prop · FV03120 · 1972-12-31 00:00:00 — Emellertid lorde detenligt kommittén även förhålla sig så att de nu gällande reglerna, varigenominventariema får tas av återanskaffningsvärdel vid övergångstiUfäUet,ansetts så gynnsamma att den schablonmässiga värderingsmetoden använts även ifall där möjlighet funnits att räkna fram den ursprungliganyuppsättningskoslnaden. Kommittén erinrar om att de nuvarandeschablonreglerna utsatts för kritik i skUda sammanhang. Det har därvid gjortsgällande atl de i allmänhet medför en överkompensation i förhållande tiU denfaktiska nyuppsättningskoslnaden. a. med att ennyslartande jordbrukare ofta inle anskaffar ett nytt inventariebestånd ulan övertarförelrädai'ens inventarier eUer anskaffar begagnade inventarier. Den faktiskanyuppsättningskoslnaden kommer härigenom atl ligga väsentligt underanskaffningskostnaden för nya inventarier. I sammanhanget påpekar kommitténatt skallelagssakkunniga uttalat alt elt ingångsvärde motsvarande avåteranskaffningsvärdel kunde beräknas träffa den urspmngliganyuppsättningskoslnaden för elt betydande antal jordbrukare. I svar på enrundskrivelse av kommittén har flertalet av förste taxeringsintendenlerna ilandet framhållit atl den schablonmässiga värderingen i dess nuvarandeutformning ger alltför höga värden. I regel har ansetts som lämplignivå. Kommittén delar uppfattningen alt de nuvarandeschablonreglerna ibland ger alltför förmånliga ingångsvärden. De nuvarandereglerna kan emeUertid enligt kommitlén ha föranletts av syftet att animerajordbrukare att gå över tUl en modernare och lämpligare redovisningsmetod.Däremot bör reglerna inte användas i oförändrat skick vid en obligatoriskövergång till bokföringsmässig redovisning. Kommittén hai därför övervägt andrametoder för bestämmande av ingångsvärdet. Utgångspunkten har därvid varit attåsiadkomma beräkningsnorraer som är lätta att tillämpa i praktiken och somsamiidigt medför elt mer rättvisande resultat än de nuvarande reglerna. Att bestämma ingångsvärdet för inventarier efter engrov schablon baserad på taxeringsvärde, åkerareal, brulloomsättning ellerdylik grund har kommittén inle ansett vara möjlig. skälför all de individuella förhållandena i varje enskilt jordbrak beaklas dåingångsvärde skall fastställas. I princip bör därför individuell värdering avvarje enskilt inventarium ske. Detla utesluter dock inle vissa schablonmässigainslag. Kommittén har till en början övervägt endast denändringen av nuvarande schablomnelod att inventarievärdena sätts lill istället för som av återanskaffningsvärdel. En sådan princip skulle emellertidå ena sidan premiera invesiering i begagnade inventarier och å den andra kunnamotverka intresset alt investera i nya inventarier kort före övergången.Anskaffande av begagnade inventarier åren närmast före övergången skuUenämligen i många fall komma alt medföra aUlför höga ingångsvärden i förhållandelUl antaglig nyuppsättningskostnad. En invesiering i nya inventarier skulledäremot ställa sig mindre tilltalande om ingångsvärdet endast får las upp lill70 % av återanskaffningsvärdel. Särskilt får detta antas gälla i fråga ominventarier som ulgör nyuppsättning och som således inte medför rätt lillersättningsanskaffningsavdrag vid kontantmässig redovisning. För atl eliminera de nackdelar som är förenade meden enhetlig procentschablon för hela inventariebesländet har kommitlén försöktkonstruera en metod, som dels kan beräknas ge etl för flertalet jordbrukaremer rättvisande ingångsvärde, och dels inle premierar invesiering i begagnadeinventarier eller i övrigt kan animera till särskilda ålgärder för all komma iåtnjutande av för höga ingångsvärden. Kommittén har därvid funnit atl vidsidan av metoden med verklig nyuppsällningskoslnad måsle finnas en metod, somutgör en ko.mbinalion av schablonmässigt beräknal värde för äldre inventarieroch verklig anskaffningskostnad för nyare inventarier. Enligt kommilléns uppfattning bör endasl denverkliga kostnaden för nyuppsättning få las