prop · FV0377 · 1972-12-31 00:00:00 — anmärker att den föreslagna ändringen ianvisningarna till 31 § KL primärt avser endast pensionsförsäkring. Genom hänvisnmgeni punkt 2 d av anvisningarna till 29 § KL får ändringen emellertid ävenbetydelse för tjänstepensionering utan försäkring, framhåller förbundet som tUlägger. Förnärvarande gäller i skattehänseende enhetliga regler beträffande enskUdpensionsförsäkring och pensionering på grund av tjänst, i senare fallet varesig fråga är om direktpensionering eller pensionering genom försäkring och varesig fråga är om pensionering enligt allmän pensionsplan eller ej. Detföreliggande förslaget innebär ett avsteg från denna enhetlighet. Några ickeönskvärda följdverkningar synes emellertid, såvitt riksförbundet kan bedöma,icke uppstå. Av stor vikt är att förslaget bevarar principen om korrespondensmellan avdragsrätt för pensionspremier och beskattning av utfallande belopp. Medåberopande av det anförda tillstyrker riksförbundet och i vad gäller ålderspensionsförsäkringar. Vidinkomstbeskattningen medges enligt gällande regler avdrag för erlagdapensionsförsäkringspremier, under det att utfallande belopp beskattas sominkomst hos mottagaren. I fråga om kapitalförsäkringar gäller i principmotsatsen, nämligen att premierna inte är avdragsgilla och å andra sidanutfallande belopp inte skattepliktiga. TiU pensionsförsäkring räknas bl. a.ålderspension som från viss pensionsålder, i regel lägst , skall utgåhögst under den försäkrades livstid. En pensionsförsäkring kan kombineras medkapitalbelopp som utgår när pensionen börjar utbetalas, när pensionen upphöreller när försäkringen upphör. Även avtal om sådana kapitalbelopp räknas sompensionsförsäkring under vissa förutsättningar. I fråga om temporärålderspension som efter pensionsålderns inträde upphör tidigast då denförsäkrade fyllt gäller att pensionen inte får utgå . Det har nämligen ansetts nödvändigt att i skattehänseendegöra en klar gränsdragning mellan temporära pensioner av detta slag ochkapitalförsäkringar. MellanSAF och LO har träffats en överenskommelse om STP som skall börja tillämpas den1 . Enligt överenskommelsen skall STP kunna utgå utöver den allmännaförsäkringens ålderspension med högre belopp från pensionsåldem t. o. m.kalendermånaden före den, under vilken den anställde fyUer , och med ettlägre belopp för återstående livstid därefter. Prop.1972: 77 13 Närde första pensionsutbetalningarna görs enligt avtalet ärpensionsåldern och 7 månader. Därefter sänks pensionsåldern successivttill , som blir den generella pensionsåldern fr. o. m. febraari 1975. 1det enskilda faUet kan arbetsgivaren och den anställde avtala om att den senarestannar kvar i tjänst efter den angivna pensionsåldern. I så fall kan denanställde begära att STP skall uttas först vid begärd högre pensionsålder. EnSTP-försäkring enligt överenskommelsen kan innebära att STP utgår med sitthögre bdopp än 18 månader. 1den gemensamma skrivelsen framhåller SAF och LO att en sådan kortarepensionstid är oförenlig med den minimitid som enligt det förut anförda gällerenligt KL beträffande korttidspensionerna i fråga. Organisationerna hemställerdärför om sådan ändring i KL, att pensioner kan utges enligt den mellanparterna överenskomna planen. Organisationerna hänvisar därvid till dendefinition av begreppet allmän pensionsplan som finns i 4 § lagen (1967: 531)om tryggande av pensionsutfästelse m. m. Enligt organisationerna kan denbegärda ändringen åstadkommas genom att den i punkt 1 åttonde stycket avanvisningarna till 31 § KL angivna minimitiden om ett och ett halvt årbegränsas till att avse endast ålderspension som ej utgår enligt allmän pensionsplan. Somframgått av den lämnade redogörelsen har remissinstanserna genomgåendetillstyrkt framställningen i denna dd. Vissa påpekanden har dock gjorts i någrayttranden. Föregen del anser jag att det från det allmännas synpunkt är av stort intresse attden träffade överenskommelsen i fråga om STP genomförs. 