prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — målsättning förlänet uttrycktes i ett befolkningsram-värde av 457 700 personer, vilketöversteg prognosvärdet med ca 32 000 personer. Statsmakternas ställningstagandetill resultatet av länsplanering 1967 innebär enhgt mening förÖstergötlands del att en utveckhng enhgt länsplaneringens prognos 2 måsteaccepteras som målsättning för huvuddelen av länets kommunblock men att en frånprognosen avvikande målsättning kan diskuteras dels i områden med karaktär avstorstadsalternativ, dels i områden belägna utanför de expansiva orternasomedelbara influensfält. böjer sig förriksdagens åsikt att denna senare typ av kommunblock i ett riksomfattanderegionalpolitiskt handlingsprogram inte kan prioriteras före vissa block inomstödområdet men anser ändå speciella stödåtgärder vara berättigade även iglesbygdsområden utanför stödområdet. Upprätthållandet av en rimligbefolknings-, sysselsättnings-och servicenivå i denna typ av kommunblock syftarinte endast till att ge BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 49 möjligheter för människor att bo kvar i sin ursprungsmiljöutan är väsentligt även med hänsyn till att ett flertal av dessa orter i enframtid kommer att tjäna som rekreationsområden för befolkningen i länetsexpansiva delar. Förutsättningarna för prognos 2 ilänsplanering 1967 har förändrats så att ansett det motiverat attse över och justera prognosen för vissa kommunblock, vilket dock inte påverkatprognosen för länet som helhet. anser det vidaremotiverat att för två ortskategorier ange en högre planeringsnivå änprognosvärdet. Detta gäller för storstadsalternativet ochför servicebasorterna . Den högre planeringsnivån förstorstadsalternativet motiveras med att de effekter som kan uppnås exempelvisgenom inflyttning av statlig verksamhet inte har beaktats i prognosen. Vadgäher Kisa och antyder prognosen en utveckling som kommer att ledatill svårigheter att upprätthålla ett tillräckligt differentierat utbud avarbetstillfällen och service. Speciella insatser behövs för att stabiliseraläget på en nivå som är ungefär densamma som . Den faktiska folkmängden enligtfolkräkningarna samt prognosvärden och av länsstyrelsenantagen planeringsnivå redovisas i följande tabeh. De kommuner som isina remissyttranden kommenterat planeringsnivån för länet som helhet finnerden angivna folkökningen vara rimhg. anser att satsningen påstorstadsaltemativet torde ge positiva spridningseffekter på angränsandekommunblock och att en del av den beräknade folkökningen kommer att tillfahadessa block. Kisa kommunblock anför att fördelningen av befolkningstillväxten ilänet något strider mot uttalanden i länsprogrammet om de olägenheter somuppstår vid en ohämmad utglesning och en Nr 111 Bilaga 1. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogramm. alltför stark koncentration av utbyggnaden. Norrköpingskommun konstaterar att länsprogrammets planeringsnivå överstiger den prognossom kommunblocket arbetar efter men framhåller att enplanerad översyn med stor sannohkhet kommer att resultera i en höjning avgällande prognos. och kommuner anser attutvecklingsbetingelserna för deras del har underskattats i prognosen. Ydrekommun ifrågasätter om den spontana befolkningsutvecklingen kommer att bh sånegativ som förutsätts i länsprogrammet och vänder sig särskht mot uttalandetatt denna negativa utveckhng får accepteras. , ochValdemarsviks kommuner anför att planeringsnivån för det egna kommunblocketbör sättas högre. framhåller att deplaneringsnivåer som redovisas i länsprogrammet ger en bild av deutveckhngsmöjligheter som kan bedömas finnas i de skildakommunblocken, som de ger uttryck för den inriktning länsstyrelsenvill ge de centralt vidtagna stimulerande insatser som bör komma länet tilldel. pekar dock på att den expansion som kan väntas främst inomstorstadsalternativet i sin helhet redovisats på de två kommunblocken Linköpingoch . Det kan emellertid komma att visa sig att en del av dennatillväxt i praktiken kommer