upp som ingångsvärde förinventarier, då verksamheten påbörjats före det år då övergång tillbokföringsmässig redovisning sker. Så anser kommittén böra vara fallet omskallskyldig drivit jordbruk under kortare lid än . Kommittén erinrar isammanhanget om att deklaralionspliklig är skyldig alt bevara underiaget fördeklarationen efler det år deklarationen avser (20 § TF) och attdeklarationerna hos taxeringsmyndigheterna förvaras eftertaxeringsårels utgång (50 § TF). Med hänsyn till valet av den period för vilkenenbart nyuppsättningskoslnaden skall gälla som ingångsvärde, bör således någrasvårigheter inte finnas för de skallskyldiga alt visa den verldiganyuppsättningskoslnaden eller för taxeringsmyndigheterna atl i skäligomfatlning kontrollera den. Även övriga skallskyidiga skall enligtkommitléförslaget ha rätt atl ta upp faktiska nyuppsättningskoslnaden somingångsvärde. I många faU torde emellertid möjlighet inle finnas all uireda ochvisa denna kostnad. I dessa fall finns i allmänhet inte annat val än att somin- gångsvärdeta upp ett värde baserat på de inventarier som finns vid ÖvergångstiUfäUet.Enligt gällande bestämmelser är huvudregeln atl den verkUganyuppsättningskoslnaden skall tas upp som ingångsvärde. Endast om denna kostnadinte kan visas får schablonregeln av återanskaffningsvärdel användas.Kommittén anser det olämpligt att i elt syslem med redovisning enligtbokföringsmässiga grunder obligatoriskt föreskriva en huvudregel som inle kanantas komma till användning annat än i enstaka undanlagsfall, särskill sommöjlighelerna till kontroll i detla avseende får anses närmast obefintiiga.Främst av denna anledning är del enligt kommUtén mest lämpligt och ändamålsenligtalt den skallskyldige ges valfrihet att använda den fakliska nyuppsättningskoslnadeneller ett på annat sätt beräknat ingångsvärde. I de fall skattskyldig väljer atl som ingångsvärdela upp ett värde baserat på de inventarier som finns vid övergångstUl fallet,bör enligt kommitténs mening värderingen ske enligt anskaffningskoslnadsprincipför inventarier som ägts mindre än och enligt schablonmelod för äldreinventarier. Med hänsyn till att jordbrukarnas nyuppsättning av inventarier iviss utsträckning avsett begagnade inventarier och med beaktande avförändringarna i penningvärdet mellan den tidpunkt då nyuppsättning skett ochövergångstillfället har kommitlén ansett att de schablonmässiga värdena börbestämmas till viss kvotdel av återanskaffningsvärdena. Enligt kommitténsuppfattning bör denna kvotdel fastställas till . Kommittén påpekar all den kombinerade metodenvisserligen inle träffar den ursprungliga nyuppsättningskoslnaden förinventarierna. Någon sådan praktiskt användbar metod torde emellertid intekunna konstrueras. Kombinationsmetoden måste dock enligt Icommitléns meninganses bällre än den nu gällande schablonmeloden bl. a. genom atl den inlegynnar den som i samband med övergången anskaffar begagnade inventarier Kommitlén förklarar sig medveten om atlkombinalions.metoden kan uppmuntra de skattskjIdiga att före övergång tillbokföringsmässig redovisning byta ut en del äldre inventarier för all delsutnyttja avdragsrälten för ersättningsanskaffning enligt kontanlmeloden ochdels få elt högre ingångsvärde för dessa inventarier. Farhågorna för alljordbrukarna enbart av skatteskal skall företa en mängd onödiga maskinbytenföre övergången bör dock enligt kommittén inte överdrivas. För atlersättningsanskaffningsavdrag skall få åtnjutas enligt kontantprincipen krävsall den överenskomna mellanavgiflen betalas kontant. Maskinbyten i störreomfattning ställer därför mycket stora krav på likviditeten. Med hänsyn liUsvårigheterna för många jordbrukare atl finansiera sina maskinbyten torde manknappast behöva befara alt onödiga maskinbyten kommer alt ske mera allmänt.Kommitlén påpekar vidare alt den genom ett sådant förfarande uppkomna"vinsten" för övrigl inleblir så stor som den i förstone kan förefalla. Den begränsar sig tillskillnaden mellan