prop · FV03105 · 1972-12-31 00:00:00 — hälften så mänga suppleanter somfullmäktige - som man vid reglernas tillkomst ansåg böra vara den riktigaalltså inte att uppnås. Det nuvarande systemet kan vidare leda till att ettparti får fler suppleanter än ett parti med fler mandat i fullmäktige. Atlsystemet inte garanterar alt partierna får suppleanter i proportion till sinmandatmässiga styrka i fullmäktige har ansetts som en allvarlig nackdel. Det storaantal suppleanter som sålunda utsetts i flera kommuner har gett upphov tillfrämst praktiska problem konstaterar utredningen vidare. Kommunernasadministrativa arbete har sälunda ökat. På några håll rymmer inte de kommunalasessionssalarna både fullmäktige och suppleanter . Arvodeskostnadernahar också skjutit i höjden. Erfarenheterna års val gör del enligtutredningens mening angeläget med en reform i syfte atl begränsa antaletsuppleanter för fullmäktige. 3,2,2 Principerna för en reform Enligt utredningens mening mäste ell suppleantsyslem byggapå principen alt suppleanterna skall utses vid själva valet. Det kan alltsåinte komma i fråga atl åstadkomma en begränsning av suppleantantalet enligt enmetod som förutsätter atl suppleanterna väljs indirekt, dvs, pä i princip sammasätt som ledamöler och suppleanter i kommunala nämnder. En sådan metod, som visserligenär lagtekniskt enkel, avvisades f, ö,, påpekar uiredningen, redan i denproposition (1969:129 s, 124) som ligger lill grund för gällande regler. Utifråndenna grundläggande princip diskuterar uiredningen vilka principer som i övrigtbör vara vägledande. Därvid behandlar utredningen frågan om del i lag skallföreskrivas vilken relationen skall vara mellan antalet ordinarie fullmäktigeoch antalet suppleanter för varje parti eller om kommunerna i princip skalllämnas frihei all avgöra i vilken utsträckning som antalet suppleanter skallbegränsas. Väljs det senare alternativet, bör dock enligt utredningens meningantalet suppleanter som skall ulses maximeras. Prop,1972:105 76 Med hänsyn till att kommunerna f. n. har rätt att, inomvissa gränser, bestämma såväl hur många fullmäktige som det skall finnas som omdet över huvud skall finnas suppleanter för fullmäktige anser utredningen detsenare av de två alternativen vara att föredra. Det lägsta antalet suppleantersom skall få utses bör bestämmas till en kvotdel av antalet fullmäktige. Dennakvotdel bör i princip inte få vara större än hälften. Utredningen erinrar i detta sammanhang också om alt manvid suppleantinslilutets införande uttalade all syslemet borde utformas så atlvarje parti som fått representation i fullmäktige tillförsäkrades åtminstone ensuppleant. Vidare borde suppleani för fullmäktig hämtas från samma lista somfullmäktig. Systemet borde med andra ord vara listtroget. erinrarutredningen om all en av de invändningar som riktats mot det nuvarandesuppleantsystemet varit att det inneburit att partierna inte fått suppleanter iproportion till deras styrka i fullmäktige. Ett krav på proportionalitet gåremellertid enligt utredningen inte all hell förena med kravel på listlrohet.Etl listlrogel system kan nämligen leda till att ett parti som går fram medflera listor får ett större antal suppleanter än etl parti som använder endasten lista, trots att det senare partiet fått fler mandal i fullmäktige. mening bör suppleantsyslemet i första hand tillgodoseproportionalite-len. I den mån kravet på proportionalitet kommer i strid medkravet på listlrohet bör detta senare krav alltså vika. Med en sådan ordningkan de politiska partierna knyta ett större antal medlemmar till den kommunalaverksamhelen. Häri ligger enligt utredningen ett särskilt värde. Genom all prioritera proporlionalilelssynpunkten i etlsystem där antalet suppleanter i princip skall utgöra högst hälften avfullmäktig-antalet kan man inte garantera att varje förekommande listtyp kommeratt utse suppleanter. Detta är emellertid en logisk konsekvens av elt syslem,som förutsätter all suppleanterna fungerar som gruppsuppleanler och inte sompersonliga