prop · FV0354 · 1972-12-31 00:00:00 — InomTRC finns ett tekniskt råd som fungerar som kontaktorgan 1972: 54 12 gentemotmyndigheter och näringsliv. Rådet består av företrädare bl. a. för stadiga verkoch myndigheter, industribranschorgan samt av experter från näringslivet. AntaletanstäUda är 280 och omsättningen för /71 var 18,6 mUj. kr.Regionkontor finns i , , , , ochSundsvall, vartiU kommer sex lokalkontor. Administration och centralaavdelningar, som bland annat svarar för den företagsinterna utbildningen, ärförlagda till . TRC:sverksamhet är huvudsakligen inriktad på tillverkningskontroll och förstabesiktning av tryckbärande system och komponenter, t. ex. tryckkärl, ångpannor,rör, pumpar och ventiler. En betydande del av denna verksamhet är knuten tillutbyggnaden av kärnkraftverk och processindustrier. Inom området för byggkontroUhar företaget inriktat sig på stålbyggnadskontroU, ytskyddskontroll och vissspecialprovning. Vidare utför TRC oförstörande provning och annanspecialprovning som ett led i industrins egen produktionskontroll. TiUstöd för kontroU- och besiktningsverksamheten finns en central avdelning för beräkningskontroUoch ett laboratorium för materialkon-troU. av verksamheten omfattarapparat- och metodutveckling inom området för oförstörande provning. Dettaarbete bedrivs tiU stor del på uppdragsbasis. Idepartementspromemorian konstateras med utgångspunkt i de utredningar ochförhållanden som tidigare redovisats bl. attdet finns starka samhälleliga motiv för att det bedrivs en kompetent ochopartisk officiell provnings- och kontrollverksamhet, attdessa verksamheter därför bör bedrivas eller övervakas av statliga organ, attdessa verksamheter bör bedrivas samordnat så att väsentliga behov blir tiUgodoseddaoch tUlgängliga resurser utnyttjas rationeUt, attorganisatoriska åtgärder aktualiserats bl. a. beträffande den metrologiskaverksamheten, justeringsverksamheten och proberingsverksam-heten samt attofficiell provnings- och kontrollverksamhet kan väntas få ökande betydelse iframtiden inom bl. a. konsumentområdet och miljövården. Motdenna bakgrund föreslås i promemorian att en central förvaltningsmyndighetutses för dels officiell provning och kontroll, dels allmän och legalmetrologi. Denna myndighet avses ansvara för att verksamheten på dessa områdenbedrivs på den nivå och i den omfattning som förhållandena motiverar. Denpraktiska verksamheten föreslås bli organiserad så att lämpliga redan befintUgaresurser utnyttjas i första hand. 1972: 54 13 centralaförvaltningsmyndigheten efter samråd med t. ex. olika föreskrivandemyndigheter utse ett antal organ, som var och en är ledande inom sitt områdeoch som i övrigt uppfyller vissa etiska krav t. ex. på oberoende ställning,till s. k. riksprovplatser resp. riksmätplatser. Dessariksprov- och riksmätplatser bör täcka behovet av officiellt föreskrivenprovning, kontroll, mätning och kalibrering. Vidare bör de nationellt ochinternationellt fungera som referensorgan beträffande prov- och mätmetoder samttillhandahåUa normaler för olika mätstor-heter. Dessutom bör andra myndighetersbehov av samråd vid utarbetande och utfärdande av föreskrifter, som krävereller förutsätter provning och kontroll, kunna tiUgodoses. Befintiigaresurser föreslås bli utnyttjade även för andra uppgifter inomverksamhetsområdena, särskilt i de fall då det är ett samhällsintresse att såsker. Som exempel på detta nämns industristimulerande verksamhet i form avprovning, kontroll och kalibrering vid produktutveckling och produktion samtegenskapsredovisning av olika produkter i avsikt att ge konsumenter underlagför köpval. Somett komplement till systemet med riksprov- och riksmätplatser och deras påföreskrifter grundade verksamhet föreslås den centrala myndigheten genom ett auktorisationsförfarandekunna bestyrka kompetensen även hos andra organ att utföra viss typ avprovning, kontroll eUer mätning efter ansökan därom från dessa. Som exempel påsådana organ nämns statliga och