prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — TUl kategorin regionalatillväxtcentra hänför , , och ,vilka genom geografiskt läge och serviceutrustning även framgent kommer attvara av betydelse som regionala centra. Ett bevarande av som regionaltcentmm anses som angeläget, eftersom avstånden till alternativa regioncentra äralltför stora för att vara acceptabla. Som regionalt tillväxtcentmmklassificeras också , varigenom vill markera att åtgärderbör vidtagas för att åstadkomma en nödvändig differentiering och breddning avnäringslivet. I de tre övriga kommunblocken ilänet, , och , är avstånden till regioncentra i vissa fallstora. Det anses angeläget att servicenivån i dessa block kan hållastillräckhgt hög, och hänför dem till kategorin serviceorter iglesbygdsområden. förslag tUIortsklassificering innebär sammanfattningsvis följande. Regionala tillväxtcentra , , ,, Serviceorter i glesbygds- , , Bergsjöområden Vissa kommunblock är till ytanmycket stora och rymmer delar med stort avstånd till centralorten.Länsstyrelsen anser det önskvärt att mindre stödjepunkter förserviceförsörjningen upprätthåhes i de mest angelägna områdena. Som exempelanges Hamra, Los, och i , iHudiksvallsregionen och Österfär-nebo i . Ett närmareställningstagande till vilka orter som bör betraktas som stödjepunkter tordekunna göras i samband med upprättandet av trafikförsörjningsplaner. 1 remissyttrandenaaccepteras förslag. Handelskammaren påtalar dock vissa nackdelarsom är förenade Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. med en prioritetsordning av denna art.Ortsklassificeringen är ett styr-instmment som trots uppenbara fördelar när detgäller planering och fördelning av vissa offentliga insatser likväl är behäftatmed brister i så måtto att det kan befaras dämpa eller förhindra en i och försig önskvärd spontan etablerings- och expansionsvilja. Den psykologiska ochpraktiska effekten av klassificeringen kan befaras bli negativ i orter med enlägre klassificering. B.21.2 Sysselsättningspohtiska åtgärder Bakgrund Av länsprogrammets redovisningframgår att enligt arbetskraftsundersökning () förår 1970 svarade jord-och skogsbmket i länet för av det totala antaletsysselsatta mot i hela riket. fömtsätter att enfortsatt snabb nedgång i antalet jordbruksföretag kommer att ske bl. a. medhänsyn till den nuvarande åldersstrukturen bland bmkarna. Omkring halva antaletbrukare kommer att ha uppnått pensionsåldern, och flertalet avdessa kan inte räkna med några efterträdare på sina bmkningsenheter. Antalet sysselsatta inom industri-och byggnadsverksamhet 1970 utgjorde enligtarbetskraftsundersökningen av totalantalet förvärvsarbetande mot igenomsnitt för riket. Av totalantalet sysselsatta inom nämnda sektor i länetfanns inom metall- och verkstadsindustrin, inom träindustrin och 23 %inom byggnadssektorn. Enligt industristatistiken minskade antalet sysselsattainom tillverkningsindustrin med omkring 300 personer.Under perioden 1965-1969 uppgick minskningen till 1 300 personer. Somsysselsättningsfrämjande åtgärder föreslås sammanfattningsvis följande. Ökadestatliga insatser i form av exempelvis ökad statlig företagsamhet, flerstatliga beställningar tih länets industri, bidrag och lån till utbyggnader avindustricentra och uppförande av lokaler för småindustri och hantverk, statligtlokahseringsstöd till turistanläggningar i länet, generösare utbildningsbidrag,större möjligheter att utnyttja investeringsfondsmedel, flyttningsbidrag tillpersonal som följer med företag vid utflyttning från storstadsområdena samtutnyttjande av el-, frakt- och teletaxor som lokaliseringspolitiskt medel.Utbyggnad av företagareföreningens resurser. Kommunallagen ändras så attkommunerna får möjlighet att i större utsträckning än nu lämna ekonomiskt stödtill hantverk, småindustri och under vissa förutsättningar till jordbruk.Generösare bestämmelser för rätt till avdrag för resor. Gemensammautställningslokaler och gemensam försäljnings- och PR-organisa-tion för demindre