suppleanter. Etl suppleantsyslem som prioriterar proporlionalilelssynpunkten,bör emellertid utformas så atl fullmäktig som avgår alllidskall efterträdas av någon som förekommer på fullmäktigens lista. Uiredningenanser därför alt systemet bör kompletteras med en särskild efterträdarregel avdelta innehåll, 3.2,3 Suppleantsyslemets närmare utformning Utredningen konstaterar att olika allemaliv erbjuder signär del gäller att utifrån de tidigare angivna allmänna principerna utformasuppleant-systemet. En metod är all jämka de nuvarande reglerna så att antaletsuppleanter bestäms med ledning av del anlal fullmäkligplatser som tillfallitresp, lista i stället för som partiet som helhet. En annan metod är attfullmäktige på förhand får bestämma hur många suppleanter som skall ulses i kommunen.Utredningen förordar för sin del den sistnämnda metoden. Till skillnad från denförstnämnda metoden kan man med den åstadkomma dels en bättre proportionellfördelning mellan partierna av suppleantplalserna, dels alt de suppleanter somkommer atl Prop,1972:105 77 ulses kan beräknas på förhand. Med vilken exakthet somdenna beräkning kan göras blir beroende av om antalet suppleanter bestäms lillelt fixerat antal för hela kommunen eller slälls i relation till del antalmandat som varje parti erhållit i fullmäktige. Vid valet mellan dessa tvåalternativ har utredningen stannat för det . Dels är detla alternativtekniskt enklare att tillämpa. Dels ger det en mera rättvis suppleantfördelningmellan partierna än om del lolala antalet suppleanter är fixerat på förhand.Enligt utredningens mening skall alltså fullmäktige bestämma atl antaletsuppleanter skall uigöra en viss kvotdel av del anlal mandal som varie partierhållit i kommunen eller, i valkretsindelade kommuner, i valkretsen. Som tidigarehar nämnts förordar uiredningen all kvoldelen inte sätts högre än hälften. Den föreslagna regleringen bör enligt utredningens meningkompletteras i två hänseenden. Dels bör en minimiregel införas som garanteraratl varje i fullmäktige representerat parti tillförsäkras minsl en suppleani.Dels bör det föreskrivas att endasl Usla som blivit representerad i fullmäktigeskall få komma i fråga vid fördelningen av suppleantplalserna inom partierna.Ulan en minimiregel i ell system där suppleantplatserna fördelas proportionelltkan små partier om den eller de ordinarie ledamölerna har förfall bli ulanrepresentation i fullmäktige. Detta finner utredningen otillfredsställande frånrepresentalivitelssynpunkt. Om även i fullmäktige orepresenterad lista skall fåvara med och besätta suppleantplats uppstår den enligt utredningen interimliga situationen att lista som inte i valet fått tillräckligt väljarstöd föratt bli representerad ändå - vid förfall för ordinarie fullmäktige - kan bliföreträdd i fullmäktige. Avslutningsvis framhåller uiredningen all de förordade nyasuppleantreglerna är avsedda atl tillämpas även vid de kyrkliga valen. Utredningens förslag är inte enhälligt på alla punkter, 1en reservation föreslår ledamöterna att antalet suppleanterobligatoriskt skall utgöra hälften av resp, partis mandatantal i fullmäktige,I ett särskilt yttrande framhåller ledamoten att utredningen enligthans mening borde ha förordat etl enhetligt och obligatoriskt suppleantsyslemi landels kommuner, 3,3 Remissyttrandena över utredningens om den kommunalademokratin förslag Slor enighet råder bland remissinstanserna om behovet aven ändring i nuvarande bestämmelser för utseende av suppleanter för kommunfullmäktige.Så framhåller t, ex, länsstyrelserna i , och Göteborgsoch län, att erfarenheterna från föregående val visar all nuvaranderegler är otillfredsställande och på många håll har medfört så klaraolägenheter alt utredningens förslag bör genomföras redan nu i avvaktan på enslutlig utvärdering av suppleantsyslemet. Länsslyrelsen i länframhåller atl tillämpningen av beslämmelserna vid val medförde allinom vissa kommuner inom länet utsågs ett Prop, 1972:105 78 mycket stort antal suppleanter, i vissa fall tiU