prop · FV03135 · 1972-12-31 00:00:00 — Preliminär överenskommelseträffades i EFTA om att medlemsländerna skulle söka nå lösningar på frågan omden danska regeringens önskemål om kortare uppsägning, Kungl, Maj:t beslutade idecember 1971 alt inte skulle resa invändningar mot atluppsägningen genomfördes med en kortare uppsägningstid än vad EFTA-konventionenföreskriver. Avtalens återverkan på EFTA-samarbetet Två av EFTA:s medlemsstater lämnarsom nämnts organisationen /73. Organisalionen kommeremellertid atl bestå mellan de övriga länderna, dvs. , , ,, och samt - enligt den särskildaFlNEFTA-överenskommelsen -, 1 samband med EFTA:s ministerrådsmöle i maj1972 tillkännagav ministrarna sin gemensamma avsikt att fortsätta sillsamarbete på grundval av med de ändringar av denna som skullebli nödvändiga på grund av att antalet medlemmar i organisationen minskade. Frihandeln mellan dehittillsvarande EFTA-länderna inkl. kommer i princip alt beslå. Mellande kvarstående EFTA-länderna kominer frihandeln liksom altsäkerställas av . Mellan de medlemsstater som vid årsskiftetlämnar organisationen och de kvarstående EFTA-länderna kommer frihandeln attsäkerställas genom dessa länders särskilda avtal med de utvidgadegemenskaperna. Varuomfattningen iEFTA-konventionen är inle identisk med varuom-fatlningen i EFTA-ländernasfrihandelsavtal med EEC. Vissa varor som varit föremål för frihandel i EFTAomfattas ej av frihandelsavtalen med EEC, vilket innebär att tullarna kommeratl återinföras för vissa varor i handeln mellan de frånlrädande EFTA-ländernaå ena sidan och de kvarstående EFTA-länderna å andra sidan. 1 gengäld kommervissa varor som inle varil föremål för frihandel i EFTA genomfrihandelsavtalen med EEC att efler en övergångstid bli tullfria i detutvidgade EEC. För papper och pappersprodukterkommer som nämnts de EFTA-länder som lämnar organisalionen temporärt attupprätta tullar för importen från och de övriga kvarstående EFTA-länderna.De nytillträdande medlemsländerna har emellertid bemyndigats alt underövergångstiden öppna tullfria kontingenter för importen av papper ochpappersprodukter frän de övriga EFTA-länderna. En särskild arbetsgrupp har hösten1972 lillsatts inom EFTA för atl närmare studera konsekvenserna av den någotskiljaktiga varuomfattningen i och i de icke-medlemskapssökandeEFTA-ländernas 1972; 135 31 avtal med EEC. Härvid skall undersökas möjligheterna atlutvidga EFTA-frihandeln att omfatta också de varor som ingår i samtligakvarstående EFTA-länders avtal med EEC. Arbetsgruppen väntas slutföra sittarbete . Principiell överenskommelse harträffats om att tullarskall återinföras mellan och de kvarståendeEFTA-länderna å ena sidan och och å andra sidan för devaror som varil föremål för frihandel enligt och sominte omfattas av de kvarstående ländernas avtal med EEC. Detta skall ske isamma takt som gäller för anpassningen av de nya medlemsländernas tullar tillEEC:s gemensamma tulltariff. Första steget i anpassningen skall ske den Ijanuari 1974. Det bilaterala jordbruksavtaletmellan och , vilket slutits på grundval av ,upphör atl gälla då lämnar EFTA. Enligt detta avtalhar ärligen tillerkänts vissa belopp som kompensation för alt detsvenska import-regleringssystemet för jordbruksprodukter inte ger möjlighet förDanmark att tillgodogöra sig den svenska prisnivån vid export till ,Dessa belopp har fastställls efter bilaterala förhandlingar mellanSverige och . 1 enlighet med avtalet har totaltöverförts ca 300 milj, kr. De jordbruksavtal, som Danmarkslutit med bl. a. , , och som ett led iEFTA-samarbetet, upphör att gälla från och med årsskiftet 1972/73. Därmedbortfaller också de fördelar som kommit till del genom dessa avtal. Detdansk-briltiska avtalet har bl. a. inneburit tullmedgivanden för bacon och smörför EFTA-ländernas export lill . Del dansk-schweiziska avtalethar framför allt inneburit vissa lättnader för exporten av smör till . 