1 vissa fall kanemellertid, som framhållits i skrivelsen, den STP som är avsedd att utfallamellan 65 och komma att utgå än ett och etthalvt år. Därigenom skulle alltså STP komma att falla utanförpensionsförsäkringsbegreppet enligt KL. Detta torde vara ägnat att motverkamöjligheterna för de anställda som så önskar att kvarstå i tjänst även efteruppnådd pensionsålder. För näringslivet är det å andra sidan av betydelse attvid behov kunna dra nytta av den äldre och erfarna arbetskraften under längretid än den annars vanliga. En anställd som uppnått pensionsåldern och är fulltarbetsför kan av olika anledningar vara intresserad av att kvarstå i arbetetännu . Starkaskäl talar därför enligt min mening för att undanröja det hinder som denuvarande skattereglerna utgör för en STP i enlighet med den mellan SAF och LOträffade överenskommelsen. Det nu gällande kravet förpensionsutbetalningar på grund av ålderspension tillkom i syfte attfå en klar gränsdragning mellan pensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar.Man ville förhindra den möjlighet till missbruk från försäkringstagarnas sidasom annars skulle ha kunnat uppstå om avdragsrätt förelåg för somformellt av- 1972: 77 14 sågen pensionsförsäkring men i reahteten gällde en kapitalförsäkring. Såsom iremissyttrandena framhållits av bl. a. kammarrätten och i Stockholmslän föreligger dock knappast risk för sådant missbruk, om man på sätt de bådaorganisationerna föreslagit släpper kravet på en minimitid för sådanålderspension som utgår i enlighet med allmän pensionsplan i den mening somavses i lagen (1967: 531) om tryggande av pensionsutfästelse m. m. Som framgårav lagens 4 § är där fråga om allmän pensionsplan som grundar sig påförpliktelser enligt kollektivavtal. I likhet med vad yttratbör även skattebestämmelsen utformas så att därav framgår att det är pensionsplanenligt tryggandelagen som avses. Enligtmin mening bör man inte gå längre än vad som följer av det anförda när detgäller att bortse från kravet på minimitid för STP. Från detta krav kan manavstå när fråga är om pensionsförsäkringar som bygger på de garantier somligger i kollektivavtalsförhållandet och när fråga är om försäkringspremier sombetalas av arbetsgivarparten i ett sådant förhållande. Samma garantier kan intealltid förväntas i övriga fall. Jag är därför inte beredd att tillmötesgåönskemål om en ytterligare utvidgning av pensionsförsäkringsområdet så attavdrag medges i fråga om andra pensioner som utbetalas änminimitiden. Närfråga är om pensionsförsäkring som avser annan temporär ålderspension än sådansom utbetalas enligt allmän pensionsplan i tryggandelagens mening bör alltsåden nu föreskrivna minimitiden om alltjämt gälla. Jagföreslår således att punkt 1 åttonde stycket av anvisningarna till 31 § KLändras i enlighet med vad jag anfört. Som påpekat får en sådan ändring även betydelse för pensionsutfästelseutan försäkring genom hänvisningen i punkt 2 d av anvisningarna till 29 § KL.Några olägenheter på grund härav torde dock inte behöva uppkomma. Sominledningsvis redovisats under avsnittet om STP behandlas de tvåhuvudkategorierna pensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar olika ibeskattningsavseende. Medan för pensionsförsäkring är avdragsgilla ochutfallande belopp beskattas så gäller i princip motsatsen i fråga omkapitalförsäkringar. Kapitalförsäkringarna är dock avdragsgilla i den mån deryms inom det s. k. försäkringsavdraget, . för ogift och . Sjukförsäkringanses i allmänhet som kapitalförsäkring. Prop.1972: 77 15 gälleralltså även gruppsjukförsäkring. Emellertid kan en sjukförsäkring under vissaförutsättningar skattemässigt behandlas på samma sätt som enpensionsförsäkring. Så är fallet om försäkringen anses tagen i samband medtjänst, se 32 § 1 mom. KL första och andra stycket. Föratt försäkring skall anses ha tagits i samband med tjänst erfordras enligtpunkt 1 näst sista stycket av anvisningarna till 31 § KL att enligtanställningsavtalet skyldighet föreligger för arbetstagare att ha sådanförsäkring eller att, om