kommunala verk med teknisk verksamhet samt industrilaboratorieroch konsultföretag, som för egen eller andras räkning bedriver provning,kontroll eUer mätning. Auktorisationens omfattning och giltighet förutsätts ivarje särskilt fall bli noga angiven och fortlöpande prövad. Någon bedömning avdessa organs oberoende ställning anses normalt inte bli aktuell. Vidareföreslås att två rådgivande organ inrättas för att biträda den centralaförvaltningsmyndigheten i vissa myndighetsuppgifter. Det ena rådet förofficiell provning och kontroll bör främst behandla principiella frågor t.ex. vid utseende av riksprovplatser eller vid auktorise-ring av provandeinstanser. Detandra rådet för metrologi bör ha motsvarande uppgifter vid metrologiskverksamhet. I råden bör finnas företrädare för olika intressegrupper såsomföreskrivande myndigheter, tiUverkare, handelns organ och konsumenter samt förvetenskap och teknik. TUlcentral förvaltningsmyndighet föreslås SP bli utsedd. Med utgångspunkt istatsmakternas beslut att lokalisera SP:s huvuddel till föreslås att SP:smyndighetsverksamhet, forsknmgs- och utvecklingsverksamhet samt sådanuppdragsverksamhet, för vilken närheten till marknaden inte är av avgörandebetydelse, koncentreras tiU . IStockholm och bör bedrivas en regional provningsverksamhet främst inriktadpå det byggnadstekniska området och anpassad tiU de 1972: 54 14 I övrigt föreslås att de mindre filialer som etablerats pååtta andra orter t. v. bibehålls. Möjligheterna till samordning mellan SP:sfilialer och justerarkårens lokalkontor bör dock tas tUl vara. Uppdragsprovningsverksamhetenvid SIFU anses i princip böra bli överförd tih SP, vUket skuUe bidra tiUsamordning och effektivt utnyttjande av de statliga provningsresurserna. Iavvaktan på bl.a. resultatet av det fortsatta arbetet med omlokalisering avviss statlig verksamhet föreslås emeUertid att SIFU:suppdragsprovningsverksamhet t. v. inlemmas i riksprovplatsorganisadonen resp. auktorisationssystemet. CP iGöteborg föreslås bli förstatligad som ett led i de allmännasamordningsåtgärderna och som en följd av närheten till SP efter flyttningentill . Verksamheten i förutsätts bli bedriven pi motsvarande sättsom planeras ske i och , dvs. CP skulle då bli en regional avdelningav SP. SEMKOföreslås med hänsyn till kraven på oberoende och opartiskhet få en sådanägarstruktur och ställning att dess resurser för säkerhetsprovning avelektrisk materiel även kan utnyttjas för officiell provning ochkontroll i effektiv samordning med övrig sådan verksamhet. Förövriga organ med provnings- och kontrollverksamhet eUer metrologisk verksamhetinnebär förslagen i promemorian främst en möjlighet att ingå i detsamverkanssystem som utgörs av riksprovplatser och riksmätplatser resp.auktoriserade provplatser och matplatser. Beträffandeförhållandet mellan föreskrivande myndigheter och den föreslagna centralaförvaltningsmyndigheten framhålls i promemorian, att det är nödvändigt attansvarsfördelningen dem emeUan är klart reglerad. Därmed förhindras konflikteroch dubbelarbete samt underlåtenhet att utföra arbetsuppgifter för vUkaansvaret annars skulle vara oklart. Somprincip anges, att föreskrivande myndighet, som har att föreskrivaegenskapskrav pä produkter och metoder, skall samräda med ansvarigprovningsinstans beträffande metoder och resurser för provning, kontroll ochmätning i den mån sådan verksamhet behövs för att avgöra om de föreskrivnakraven uppfylls. Den centrala förvaltningsmyndigheten å sin sida skall förvarje officiellt föreskriven provning, kontroll eller mätning fastställa metodoch hänvisa tUl särskilt utsedd riksprov- eller riksmätplats med kompetens ochresurser för utförandet. Beträffande omfattningen av det området som skallsamordnas inom ramen för den i promemorian skisserade organisationen föreslåst. v. en viss begränsning. Kontrollen av t. ex. läkemedel, livsmedel och fröer,som omfattas av särskUd lagstiftning, bör således endast anknytas genomföreskrifter om samråd