ell anlalsom var vida större än antalet fullmäktigledamöter. anser all detär synnerligen otillfred.sställande att gällande bestämmelser kan få sådanakonsekvenser. Flera kommuner framhåller också atl nuvarande suppleantsyslem ivissa fall medför orimligt många suppleanter. Bl, a. kommunstyrelsen i Morakommun anser att del administrativa merarbete detta innebär medför ickeobetydliga kostnader för kommunerna. Svenska kommunförbundels länsavdelning i länframhåller att samtliga kommuner i länet har infört suppleanter och altsuppleantsyslemet har blivit mycket allmänt accepterat. Länsavdelningen delarockså utredningens uppfattning att ytterligare lid bör förflyta innan en mergenomgripande översyn av systemet företas. Även Svenska kommunförbundel uttalaratt en allsidig bedömning bör anstå tills ytterligare erfarenheter vunnits, menall man bör försöka komma till rätta med de praktiska olägenheter somföreligger till val. Några remissinstanser ställer sig emellertid tveksammatill behovet av en ändring . Så anser länsslyrelsen i län att det ärtveksamt om tillräckliga skäl föreligger alt redan nu ompröva gällandebestämmelser då de principiellt vikliga ställningstagandena skjuls påframliden. framhåller att några väsentliga ölägenheter inuvarande system inte har konstaterats i fråga om län. äremellertid medveten om att nuvarande syslem i viss mån kan avhålla kommunernafrån att införa eUer behålla det i och för sig fördelaktiga suppleantsystemet.Länsstyrelsen instämmer därför i utredningens åsikt atl valreglerna bör ändras. Fakultativt eller obligatoriskt suppleantsyslem En stor majoritet bland remissinstanserna stöder utredningensförslag om atl etl fakultativt suppleantsyslem skall behållas. Många kommuner,däribland kommunfuUmäktige i , och anser det sålundaviktigt atl frågan om kommunerna skall ha frihei alt avgöra om suppleanterskall finnas för fullmäktige prövas först sedan ytteriigare erfarenhetervunnits. Även länsslyrelsen i anför liknandesynpunkler. Svenska kommunförbundel anser att det står i god överensslämmelsemed den principiella ståndpunkt som lagstiftaren intagit, altsuppleantinstitutionen är fakultativ, RSV delar också utredningens uppfattningatl nuvarande regel att suppleantinstilulet skall vara fakultativt börbehållas. Flera remissinstanser ansluler sig emellertid till detsärskilda yttrande som avgivits av ledamoten , De framför atl det intefinns anledning alt behålla etl fakultativt syslem. Dessa remissinstanser menaratl erfarenheterna för kommunernas del beträffande suppleantsyslemet redanvisat alt det finns ett klart behov av suppleanter och alt ett enhetligt ochobligatoriskt suppleantsyslem därför bör införas, Synpunkler av detta slagframförs av länsslyrelserna i Västernorriands och , kommunfullmäktige i , , , , , , Ange, samlkommunstyrelsen i . i kommunblockifrågasätter starkt om inte ett enhetligt och alla kommuner omfattandesuppleant-system kan vara fördelaktigt och bör prövas , så att erfarenheter avett sådant syslem kan vinnas till den vidare översyn som utredningen angerskall komma . Fiertalel remissinstanser är positiva lill utredningensförslag att suppleanter skall ulses i proportion lill partiernas representationi fullmäktige. Så framhåller t. ex, länsstyrelserna i och länbl. a. att ett av de viktigaste kraven på suppleantsystemet är att det ger enså långt som möjligt rättvis fördelning mellan partierna. iKalmar län anser att det är otillfredsställande att partierna inte ärtillförsäkrade suppleanter i proportion till deras representation i fullmäktige,Länsslyrelsen menar därför all man ej bör behålla krav på listtrohet, annat äni så måtto att suppleanterna skall utses från lista som givit partietrepresentation i fullmäktige. Enligt länsslyrelsens mening är ell eftergivandeav kravet på listtrohet konsekvent med hänsyn lill suppleanternas nuvarandeställning som gruppsuppleanter. Kommunalfullmäktige i framhåller atlförslaget ger kommunerna elt betydande mått av valfrihet och att det anslulerväl till kommunens tidigare