prop · FV0323 · 1972-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1972 Prop. Kungl.Maj:ts proposition angående skyldighet ochuthyrning av TV-mottagare; Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver utbildningsärenden, föreslå att bifalla det förslag om varsavlåtande till föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås en ändring i radiolagen varigenom den som idetaljhandelsledet yrkesmässigt överlåter eller hyr ut TV-mottagare åläggs atttill den myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer lämna uppgift om dem till vilkaöverlåtelse eller uthyrning skett. Lag om ändring i radiolagen (1966: 755) Härigenom förordnas i fråga om radiolagen (1966: 755),dels att nuvarande 9 § skall betecknas 10 §, dels att i lagen skall införas tvånya paragrafer, 9 och 11 angivna lydelse. 5, av nedan Yrkesmässig överlåtelse i detaljhandeln avtelevisionsmottagare skall av överlåtaren anmälas inom tid och till myndighetsom Konungen bestämmer. Sådan anmälan skall innehålla de uppgifter sombehövas för fastställande av avgiftsplikten för innehavet av televisionsmottagaren. Första stycket äger motsvarande tillämpning på yrkesmässiguthyrning av televisionsmottagare. Vid överlåtelse som avses i första stycket är förvärvareneller den som företräder honom skyldig att på begäran lämna överlåtaren deuppgifter som denne behöver för att kunna fullgöra sin anmälningsskyldighet.Motsvarande gäller vid uthyrning som avses i andra stycket. Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer äger meddelanärmare föreskrifter om anmälan och uppgiftsskyldighet enligt förstatredjestyckena. Till böter dömes den som 1. underlåteratt fullgöra anmälningsskyldighet som avses i 9 § första eller andra stycket,eller 2. uppsåtligeneller av oaktsam-het lämnar ofullständig eller oriktig uppgift i anmälan somavses i 9 § första eller andra stycket, om ej gärningen är belagd med straff ibrottsbalken. Till böter, högst femhundra kro- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse nor, dömes den som vid fullgörande av uppgiftsskyldighetsom avses i 9 § tredje stycket uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiguppgift, om ej gärningen är belagd med straff i . Denna lag träder i kraft . 1* 1972. Prop,1972: 23 4 Utdragav protokollet över utbildningsärenden, hållet inför Hans Maj:! Konungen istatsrådet på . Närvarande:ministern för utrikes ärendena , statsråden , , ,, , , , , , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensamberedning med statsrådets övriga ledamöter fråga om skyldighet att anmälayrkesmässig överlåtelse och uthyrning av TV-mottagare och anför. Rundradioverksamhetenfinansieras med undantag för skolprogramverksamheten och programverksamhetenför utlandet med avgifterna för innehav av radio- och TV-mottagare.Överskott av avgiftsmedel som kan uppstå vissa år reserveras dåde löpande intäkterna inte förslår att täcka utgifterna. I gemensam skrivelse den 7september 1971 har och föreslagit att bestämmelserinförs om skyldighet att till anmäla yrkesmässig försäljning ochuthyrning av TV-mottagare. Efter remiss har yttrandenöver förslaget avgivits av justitiekanslern, ,kommerskollegium. , , och . De tre sistnämndaorganisationerna har avgivit likalydande 3tranden. I anslutning härtill harSveriges radioleverantörer kommit in med vissa synpunkter. 