mellan resp. tillsynsmyndigheter och den centralaförvaltningsmyndigheten i frågor av gemensamt intresse. Prop.1972: 54 15 Med undantag av de ekonomiska konsekvenser som de föreslagnaförhandlingarna om CPA:s och SEMKO:s framtida ställning kan medföra och som ipromemorian inte närmare kunnat anges, bedöms genomförandet av de föreslagnaåtgärderna bli föga kostnadskrävande. De organisatoriska förändringarna anses isig själva inte bli särskilt omfattande och skulle tUl stor del kunna planerasin i den översyn av SP:s verksamhet som måste ske i samband med flyttningentill . Driftkostnaderna för SP bedöms komma att öka främst tillföljd av de nya myndighetsuppgifter som skaU utövas av ett provcentrum och ett mätcentruminom SP. Kostnaderna för vart och ett av dessa beräknas till ca . perår vid den minsta arbetsinsats som krävs för att samordningen av aktuellaverksamheter skall fungera effektivt. Uppdragsverksamheten inkl. auktorisationsverksamhetenavses bli finansierad genom avgifter. På vissa områden drivs uppdragsverksamhet medunderskott som täcks med statsanslag. Det gäller bl. a. delar av den allmännametrologiska verksamheten som har stora kapitalkostnader för kompliceradutrustning och där kundunderlaget är svagt. Här förutses svårigheter att nåfull kostnadstäckning. Möjligheterna att bredda marknadsunderlaget t. ex. genomnordiskt samarbete bör därför undersökas. Remissinstanserna delar med stor samstämmighet deuppfattningar som redovisas i promemorian om den allmänna bakgrunden till ochde principiella skälen för officiell provning och kontroll samt officiellmetrologisk verksamhet. Man delar också allmänt åsikten att dessa verksamheterbör bedrivas eller övervakas av statliga organ. Flertalet remissinstanser vitsordar behovet avorganisatoriska åtgärder på de aktuella områdena. Sålunda att det synes angeläget att organisationsformer skapassom möjliggör att dessa verksamheter kan bedrivas effektivt, samordnat ochopartiskt inom ramen för tUlgängliga resurser. SAF, framhåller i sitt gemensamma yttrande att den i promemorianbehandlade verksamheten är av direkt betydelse för det svenska näringslivet. Ensamordning av de nu splittrade resurserna för provning, kontroll och metrologihälsas därför med tillfredsstäUelse. Liknande synpunkter har även framförts av bl. a. ,, , , , statens konsumentråd.Svenska teknologföreningen, , AB CE , KF och AB . 1972: 54 16 KommerskollegietframhåUer att det förekommer en omfattande tiUsynsverksamhet, som grundar sigpå säkerhetsföreskrifter men som inte är förknippad med provning eller kontrollav materiel i egentlig mening. Som exempel nämner man den säkerhetsvårdandeverksamhet som utövas av elektriska inspektionen, sprängämnesinspektionen, bergmästarnaoch yrkesinspektörerna. Enligt kollegiets mening saknas anledning att i detföreslagna systemet inordna andra organ än sådana som är särskilt imiktade påprovning och kontroU av materiel och vilka förfogar över laboratorier ellerliknande för verksamhetens bedrivande. ÅFhänvisar till kommerskoUegieutredningens förslag om en utredning av denstatliga, säkerhetsinriktade verksamheten och ifrågasätter om inte resultatetav en sådan utredning borde avvaktas innan vidare åtgärder vidtas. I principhar man dock en positiv inställning till slutsatserna i promemorian att vissasamordnande åtgärder erfordras inom de berörda områdena. Behovetav organisatoriska åtgärder sätts i fråga av som anser attde nuvarande nackdelarna inte vägts mot kommande kostnader förcentraliseringen. Motsvarande åsikt har även framförts av statenslantbrukskemiska laboratorium och patent- och registreringsverket. Tveksamhetom värdet av en omorganisation har också uttalats av . Förslagetom att inrätta eti; centralt organ som genom att utse ett antal s. k. riksprovplatseroch riksmätplatser samordnar den officiella provnings- och kontrollverksamhetensamt den officiella metrologiska verksamheten tillstyrks av flertaletremissinstanser, bl. a. , statskontoret, ,kommerskollegiet, NO, KO