angränsande kommunblock tih del, om inte annat iform av bosättning. Omfattningen och inriktningen av sådana sekundäreffekter ärsvåra att bedöma . De problem - exempelvis vad gällerresursfördelningsfrågor - som kan uppstå som en följd av en sådan utveckhngbör kunna lösas genom omdispositioner inom den ram som anges i länsprogrammet.Reservation. Två ledamöter i reserverar sig till förmån för ettförslag om att den beräknade ökningen i storstadsalternativet begränsas ochmotsvarande del överföres på övriga kommunblocks-kategorier. En ledamot anför iett särskilt yttrande att inte bör acceptera befolkningsminskningi något av de nuvarande kommunblocken. Andra utgångspunkter för programformuleringen Servicenivå pendlingsavstånd.Länsstyrelsen anger som målsättning för länet att kommuncentrumservice iprincip tillhandahålls i samtliga kommunblockscentra. Det anses dock befogatatt göra en viss gradering av behovet i fråga om serviceutbudets nivå i demindre blockcentra. Om tillgänglighetsnormen 45 minuters restid accepteras motsvarardetta ca 30 kilometers resväg med buss och ca 45 khometers resväg med bil.Orter som ligger utanför detta avstånd från större expansiva orter måsteprioriteras vad gäller insatser för att uppnå eller behålla en hög servicenivå.I dag betraktas allmänt som ett arbetskraftspendlingsavståndsom i normalfallet gärna inte överskrids vid daglig pendhng. Orter på störreavstånd från expansiva områden och med en mindre förmånlig utveckling framförsig vad gäller Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 51 deras eget näringshv har därför inte heller möjlighet attuppehålla serviceutbudet för den kvarboende befolkningen med hjälp av arbetskraftspendling.Sysselsättningsproblem och sociala problem i sådana orter kan enligt länsstyrelsenförhindras endast genom direkta insatser i ifrågavarande ort. Möjligheterna tillarbetskraftspendling och kraven på spridning av elementära serviceaktiviteterpåverkas i hög grad av kommunikationssystemets utseende. Kommunikationssystemetsframtida utformning utgör därför en mycket väsentlig del i de allmännautgångspunkterna vid formulerandet av ett regionalpohtiskt handhngsprogram påden social- och sysselsättningspolitiska sidan. förbrukashuvuddelen av de vägbyggnadsanslag som kommer till del påutbyggnaden av europaväg 4. Detta kommer att innebäraförstklassiga landsvägsförbindelser genom hela den centrala delen av länet ochdärifrån ut till angränsande län. anför vidare attbehovet av goda kommunikationer mellan kommunblockscentra i länets ytterområdenoch de mer centrala delarna av länet accentueras av att befolkningen iytterområdena i relativt stor utsträckning kommer att få söka sinsysselsättning och kvalificerad service i orter av högre dignitet. Dessatransporter kommer att till största delen beröra länets riksvägnät som idagtill stor del är av god standard eher till vissa delar finns med i 1970-taletsvägbyggnadsplaner, vilket talar för att denna del av länets transportnät istort sett kommer att vara acceptabeh . Den del av vägnätet somhuvudsakhgen fyller lokala behov av social karaktär kräver en viss upprustning. Den lokala persontrafiken påjärnvägen dras in på vissa sträckor och turtätheten minskar. Trots att vissfusionering har skett mellan persontrafikföretagen i länet under senare åranser att det inom kollektivtrafiken fortfarande finns enbristande samordning och en dåhg anpassning till ortssystemets funkrionellarelationer. Det lokala vägnätets standard utgör ofta ett hinder förbusstrafiken. Strukturproblem inom näringslivet. anföratt länet har varit utsatt för ungefär sammatyp av strukturförändringar som drabbat andra delar av landet. Inom industrinhar företagsnedläggningar främst drabbat textil- och träindustrm. Även omprognoserna pekar på en ökning av industrisysselsättningen i länet anser intelänsstyrelsen att aha strukturproblem är övervunna. Några generella förhållandensom visar på inom vilka orter eller typer av orter sådana problem kan komma attuppstå finns emellertid inte. Orter med ett ensidigt näringsliv i form avdominans för ett enda företag anses ofta vara mest sårbara. Länsstyrelsenifrågasätter dock om företagsensidigheten som sådan är den mest strategiskafaktorn. Mera väsentlig i bedömningen av skilda orters framtidsutsikter ärsnarare en analys av avvecklingsrisken för de aggregat av näringsgrenar som ärföreträdda på orten. 