sådan skyldighet inte föreligger, förförsäkringen skall gäldas av arbetsgivaren eller av denne jämte arbetstagaren.För att sjukförsäkring skall anses ha tagits i samband med tjänst fordrashärutöver att anmälan angående nyssnämnda förhållanden skett hosförsäkringsanstalten. Gruppsjukförsäkringär en form av sjukförsäkring som vuxit fram efter mönster frånden frivilliga grupplivförsäkringen. Den kan tecknas för grupper av anställda,grupper av medlemmar i fackliga sammanslutningar samt grupper av friayrkesutövare. Beroende av om anmälan görs till försäkringsanstalten eller intekan gruppsjukförsäkringen bedömas som pensionsförsäkring eller somkapitalförsäkring. Fören företagare som betalar för grupplivförsäkring eller grappsjukförsäkringtill förmån för sina anställda är premierna avdragsgilla vid inkomsttaxeringenpå samma sätt som andra omkostnader i rörelsen. Arbetsgivarenspremieinbetalning innebär för den anställde en löneförmån, som i princip skallupptas till beskattning som inkomst av tjänst. Å andra sidan är den anställde,under förutsättning att han äger försäkringen, berättigad att inom ramen fördet s. k. försäkringsavdraget tUlgodoräkna sig avdrag för premiebeloppet. Somett undantag från principen att löneförmåner skall inkomstbe-skattas hosmottagaren gäller emellertid enligt 32 § 3 mom. tredje stycket KL att förmånav fri grupplivförsäkring i likhet med fri sjukvård och fri tandvård inteupptas såsom intäkt. Detta gäller oavsett om förmånen åtnjutits på grund avstatlig eller på grund av eller enskild tjänst. Skattefriheten förförmån av fri gupplivförsäkring tillkom på grund av förslag därom i prop.1963: 24. Det kan tilläggas att för statsanställda inte fixerats några premierför tjänste-grupplivförmåner. Premiebetalningen anses ske genom arbete ianställningen. Ifråga om de nu skattefria förmånerna föreskrivs den inskränkningen att, omsådan förmån åtnjutits på grund av enskild tjänst och utgått efter väsentiigenförmånligare grunder än som gäller för befattningshavare i statens tjänst,förmånen skall upptas såsom intäkt tUl den del den utgått efter förmånligaregrunder än de för nämnda befattningshavare. Avden nu lämnade redogörelsen framgår att någon skattefrihet, mot- 1972: 77 16 svarandeden som gäller beträffande anställds förmån av fri grupplivförsäkring, inteföreligger i fråga om förmån av fri gruppsjukförsäkring utan samband medtjänst. Den förmån som arbetsgivarens erläggande av för sådanförsäkring utgör skall alltså i enlighet med de allmänna reglerna förinkomstbeskattning upptas som skattepliktig tjänsteinkomst för den anställdemed motsvarande avdragsrätt för premiebeloppet inom försäkringsavdragets ram. Framställningeni fråga om AGS Enligtskrivelsen träffades vid förhandlingarna mellan SAF och LO ocksåöverenskommelse om sjukförmåner. Överenskommelsen anges avse "avtalsgruppsjukförsäkring"(AGS) och väntas beröra ca 1,2 mUj. Enligt organisationernainnebär överenskommelsen att vid långvarig arbetsoförmåga på grand av sjukdomeller olycksfall kompensation utgår ungefär upp till den av statsmakternasanktionerade nivån av ca 93 "/o av arbetsinkomsten efter skatt. AGS avsesbörja till-lämpas . Den första premieuppbörden kommer attäga rum under förra delen av 1972. I skrivelsen anför organisationerna bl. Dethar beräknats att kostnaden för överenskommelsen skall uppgå till 1,10/0 avlönesumman för den kategori av arbetstagare som omfattas av överenskommelsen.Den samlade årliga premien torde komma att bli av storleksordningen 300 milj.kr. Med hänsyn till försäkringens konstruktion och omfattning är det avpraktiska skäl inte möjligt att debitera varje enskUd arbetsgivare avgifter somberäknas enligt vedertagna försäkringstekniska principer utan debiteringenmåste ske enligt schablonregler. Härav följer att det för administrationen avförsäkringen saknar all betydelse att beräkna , som tar hänsyn till deolika försäkrade personernas individuella data såsom ålder, sjukpenningklass, riskgrapptillhörighetm. Efteratt ha konstaterat att