1 samband med EEC-förhandlingarnahade preliminära överläggningar med rörande handeln medjordbruksprodukter, varvid förklarade sig berett att under innevarandehöst inleda överläggningar med sikte på att ömsesidigt inom ramen förimportbehoven tillgodose varandras intressen. Man borde dessutom beaktamöjligheterna att främja handeln med jordbruksprodukter inom en vidare kretsländer genom överenskommelser inom ramen för EFTA. har ocksä kontakterinletts mellan vissa av de kvarstående EFTA-länderna i syfte att nåöverenskommelser om ömsesidiga lättnader i handeln med jordbruksprodukter. De ursprungsregler som gällerenligt avtal med gemenskaperna skiljer sig från dem som gäller enligtEFTA-konventionen. Såsom förut nämnts förutsätter bestämmelserna om kumulationenligt de nya reglerna alt förhållandena mellan EFTA-länderna regleras av avtalsom innehåUer samma regler. a. med hänsyn härtill är del nödvändigt attanpassa EFTA :s regler till de nya reglerna. En särskild arbetsgrupp inom EFTAhar studerat frågan om den fortsatta utformningen avursprungsreglerna i handeln mellan EFTA-länderna. Principiell överenskommelsehar nåtts om de ändringar som behövs i , Överenskommelse har träffals om altEFTA:s hittillsvarande ursprungsregler skall gälla i handeln mellan alla denuvarande medlemsstaterna och till den . Diskussionerpågår om möjligheterna att tillämpa EFTA-reglerna under en ytterligareövergängs-lid därefter. Handeln med järn och stål (CECA-varor) , , ochPortugal har i sina avtal med den europeiska kol- och stålgemenskapen åtagitsig atl tiUämpa på hemmamarknaden och vid export till denutvidgade gemenskapen. På samma sätt har gemenskapen åtagit sig atl utsträckatillämpningen av till att gälla export också till dessaländer. Detta förhåUande har aktualiserat frågan om vilka regler de kvarståendeEFTA-länderna skall tillämpa för sin inbördes handel med dessavaror. Dessa frågor studeras av en särskild arbetsgrupp inomEFTA. Till följd av att antalet medlemmari EFTA minskar måste konventionens regler för majoritetsbeslut i rådet ändras.Rådet väntas fatta beslut i denna fråga. Överenskommelse har träffals om attElTA-sekretariatet även i fortsättningen skall vara placerat i och atlarbetsspråket liksom skall vara engelska. Sekretariatets storiek ochorganisation är mot bakgrund av den förestående minskningen av antaletmedlemmar föremål för översyn. Delsamina gäller de särskilda kommittéer ocharbetsgrupper som inrättats för alt biträda rådet i dess arbete. Beslut i dessafrågor kommer atl fattas . Storleken av medlemsländernasbidrag till l'TTA:s finansiering fastställs i relation till medlemsländernasbruttonalionalprodukler. medlemsland bidrar dock med avorganisationens nettobudget, procentuella andel är . Under innevarande budgetär påverkasinle EI'TA:s finansiering av att antalet medlemmar i organisationen minskar. Fr. o. m. budgelårel 1972: 135 33 1973/74 torde ernellerlid andel av EFTA:s budgetkomina att bli högre än lidigare. beräknas EFTA:s totalaoiiikostnader bli minilre, främst till följd av atl personalbehovet vänlasminska. Mot denna bakgrund lorde bidrag till EFTA:s budgei /74 kunna beräknas till samma belopp som under innevarandebudgetår eller . handelspolitik har sedanlång tid tillbaka präglats av strävan att åstadkomma friaste möjliga handelmellan alla länder. Denna .strävan har sin naturliga grund i det förhållandetatt ett så fritt och omfattande varuutbyte som möjligl med andra länder för fltlitet land är en förutsättning för snabb ekonomisk tillväxt. Det gäller isynnerhet land som i så hög grad som utvecklat en specialiseradoch teknologiskt avancerad industri. I har under 1960-taletde handelspolitiska strävandena i stor utsträckning inriktats på att fä tillstånd en stor tullfri marknad. Vi har från svensk sida tagit aktiv del i dessasträvanden. Det avgörande motivet för detta är att vi i hög grad är beroende avvår utrikeshandel. ulgör den viktigaste avsättningsmarknadenför den svenska exporten. Fri tillgång till donna stora exportmarknad är därförav avgörande betydelse