1 vissa fall är inte heUer de Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. största problemen ett ensidigt näringsliv utan snarare attortens företag erbjuder endast okvalificerade sysselsättningar med låga löner,vilket i sin tur återverkar på den kommunala ekonomin. Branschensidighet föreligger iflera av länets tätorter. Ensidigheten kan enhgt mening inteavhjälpas genom insatser av sysselsättningspolitiska åtgärder i samtliga dessaorter. Inom ramen för det regionalpohtiska handlingsprogrammet måste de orterprioriteras där "riskbranscher" dominerar och därföretagsnedläggningar bedöms få de svåraste negativa effekterna. I den preliminära versionen avlänsprogrammet framhåller att i den inom länet bedrivnaöversiktsplaneringen och i det praktiska arbetet finns som grundtema att länetutgör en sammanhängande region. Detta synsätt uttrycks så attexpansionsmöjligheterna i länet skall tillvaratas oavsett i vilken del av länetde finns. En balanserad tillväxt i länets centrala tätortsregioner är ettprimärt intresse. kan inte en fortsatt ohämmad utglesning avbefolkning och verksamhet i länets perifera delar utan vidare accepteras. Ianslutning tih vad i anvisningarna sägs om ortsklassificeringen anförlänsstyrelsen att det i länet finns kommunblock, som svarar mot beskrivningenav storstadsalternativ, tillväxtcentra och övriga kommunblock men däremot inteserviceorter i glesbygd. Som ett uttryck för en anpassning av anvisningarnasklassificeringsmodeh till inom länet existerande förhållanden infördelänsstyrelsen i det prelimmära förslaget en ny kategori, kallad speciehasatsningsorter. föreslår i detprehminära programmet att och kommunblock tillsammansklassificeras som storstadsalternativ, att , och Finspångskommunblock klassificeras som regionala tillväxtcentra, vart och ett medlikvärdig betydelse inom denna kategori, att Kisa och kommunblockklassificeras som speciella satsningsorter samt att , ,, och kommunblock klassificeras som övrigakommunblock. Motiven för klassificeringen är att och Norrköpingredan nu har servicefunktioner av storstadskaraktär, som betjänar områdenutanför de båda kommunblocken och i vissa fall utanför länet. Detta gällerhögre utbildning, regionsjukvård, transportservice och partihandel. ,och uppfyller genom sin prägel av utvecklade industri- ochserviceorter bl. a. beträffande gymnasieskolan, de krav, som anvisningarnauppstäher för regionala tillväxtcentra. Kommunblocken Kisa och ärså belägna i förhållande till rillväxt-centra och spelar en sådan roU medavseende på arbete och service i den att anserdet motiverat att särskilt föra fram dessa kommunblock för insatser avstödjande karaktär. Syftet med betoningen av Kisa och är att påsikt kunna behålla dessa Bihang B Sammanfattning av länsprograiii 1970 53 kommunblock som stödjepunkter i den södra delen av länet.Huvudsak-hgt motiv för klassificering av övriga kommunblock äratt dessa är belägna i nära anslutning till regionala tillväxtcentra ellerstorstadsalternativet, varför särskilda insatser i stimulerande syfte inteanses vara befogade. betonar emellertid att de naturligatillväxtförutsättningarna betingade av näringshvets expansion måste kunnatillvaratas genom att i anslutning härtill dessa kommunblock tillförstillräckliga resurser. Söderköpingskommun anser att det i klassificeringstekniken hgger en icke önskvärd styrningtill en hårdare koncentration av befolkningen. Handelskammaren anför attklassificeringen kan vara av stort värde i samband med planering ochfördelning av offentliga investeringar. Ett lågt klassat kommunblock kan dockhamna i ett psykologiskt underläge genom att näringslivet blir obenäget attsatsa