och . SPpåpekar att den föreslagna decentraliserade organisationen skiljer sig från vadsom nu är vanligt i de större industriländerna, där man i stället byggt storacentrala anstalter för de aktuella verksamhetsområdena. Man tUlstyrker dockdet framlagda förslaget framför allt med hänsyn tUl möjligheterna att utnyttjaredan existerande sakkunskap och utrustning. IVA biträder förslaget till allmänorganisation och finner liksom ri?C att det råder ett starkt samband meUanprovning, kontroll och metrologisk verksamhet, varför man organisatoriskt börhålla samman statliga åtgärder för dessa tre verksamheter. JernkontorettiUstyrker den föreslagna samordningen i den utsträckning detta kan ske utanatt man bryter sönder väl fungerande befintliga verksamheter eller åsamkar industrinökade kostnader eller andra olägenheter. 1972: 54 17 Ettantal remissinstanser, som i princip ställer sig positiva till det framfördaorganisationsförslaget, påpekar svårighetema att inom ett och samma organförena uppgiften som central förvaltningsmyndighet med praktisk provnings-,kontroll- och mätteknisk verksamhet. Man hävdar att denna dubbelfunktion kaninge tvivel om myndighetens opartiskhet t. ex. vid utseende av riksprovplatsoch riksmätplats. Detta framhålls bl. a. av kommerskollegiet, försvaretsmaterielverk, AF, TRC, Svenska elektriska kommissionen, SAF, . föreslår att de två funktionernauppdelas på två organ, ett för myndighetsuppgifter och ett föruppdragsverksamhet. förordar däremot att det centralaansvaret åläggs en myndighet som själv är verksam inom området. I och för sigkan, menar man, den centrala myndigheten då inte vara obunden av sina egna myndighetsintressen.Förutsättningarna bedöms därvid dock bli större att samordningen inte begränsastill enbart administrativa åtgärder utan även omfattar åtgärder på det tekniskaplanet. ÖBdelar inte den i promemorian framförda uppfattningen att provning och kontrollskall sammankopplas med metrologi. Provning och kontroll anser ÖB varaservicefunktioner som främst styrs av marknadsbehoven och som kan görassjälvbärande. Metrologin omfattar ett långsiktigt, tekniskt-vetenskapligtarbete av forskningskaraktär, där inhämtande och bearbetning av kunskaper ärstyrande. Resultatet av detta arbete förmedlas såsom en allmän informationvilket inte kan göras ekonomiskt självbärande. Motsvarande skäl för attsärbehandla den metrologiska verksamheten har även anförts av FOA. Delegationenför atomenergifrågor anser att det inger betänkligheter att inrätta en centralförvaltningsmyndighet för provning och kontroll över hela fältet och med auktorisationsbehörighet.Provningsverksamheten är i regel en sekundär företeelse. Den bör enligtdelegationen inte ligga tUl grund för en samordning varför man avstyrkerförslaget. KonsumentinstitutetframhåUer att officiell provning och kontroll är ett så vidsträckt ochmångfacetterat ormåde, att man måste ifrågasätta riktigheten av att uppdraga åten enda myndighet att ensam vara central förvaltningsmyndighet. Institutetförordar i stället att ett centralt rådgivande och informerande organ inrättasför förmedling av erfarenheter och kunskaper om olika instansers provningskapacitetoch resurser. Flertaletremissinstanser tiUstyrker förslaget att SP utses till den centralaförvaltningsmyndigheten för provning, kontroU och metrologisk verksamhet.Oreserverade tillstyrkanden i denna del har sålunda uttalats bl. a. avriksrevisionsverket, kommerskollegiet, , , , byggforskningsrådet, planverket, brandinspektionen, SP, Prop.1972: 54 18 STU, konsumentrådet, styrelsen för statens livsmedelsverk.Stadskontoret i , , , Korro-sionsinsitutet,IVA, Grossistförbimdet, AB Atomenergi, KF och AB Svensk bilprovning.Veterinärstyrelsen begränsar sitt yttrande till att gälla enbart provning ochkontroll och tillstyrker förslaget pä detta område. tillstyrker förslaget beträffandeden metrologiska verksamheten men anser beträffande provning och kontroll attåtgärderna på