företagen. BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 273 föreslår följande aUmänna åtgärder somhandlingsprogram. El-, tele- och persontaxor somlokaliseringspohtiska medel - Åtgärder för demindre företagens marknadsföring m. m. El-, tele- och persontaxor somlokaliseringspolitiska medel. Personhga kontakter och telekontakter får enallt större betydelse inom näringslivet och kostnaderna och pengar fördylika kontakter blir för företagen i , genom de långa avstånden,speciellt betungande, och nödvändiga kontakter försvåras. En justering av teletaxorna förNorrland och tUlskapandet av ett persontransportstöd anser därför länsstyrelsenvara ett viktigt led i det lokaliseringspolitiska arbetet. Vidare skulle enligtlänsstyrelsens uppfattning lokalisering till av elenergikrävandeföretag underlättas genom att eltaxorna används som lokahseringspolitiskamedel. Ökad statlig företagsamhet. Denhittillsvarande verksamheten med stathgt lokaliseringsstöd har visat atthuvuddelen av stödet har använts för utbyggnad av befintliga företag. 1 vissafall har företag med expansionsmöjligheter ej ansett sig kunna klara av enstörre utbyggnad själva, utan erbjudit staten att gå in som delägare iföretaget varigenom utbyggnader kunnat finansieras. Det statliga etableringsbolaget,, bör enligt uppfattning få erforderliga resurser tillförfogande för att i större utsträckning än vad som är fallet kunnamedverka då företag erbjuder dylikt samarbete inför planerade industribyggnader. Åtgärder för de mindre företagensmarknadsföring m.m. Genom samarbete mellan , ochhandelskammaren i bildades organisation förrationell företagsetablering, GORF. Organisationen skall vara ett samlandekontaktorgan vad gäller kontakter med kommuner, näringsliv och statligamyndigheter. Den skall även ombesörja information och marknadsföring.Organisationen skall också för specieha ändamål kunna anlita konsulter på läns-och riksplanet. Enligt uppfattningbör organisationer bildade enhgt samma principer som GORF vara väl lämpade föratt samordna och effektivisera de mindre och medelstora företagensmarknadsföring m. m. har det huvudsakligenvarit landstingen som finansierat åtgärder i näringslivsfrämjande syfte försmåföretagen i länen. Enligt uppfattning bör det hgga i statensintresse att åtgärder av dylikt slag intensifieras, och anser detdärför motiverat att också staten, genom ekonomiskt stöd, underlättar sådanverksamhet. Förstärkning avföretagareföreningens resurser. Statliga insatser till förmån för hantverk ochsmåindustri har i olika Nr 111 Bilaga 1. Reg.-pol. handlingsprogram m. m. hänseenden knutits till företagareföreningarna som genområdgivande och konsulterande arbete bistår företagen i tekniska, ekonomiska,administrativa och andra frågor. Verksamheten inom dessa områden blir alltmera komplicerad och företagen tvingas anhta experthjälp i allt störreutsträckning. Men också kursverksamhet torde vara ett effektivt hjälpmedel förföretagareföreningarna i deras strävan att bistå företagens försök tillanpassning efter marknadens ständigt stigande krav. föreslår därför attföretagareföreningarnas resurser ökas, så att den rådgivande och konsulterandeverksamheten samt kursverksamheten kan utökas i takt med de stigande kraven. Lokaliseringsstöd till turistnäringen bör, enligtlänsstyrelsens mening, kunna utgå efter en mera fömtsättningslös prövning änvad som varit fahet , då enbart anläggningar ifjällvärlden kunnat påräkna stöd. I hälsingedelen av länet finns områden sommed begränsade statliga insatser skulle kunna utvecklas till förstklassigaturist-och frUuftsanläggningar för såväl den lokala befolkningen som förtillresande. Inom Ljusdalsregionen torde turism vara ett väsentligt alternativtill industri när det gäller att skapa nya sysselsättningsobjekt. synesvara ett område där man enligt med fördel skulle kunna försökaatt medelst en aktiv lokaliseringspolitik inom turism- och fritidssektornutveckla ett livskraftigt näringsliv. Tillgång på industrimark.Iordningställande av industrimark är i första hand en