för våra möjligheter att uppnå en bättrearbetsfördelning och ett effektivare utnyttjande av resurserna. Härigenomskapas förutsättningar för en fortlöpande förbättring av levnadsvillkoren ivårt land. Särs' '. '.i angeläget har vi ansettdet vara att undvika en handelspolitisk isolering i ett läge när ochStorbritannien inträder som medlemmar i och övriga EFTA-länder sluterfrihandelsavtal med det utvidgade EEC. skulle i avsaknad av ett avtalmed EEC inte endast befinna sig i elt sämre konkurrensläge på den nuvarandeEEC-marknaden ulan också utsättas för nya konkurrensnackdelar i ochStorbritannien när dessa länder börjar tillämpa EEC:s tulltaxa. En grundläggande svensk målsättningför handelspolitiken i har varit alt slå vakt om den frihandel somredan uppnåtts inom EFTA och att vinna tullfri tillgäng för svenskindustrivaruexport till den västeuropeiska stormarknad som bildas genomgemenskapernas utvidgning. Vi har vidare ansett det väsentligt att samarbetetkommer att vila på en stabil och varaktig grund och att det täcker även andrabetydelsefulla områden än tullar och handelsregleringar. Slutligen har vifunnit det angeläget att samarbetet ges en utvecklingsbar karaktär så atl detsuccessivt kan vidgas och fördjupas. De avtal som träffats innebäratl blir del av en tullfri marknad för industrivaror, som omfattarsamtliga EEC- och EFTA-länder samt . Avtalen skapar enligt min meningförutsättningar för ett stabilt och varakrigt samarbete mellan parterna baserat pä 1972; 135 34 Bestämmelserna om konkurrensregler,skyddsklausuler och uppsägning svarar i allt väsentligt mot svenska intressenoch önskemål och är normala i denna typ av avtal. Genom bestämmelserna omutvecklingsbarhet öppnas möjlighet att vidga och fördjupa samarbetet iframtiden under förutsättning att detta ligger i båda parters intresse. Decentrala .svenska önskemålen om samarbetets utformning har sålunda i huvudsakuppfyllts. När det gäller valet av formenförvart deltagande i det europeiska ekonomiska samarbetet harneutralitetspolitiska överväganden spelat cn avgörande roll. Utgångspunktenfrån vär sida har varit att samarbetet inte fär försvåra eller omöjliggöra etlstrikt iakttagande av de krav som neutralitetspolitiken ställer. Målsättningenför samarbelel får inte strida mot grunddragen i den svenska utrikespolitiken.Detta innebär, som framhölls i regeringens deklaration ,att vi inle kan delta i ett förpliktande utrikespolitiskt samarbete inom enviss grupp av stater med syfte att utforma gemensamma ståndpunkter. Gränsersätts också för våra möjligheter att acceptera en överflyttning avbeslutande-rätlen från nationella till internationella organ inom ramen för enekonomisk och monetär union. När den inovember 1970 inför EEC-ländernas ministrar lade fram sin syn på förhållandetmellan de europeiska gemenskaperna och , lämnades frågan om formen förSveriges deltagande i samarbetet öppen. 1 olika uttalanden av regeringenklargjordes dock, att sannolikheten för medlemskap hade minskat. Utvecklingen inom EEC ledde tillatt regeringen förklarade, att ett medlemskap med hänsyn tillneutralitetspolitiken kunde uteslutas som en realistisk möjlighet för Sverigesdel. underströks att från svensk sida strävan alltjämt var att uppnånära, omfattande och varaktiga ekonomiska förbindelser med gemenskaperna underhänsynslagande till neutraliteten. De avtal som ingåtts mellan Sverigeoch gemenskaperna uppfyller de grundläggande krav som vi måsle ställa pä värtekonomiska samarbele med andra länder. De innehåller inga bindningar sombegränsar våra möjligheter att bedriva en självständig utrikespolitik och attbevara vär neutralitet. Från svensk sida framfördes vidförhandlingarna uppfattningen att frihandeln borde etableras inom ramen för entullunion. Skälet till detta var inte att tullunionens egenskaper i och för sigansågs utgöra primära svenska intressen. Motivet var snarare att tullunionenansågs vara den samarbetsform som erbjöd de bästa möjligheterna att lösa