2 Tidigareförslag och nuvarande ordning Kontrollenav att gällande bestämmelser om mottagaravgifter efterföljs har sedan börjanav huvudsakligen åvilat särskilda tjänstemän vid . Kontrollenhar skett genom stickprov. Skyldighet för radiohandeln att till televerketanmäla försäljning eller annan överlåtelse av mottagare finns inte. Styrelsenför dåvarande AB Radiotjänst föreslog att den som yrkesmässigt försåldeTV-apparater skulle åläggas att dels föra register över apparatköpare, delshålla dessa register tillgängliga för . Iremissutlåtande Över förslaget anförde efter horan- Prop.1972: 23 5 deav vederbörande branschorganisationer bl. a. att representanter förradiohandeln mycket bestämt hade motsatt sig registreringsskyldigheten underhänvisning till att den skulle försätta handlarna i en be-svärUgmellanställning. Styrelsen var för sin del inte beredd att tillstyrkainförandet av den föreslagna registreringsskyldigheten utan ansåg att man förstborde pröva de olika möjligheter som redan stod till buds att påverka försumhgaTV-innehavare: propaganda i samarbete med radiohandeln och Radiotjänst såvälgenom en upplysningsbroschyr som direkt via TV samt olika tekniska och andrakontrollåtgärder. Genombeslut fann Kungl. Maj:t framställningen inte föranleda någon Kungl.Maj:ts vidare åtgärd. Gällandebestämmelser på området grundas på radiolagen (1966: 755). I lagen sägs bl. a.att mottagare, dvs. anordning för mottagning av radiosändning ellertrådsändning, får innehas och användas av var och en. Konungen förordnar efterriksdagens hörande om avgift för innehav av mottagare. Konungen eller myndighetsom Konungen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan avgift ochordningsföreskrifter för användning av mottagare. Med stöd härav har Kungl. Maj:tgenom kungörelsen (1967: 447) om mottagare för radiosändning eller trådsändningföreskrivit att innehav av mottagare skall anmälas till . Den sombryter mot denna föreskrift dömes till böter, högst . Enligtriksåklagarens beslut om ordningsbot för vissa brott skall vid underlåtenhetatt till anmäla innehav av ljudmottagare eller televisionsmottagareordningsbot utgå med 50 resp. . Medstöd av nämnda kungörelse har fastställt ordnings-ochtillämpningsföreskrifter med bl. a. bestämmelser om hur innehav av mottagareskall anmälas till . F. n.gäller följande mottagaravgifter. Hushåll med TV- och radiomottagare ellerbara TV-mottagare har att erlägga en allmän mottagar-avgift om . För hushåll med färg-TV-mottagare utgår en tilläggsavgift om 25 kr.för kvartal. Hushåll med endast radiomottagare har att erlägga en särskildljudradioavgift om . Antaletallmänna mottagaravgifter uppgick till drygt 2,6 milj. ochantalet erlagda tilläggsavgifter för färg-TV-mottagare till ca 260 000. Detotala avgiftsintäkterna i rundradiorörelsen beräknas innevarande budgetåruppgå till ca 620 milj. kr. uppskattningar fanns ca 100 000130 000 svart-vita TV-mottagaresom inte anmälts till , eller av hela apparatbeståndet ilandet. Vid nuvarande avgiftsnivå innebär detta ett inkomstbortfall av 2229milj. Reguljärafärgsändningar i TV inleddes . Fr. o. m. 1972: 23 6 nämndatidpunkt började också den särskilda tilläggsavgiften för färg-TV-apparater attgälla. Handeln med färg-TV-apparater hade dock nått en viss omfattning redanunder . Det stod snart klart att antalet anmälningar om innehav av färg-TV-mottagareinte svarade mot antalet sålda mottagare. satte därförteleverket i samråd med in omfattande informationsinsatser m. m.Bl. a. framfördes i olika former upprepade påminnelser om avgifts- ochanmälningsskyldigheten i TV. avgiftskontrollanter sattes in påvissa i förväg namngivna orter. Till landets radiohandlare distribueradeskombinerade informations- och anmälningsblanketter avsedda att överlämnas tillkunderna vid försäljning av TV-mottagare. Åtgärdernaberäknas ha lett till en sänkning av bortfallet av tilläggsavgifter för färg-TV-mottagarefrån i begynnelseskedet till . Ett bortfall av