anskaffningskostnaden för den nya maskinen och schablonvärdetför den gamla. För att få en uppfattning om nivån på deingångsvärden som kan uppkomma vid tillämpning av kombinationsmetoden harkommittén bearbetat vissa av de deklarationer till taxering, variinkomsten av jordbruk redovisades enligt bokföringsmässigagrunder. Närmare 200 av de 1 000 aktuella deklarationema har varit föremål förbehandling. Vid den gjorda undersökningen har framkommit, alt ingångsvärdenberäknade enligt kombinationsmetoden i genomsnitt kan beräknas uppgå tillomkring av återanskaffningsvärdel. Värdena varierar dock relativt mycket mellan ca 60 och av återanskaffningsvärdel beroende på förhållandenai det enskUda fallet. I jämförelse med den nuvarande schablonmetoden ger kombinationsmetodenelt lägre ingångsvärde för den som har etl ålderstiget inventariebeståndberoende på antingen att inventarieanskaffningen ligger långt tillbaka i tideneller att inventarier i relativt stor omfatlning inköptsbegagnade. För den som i slörre omfattning anskaffat fabriksnya inventarierunder den senasle femårsperioden medför kombinationsmetoden ingångsvärden somligger i paritet med dem som uppkommer enligt de nu gäUande reglerna; i enstakafall blir ingångsvärdet till och med någol högre. Delta innebär alt för derationellt skötta jordbruken, där omsättningshastigheten i fråga om maskiner ärtämligen stor och där maskinanskaffningen i regel sker i nya maskiner,kombinationsmetoden kommer atl ge i slorl sett samma resultat som enligt den nugällande 80-procenlsschablonen. Å andra sidan synes inle sannolikt alt metodenmedför elt lägre ingångsvärde än som motsvarar den beräknade fakliskanyuppsättningskoslnaden ens för det faU atl inga nya inventarier finns och65-piOcenlsschablonen således skall tillämpas på alla befinlliga inventarier. Enligt komm.itlén bör del Uksom ankomma påriksskatteverket atl fastställa normvärden för bestämmande av schablonmässigtberäknal värde för inventarier som innehafts . Kommittén utgårvidare från all särskilda regler därvid anges för värdering av s. k.reservmaskiner. Kommitlén framhåUer alt kombinationsmetodenmöjliggör för de skattskyldiga som har räkenskapsenlig avskrivning att redanför övergångsåret tillämpa den där förekommande supplementärregeln för attkomma i åtnjutande av slörre engångsavskrivning i samband med övergången. Såkan exempelvis bli aktuellt för vissa skattskyldiga för atl eliminera denbokföringsmässiga vinst som uppkommer på grand av all värde av utgående lagerav omsällningsdjur, produkter och förnödenheter skall las upp som inkomstpost,medan avdrag inte får ske för värdet av lagren vid årets ingång. kommittén,alt supplementärregeln endast kan ge högre värdemmskningsavdrag förövergångsåret i de fall inventarier inköpts i större omfatlning under de fyranärmast föregående beskattningsåren. Äldre inventarier med schablonmässigtberäknade ingångsvärden bör nämligen enligt kommitténs uppfattning ansesanskaffade under övergångsårel. I annat fall skulle en del skattskyldiga kunnaskriva av praktiskt tagel hela inventarievärdet på ett enda år. En dylikavskrivningsrätt ter sig för kommittén omotiverad och skulle i många fall intekunna utnyttjas av de skattskyldiga. Enligt kommitténs mening finns skäl att göra ettimdantag från regeln alt nyetablerade jordbrukare endast skall äga rätt att somingångsvärde ta upp den urspmngliga nyuppsättningskoslnaden. Kommittén syfiarhärvid på sådan skattskyldig som före övergången övertagitjordbruket efler sin far eller annan anförvant genom benefikt fång (arv,testamente eller gåva) eller genom köp med inslag av gåvokaraktär. Kommitlénhänvisar till att bestämmelser för inventarier i rörelse finns i punkt 3 b avanvisningarna till 29 § KL för det fall att inventarier erhållits genombenefikt fång i samband med förvärv av den rörelse vari de nyttjas. Enligtdessa bestämmelser skall som tiUgångs anskaffningsvärde i dylika fall ansesöveriåtarens skattemässiga restvärde, eller vid arv eller testamente