angelägenhet.Frågan är på de flesta håll i länet tillfredsställande löst, och länsstyrelsenfömtsätter att kommunema även i fortsättningen skall kunna iordningställaindustrimark med hjälp av statligt stöd i form av beredskapsarbete. Huvudsakligen planeras industrimarki tätbygd och så kommer också att ske . fästeremellertid uppmärksamhet på att länet kan erbjuda utmärkta möjhgheter även försådana industrianläggningar som t. ex. i produktionshänseende eller urmiljövårdssynpunkt bör lokaliseras utanför tätbygd och som ställer stora kravpå markbeskaffenhet, vattentillgång, transportmöjligheter osv. Flertaletremissinstanser stödjer förslag till handhngsprogram. Gävlekommun framhåller dessutom att även inom finns områden som lämparsig för turism och fritidsaktiviteter. , och Hudiksvallskommuner samt och kommunblock uttalar att den pågående lokaliseringspolitikenmåste mtensifieras. Dessutom måste kommunerna på ett avgörande sätt få påverkaatt lokaliseringen sker till orter enligt kommunernas eget bedömande. Bollnäskommunblock pekar även på betydelsen av att kommunikationerna förbättras.Landstinget anför att lokaliseringseffekten av specieha el-, tele- ochpersontaxor för torde få enbart marginell betydelse. Först och främstmåste det traditionella lokaliseringsstödet byggas ut. uttalar visstveksamhet till den sysselsättningsskapande effekt som ett lokahseringsstödtill turistanläggningar skulle få, även om det kan ha viss effekt förförstärkning av BihangB Sammanfattning av länsprogram 1970 275 Handelskammaren ställer sig tveksaminför förslaget om ökad statlig företagsamhet, men stöder övriga förslag ihandlingsprogrammet. Utflyttning avstatliga verk. Lokaliseringsstöd till hela länet. Transportstöd även tilltransporter understigande . Sysselsättningsstöd även till företag inomdet allmänna stödområdet. Kommunema bör medges rätt att bedriva affärsmässigverksamhet i vidare bemärkelse än vad nuvarande lagstiftning medger. G ä v 1 e är enhgt mening väl lämpad somlokaliseringsort för centrala statliga förvaltningsenheter. Länsstyrelsenunderstryker lämpligheten i och behovet av att en omlokalisering av statligaverk till fullföljs enhgt de riktlinjer som har utarbetats avdelegationen för lokalisering av statlig verksamhet. anses av varalämphg lokaliseringsort för utbyggnad av industricentmm enhgt de riktlinjer som1968 års lokaliseringsutredning har föreslagit. I bör åtgärder vidtas för att främja endifferentiering av näringslivet. Speciellt för administrativa enheter inomsåväl den statliga som privata sektorn torde vara lämphglokaliseringsort. Det allmänna vägnätets standard är en faktor av allrastörsta betydelse när det gäller att med aktiva åtgärder styra den regionalautveckhngen i expansiv riktning. Likväl har inte vägbyggandet på ett merauttalat sätt använts som ett lokaliseringspolitiskt medel. Länsstyrelsenkonstaterar att regionalpolitiska utgångspunkter icke utgjortbedömningsgmnd för prioriteringar i vägbehovsplaner. kan mtefuina det rationeUt att lämna ett så viktigt instmment som vägbyggandet utanförden regionalpolitiska diskussionen. Sannohkt behövs en samordning av alla statligasektorers resursanvändning om man med rimhga insatser skall kunna fullfölja deregionalpohtiska målsättningarna. Enligt mening bör , isamråd med statens vägverk, en inventering genomföras beträffande devägbyggnadsbehov som lokaliseringspolitiken kan kräva. Den prioritering avvägmedelsbehov som och på detta sätt kan komma framtill bör sedermera kunna ligga till gmnd för ett ökat vägmedelsanslag specielltinriktat på regionaipolitisk styrning. Samtliga kommuner i samthandelskammaren anser att hela länet bör ingå i stödområdet. ochHudiksvalls kommuner anser sig båda lämpliga som lokaliseringsorter förstatliga verk. , och kommuner påtalar behovet av endifferentiering av näringslivet. kommunblock ochhandelskammaren anser att transportstöd bör utgå även vid transporterunderstigande . stöder förslag omindustricentmm men anser Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. dessutom