inställning till gruppsuppleantsystem. framhåller att det måste anses mer väsentligt, att partiernatilldelas suppleanter i. förhållande lill sin styrka i fullmäktige, än attvarje i fullmäktige representerad listtyp garanteras suppleantplals. Några remissinstanser avstyrker dock utredningens förslagatt suppleanter skall utses i proportion lill partiernas representation ifullmäktige. Länsstyrelserna i och framhåller attvarje lista som erhållit mandat, bör tillförsäkras suppleant. iHallands län delar inte utredningens mening att gruppsuppleanter är en logiskkonsekvens av nuvarande system, eftersom nuvarande system är listtroget.Länsstyrelsen anser inte atl uiredningen motiverat sill ställningslagande pådenna punkt. framhåller alt det är en viktig princip, allmedborgarna genom valet skall ha rätl alt påverka inte bara partiförhållandenaulan även personuppsältningen i den representativa församlingen. Också någrakommuner, däribland kommunfullmäktige i , uttalar stöd för systemetmed listsuppleanler. Utredningens förslag angående systemet för efterträdarval,innebärande att efterträdare skall ulses från samma lista som den avgångneledamoten, tas upp av i . anförall den i och för sig inte motsätter sig förslaget men anser alt systemet kanifrågasättas, Länsslyrelsen framhåller atl det vid suppleantsyslemetsinförande bl, a, underströks betydelsen av den erfarenhet av kommunala frågorsom en suppleant kan vinna genom sill deltagande i fullmäk tigsammanträden. Prop, 1972:105 80 Principerna för en reform Sammanlagt 14 länsstyrelser och omkring 70 kommunertillstyrker utredningens huvudförslag. Några länsstyrelser, däriblandlänsstyrelserna i saml biträder utredningensförslag men framhåller att de endasl ser det som en lösning av provisoriskkaraktär. i tillstyrker också lörslaget menframhåller atl den sammanräkningsmelod som utredningen föreslagit är merinvecklad än den som tillämpades vid val. Kommunfullmäktige i anför alt de vunnaerfarenheterna av suppleantsyslemet ger vid handen att en reducering av antaletsuppleanter inte strider mot de skäl för ett suppleantsyslem som åberopades närsystemet infördes. Regeringsrätten anser sig sakna anledning alt ta ställningtill valet mellan de presenterade lösningarna men framhåller atl det allmäntlorde kunna sägas, att kvotdelsmetoden dels blir lättare atl tillämpa änmeloden med fixerat anlal suppleanter, dels också medför en mindre kompliceradlagtext än den andra metoden. framhåller attkvotdelsmetoden är att föredra framför andra i betänkan-del diskuteradelösningar. RSV har, i likhet med utredningen, funnit att kvotdelsmetoden ger enbättre proportionalitet än metoden med ett fixt anlal mandat vid fördelningenav suppleanter mellan partierna. Metoden är också den enklaste ur administrativsynpunkt. förordar därför denna metod. 6 länsstyrelser och 31 kommuner ansluter sig till denuppfattning som har kommit till uttryck i reservationer tillutredningsförslaget. Länsstyrelserna i och Västernorriands länframhåller all de anser alt principiella skäl talar för enhetlighet.Länsstyrelsen i framhåller vidare atl det vore fördelaktigtom etl enhetligt suppleantsyslem kunde införas dåkommunindelnings-reformen är genomförd i huvudsak. De kommuner som förordarreservanternas förslag anför också önskvärdheten av ett enhetligt system somhuvudskäl. Så framhåller t, ex. kommunfuUmäklige i alt erfarenheternaav det nya syslemet för kommunernas del enbart har varit goda och att mandärför inte har något atl erinra mot atl kvotdelsmetoden kompletteras med enhälftenregel. Likartade synpunkler framförs av bl, a, kommunstyrelsen iKatrineholm och kommunfuUmäklige i . Fyra länsstyrelser och en kommun uttalar sig för det ibelänkandet diskuterade alternativel att endast göra jämkningar i nuvarande suppleantsyslem.Länsstyrelsen i anser bl, a. atl det nu är för tidigt atl göraen allsidig bedömning av suppleantsyslemets verkningar. Av detla skäl menarlänsstyrelsen att de övriga lösningarna, vilka innebär radikala förändringar isuppleantsyslemet, inte bör prövas för dagen. Experiment med hell artskildasystem bör enligt anslå till etl senare lillfälle. Länsstyrelseni anför att de båda huvudalternativen i utredningens förslag ärbetydligt mer komplicerade Prop, 1972:105 «' än nuvarande ordning. Detla gäller enligt länsslyrelsenbl. a, sammanräkningsförfarandet, Länsslyrelsen menar vidare, all ytteriigareen anmärkningsvärd följd av utredningens huvudalternativ är all suppleani inteinkallas till ordinarie ledamot när en fullmäktig avgått utan alt nysammanräkning i stället skall företas. 