denangivna storleken beräknades då medföra ett årligt inkomstbortfall om ca 10milj. Eninom utvecklad elektronisk detektor som kan spåra färg-TV-mottagarei drift har ännu inte börjat användas. Detkan i sammanhanget nämnas att för den närmaste femårsperioden räknarmed en ökning av antalet färg-TV-hushåll till ca 1,4 milj. under budgetåret1976/77. Antalet hushåll som är skyldiga att erlägga allmän mottagaravgiftberäknas ha ökat till ca 2,8 milj. Televerketoch konstaterar i den gemensamma skrivelsen att de nämndaåtgärderna för att minska avgiftsbortfallet i och för sig givit ett visstresultat. Det får dock anses otillfredsställande att ungefär en tredjedel avförsålda färg-TV-apparater undandras den fastställda tilläggsavgiften. Devidtagna åtgärderna är dessutom av engångs-natur. Det ter sig enligtteleverkets och mening diskutabelt att fortsätta med en likaintensiv kampanj. Det ifrågasätts vidare om en ordningsbot av . har entillräckligt avskräckande verkan. Isammanhanget erinras också om statsmakternas uttalanden omangelägenheten av kostnadsbesparande rationaliseringar inom (prop.1971:1 bil. 10, KrU 1971:8, rskr 1971:110). Det framhålls i skrivelsen att mani möjligaste mån också bör försöka påverka intäktssidan i positiv riktning. Motden angivna bakgrunden bör enligt och frågan omanmälningsskyldighet för radiohandlare tas upp till förnyad prövning. Enligtdet förslag till lagändring som presenteras skall den som idkar handel medeller yrkesmässigt hyr ut TV-mottagare vara 1972: 23 7 skyldigatt till lämna uppgift över dem som köper eller hyr sådan mottagare.Uppgiften skall uppta köparens eller förhyrarens eller om mottagaren aravsedd för annans räkning innehavarens namn, yrke och adress samt redovisahuruvida anskaffningen eller förhyrningen avser nyanskaffning,ersättningsanskaffning eller anskaffning av ytterUgare mottagare. Skyldighetenföreslås reglerad genom att bestämmelse härom förs in i radiolagen. Densom inte fullgör anmälningsskyldigheten skall enligt förslaget kunna dömas tillböter eller fängelse högst . Rapporteringsskyldighet av i princip sammaslag som det som föreslås för svenskt vidkommande föreligger numera i fleravästeuropeiska stater, nämligen , , , , Storbritannienoch . Motsvarande bestämmelser har upphävts i fr. o. m.år 1969 med hänsyn till att praktiskt taget alla hushåll i landet då hade registreratTV-innehav. Angelägenhetenav att åtgärder vidtas mot avgiftsbortfallet understryks av justitiekanslern,och . De nämnda remissinstansernajämte kommerskollegium tillstyrker det föreslagna systemet med skyldighet atttill anmäla yrkesmässig försäljning och uthyrning av TV-mottagare. Riksrevisionsverketpåpekar att förslaget om anmälningsskyldighet endast bör ses som ett komplementtill övriga åtgärder för att minska avgiftsbortfallet. Verket konstaterar bl.a. att de föreslagna åtgärderna inte direkt och påverkar nuvarandeavgiftsbortfall och att viss möjlighet finns att kringgå bestämmelserna genom bulvanköp. Justitiekanslernframhåller att det visserligen i princip måste framstå som en otillbörUgövervakning av de enskilda individernas handlande att inköp av vissa varorskall anmälas till offentlig myndighet av berörda säljare.Samhällsutvecklingen har dock enligt justitiekanslern medfört att företag ocharbetsgivare fått allt mer vidgade åligganden att förse myndigheterna meduppgifter av oUka slag. Med hänsyn härtill och angelägenheten att i möjligastemån minska avgiftsskolkningen tillstyrks förslaget. understryker att bestämmelserna om huranmälningsskyldigheten skall fullgöras bör utformas på sådant sätt att denblir så litet betungande för radiohandeln som