att det behövs en basindustri som sysselsätter400500 personer. kommunblock anför att det bhr nödvändigt att föriäggaen större tung basindustri till om inte de statliga insatserna pålokaliseringspolitikens område förmår skapa erforderliga arbetstillfällen.Länsstyrelsens förslag om vägbyggnader som regionalpolitiskt medel får allmänanslutning och flertalet kommuner redovisar angelägna vägprojekt. Krav påen ändring av stödområdesgränsen så att hela eller eventuellt en del avGästrikland tillförs stödområdet har vid ett flertal tillfällen framförts genommotioner i utan att någon förändring har skett. finnerdet angeläget att man vid framtida överväganden även beaktar de problem somnäringslivet i brottas med. har noteratkommunemas önskemål beträffande prioritering av vissa vägar i samband medfrågan om vägbyggnader som regionalpolitiskt medel. Kommunemas synpunkter kanbli ett värdefullt hjälpmedel vid den planerade inventeringen av devägbyggnadsbehov lokaliseringspolitiken kan kräva. Även frågan om en sänkningav avståndsgränsen för erhållande av transportstöd hksom övriga i yttrandenaframförda påpekanden finner värda att beakta. Sysselsättningsskapande åtgärder av temporär natur speciellt inom arbetsvärd och yrkesvägledning. Ökadarbetsmarknadsutbildning inom blocken. Förläggning av utbildning av exempelvisverktygsarbetare till länet. Beredskapsarbeten för utförande av vatten- ochavloppsanläggningar, vägar, parker och övriga grönområden, landskapsvårdandeåtgärder, skogsröjning m. m. Bidrag tih äldre arbetslösa. Ekonomiskt stöd sommöjliggör för äldre jordbmkare att bedriva sin näring till pensionsåldern. Flerhalvskyddade platser, inrättande av kontorsarbetscentraler. Beredskapsarbeten för utförande av vägförbättringar,vatten-och avloppsanläggningar, parker och övriga grönområden liksom landskapsvårdandeåtgärder såsom skogsröjning och städningsarbete i naturen är väl lämpade somsysselsättningsobjekt för såväl tillfälhgt arbetslösa som för äldre ortsbundensvårplacerad arbetskraft. Länets resurser på detta område bör väsentligt ökas.För att en önskvärd utökning skall kunna ske krävs en förbättrad och meralångsiktig planering inom kommunerna. Ekonomiskt stöd till äldre j o r db r u k a r e inrättas som möjliggör för äldre jordbrukare, främst innehavareav befinthga jordbruk, att bedriva sm näring rih uppnådd pensionsålder.Möjhgheter tih stöd bör även finnas för andra kategorier jordbmkare och då somett Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 277 alternativ till omskolning och flyttning och därmedsammanhängande omställningssvårigheter. regi inrättas i samtiiga regioncentra i länet. Halvskyddad verksamhet anses av länsstyrelsenvara en lämplig form för att bereda handikappade meningsfull sysselsättning,och styrelsen finner det angeläget att åtgärder vidtas, bl. a. genom ökadinformation och högre statsbidrag, för att denna verksamhet skall få störreomfattning än f. n. Tillgången på platser iskyddadeverkstäder bör förbättras, och det är angeläget att planerna på utökning avantalet skyddade verkstäder fullföljs. De remissinstansersom uttalar sig i frågan ansluter sig till förslag. Bollnäskommunblock framhåller därutöver vikten av generösare projekteringsbidrag ochen snabbare handläggning från myndigheternas sida av bidragsansökningarna. Åtgärder för att trygga serviceförsörjningen Utgångspunkt vid bedömningen avserviceförsörjningen har varit de av glesbygdsutredningen föreslagna treservicenivåerna, närhetsservice, kommuncentrumservice och regioncentmm-ervice.Länsstyrelsen har arbetat med ytterligare en servicenivå, s. k. kvalificeradnärhetsservice, som hgger mellan närhets- och kommuncentrumservice. undersökning baseraspå befolkningens fördelning . Vad gäller tillgång på närhetsservice, medett krav på högst tih närmaste livsmedelsbutik eller högst en km tillvarubusslinjes huvudsträckning, visar undersökningen att drygt 9 000 invånareinom länet saknar acceptabel serviceförsörining. Beträffande kvalificeradnärhetsservice saknar drygt 22 