4 Registrering av partibeteckning m, m, 4,1 Nuvarandeordning En av de bärande principerna i det svenska valsystemet ärden fria nomineringsrällen. Denna innebär alt väljaren har rätt att på sinvalsedel ta upp vilka kandidater han vill och under vilken partibeteckning somhelst. Någon obligatorisk, officiell registrering av vare sig partier ellerkandidater förekommer alltså inte i vårt land. Däremot har möjlighet öppnatsför ett parti alt få sin beteckning registrerad. Genom registreringen kanpartiet i viss utsträckning skydda sin beteckning mol alt utnyttjas illojalt,dvs, användas på valsedlar som inte upptar kandidater som företräder partiet, F, n, kan partibeteckning registreras endasl för val tillriksdagen, 1 54 § 1 mom, ValL anges under vilka villkor sådan registrering kanske, Enhgt delta lagrum gäller alt partiet, för att få sin beteckningregistrerad, inte får vara en underavdelning av politisk sammanslutning.Partiet mäste vidare ha minsl 1 000 röstberättigade medlemmar, Dessulom fordrasatt den partibeteckning som skall registreras tydligt skiljer sig från redanregistrerad beteckning eUer från beteckning om vars registrering ansökan harkommit in tidigare men ännu inte har prövats, 1 lagen anges inte hur ett parti,som ansöker om registrering, skall styrka att det har det föreskrivnaminimiantalet medlemmar. Av förarbetena (se PM , fogad som bU, tillprop, 1935:139) framgår emellertid att medlemsförteckning inte skall behövaföretes och atl det i fråga om parti, som är representerat i , fåranses notoriskt att det har föreskrivet antal medlemmar. Ansökan om registrering prövas av chefen förjustitiedepartementet i närvaro av tre riksbanksfullmäktige och treriksgäldsfullmäklige. De sex fullmäktige har emellertid endast en rådgivandefunktion. Parti som fått sin beteckning registrerad skall anmäla ettombud till registret. Partibeteckning kan avregistreras efter ansökan. Ansökanom avregistrering kan göras antingen av det parti, för vilket registreringenskett, eller av annat parti, som då måsle visa all parti, som erhållitregistreringen, har blivit upplöst eller inte anmält kandidater vid två påvarandra följande val till . Del är alltså inte f, n, möjligt att exofficio avföra en partibeteckning ur registret. Registrering är en förutsättning för atl ell parti skallkunna skydda sin partibeteckning mol alt utnyttias iUojall, Detta skyddåstadkoms på följande sätt, EnUgt 56 § 1 mom, ValL får parti som registreratsin beteckning anmäla minst fem och högst femlon valbara personer i varie Prop, 1972:105 82 Valsedel som upptar registrerad partibeteckningmåste som första namn ha namnet på en av de kandidater som anmälts. Är dettainte fallet anses alla namnen som obefintliga men valsedel tillgodoräknas detparti vars beteckning angetts på sedeln (59 § ValL), 4.2 FramstäUning från om översyn av reglerna omregistrering av partibeteckning 1 sitt memorial 1966:44 uttalade ()att det framstod som tveksamt om reglerna om registrering av partibeteckningvar ändamålsenhgt utformade såvitt gällde bestämningen av begreppet parti,formerna för styrkande att partiet hade föreskrivet minsta antal, medlemmar,registreringsmyndigheten och avsaknaden av befogenhet förregistreringsmyndigheten alt avregistrera partibeteckning som inte användslängre. KU menade att sådan ändring av lagtexten borde övervägas atl detekniska problem som uppstår när det gäller att bedöma om kravet på ett visslantal medlemmar är uppfyllt undanröjs. Vidare