Deresultat som erhålls när modellen appliceras på den sammantagnaoffentliga sektorn är en positivt verkande förändring motsvarande knappt 1 o/oav bmttonationalprodukten. 1Härvid bortses från åtgärder som direkt berör vissa delar av kommunernaskonsumtion eller investeringar. ringberäknas falla på den direkta efterfrågepåverkan.