000 personer tillgång till denna, om villkoretär högst en km tUl närmaste väg med kollektiv linjetrafik som medger en tur-och returresa tih närmaste serviceort under . Vikande befolkningsunderlag ochhögre omkostnader kommer enligt bedömning sannohkt att medföraen stark decimering av butiker och övriga servicefunktioner såväl i de mindre tätorternasom i glesbygden. Från trekommuner har framförts förslag som sammanfattningsvis innebär följande.Uppsökande verksamhet genom utbyggd socialförvaltning. Utbyggnad av densociala hemhjälpen. Öppen verksamhet för åldringar och handikappade. Förbättrade sociala anordningar för skolväsendet. Utökade kulturella aktiviteter.Kollektiv mathållning för att förbättra servicen för pensionärer i pensionärslägenheter.Ökat statligt stöd till statsunderstödda trafikföretag med trafiklinjer iglesbygdsområden. Ökad information om de s. k. ADL-redskapen genom bl. a.anordnande av lokala kurser. Tillgång till lämplig bostad för de handikappade.Statsbidrag bör Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. kunna utgå till personal som bedriver uppsökandeverksamhet, vilken enligt lag skall utföras fr. o. in. 1 juh 1968. Åtminstonestatsbidrag för en första inventering bland handikappade och åldringar.Förbättring av den kollektiva trafiken och vägarna i glesbygd så attglesbygdsutredningens förslag angående lösning av glesbygdsservicen genomhemsändning av varor efter förhandsbeställning skall kunna genomföras. Ändradlagstiftning beträffande kollektivtrafiken. Man bör i stället för trafiklinjertala om trafikområden. Den trafikutövare, som fått koncession på ett sådantområde skulle sedan inte kunna lägga ned trafiken delvis, utan kravet förbibehållande av koncessionen skulle vara att trafiken upprätthöUs inom helaområdet. anser det uppenbart, att det kommer atterfordras samhähehgt stöd till busslinjetrafik även om glesbygdenskall kunna tillförsäkras en acceptabel trafikförsörjning. Det fordras docktroligen ytterligare utredningar beträffande trafiksituationen inom enskildaområden innan man kan ta ställning till stödets utformning i de enskUda fallen. Även om det kollektivjituriinjenätet medelst stöd skulle kunna upprätthållas och i vissa områdenförbättras måste kompletteringstrafik tillskapas i anslutning till detreguljära bussnätet exempelvis i form av beställningstrafik. Kommunen synslämplig att i ett sådant läge svara för huvudmannaskapet och den administrativamtinen. Transporter av detta slag torde gå med förlust eftersom fullkostnadstäckning troligen inte kan tas ut av trafikanterna. anserdet inte orimhgt att staten jämte kommunen svarar för denna kostnadstäckning. Kundunderlaget för butikerna pålandsbygden kommer att minska ytterligare och nedläggningar av dagligvamburikeri glesbygd kommer att ske under nuvarande förutsättningar. Detta måste dockenligt uppfattning ovillkoriigen kompenseras genom en utökningav den ambulerande servicen. Dett3 i sm tur torde dock på många håh endastkunna ske genom subventiorier, både från kommunalt och statligt håll. anger attrestidsavståndet till sådan service som tUlhandahålls i kommunblockscentrum(kommuncentrumservice) i princip inte bör överstiga 45 niinuter. Los, Hamra,och i Ljusdalsblocket och norra delen av församling iHudiksvahs-blocket, hgger på ett resavstånd till respektive centralort vilketöverstiger 45-minutersgränsen. Det är därför av yttersta vikt att stödjepunktermed kvalificerad stationär service upprätthålls i de här uppräknade områdena.Visserhgen beräknas ingen sérviceförsämring ske i dessa områdens serviceorterfram tiU 1975, men framhåller ändå betydelsen av attserviceproblemen i dessa ornråden uppmärksammas, så att befolknmgen även påsikt kan tihförsäkraS tillfredsställande service. Ett flertalkommuner framhåller i sina yttranden att det nuvarande systemet medlinjekoncessioner för koUek-tivtrafiken bör ersättas med områdeskoncessioner.Vidare krävs ökat Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 279 statligt stöd till glesbygdstrafiken och