ansåg KU att en ordning bordeeftersträvas, som medger verklig kontroll, när sådan behövs men som i övrigtvarken medför onödiga formaliteter eller omotiverad insyn i enskilda personerspolitiska engagemang. En regel att regislreringsmyndigheten får ålägga ensökande alt på visst sätt styrka föreskrivet medlemsantal borde övervägas.Utskottet framhöll vidare att det syntes tveksamt om del bör åligga endepartementschef all under sedvanligt konstitutionellt och politiskt ansvaravgöra regislreringsären-den. Del kunde diskuteras om inte registreringsärendenbör överföras antingen tUl regeringsrätten eUer till den tremannanämnd somfördelar partistödet. Slutligen framhölls i memorialet att en regel som ger regislreringsmyndighetenmöjlighet att ex officio avregistrera en partibeteckning, som inte används vid- t, ex, - två på varandra följande val, framstår som motiverad, KU tog i memorialet även upp frågan om skydd förpartibeteckningar i kommunala val, I denna del anförde utskottet atl fråganhärom -förutom att den innebar väsentligt större problem än vad gäller riksdagsvalen länge ansetts sakna egentlig aktualitet. Den hade emellertid kommit fram iden politiska debatten under utskottets behandling av ärendet, Ulskolteluttalade bl, a, följande. Utskottet har med hänsyn härtill stannat för atl ändringari bestämmelserna om registrering av partibeteckningar inte bör utan överväganden,som omfattar även den kommunala problematiken, ske på sådana punkter, där enannan lösning kan framstå som motiverad, därest regler införes även förkommunala val. Statsmakternas överväganden kunde eljest på etl mindretillfredsställande sätt bindas. 1 stället bör hela frågekomplexet göras tiUföremål för en samlad översyn, vilken lämpligen kan ske i samband med detutrednings- och reformarbete som inletts på valrättens område, - Det börunderstrykas, alt utskottet med del anförda inte tagit någon stäUning tillfrågan, huruvida skydd för partibeteckningar bör införas vid kommunala val.Detta spörsmål bör övervägas förutsättningslöst. Prop,1972:105 83 KU hemställde avslulningsvis alt hos Kungl,Maj:t skulle begära ulredning och förslag om ändrade bestämmelser omregistrering av partibeteckningar. beslutade i enlighet medutskottets hemstäUan, 4.3 Förslag i departementspromemorian (Ds Ju 1971:24) Frågan om ändrade regler om registrering avpartibeteckning m, m, togs upp till behandling i den förut nämnda, inomjustitiedepartementet utarbetade promemorian, 1 promemorian erinras till en början om atl begreppetparti numera är definierat i 16 § RO, Enligt denna definition avses med partivae poUtisk sammanslutning eller grupp av väljare, som uppträder i val undersärskUd beteckning (partibeteckning). Det erinras också om attkom-munalvalskommille'n föreslår att motsvarande definition av partibegreppetskall tas in i kommunallagarna, Ipromemorian behandlas vidare frågan om det bör införas skydd förpartibeteckning även vid de kommunala valen. Inledningsvis framhålls alt etlsådanl skydd i så fall måsle utformas efler förebild av ValL:s bestämmelser ochalliså bygga på etl registreringsförfarande. Det skydd som ValL ger registreradpartibeteckning är visserligen relativt bräckligt. Del lorde emellertid inte varamöjligt atl konstruera ell fullständigare skydd utan atl ge upp principen omden fria nomineringsrällen. Förslag om all införa skydd för partibeteckning även vidde kommunala valen har väckis vid flera lillfällen utan att det har lett tillnågra lagstiftningsåtgärder, Mol tanken på sådanl skydd har i huvudsak anförtstre skäl. Dels har det sagts alt behovel av elt skydd för partibeteckningarnavid dessa val inte var särskUt framträdande när partibeteckning kan skyddas vidriksdagsval. Dels har det anförts att det blir tekniskt komplicerat alt införaen sådan ordning. Slutligen har del gjorts gällande att det officieUa inslageti valförberedelserna skulle öka i alltför hög grad, 1 promemorian framhålls att något fall där partibeteckningutnyttjats illojalt vid kommunala val inte är känt.