detta område för institutets del bör begränsas till föreskrifterom samråd i frågor av gemensamt intresse. Liknande synpunkter har ocksåframförts av konsumentinstitutet beträffande dess verksamhet. motsätter sig inte förslaget på provnings-och kontrollområdet men hänvisar beträffande den metrologiska verksamhetentill goda erfarenheter av samarbetet med FOA. Man ifrågasätter om någrafördelar kan vinnas med att metrologin läggs på SP. biträder inte förslaget att SP förden kategori av provande instanser, som AB utgör, skullefungera som central förvaltningsmyndighet. Inte heller anser man sin egen provningsverksamhet(t. ex. typbesiktning av fordon) eller den provningsverksamhet man uppdrar åtväg- och trafikinstitutet böra inordnas under SP. och luftfartsverket förordar STU somsamordningsmyndighet med hänsyn till STU:s allmänt; koordinerande verksamhet. anser att den allmännasamordningsfunktionen inom miljövården man utövar även bör omfatta provnings-och kontrollverksamhet. Ett obligatoriskt samrådsförfarande med den centralaprovningsanstalten skulle i dessa frågor ofta kunna innebära en onödig omgångframhåller man. SIFU avstyrker att SP:s verksamhetsfält vidgas till attgälla all provnings- och kontrollverksamhet då SP inte föreslås få någraväsentligt ökade resurser. På flera områden där SIFU haft möjligheter och förutsättningaratt göra bedömningar anser man att SP inte lyckats nå den kompetens som måste krävasav en auktoritativ provningsinstans. Statens maskinprovningar och statens centrala frökontrollanstaltanser att deras verksamhet är av så speciell natur att den inte bör omfattasens av ett samrådsförfarande gentemot SP. Kontaktbehovet med andra instanseranses redan vara väl tUlgodosett. De föreslagna råden för provning och kontroll resp. förmetrologi, som avses biträda den centrala förvaltningsmyndigheten i frågor av principieUnatur, har behandlats av ett mindre antal remissinstanser. I yttrandena från , kommerskollegiet, SAF,Exportförening- Prop.1972: 54 19 och antalet rådsledamöter bör ökas med hänsyn till den mängd olika intressensom skall företrädas. SP föreslår att rådet för provning och kontroll handharfrågor inom den legala metrologin, som till sin karaktär skiljer sig från denallmänna, mer vetenskapliga metrologin. Denna förskjutning av rådens ansvarsområdenanses böra avspeglas även så att rådet för provning och kontroll ökas tiU casju personer och att rådet för metrologi minskas till fem personer. F0.4 och flygtekniska försöksanstalten förordar att det istället för råd inrättas en nationalkommitté med betydligt större befogenheter,vilket bättre skuUe tiUfredsställa kraven på oväld, sakkunnig prioritering ochrepresentativitet. föreslår som alternativ tre beslutandenämnder för vardera provning och kontroll, aUmän metrologi och legal metrologi. , TCO och KF finner det angeläget attkonsumentrepresentanter ingår i råden och MJV förutsätter att rådet för metrologiavses tillföras sakkunskap om den legala metrologin. ifrågasätter behovet av rådgivandeorgan och anser att frågan bör prövas ytterligare. I det faU sådana rådinrättas anser liksom KF att de endast bör bli rådgivandegentemot . Beträffande förslaget att utse ett antal riksprovplatseroch riksmätplatser vid vilka den praktiska verksamheten skall bedrivas har bl.a. , , , statskontoret, MJV, byggnadsstyrelsenoch UKA uttryckt en genomgåendepositiv inställning. NO förutsätter att de internationella kontakterna i många faUkommer att delegeras från centralmyndigheten till resp. riksprovplatser och riksmätplatser.Byggforskningsrådet betonar det önskvärda i nära och kvalificerade kontakter bl.a.med de tekniska högskolorna i , och . FOA anser liksom ÖBatt alla riksmätplatser bör utses av Kungl. Maj:t för att få en hög och sinsemeUanlikvärdig officiell status. a. anses detta vara en nödvändig förutsättningför att de skall komma i fullt åtnjutande av den internationella byråns förmått och vikt tjänster. SP framhåller att särskilda krav