det lägrebelopp efter vilket stämpelplikt beräknals. Dessa bestämmelser gäller ocksåbeträffande jordbruk, som redovisas enligt bokföringsmässiga grunder på grundav särskild hänvisning i anvisningama tUl 22 §. Kommittén finner det heltnaturligt alt bestämmelserna bör gäUa i de fall överlålaren haftbokföringsmässig redovisning, då här alltid finns uppgift om de olikatillgångarnas skattemässiga restvärden. Vidare bör enligt kommitténs mening skattskyldig,som kommit i besittning av tillgångar i jordbruk genom benefikt fång i det fallöverlålaren awecldal jordbruksfastigheten med tillämpning av kontantprincipen,ges samma rättigheter som skulle ha tiUkommit överlålaren. Detla innebär att omöverlålaren och tilllrädaren drivit jordbruket under sammanlagt minsl fem årbör tilllrädaren få beräkna ingångsvärdet för tillgångama enligt vilken somhelst av de alternativa metoderna. Har tillgångarna köpts från nära anförvanti samband med överlagande av hel förvärvskälla bör enligt kommittén samma gällaom köpet mer eller mindre haft gåvokaraklär, saml tilllrädaren övertagit denväsentligaste delen av överiåtarens inventariebestånd och denne awecklatjordbruket med tillämpning av kontantprincipen. Enligt gällande bestämmelser får skattskyldig, somövergår till bokföringsmässig redovisning, ta upp ett ingångsvärde för s. k.stamdjur. Detta värde skaU enligt huvudregeln motsvara ursprungliganyuppsättnings- kostnaden.Om denna kostnad inte kan visas får den skaltskyldige använda en alternativschablonregel som innebär alt allmänna saluvärdet för de vid övergångstiUfäUetbefintiiga slamdjuren las upp som ingångsvärde. För andra djur än slamdjur, s.k. omsättningsdjur, får inte tas upp någol värde. Detta har sin grand i atlsådana djur har ren vamlagerka-raklär och att anskaffningskostnaderna därföralltid är avdragsgilla vid kontantmässig redovisning. Kommitlén anser nuvarande regler i princip vällämpade även vid en allmän övergång lill bokföringsmässig redovisning. Kravetpå atl ingångsvärdet i första hand skaU motsvara den ursprungliga nyuppsättningskoslnadenkan emellertid i vissa fall medföra risk för sådana störningar ianimalieproduktionen som det enligt kommitténs mening är angelägel altförhindra. Den som under drivit jordbruk med stamdjur kan nämligenenligt kontantprincipens regler skattefritt realisera helastamdjursbesältningen. Som ersättningen vid en realisation i allmänhetförutsätts väsenlligl översliga den ursprangUga nyuppsättningskostnaden, kandet i delta läge synas naturiigt att välja det gynnsammare alternativet ochsälja ul hela stamdjursbesältningen före övergången. skuUe kunna medföraallvarliga störningar av framför allt mjölkproduktionen, särskill i betraktandeav den stora nedgången i ko-antalet som skett . Man lordenämligen få räkna med alt i vart fall det mindre jordbmket inle omedelbartåterköper djur så att besättningens numerära storlek vidmakthålls utan föredraralt i viss omfattning bygga upp besättningen genom pålägg. För atl motverka riskenför skattemässigt betingade djurrealisalioner före övergången föreslårkommittén atl övergångsbestämmelserna i fråga om ingångsvärde för djur ulformasså atl skallskyldig, som under minsl drivit jordbruk med slamdjur,efler eget val får använda den av de båda metoderna som han finner mestlämplig. Som ytterligare skäl för att valrätt bör finnasmellan de båda metoderna åberopar kommittén att den nuvarande alternativaschablonregeln näslan undantagslöst använts vid de friviUiga övergångar somhittills förekommit. Eftersom nyuppsättning av slamdjur ofta sker vid ett endatiUfälle vid verksamhetens början torde man kunna räkna med att åtskilligajordbrakare väl känner till den ursprungliga nyuppsättningskoslnaden. Det äremellertid å andra sidan så att det i allmänhet endast är jordbrukaren självsom kan utreda nyuppsättningskoslnaden där den ligger itiden. Av den anledningen har schablonregeln kommit lUl användning idel hell övervägande antalet övergångar. Då den nuvarande