möjligt. Enligt Kooperativaförbundets mening bör vidare straffet för den som inte fullgöranmälningsskyldigheten begränsas till böter. , och ställer sig negativa till förslaget. De nämnda organisationernaframhåller att Radiobranschens samarbetsråd har ut- Prop.1972: 23 8 fästsig att till samtliga radiohandlare distribuera ytterligare informationsmaterialrörande avgifterna för innehav av radio och TV. Åtgärder av detta slag börenligt organisationerna bidra till en väsentlig minskning av avgiftsbortfallet.Den föreslagna anmälningsskyldigheten avstyrks av både principiella ochpraktiska skäl. a. hävdas att en anmälningsskyldighet skulle vara attbeteckna som ett »angivarsystem» som strider mot allmänna rättsgrundsatser. Detpåpekas att möjlighet finns att kringgå bestämmelserna genom bl. a. bulvanköp.Rapporteringsskyldigheten beräknas medföra betydande merkostnader och merarbete.Organisationerna förutsätter att förfarandet görs så enkelt som möjligt ochatt företagen får full ersättning för merarbetet, om anmälningsskyldighet förradiohandeln trots allt införs. Förhandlingar bör i detta fall tas upp medberörda branschorganisationer i frågan. Drift-och investeringsutgifterna för rundradioverksamheten bestrids med vissaundantag med mottagaravgifter. Innehav av radio- och TV-mottagare skallanmälas till , som handhar avgiftsinkasseringen. F. n. betalarhushåll med radio- och TV-mottagare eller bara TV-mottagare en allmän mottagaravgift.För hushåll med färg-TV-mottagare tillkommer en särskild avgift. Hushåll medenbart radiomottagare skall betala en särskild ljudradioavgift. Antaletallmänna mottagaravgifter uppgick till drygt 2,6 milj. Vidsamma tidpunkt hade ca 260 000 tilläggsavgifter för färg-TV erlagts. Televerketuppskattade andelen inte anmälda svart-vita TV-mottagare till 45 %av det totala beståndet vilket motsvarar 100 000130 000 allmänna mottagaravgifter.Vid nuvarande avgiftsnivå innebär detta ett inkomstbortfall förrundradiorörelsen om 2229 milj. kr. Bortfallet i fråga om detsärskilda färg-TV-till-lägget var enligt uppskattningarca , vilket skulle betyda ett årligt inkomstbortfall om ca 10 milj. kr. och SverigesRadio ser mycket allvarligt på att allmänheten i betydande omfattning inteanmäler innehav av TV-mottagare och på att rundradioverksamheten med anledningdärav går miste om inkomster. Informationen om skyldigheten att anmäla innehavav TV-mottagare har intensifierats och skärpt avgiftskontroll har satts in. Televerketoch anser att insatserna har gett ett gott resultat ochpåtagligt förbättrat situationen jämfört med tidigare. Som exempel nämns attbortfallet av tilläggsavgiften för färg-TV-mottagare som uppskattats till drygt50 % /71 senare beräknats till . Framförallt med hänsyn till svårigheterna att varaktigt nedbringa bortfallet avtilläggsavgifter för färg-TV-mottagare har Prop.1972: 23 9 ochteleverket funnit det nödvändigt att skyldighet införs att till televerketanmäla yrkesmässig försäljning och uthyrning av TV-mottagare. Deremissinstanser som yttrat sig över detta förslag är inte eniga. Förslagettillstyrks av justitiekanslern, , kommers-kollegium ochKooperativa förbundet. Branschorganisationerna, nämligen , och , avstyrker dock förslaget om anmälningsskyldighet av bådepraktiska och principiella skäl. Det har bl. a. hävdats att enanmälningsskyldighet skulle vara att beteckna som ett »angivarsystem» somstrider mot allmänna rättsgrundsatser. Rundradioverksamhetenfinansieras enligt statsmakternas beslut till helt övervägande del med mottagaravgifter.Verksamheten är alltså beroende av att föreskrivna avgifter verkligen erläggs.Som och påvisat betalas inte avgiften för