depraktiska problemen i en tullfri handel mellan länderna. På fiera håll i EEC-länderna,liksom inom kommissionen, torde man i och för sig ha delat uppfattningen atttullunionen innebar praktiska fördelar. Gemenskaperna avvisade likväl förslagetom etl samarbete grundat på en tullunion. Det huvudsakliga skälet till dettavar alt man ansåg att en sådan lösning skulle inkräkta på gemenskapernasbeslutsautonomi. Till detta kom att övriga icke-medlemskapssökande länderinte önskatle ett samarbele i tullunionens form och attgemenskaperna förutsatte att likartade avtal skulle slutas med alla dessaländer. Mot denna bakgrund begärdegemenskaperna att förhandlingarna skulle inriktas på ett avtal om frihandel förindustrivaror. accepterades från svensk sida. förbehöll sigemellertid rätten att återkomma till förslaget om en tullunion, om det visadesig att de svenska förhandlingsönskeniålen inte kunde tillgodoses inom ramenför ett avtal om frihandel. Beträffande jordbrukssamarbetelvisade de utredande samlal mellan och kommissionen som föregickförhandlingarna att det inte är möjligl för etl land som inte är medlem igemenskaperna att delta fullt ut i den gemensamma jordbrukspolitiken. Sverigeförklarade sig emellertid berelt att under förhandlingarna undersöka om handelnmed jordbruksvaror kunde underlättas på ett sätt som gagnade båda parternasintressen, förhandlingsresultatet innebär attvåra väsentligaste förhandlingsönskemål kunnat tUlgodoses inom ramen för ettfrihandelsavtal. Skillnaden mellan de två alternativen ligger främsl i attfrihandelslösningen - lill skUlnad från tullunionen innebär att parternabehåller sina tredjelandstullar. För att undvika snedvridning av handeln krävsdärför elt syslem av regler, som fastställer varornas ursprung. Av praktiskaoch administrativa skäl hade del självfallet varit fördelaktigt om elt sådantsystem hade kunnat undvikas. Det avgörande är emellertid, att även den lösningsom nu uppnåtts tillgodoser det centrala önskemålet om tullfri tillgång försvensk industri till den västeuropeiska stormarknaden. Genom de avtal som slutits med deneuropeiska ekonomiska gemenskapen och med den europeiska kol- ochstålgemenskapen får svensk industri efter en övergångstid på i allmänhet fem årtillträde till en tullfri marknad om 300 milj. invånare, som omfattar i detnärmaste hela . Tullawecklingen ger svensk exportindustri störreutvecklingsmöjligheter än någon tidigare handelspolitisk uppgörelse. Tullawecklingen innebär emellertidinte bara atl svensk industri får fri tillgäng lill den västeuropeiska stormarknaden.Den betyder också att den svenska marknaden öppnas för fri konkurrens frånnäringslivet i EEC-länderna. Jag är emellertid övertygad om att detta i slorlinle behöver medföra några allvarligare svårigheter. har sedan längefört en låglullpolilik och även i övrigt sökt undvika restriktiva ingripandenmot importen. Genom frihandeln i EFTA har konkurrensen från andraindustriländer på den svenska marknaden skärpts. Vårt näringsliv har anpassatsig härtill och bör ha goda möjligheter att hävda sig även i den nyakonkurrenssituation som uppstår genom avtalen med gemenskaperna. För desvenska konsumenterna bör tullawecklingen medföra betydande fördelar.Tullsänkningarna bör kunna bidra till en stabilareprisnivå. Avtalen ger också stabilitet och varaktighet åt vårt lands ekonomiskaförbindelser med och skapar därmed en god grundval för företagensproduktion och planering. Sammanfattningsvis anser jag, attavtalen innebär stora fördelar för svensk ekonomi och att de bör positivi påverka utvecklingen av 1972: 135 36 produktion och sysselsättning. 