tUlserviceförsörjningen i glesbygden över huvud. anser det angelägetatt arbetet med upprättande av trafikförsöriningsplaner påbörjas. Viddetta arbete bör frågor som berör såväl den turlistbundna trafiken som någonform av beställningstrafik behandlas liksom ett eventuellt inordnande avskolskjutsar, postturer, varudistributioner av olika slag osv. En fråga som idetta sammanhang också måste utredas är fördelningen av serviceförsörjningenmellan ambulerande service och vissa stödjepunkter i glesbygd. En annan viktigfråga är problemet att erhåha en tillfredsställande lösning avtrafikkostnadernas fördelning. För att arbetet med upprättandet avtrafikförsörjningsplaner skah bli meningsfyllt fordras att de ide'er ochintentioner som förs fram skall kunna genomföras utan att den lagstiftning somberör frågor om trafikförsörining, statsbidrag, kravet på lönsamhet osv.lägger hinder i vägen. anser därför att en grundlig genomgång avde lagar och bestämmelser som påverkar trafikpolitikens utformning erfordras. 21.4 Investeringarnas regionala fördelning Till grund för redovisningen ochprioriteringen av kommunernas/kommunblockens investeringsbehov för perioden1971 1975 hgger i huvudsak KELP 70. I tabeU B. 21:1 redovisas i sammandrag bostadsbyggnadsbehovetenligt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen samt och primärkommunernasinvesteringsbehov. Primärkommunernas investeringar har fördelats på huvudtitlarenligt K-planen. I sammanställningen ingår inte samtliga investeringsslag. Exempelvisinnefattas inte exploateringsinvesteringarna för bostadsbyggandet iredovisningen. Vidare har endast de projekt tagits med vilka beräknas uppgåtill . Totalt för länet uppgår med dessa begränsningar deprimärkommunala investeringsbehoven för den nämnda perioden till drygt 798milj. Bostadsbyggnadsbehovet anges till 19 375 lägenheter i de kommuner somupprättar kommunala bostadsbyggnadsprogram. bedömning avbostadsbyggnadsbehovet i hela länet uppgår till 15 710 lägenheter. Drygthälften eller av de primärkommunala investeringsbehoven faller påhuvudtitlarna 3 (byggnads- och planväsen, gatu-och parkförvaltning, sport ochfriluftsliv) och 5 (industriell verksamhet). Kommunerna/kommunblocken uppvisar sinsemellan varierandeinvesteringsbehov. Exempelvis faller av kommuns redovisade behov påhuvudtitel 3 och på huvudtitel 5 medan motsvarande andelar för Ljusdalskommun är resp. . Av investeringar faller på Gävlekommunblock. Prop.1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m. Länsorganen har i de sektorieUaprioriteringarna följt prioriteringsregeln att till prioritetsgrupperna I, II och III hänföra resp. 60, 20 och av investeringarna. Vid prioriteringen av bostadsbyggnadsbehovet har emellertidlänsbostadsnämnden utgått från behövligt bostadsbyggande under programperioden.1970 års bostadsbyggnadsram har varit riktgivande för prioritetsgrupp 1. Enligt länsbostadsnämnden har ramenför byggandet och legat i nivå med nämndens bedömning avdet behövhga byggandet . Detta har medfört att helabehovet har hänförts till prioritetsgrupp 1. regionalpolitiska prioriteringöverensstämmer i samtliga fah med den sektoriella. Utfallet av länsstyrelsensprioritering belyses av cirkeldiagrammen i figurerna B. 21:1 och B. 21:2.Cirklarnas ytor är proportionella mot de redovisade bostadsbyggnads- resp.mvesteringsbehoven. Bihang B Sammanfattning av länsprogram 1970 ro I I I 000 0/.6 O0?0000uoraOOOOOOOuo(N(NOO uoriOuoOrOro-ro Ti-o(NOr-l uoO o'-Hom-OOo cuor-c*''orori< OaNfNr--0000M3O(N [-rHm'-lw-'00'I I i I I I I I I I C) Cl Cl -ruoouoONONOOoo l0a'-HoouoTlr-oo OrvD(--rsvc) UO r< t H ooor-Ovoooo\rooot rOoouoOtNooOro vas-rwoOuoro O I I I .3 u >3 -s: oo-'-rooofno NO fN >« ro (N OuoOOOootNOro 00\OuoOtj-o'r-o OvoorsoooOTfro r_4r>)roruo(Nr-- m ,-1 r4 rN I oc I UO O vo »n UO o a " > £: Ä £ :rt o-S "H ;0 r */.3 - .i-'.i*i-)33rt_, « M ° " :0 O > .2, 3 « -g I f ° B I- rt :0 c/) . 3 t« JS |-ii =5 g-H-g 'Eiä ? IU "ra o C o :rt : rt a i; o c c ts 00 c ..2 o o > J»! 1972:111 Bilagal Reg.-pol. handlingsprogram m. m.