på kommunblocket i fråga. Flertalet remissinstanseraccepterar klassificeringen av som storstadsalternativ. instanser framhåller att denna klassificering inte får medföra att övrigadelar av länet eftersatts vid tilldelning av resurser. anser attden utgör en naturlig del av storstadsalternativet. Kommunen ifrågasätter ocksåom inte borde utses till satsningsort. ochhandelskammaren delar inte uppfattning att den centrala delenav länet utgör ett gemensamt arbetsmarknadsområde, varför det är väsentligt varinom regionen nya verksamheter lokaliseras. föreslår attden hänförs till kategorin regionala tillväxtcentra. kommun anser attÖsterbymo kommunblock inte utan reservationer bort hänföras tih kategorinövriga kommunblock. vidhåller den klassificering som framlades idet preliminära länsprogrammet. I förhållande till benämningarna I denpreliminära versionen görs emellertid de ändringarna att regionalatillväxtcentra ersätts med benämningen länsdelscentra, att speciellasatsningsorter ersätts med servicebasorter och att övriga orter benämns lokalacentra, vilket anger berörda kommuners roll i länets ortssystem. Beträffande framhållsatt det geografiska område för vilket blockets huvudort tjänar som centrum intei nämnvärd grad sträcker sig utöver kommunblockets gränser. En fortsatt positivutveckhng i Ätvida-bergsblocket kan dock motivera en omprövning avblockets ställning i ortssystemet. Sammanfattningsvis innebärlänsstyrelsens förslag till ortsklassificering följande. Lokala centra , , , Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. En ledamot avlänsstyrelsen uttalar i en reservation att bör inplaceras blandregionala tillväxtcentra, samt att även , , ochÖsterbymo hänförs till specieUa satsningsorter. B.5.3 Sysselsättningspolitiska åtgärder Bakgrund 1 länsprogrammet anförs attsysselsättningsstrukturen i länet ganska väl överensstämmer med rikets vidfolkräkningstillfället . ökade denförvärvsarbetande befolkningen i länet med 7 600 personer. Enhgt prognos 2 ilänsplanering 1967 beräknas antalet förvärvsarbetande öka medomkring 10 000 personer per femårsperiod. minskadeantalet industrisysselsatta i länet med 700. Den störstasysselsättningsminskningen förelåg inom textil- och konfektionsindustrin. a. transportmedels- och elektroindustrin noterades sysselsättningsökning. Vissa kommunblock har ett ensidigtnäringsliv eller domineras av ett eller ett fåtal företag. Till denna kategorihör främst , , och . bör ges ökade utläningsresurser för finansiering avindustri- och hantverkslokaler och bör medverka vid deras planering ochuppförande. Dessutom bör föreningen medverka till att småindustri lokaliserastill andra orter än centralorten inom en kommun. Kommunallagarna utgör etthinder för kommunerna att bedriva en aktiv lokaliseringspolitik. Regler bördärför utforns3s för kommunerna beträffande uppförande av industrifastigheter,borgensåtagande samt flyttningsersättning till företag som lokaliseras frånplatser utanför länet. Vidare framhålls som önskvärt en utförligare, tätareåterkommande och därmed aktuehare arbetsmarknadsstatistik på kom-munblocksnivå. Länet erbjuder goda förutsättningar för ettutvecklingskraftigt näringsliv. På en central punkt är emellertid tillgängligaresurser knappa nämligen tilldelningen till länet av kvot för bostadsbyggande.Länsstyrelsen hävdar med skärpa att om näringslivet skall kunna utvecklas ienlighet med sina marknadsmässiga förutsättningar är det en tvingandenödvändighet att ett i förhållande härthl volymmässigt väl avvägtbostadsbyggande kan genomföras. En begränsning av bostadsbyggandet kan därför inte tillåtas ske i regioner, där näringshvet harnaturiiga förutsättningar att expandera. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 55 föreslår vidare attföretagareföreningen ges ökade resurser i form av personal ochadministrationsanslag för att bättre kunna tillgodose det behov som föreliggerav råd och samverkan i lokaliseringsfrågor med kommunerna, av konsultativtstöd till företag som är nyetablerade samt av en ökad informationsverksamhet pålänsnivå. Vidare föreslås att kommunerna i avsevärt större utsträckning än vadsom nu är fallet inrättar befattningar för kontaktarbete i förhållande thletablerade och potentieht inflyttande företag. Befattningar av denna art börläggas på hög nivå i förvaltningsorganisationen och verksamheten bör varadirekt understäUd kommunstyrelsen. rekommenderar vidarekommunerna att överväga att, i likhet med vad som är ett faktum iLinköping och , inrätta befattningar avsedda för utredningsverksamhetinom det översiktligt ekonomiska och demogra-fiskt-geografiska området.Möjligheterna för kommunerna att verka mera öppet och med större säkerhet ilokahseringsfrågor bör ingående prövas. En lämplig inriktning bör i detta fallvara ett etablerat samarbete mellan kommunerna och olika länsorgan. Beträffandedet från kommunalt håll framförda förslaget om statistik finns skäl att prövaförutsättningarna för främst ökad aktualitet i materialet. betonar att ett medframgång prövat medel i lokaliseringsarbetet är tillhandahållande av modernaindustrilokaler. I detta avseende bör landsting och kommuner öka sin aktivitet.Länsstyrelsen framhåller även betydelsen av att de enstaka försök medindustricentra, som f. n. är aktueha, så snart som möjhgt utvidgas bådebeträffande antal och geografisk belägenhet. Statliga bidrag till kommuner föruppförande av industrihus bör utgå även när syftet går längre än att bekämpaarbetslöshet. anser det vidare angeläget att länet får tillgångtih en ny primärflygplats, som svarar för den tyngre trafiken i länet,och utredning bör sättas igång om lämplig lokaliseringsort. I länet finns en affärsbank med decentrala funktionerna placerade i länet, samt en sparbank som har i detnärmaste full länstäckning. För bostadsbyggandets och näringshvets finansieringär detta av stor betydelse och betonar vikten av att dennaregionala förankring av betydande kreditinstitut kommer att bestå. Vidare kräver att detstatliga regionalpolitiska stödet är tillgängligt som stimulansmedel ävenutanför det allmänna stödområdet. Vid kommande beslut om ytterligareutlokaliseringar av stathg verksamhet från bör länet varalokaliseringsregion för sådan verksamhet, i första hand det föreslagnastorstadsalternativet. Den fortsatta och intensifieradelokaliseringspolitiken måste inriktas på att medverka till en ökaddifferentiering av näringslivet och därmed ökad stabilitet. Som ett viktigt mål anförlänsstyrelsen att ge ökat utrymme för förvärvsarbete åt kvinnor. Detta kräverinsatser för att skapa goda former för barntillsyn. 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogramm. Från samtligakommuner krävs åtgärder som ökar den industrieUa sysselsättningen. Andra kravär differentiering av näringslivet och ökade sysselsättningsmöjligheter förkvinnor. Från flera håll krävs ökade bostadskvoter. Ytterligare förslag somframförs är lokalisering av statlig och landstingskommunal verksamhet samtuppförande av industrilokaler. Industrin är i hög grad beroende avförsvarsbeslut. Detta beroende bör minskas och de gynnsamma förutsättningarnaför fortsatt balanserad tillväxt bör utnyttjas så att lokaliseringsverksamheteninriktas på industri som dels kan finna en omedelbar anknytning till den högreutbildning och forskning som finns i , förslagsvis kemiskteknisk,läkemedels- och elektroindustri, dels efterfrågar kvinnlig arbetskraft. Gjordasatsningar inom den offentliga sektorn bör följas upp av ytterligareförläggning av främst statlig verksamhet till regionen. Uppmärksamhet börriktas mot möjligheter att påverka även den privata servicesektorn att tihregionen förlägga landsdelsinriktade funktioner. Industrin bör förändrastill sin yttre struktur så att andelen företag med hela sin verksamhet förlagdtill ökar. Den inre strukturen bör förändras så att efterfrågan påkvalificerad arbetskraft ökar utan att för den skull kravet på ökad industriellsysselsättning blir eftersatt. Dessa förändringar bör medverka till att Ökainkomster och skattekraft i kommunblocket. Till