huvudregeln såledesknappast kommit till användning i praktiken, finns enligt kommitlénytterligare anledning alt inle göra den tvingande i ell obligatorium. Kommittén anser vidare alt i de fall denskaltskyldige drivit jordbmk med stamdjur att förutsättning förskattefri realisation enligtkontantprincipens regler inte föreligger, dvs. under mindre än ,ingångsvärdet för stamdjur i allmänhet skaU sättas till den faktiskanyuppsättningskoslnaden utan möjlighet all begagna annan beräkningsgrund. Vadgäller beräkning av ingångsvärde för djur för skallskyldig som drivit jordbrakmed stamdjur mindre än och som övertagit verksamheten efler fader ellerannan anförvant genom benefikt fång eller köp av den väsentiigasle delen avstamdjursbesältningen skall dock enligt kommitténs mening samma bestämmelsergälla som tidigare föreslagits i fråga om ingångsvärde för inventarier idylika faU. Den nytillträdande får således under vissa förutsättningar träda iöverlätarens ställe och erhålla samma rätt lill beräkning av ingångsvärde fördjur som skuUe ha tillkommit denne, om han alltjämt drivit jordbruket. Kommittén framhåller att i de fall ingångsvärdetsätts tiU den ursprungliga nyuppsättningskoslnaden, denna kostnad skalljusteras om delrealisation förekommit. Härvid skall endast den del av den ursprungligakostnaden som inle kan anses konsumerad genom delrealisationen netlonyuppsättningskostnaden föras upp som ingångsvärde. Kommittén angerföljande exempel. nyupp-sall 10 slamdjur för 21 000 kr.och 1966, då stambesätlningen växt tUl 15 djur, realiserat 10 djur eUer 2/3 avbesättningen, bör molsvarande andel av den ursprungliganyuppsättningskoslnaden anses ha konsumerats. Netlonyuppsättningskostnaden böri della fall beräknas till 1/3 av 21 000 eller . Dei är således endastdetta belopp som får las upp som ingångsvärde vid tillämpning av metoden medursprunglig kostnad för nyuppsättning. GäUande bestämmelser innebär alt ingångsvärde inlefår las upp för varulager som inle utgörs av stamdjur och inte heller förvarufordringar eller varuskulder vid övergång lill bokföringsmässigredovisning. Dock gäller följande undanlag. Om skattskyldig före övergångennyuppsatt stamdjur på kredil men inte eriagt likvid, får köpeskUlingen tas uppsom ingående lager. Samma belopp skall emellertid tas upp som ingåendevaruskuld. Har vidare skattskyldig före övergången realiserat slamdjur på kredUmen inte erhålUt likvid får köpeskillingen tas upp som ui-gående varufordran.Innebörden härav är att skuld som efter övergången betalts på tidigarenyuppsätta slamdjur liksom fordran som influtit för tidigare realiserade slamdjurinte får inverka på inkomstberäkningen efter övergången. Kommittén föreslår att nu gällandeövergångsbestämmelser i fråga om balansposter avseende lager av annal slag änslamdjur samt avseende vamfordringar och varuskulder skall föras över i dennya lagslifl-nmgen med endast den ändringen all vissa inventariefordringar börbeaktas. Enligt kommitténs mening bör nämligen beskallningslägei noll- ställasäven i del fall skattskyldig realiserat inventarier på kredil före övergångenmen fått likvid först därefter. Detta kan åstadkommas genom alt den avtaladeköpeskillingen får las upp som avdragsposl för övergångsåret. Enligt förslagetskall likviden därvid anges som ingående varufordran. Kommittén diskuterar även skattemässigabehandlingen av inveula-rieskulder som finns vid övergången. Kvarstående skuldför inventarier som nyuppsalls före övergången finns det enligt kommitténsmening inte något skäl atl beakta i samband med övergången. Ingångsvärde skaUsjälvfallet las upp även för inventarier, som inköpts på kredit. Då enligtkommilléns förslag ingångsvärdet i dylika fall skall las upp till den faktiskaanskaffningskostnaden inköpet får antas ha gjorts före övergången åstadkommer man materiell rättvisa ulan all någon justering för skuldenbehöver göras. Däremoi skulle del möjligen kunna finnas visst fogatt beakta inventarieskulder med karaktär av