premiekostnaden under alla förhållanden är avdragsgillför arbetsgivaren, kommer organisationerna in på frågan om skattekonsekvensernaför arbetstagarna. Organisationerna utgår därvid från det förhållandet attbelopp motsvarande den av arbetsgivaren erlagda premien skall upptas sominkomst hos den anställde, om försäkringen är kapitalförsäkring iskatterättslig mening. Härom anför organisationerna. Parternahar utgått från att formella hinder icke föreligger att betrakta försäkringensom kapitalförsäkring. Eftersom anmälan till försäkringsanstalten icke skaUgöras om att försäkringen tagits i samband med tjänst (jfr 19 § KL,anvisningarna till 31 § KL samt § 4 i förhandlingsprotokollet) skallförsäkringen icke betraktas som pensionsförsäkring i skatterättslig mening.Följaktligen skall de regler gälla som föreskrives i fråga om sjuk- ocholycksfallsförsäkringar, vilka icke tagits i samband med tjänst, dvs. attförsäkringen skatterättsligt skall behand- 1972: 77 17 Enbart av skattetekniska skäl uppkommer då behovet attberäkna individuella för sjukförsäkringen. Även om därvid en viss schabloniseringockså borde kunna tiUämpas innebär detta ett betydande merarbete ochadministrativa problem. Eftersom sjukersättningen som utgår enligt 12 olikaklasser varierar . per dag under sjukpenningtid respektive4 och . under förtidspensionstid måste man i varje fall också utgå från12 olika individuella för att rimhg rättvisa skall åstadkommas mellanolika individer. Då en stor del av de som skulle påföras de enskUdaindividerna inrymmes i försäkringsavdraget (500- respektive 250-kronorsavdraget)skulle, trots ett betydande merarbete, endast en mindre del av premierna bliföremål för reell beskattning. Tyvärrsynes ingen aktuell och för ändamålet helt lämpad undersök ning beträffande utnyttjandet av försäkringsavdraget föreligga. gjorde emellertid för beskattningsåren 1964 och 1965 två stickprovs undersökningar. ---- Då undersökningarna endast omfattade ett fåtaltaxeringsdistrikt i landet har representativiteten i undersökningarna givetvisifrågasatts. Om resultaten ändå antages motsvara ett genomsnitt för riketskulle detta innebära att differensen för hela landet mellan maximalt tillåtnarespektive verkligen utnyttjade försäkringsavdrag skulle uppgå till ungefär 600milj. Det finns ingen anledning att väntasig att den siffran skulle undergått någon större förändring under de senasteåren. Beloppet är ungefär dubbelt så stort som den totala premiesumman för dennu aktuella sjukförsäkringen. Detta betyder självklart inte att helapremiesumman ryms inom försäkringsavdraget, eftersom utnyttjandet av detvarierar från individ till individ och sjukförsäkringsavgiften ocksä kommer attvariera mellan uppskattningsvis 100 och . Klart är dock att enbetydande del av sjukförsäkringspremierna kommer att rymmas inomförsäkringsavdragets ram. Medhänsyn till de avsevärda administrativa komplikationerna och den begränsadeeffekt, som ett konsekvent tUlämpande av de beskattningsregler som gäller förkapitalförsäkring får, synes det enligt organisationernas meningändamålsenligt att den här aktuella sjukförsäkringen i beskattningshänseendebehandlas på samma sätt som tjänstegrupplivförsäkring, dvs. att premierna fritasfrån beskattning hos de anställda och att trots detta premierna anses utgöra enmed kontant-lönen jämställd kostnad för arbetsgivaren. Detta, framhållerorganisationerna, framstår också såsom naturligt mot bakgrunden av att det härär fråga om en utbyggnad av det trygghetssystem som fick sin början medtjänstegrupplivförsäkringen. Organisationerna hemstäUer därför, att Kungl. Maj:tmåtte föranstalta om sådan ändring av skattelagstiftningen att den ordning somföreslagits i skrivelsen uppnås. Flertaletremissinstanser tillstyrker bifall tUl framställningen angående AGS med hänsyntill framför allt den förenkling som en skattefrihet för förmånen av frigruppsjukförsäkring skulle innebära. 