bör ställas främst på riksprovplatser-naoch deras personal ifråga om opartiskhet och oberoende. Statsmakterna bör ta StäUningtill om det exempelvis kan godtas, att en riksprovplats helt eller delvis ägsav de intressenter, vars produkter skall provas. Det bör också finnasanvisningar om hur ett ifrågasatt provningsresultat kan överklagas. I de fall SPsjälv blir aktuell som riks- 1972: 54 20 provplatseller riksmätplats bör beslut om detta fattas av råden, som då kallas nämnder.Alternativt bör SP förelägga Kungl. Maj:t förslaget tiU beslut. SAF,och hemställer att till riksprovplats resp.riksmätplats måtte utan hänsyn till ägarförhållandena utses den instans somhar den högsta kompetensen och tiUräcklig bredd inom ett visstteknikområde. Vidare framhåller man bl. a. att endast sådana företag bör kommaifråga, som uteslutande sysslar med provning och kontroll, men inte dåprovningen är en del av produktionsprocessen. IVAanser liksom AF och TRC att de aktueUa verksamheterna med offentlig insyn börkunna bedrivas av både statiiga och privata organ, som sinsemeUan kan vara bådesamarbetande och konkurrerande leverantörer av tjänster inom området. Därmedkan landets bästa resurser användas i officiellt sammanhang även när de finns iprivat ägo. Liksom SP pekar man även på behovet av möjlighet till överklagandeav provningsresultat. Riksrevisionsverketpåpekar att frågan om samordning meUan SP och TRC, ÅF eUer andra enskildaprovande organ inte berörs i promemorian. Man förordar därför en prövning avsamordningsbehovet även i dessa fall innan organisationen förprovningsverksamheten fastställs. Fleraremissinstanser har förklarat sig beredda att i en eller annan form medverkasom riksprovplats eller riksmätplats. Dit hör bl. a. ,livsmedelsverket, strålskyddsinstitutet. , AB Atomenergi,AB CE och AB . Flertaletremissinstanser har anslutit sig till promemorians förslag om auktorisationsmöjligheterför organ som ansöker därom. a. menar att det syns vara ettrealistiskt förslag. anser det vara önskvärt att dettillskapas en statiig instans för auktorisation av verksamhet av det slag sombedrivs vid hamns materialprovningslaboratorium. NObetonar att auktorisationen bör ske med den auktorisationssö-kandes kompetenssom avgörande bedömningsgrund. En eventuell behovsprövning harerfarenhetsmässigt kostnadshöjande effekter och andra från konkurrenssynpunktnegativa verkningar. Motsvarande synpunkter har även framförts av SP som ocksåifrågasätter om ordet "auktoriserad" bör bytas mot t. ex. "kompetensövervakad"för att inte missuppfattas. Deremissinstanser som uttalat betänkligheter mot den centrala förvaltningsmyndighetensdubbelroll vid utseende av riksprovplatser och riksmätplatser har i allmänhetpåpekat samma sak beträffande ett aukto- 1972: 54 21 risationsförfarande.Således påpekar bl.a. risken för irritation, då den centralaförvaltningsmyndigheten ställs inför uppgiften att auktorisera organisationer eUerinstitutioner som kan komma i ett konkurrensförhållande tUl myndigheten. Auktorisationsfunktionenanses därför böra överföras tUl en annan fristående kompetent instans.Byggforskningsinstitutet menar att en lämplig väg vore att låta de normformulerandemyndigheterna inom sina resp. fält handha auktorisationsverksamheten. Konsumentinstitutetanser att något auktorisationsförfarande gentemot andra statliga myndigheterinte skall förekomma. I annat fall skulle det kunna inträffa att organ sombedriver undersökningar och provningar inom speciella områden skulle behövabegära auktorisation för denna verksamhet av en myndighet som inte utför sådantarbete. Arbetarskyddsstyrelsenpåpekar att det i landet finns ca 1 900 besiktningsmän som utför besiktningoch provning på olika arbetsplatser enligt arbetarskyddskungörelsen. Deauktoriseras av yrkesinspektörerna eUerarbetarskyddsstyrelsen och man ifrågasätter liksom om skäl finns att ändra denna ordning. Giftnämndenbedömer ett auktorisationsförfarande f. n. inte vara behövligt inom sittområde.