1 ett längre perspektiv fårde ses som en bas för ekonomiska samarbete med och som ettled i strävandena att uppnå en mera omfattande frigörelse av världshandeln. Förhandlingarna med de europeiskagemenskaperna har ställt stora anspråk på del svenska utrednings- ochförberedelsearbetet. De frågor som aktualiseras i samband med en förhandlinghar utretts och övervägts i fiera omgångar alltsedan frågan om en svenskanslutning första gången logs upp och ansökte om associationsförhandlingari . När vid beslut fattats om attdiskussioner skulle inledas mellan gemenskaperna och de EFTA-länder som inteansökt om medlemskap, stod det klart all en aktualiserad och detaljeradgenomgång av dessa frägor måste göras på svensk sida. Med denna utgångspunkt tillsattes imaj 1970 en särskild beredningsgrupp med uppdrag att utarbeta förslag till deslällningslaganden som krävdes inför en förhandlingsöppning. Gruppen, sombestod av representanter för handels-, justitie-, utrikes-, social-,kommunikations-, finans-, jordbruks-, inrikes- och industridepartementen samtkommerskollegium, redovisade i en rapport resultatet av sittarbete. Del huvudsakliga innehållet i rapporten har publicerats i skriften, somhandelsdepartementet gav ut . Utöver de ställningstaganden, somgjorts inför öppnandet av förhandlingar med EEC, behövdes ytterligareinstruktioner på olika sakområden under förhandlingarnas gång. För detlaändamål tillsattes en ny beredningsgrupp med i stort sett sammasammansättning som den tidigare. Gruppen fick i uppdrag att bereda frågor avbetydelse för förhandlingar med EEC och atl utarbeta förslag tiU deförhandlingsinstruktioner som erfordrades. Arbetet inom gruppen har fortgåtttill förhandlingarnas slut. har underförberedelsearbetet och under förhandlingarnas gång utfört ett slort antalutredningar och avgelt många yttranden. Kollegiets utredningsverksamhet harbedrivits i nära samverkan med olika organisationer inom näringslivet och påarbetsmarknaden. Detta har skett främst genom ochrådgivande kommittén för integrationsfrågor samt genom kontaktgrupper somtillskapats för särskilda ändamål. Genom denna organisation har det varitmöjligt att snabbt få en bedömning av aktuella förhandlingsproblem. Kontakter har under förhandlingarnaägt rum också med jordbrukets, trädgårdsnäringens och fiskets organisationer.De särskilda utredningar som krävts på dessa områden har i första hand utförtsav statens jordoruksnämnd. Jag vill i detta sammanhang uttalamin tillfredsställelse över det sätt på vilket det svenska näringslivelsbranschorganisationer och lönlagarnas organisationer medverkat iförberedelsearbetet. Genom det intresse och den beredvillighet som visats frånolika håll att delta i utredningsarbetet 1972: 135 37 har ställningstagandena vid förhandlingarna kunnatgrundas på ett väl dokumenterat underlag. Under förhandlingarnas hela föriopphar nära kontakter hållits med de övriga nordiska länderna. Kontakter har ocksåhållits med övriga EFTA-länder som förhandlat med EEC och i försia hand med deövriga neutrala länderna. Genom samarbetet med de europeiskagemenskaperna ändras i vissa avseenden förutsättningarna för det nordiskasamarbetet. De nordiska länderna har alla haft samma handelspolitiskamålsättning för sina förhandlingar, nämligen att få tullfri tillgång till denvästeuropeiska stormarknaden. har det i rått enighet om altvarje land måste välja den form för anknytning till marknaden som bästtillgodoser dess speciella ställning och intressen. Del står nu klart att denordiska länderna kommer att få olika lösningar pä sina relationer tillgemenskaperna. Fyra av länderna kan väntas få mer eller mindre likartadefrihandelsavtal, medan ett land, , blir medlem . Under del har olikaåtgärder vidtagits för att stärka samarbetet mellan de nordiska länderna. Pådet organisatoriska planet har en väsentlig utbyggnad skett. Ett nordisktministerråd med uppgift att svara för samarbetet mellan de nordiska ländernasregeringar samt mellan regeringarna och har inrättats. Vidarehar varje nordiskt land utsett en regeringsmedlem med uppgift atl svara församordningen av nordiska samarbetsfrågor. har inrättats ettinterimistiskt sekretariat, som avses bli permanentat och utbyggt. Inom det nordiska ministerrådetuiarbetas f. n. ett handlingsprogram med konkreta förslag till gemensammaålgärder för all stärka och