ersättningsanskaffning. Frånjordbrukarnas sida har ofta hävdals, atl avdrag för sådana invenlarieskulderbör medges vid övergång lill bokföringsmässig redovisning antingen genom direktavdrag såsom omkostnad då skulderna betalas eller genom atl skuldbeloppet fåröka avskrivningsunderlaget och således bli föremål för värdeminskningsavdrag.Som skäl härför har anförts att, om vederbörande kontant betalt skulden föreövergången, avdrag skulle ha medgetts som ersällningsanskaffningsavdrag vidden kontantmässiga redovisningen. Om avdrag inle medgavs, skulle en orättvisauppslå i jämförelse med de jordbrukare som sett lill att de inte hade någrainvenlarieskulder vid ÖvergångstiUfäUet. Vid tillämpning av den av kommittén föreslagnakombinationsmetoden i fråga om ingångsvärde för inventarier blir problemet medinventarieskulder av mindre belydelse än enligt de nu gäUande reglerna. Enligtkombinationsmetoden skall ingångsvärde för inventarier som ägts mindre än femår del bör endasl vara sådana inventarier som kan vara obetalda upptas lillden verkliga anskaffningskostnaden. Den skallskyldige får härigenom fuUt avdragför anskaffningskostnaden vid bokföringsmässig redovisning. Alt däratövertUlerkänna honom ytterligare avdrag kan inle anses befogal. Avdrag föreventuella invenlarieskulder bör därför inle få åtnjutas i någon form vidövergång lUl bokföringsmässig redovisning. Värderingav varulager vid utgången av efter övergången Enligt gällande bestämmelser för bokföringsmässigredovisning av jordbruk skall djuren vid beskattningsårets utgång tas upp lilli princip lägst av aUmänna saluvärdet såvitt avser stamdjur och lägst 40 %av allmänna saluvärdet såvitt avser omsällningsdjur. För Övriga lagertUlgångargäUer de allmänna värderingsreglerna, nämligen att dessa tUlgångar skaU tasupp tUl lägst av anskaffningsvärdet eUer återan- skaffningsvärdel.För alt motverka att jordbrukare vid övergång tUl bokföringsmässig redovisnmgskall behöva skriva upp lagervärdet på omsällningsdjur lill minimivärdel 40 %av saluvärdet under första räkenskapsåret medges en liberalare värdering avomsällningsdjur vid utgången av efterövergången. Värdet av omsällningsdjur får nänUigen skrivas upp successivt med10 % under de försia fyra åren efler övergången. Enligt kommUténs förslag skall hela det utgåendedjurlagret av såväl omsättningsdjur som stamdjur få las upp lill lägst 40 %av allmänna saluvärdet. innebär alltså betydligt friare värdering avslamdjur i förhållande tUl nu gällande regler. Denna liberala värderingsregel i fråga omslamdjuren medför enligt kommitténs mening alt behovel av särskildavärderingsregler för omsällningsdjur under de försia beskattningsåren efterövergången blir mindre än enligt de nu gällande bestämmelserna. I och med atten skattskyldig med s. k. blandad djurbesättning, dvs. besättning som beslår avsåväl slamdjur som omsällningsdjur, ges rätt alt skriva ned värdet av delutgående lagret av stamdjur av saluvärdet, behöver han i regel inleredovisa någon "bokföringsvinsl" för övergångsåret som följd av atthan som inkomstpost måste ta upp värdet av det utgående lagret avomsällningsdjur ulan atl ha fått något motsvarande avdrag i form avingångsvärde för dessa djur. I de fall lagret av omsällningsdjur är mycket storti förhållande lUl slamdjurslagrel kompenserar emellertid dennanedskrivningsrätt belräffande slamdjuren inte uppskrivningen av värde föromsätlningsdjuren från O lill av saluvärdet. I dessa fall kommer en vinst,som emellertid är fiktiv, atl redovisas. För att undvika de konsekvenser vid beskattningensom följer av att ingångsvärde inle medges för omsällningsdjur, föreslårkommittén alt de skallskyldiga bör ges möjlighet alt under en kortareövergångstid tiUämpa en lägre värdesättning av omsättningsdjuren med skyldighetatt successivt skriva upp dem lill minimivärdel. Liksom i de nu gäUandebestämmelserna anser kommittén böra omfatta efter övergången. Omsättningsdjuren bör därvid få tas upp till lägst 10,20 resp. av allmänna saluvärdet.