1972: 77 18 stanserhar dock uttalat sig negativt om denna del av framställningen. Tillde sistnämnda hör försäkringsinspektionen. Enligt inspektionen bör det beaktasatt den tillkallade sjukpenningutredningen har till uppgift att utredade organisatoriska och andra problem i anslutning till att sjukpenningen iallmän försäkring blir beskattad. Inspektionen erinrar också att iförhandlingsprotokollet om AGS § 11 intagits en klausul om att avtalet skallkunna upphöra eller ändras i samband med införande av skatteplikt försjukpenning enhgt lagen (1962: 381) om allmän försäkring (AFL). Enligtinspektionen kan därför den i framställningen önskade lösningen förmodas hakaraktär av provisorium i awaktan på att beslut fattas om den framtida skattemässigabehandlingen av sjukpenning i allmän försäkring på grundval av nämndautredningsarbete. Mot bakgrand härav ifrågasätter inspektioneri om de anfördaadministrativa svårigheterna för beräkning av den på varje arbetstagarebelöpande premien utgör tillräckliga skäl för en lagändring syftande till ensärbehandling i skattehänseende av AGS-premier-na. Inspektionen säger sigföredra den ordning enligt vilken den anställde påförs premieinkomsten sominkomst med möjlighet för honom att draga av premien inom ramen för detallmänna försäkringsavdraget. Menäven sådana remissinstanser som uttalar sig för bifall till framställningenhänvisar till den pågående sjukpenningutredningen. Så gör t. ex.riksförsäkringsverket, som påpekar bl. a. att ett väsentligt syfte med dennautredning är att sjukförmånerna skall grunda rätt tUl allmän tilläggspension(ATP) genom att de beskattas. Verket kan för sin del acceptera att AGS-försäkringentemporärt bedöms som tjänstegrupplivförsäkring i awaktan på eventuell ändringav skattereglerna för den allmänna sjukpenningförsäkringen. Omsjukpenning från den aUmänna försäkringen beskattas, bör AGS-försäkringen i sinhelhet bedömas som pensionsförsäkring. Premierna skulle då bli avdragsgUla utanbegränsning och problemet, som gäller skyldigheten att redovisa dessa sominkomst, skulle falla bort. skulle de grundläggande föratsättningamatUlskapas för att förmånerna i form av sjukpenning från den allmännaförsäkringen och AGS-försäkringen får utgöra pensionsgrundande inkomst inom ATP-försäkringen. Länsstyrelseni finner det tveksamt om det är lämpligt att göra ändringar iskattelagstiftningen, innan statsmakterna tagit ställning i den också för denhär aktuella överenskommelsen avgörande frågan om skatteplikt försjukpenningen. Eftersom överenskommelsen innebär en utbyggnad avtrygghetssystemet för stora grupper av anställda ser det docksom angeläget att frågan får en snar lösning. a. att, även om frågan om skattefrihet för AGS-premierna inteligger inom utredningens uppdrag, tillkomsten av själva försäkringen innebärett nytt moment av betydelse 1972: 77 19 Utredningen anför följande allmänna synpunkter. Underutredningsarbetet har kunnat konstateras att det klassplace-ringssystem, som AGS-försäkringenavses skola anknytas till, är behäftat med vissa brister. a. i att för många försäkrade den vid ett sjukdomstillfälle gällandeklassplaceringen inte återspeglar den aktueUa inkomsten. Den vanligasteorsaken till denna felaktighet är att de försäkrade av olika skäl inte anmältinkomstförändringar av betydelse för en riktig klassplacering.Sjukpenningutredningen har utan att ännu ha fattat slutiig ståndpunkt diskuterat tekniska lösningar vid en beskattning av sjukpenningen, som skulleha till följd att nuvarande klassplaceringssystem för i vart fall detövervägande antalet försäkrade inte längre blir erforderligt. Ett borttagandeav klass-placeringssystemet helt eller delvis skuUe medföra att vissa grundläggandeförutsättningar för AGS-försäkringen i dess nuvarande utformning skulleförsvinna. Diskussionen om ändringenav systemet med klassplacering av de försäkrade är emellertid inte enbartbetingad av dessa konstaterade felaktigheter. En annan orsak äröverkompensationsproblematiken. I direktiven sägs att viden beskattning av sjukpenningförmånerna nuvarande sjukpenningar måste räknasupp till en sådan