TV-mottagarei tillfredsställande omfattning. Avgiftsbortfallet kan beräknas till 3040milj. Ett bortfall av denna storlek kan inte accepteras. Det finnssåledes anledning att nu ta upp frågan om hur man skall kunna minskabortfallet. Enligt min mening bör man därvid främst lita till den form avåtgärder som använts, nämUgen informationskampanjer. Även om detfinns anledning att anta att sådana kampanjer ger betydande resultat, gererfarenheten vid handen att det finns behov av ytterligare åtgärder. Två slagav kontrollåtgärder har därvid aktualiserats, nämligen dels enanmälningsskyldighet för TV-handlare m. fl. enligt och SverigesRadios förslag, dels användning av en elektronisk detektor som televerketkonstruerat. Frågan om förutsättningarna för att tillåta apparater av det slagtill vilket detektorn hör har ännu inte lösts och kan inte lösas i dettasammanhang. Jag räknar därför med att detektorn f. n. inte kommer att användas. Denföreslagna anmälningsskyldigheten torde i vart fall beträffande färg-TV-mottagarekunna utgöra en effektiv kontrollmetod under vilka manhar att vänta en omfattande nyanskaffning. En sådan anmälningsskyldighetinnebär ett väsentligt mindre intrång i den enskildes integritet än vadanvändningen av detektorn skulle göra. Därtill kommer att villkoren för enanmälningsskyldighet kan preciseras på ett tillfredsställande sätt. I dettasammanhang vill jag erinra om att en motsvarande anmälningsskyldighet redanfinns' i flera europeiska länder, däribland i , , ochStorbritannien. Frånbranschorganisationemas sida har framförts farhågor för att enanmälningsskyldighet skulle medföra betydande merkostnader och merarbete förhandeln. Enligt min mening bör det vara möjligt att utformaanmälningsförfarandet på ett mycket enkelt sätt. Jag avser att senare föreslå Kungl.Maj:t att ge i uppdrag att närmare ut- 1972: 23 10 Detta bör ske i nära kontakt med företrädare för radiobranschen. Underhänvisning till vad jag nu anfört förordar jag att en anmälningsskyldighet ihuvudsaklig överensstämmelse med och förslaginförs. Någon ersättning för fullgörandet av anmälningsskyldigheten bör inteutgå. om anmälningsskyldigheten bör tas in i radiolagen(1966: 755). I lagen bör föreskrivas en skyldighet för den som idetaljhandelsledet yrkesmässigt överlåter TV-mottagare att anmäla detta tillmyndighet som Kungl. Motsvarande skyldighet bör föreskrivasockså i fråga om yrkesmässig uthyrning av TV-mottagare. Vadgäller det närmare innehållet i den anmälan som skall göras bör i lagen endastanges att anmälan skall innehålla uppgifter som behövs för att fastställaavgiftsplikten för den överlåtna eller förhyrda mottagaren. Närmarebestämmelser om vilka uppgifter som skall lämnas bör av praktiska skäl fåmeddelas av Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Deuppgifter som kan komma att behövas är främst uppgifter om namn och postadressför den som förvärvar eller förhyr TV-mottagaren. Om denne inte själv kommertill TV-handlaren utan företräds av annan, torde det bli nödvändigt att ocksåföreträdarens namn och postadress uppges. Skall TV-mottagaren innehas av annanän de nu nämnda, måste uppgift naturligtvis lämnas också om denne, eftersomavgiftsskyldigheten åligger innehavaren. Avser överlåtelsen eller förhyrningenen färg-TV-mottagare bör detta givetvis också anmälas. Iradiolagen krävs vidare bestämmelser om skyldighet för den som förvärvar ellerhyr TV-mottagare att på begäran lämna TV-handlaren de uppgifter denne behöverför att fullgöra sin anmälningsskyldighet. I den mån den som förvärvar ellerhyr TV-mottagare vid förvärvet eller förhyrningen företräds av annan böruppgiftsskyldigheten ankomma på denne. Slutligenbör i radiolagen tas in bestämmelser av innebörd att TV-handlare som intefullgör anmälningsskyldighet eller som uppsåtligen eller som av oaktsamhetlämnar ofullständig eller oriktig uppgift vid fullgörandet avanmälningsskyldigheten skall ådömas dagsböter. Straff bör också kunna ådömasden som lämnar oriktig uppgift vid fullgörande av den uppgiftsskyldighetgentemot TV-handlaren som jag föreslagit. Straffet bör i sådant fallbestämmas till böter, högst . Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill lag om ändring i radiolagen (1966: 755). Ominnehållet i förslaget till ändring i radiolagen får jag, utöver vad somframgår av den tidigare framställningen, anföra följande. Dethar av författningstekniska skäl ansetts lämpligast att i denna paragrafinföra de bestämmelser om skyldighet att anmäla överlåtelse eller uthyrning avTV-mottagare som jag förordat i den allmänna motiveringen och att flytta denuvarande bestämmelserna i 9 § till en ny paragraf, 10 §. Denanmälan som TV-handlaren skall göra vid yrkesmässig överlåtelse elleruthyrning av en TV-mottagare har angetts skola innehålla de uppgifter sombehövs för fastställande av avgiftsplikten för den överlåtna eller uthyrda TV-mottagaren.Därmed åsyftas främst uppgift om vem som skall inneha TV-mottagaren. Uppgifthärom har ansetts nödvändig även för de fall att den blivande innehavarenredan vid förvärvet eller förhyrningen erlagt eller påförts avgift som gällerför mottagaren. Sådan uppgift har också ansetts nödvändig i de enstaka fall dåden blivande innehavaren enligt 7 § kungörelsen (1967: 447) om mottagare förradiosändning eller trådsändning är befriad från avgiftsskyldighet för TV-mottagaren.TV-handlarens anmälningsskyldighet avser alltså samtliga fall då yrkesmässigöverlåtelse eller uthyrning kommer till stånd. TV-handlaren skall alltså intei något fall pröva frågor om avgiftsplikten för de TV-mottagare som hanöverlåter eller hyr ut. Bestämmelsernaavses vara tillämpliga på dels den yrkesmässiga handeln med nya ellerbegagnade TV-mottagare, dels den yrkesmässigt bedrivna uthyrningen av sådanamottagare. Om uthyrningsverksamheten drivs som ett särskilt företag eller ianslutning till yrkesmässig handel med TV-mottagare saknar därvid betydelse.Anmälningsskyldigheten avses gälla även för sådan handel med enbart begagnade TV-mottagaresom omfattats av bestämmelserna i förordningen (1949: 723) angående handel medskrot, lump och begagnat gods. Den valda terminologin inrymmer också det fallatt förvärv av TV-mottagare sker genom byte. Innebördeni tredje stycket är att den som inför TV-handlaren uppträder som kund ärskyldig att på begäran lämna TV-handlaren de uppgifter som denne behöver föratt fullgöra sin anmälningsskyldighet. Skulle kunden vägra att lämna alla ellervissa av de uppgifter som TV-handlaren behöver, blir TV-handlaren om han intesjälv har tillgång till uppgifterna tvungen att avstå från den avseddaöverlåtelsen eller uthyrningen för att inte ådraga sig straffansvar. Någonbestämmelse om att överlåtelse eller uthyrning ej får ske med mindreerforderliga uppgifter lämnas har vid sådant förhållande inte ansetts behövlig. Detbör i sammanhanget anmärkas att skyldigheten att lämna uppgifter till denanmälningsskyldige inte ersätter den skyldighet att direkt till televerketanmäla innehav av bl. a. TV-mottagare som föreligger enligt 8 § kungörelsen(1967: 447) om mottagare för radiosändning eller trådsändning. Prop.1972: 23 12 Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. attantaga förslaget till lag om ändring i radiolagen (1966: 755). Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.