bör förläggasstatlig verksamhet i den omfattning som föreslagits av delegationen förlokahsering av statlig verksamhet. Även vid en fortsatt utlokalisering frånstorstadsområdena av statlig verksamhet förutsätter attNorrköping blir lokaliseringsort. För , och Finspångbedöms utvecklingen bh gynnsam utan särskilda insatser. Om utvecklingen bhravsevärt sämre än den som bedöms som rimlig mot bakgrund av blockensförutsättningar anser att stödjande insatser bör tillgripas. Isådant fall anger för lokahsering av statlig verksamhetoch industri, för industri och regional serviceverksamhet och förFinspång mdustri. målsättninginnebär krav på 850 nya arbetstillfällen , därav 600 inombasnäringarna. För att realisera detta krävs under en övergångstid statligtregionalpolitiskt stöd. En differentiering av industrin är önskvärd ochlänsstyrelsen rekommenderar nylokaliseringar inom metallsektorn. Postbanken haren stansningsfilial i och ytterligare överflyttning av verksamhet inomPostbanken bör prövas. Kisa framstår enligt som lämpliglokaliseringsort för ett specieht anpassningscentrum för invandrare.Kommunblocket utgör ett viktigt område för fritidsverksamhet och en samordningav aktiviteterna bör ske. Kisa är ett tänkbart lokaliseringsalternativ för ettexternt konferenshoteh och någon form av idrottscentrum. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 57 Länsstyrelsensmålsättning förutsätter att 500 nya arbetstillfällen skapas ,därav 350 inom basnäringar. Ett villkor för detta är att statligtregionalpohtiskt stöd står till förfogande. Till tätorten börlokaliseras lättare metallindustri eller plastbearbetande industri. I denskärgårdsregion för vilken tjänar som huvudort kanserviceanordningar av olika slag och kringaktivi-teter för fritidsboendet bidratill att stärka sysselsättningen. anser det angeläget att beskedsnarast ges om kommer att bh lokaliseringsort för ett kärnkraftverk. För de övriga kommunblocken ärlänsstyrelsen beredd att underlätta och stödja åtgärder som vidtas avkommunerna för att stärka sysselsättningen. Kommunernasremissyttranden visar en övervägande positiv inställning tiU länsstyrelsensförslag. I yttrandena understryks behovet av en differentiering av näringslivetoch ökat utbud av arbetstillfällen för kvinnor. Flera kommuner anför att denkommunala rörelsefriheten i fråga om lokaliseringsverksamhet bör ökas. Deområden som berörs är upplåning och borgen samt uppförande avindustrilokaler. Sambandet mellan tillgången på bostäder och möjligheterna attskapa sysselsättningstillfällen betonas av flera remissinstanser. Krav framförsdessutom på att den geografiska avgränsningen av det regionalpolitiska stödettillämpas liberalt och att fler kommuner än de f. n. berörda kommer i fråga viden fortsatt utlokalisering av statlig verksamhet. Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur Få kommunerhar redovisat förslag till åtgärder. anser att skyddadverkstad bör uppföras. anser att utbyggnad av skyddad sysselsättningbör ingå i planeringen men att ansträngningarna väsentligen bör inriktas på attplacera handikappade vid öppna arbetsplatser. En gemensam anbudsgivning ochbeställning för samtliga skyddade verkstäder och gemensamma lednings- ochförsäljningsorgan bör åstadkommas. har bedömt utbyggnadsbehovet av skyddadverksamhet i länet till närmare 500 platser och angivit att det störstabehovet finns i och . ansluter sig till dettaoch till det behov av ytterligare platser som har bedömts för , Mjölbyoch . Som en konsekvens av kommunblocksklassifi-ceringen, där Kisaoch karakteriseras som servicebasorter, bör den skyddadeverksamheten ges större utrymme i nämnda kommunblock. Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Åtgärder för att trygga serviceförsörjningen anför att länet haren god arrondering med tanke på invånarnas möjligheter att nå de mestkvalificerade serviceanordningarna. Kommunernas bedömning av denframtida servicenivån i kommunblockens olika delar visar enligt länsstyrelsenen ganska optimistisk syn servicesituation.