nivå att de efter skatt ger minst samma kompensationsgrad somf. Utredningen har vid gjorda undersökningar bl. a. funnit att detföreligger en inte obetydlig skiUnad i kompensationsnivån mellan det lägsta ochdet högsta inkomstläget i varje sjukpenningklass (klassbotten och klasstoppen)och att det sett från slutskattesynpunkt i vissa inkomstiägen förekommer enpåtaglig överkompensation. Sjukförsäkringen ger, med hänsyn tagen till den totalaskatteeffekten, oftast full täckning för in-komstbortfaUet vid sjukdom och ivissa fall ännu mer. Ser man enbart till förhållandena blir dock bilden annorlunda och visar vanligen en lägrekompensationsgrad. Detta är en följd av preliminärskattesystemet och dessanknytning till olika löneperioder. Resterande kompensation kommer fram förstvid den slutiiga skatte-avräkningen. Vidare synes kompensationsgraden vidsjukdom under ett och samma kalenderår falla vid långvarig sjukfrånvaro. Vid enövergång till beskattad sjukpenning måste man emellertid eftersträva, att dentotala kompensation som sjukpenningen skall ge i möjlig mån blir tillgängligredan under sjukdomstiden. Dessutom kan det f. n. föreliggande problemet med enfallande kompensationsnivå få en lösning genombeskattning av sjukpenningen. Förutsättningarna för sådana tilläggsanordningartill socialförsäkringen som AGS-försäkringen representerar kan antas bliförändrade vid en övergång till beskattade sjukpennmgförmåner, vUket kan habetydelse vid ställningstagandet till frågan om en från skattesynpunkt särskiltförmånlig behandling av premierna för AGS-försäkringen. Organisationernasuppfattning att gruppsjukförsäkringen enligt gällande regler bhr att anse somtagen i samband med tjänst kan enligt mening ifrågasättas.Att särskild anmälan om att övriga förutsättningar för att försäkringen skallanses ha tagits i samband med tjänst i det enskilda fallet inte är avsedd attgöras tiU försäkrings- 1972: 77 20 anstaltenkan möjligen anses vara av underordnad betydelse med hänsyn till att allaregler och villkor som avses gälla såväl för arbetsgivare som arbetstagare somför försäkringsanstalten kommer att klarläggas i avtalet. Å andra sidan synesbestämmelsen om anmälan i den praktiska tiUämpningen ha uppfattats på det sättorganisationerna gett uttryck för och har inte något atterinra mot att stadgandet ges en sådan formell tolkning. Medhänsyn tUl den betydande förenkling i tillämpningen som den föreslagnaordningen innebär tillstyrker förslaget att premiebeloppeninte skall anses utgöra skattepliktig löneförmån för arbetstagarna. Deninverkan som en anmälan till försäkringsgivaren har för försäkringensklassificering som pensions- eller kapitalförsäkring berörs även av , som anför härom. Hittillshar K-klassad gruppsjukförsäkring på grund av tjänst fått obetydlig omfattning.Med AGS-planens genomförande blir det frågan om väsentligt störreförsäkringskollektiv. Under sådana förhållanden synes det mindre lämpligt attförsäkringens karaktär i skattehänseende skall vara avhängig av huruvidaanmälan till försäkringsgivaren skett eller ej. Man kan ställa frågan vadföljden skulle bli, om någon av AGS-försäkringen berörd part i skriftligtmeddelande till försäkringsgivaren vars rörelse f. ö. endast torde komma attomfatta AGS-för-säkringar angav att försäkringen var tagen på grand avtjänst. ifrågasätter därför huruvida inte valfriheten i skatteklassifice-ringshänseendeför sjuk- och olycksfallsförsäkring borde grundas på en annan utformning avanvisningarna till 31 § KL än den nu gällande. Länsstyrelseni anser att de åberopade förenklingsskälen inte enbart är ett tUlräckligtargument för att medge skattefrihet för AGS-premierna. , somdärför anser sig böra avstyrka bifall till den begärda lagändringen, anför. Delsskulle nämligen dessa komma ovanpå grupplivpremierna och därigenominte endast minska utrymmet inom det sociala försäkringsavdraget utan även i åtskUligafall överstiga detsamma, varigenom inte avsedda skattelättnader skulle kommatill stånd. Storleken av premierna är dock .