utveckla det nordiska samarbetet. Ministerrådetshandlingsprogram kommer att föreläggas vid session. Arbetet med handlingsprogrammet fördel nordiska samarbetet har, liksom den fastare instilulionalisering somgenomförts av de nordiska kontakterna, bedrivits under förutsättningen att denordiska länderna kunde komma att få olika lösningar på sitt förhållande tillgemenskaperna. Del nordiska samarbetet och formerna för detla är därmed redananpassade till den aktuella marknadssituationen. Det framtida samarbetet i Nordenbör enligt min mening följa två linjer. För det första bör de nordiska ländernaliksom söka uppnå lösningar på interna nordiska samarbeisfrågor. Dethandlingsprogram som jag nämnt är exempel på detta. För det andra är detviktigt för de nordiska länderna alt ha löpande och nära samråd vidbehandlingen av europeiska och inlernalionella frågor och att, där så ärmöjligt, nå fram till gemensamma ståndpunkter. Frän svensk sida bör vi även ifortsättningen sträva efter att finna nya vägar för och ge nytt innehåll ål detnordiska samarbetet. Den nya marknadssituationen i ökar behovet avsamverkan mellan länder Prop.1972; 135 38 som står varandra nära geografiskt, ekonomiskt ochkulturellt. Det är enligt min mening viktigt alt detta samarbete liksomhittills omfattar alla de nordiska länderna. Detta utesluter inte att vissasamarbetsprojekt, som redan är fallet inom industripolitiken ochregionalpolitiken, omfattar en mindre grupp av länder, vilkas intressen isådana frägor kan förenas. Våra erfarenheter av EFTA -samarbetet är positiva. Inom ramen för EFTA-tullfriheten har handeln mellan EETA:smedlemmar ökat i snabb takt. Administrationen av denna frihandel har kunnat skeenkelt och smidigt och med förhållandevis små personella resurser. Frän fierasynpunkter framstår EFTA som ett utmärkt exempel pä alt ett frihandelsområdekan fungera effektivt. De EFTA-länder som blir medlemmarav gemenskaperna kommer att lämna EFTA /73. Detta medföremellertid inte att EFTA upphör, utan organisationen kommer att bestå mellan deåterstående länderna. Det är nödvändigt för att säkerslälla de fördelar somuppnåtts genom EFTA-samarbetet. För svensk del kommerorganisationen också i fortsättningen att vara av stor belydelse för deekonomiska förbindelserna med av den svenska exporten gårlill de återstående EFTA-länderna. EFTA kommer i första hand attsvara för administrationen av frihandeln mellan medlemmarna. Det är naturligtatt EFTA också blir etl forum för diskussion av frågor som är gemensamma imedlemsländernas avtal med EEC. I konkreta fall - exempelvis beträffandeursprungsregler - kan det också bli aktuellt med en samordning av ståndpunkter. Det är nödvändigl att i vissaavseenden ändra när två av EFTA:s nuvarande medlemsländerlämnar organisationen som övriga EFTA-länder ingär frihandelsavtalmed de europeiska gemenskaperna. Dessa ändringar avser vissa procedurfrågor,exempelvis reglerna om majoritetsröstning. De berör vidare EFTA:sursprungsregler, som kommer atl behöva anpassas lill det system som finns iEFTA-ländernas avtal med EEC. Del är också önskvärt och praktiskt lämpligt atti största möjliga utsträckning utvidga EFTA:s varuomfattning till atl avse ävende livsmedelsindustriprodukter som ingår i EFTA-medlemmarnas avtal med EEC.Vissa ändringar i de till konventionen fogade tillämpnings- ochlolkningsreglerna blir också behövliga. Det bör ankomma på Kungl. Maj:t attför del godkänna de ändringar i jämte tillämpnings-och tolkningsreglerna som blir aktuella på grund av att och Storbritannienlämnar EFTA eller till följd av och övriga EFTA-länders avtal med deeuropeiska gemenskaperna. Inom EFTA pågår vidare diskussionerom att det samarbete som byggts upp inom organisationen i viss utsträckningskulle kunna bevaras även i förhållande till de utträdande länderna med denanpassning som kan behövas. 1 den mån överenskommelser nås om sådant fortsattsamarbete, bör det ankomma på Kungl. Maj;t att godkänna dessa. Prop.1972: 135 39