prop · FV0394 · 1972-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1972 Prop. Kungl.Maj:ts proposition till med förslag till lag om ändring i lagen(1971: 418) om dels fortsatt gUtighet av lagen (1942: 429) om hyresreglering m.m. dels ändring i samma lag; given . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver justitieärenden, föreslå att bifalla det förslag om varsavlåtande till föredraganden hemställt. Genombeslut av statsmakterna avvecklades hyresregleringen helt förlokaler, dvs. butiker, kontor, verkstäder och över huvud taget andra lägenheterän bostadslägenheter, med verkan fr. o. m. . Ipropositionen läggs fram förslag till en kompletterande övergångsreglering isyfte att mildra övergången till marknadsmässiga lokalhyror på de orter därhyresregleringen fortfarande gäller. skall enligt förslaget, omhyresgästen begär det, kunna besluta om en successiv upptrappning av hyranunder en övergångstid på högst , räknat från , tillden nivå som parterna själva har kommit överens om. De nya övergångsreglerna föreslåsgälla också hyresavtal som redan har ingåtts. 1 1972.1 saml. Lagom ändring i lagen (1971: 418) om dels fortsatt giltighet av lagen (1942: 429)om hyresreglering m. m. dels ändring i samma lag Härigenomförordnas, att i övergångsbestämmelserna till lagen (1971: 418) om delsfortsatt giltighet av lagen (1942: 429) om hyresreglering m. m. dels ändring isamma lag skall införas en ny punkt, 6 a, av nedan angivna lydelse. Äger vid utgången avseptember 1972 lagen om hyresreglering m. m. tillämpning på hyresförhållandesom avser annan lägenhet än bostadslägenhet, får hyresnämnden på begäran avhyresgästen besluta att hyra, som avtalats för tid därefter, får uttagas endasttill viss del, om den nya hyran i betydande grad överstiger den som har utgåtttidigare och det även i övrigt är skäligt. Beslut om sådan nedsättning av hyranfår ej avse än till utgången av . Skall nedsättninggälla än , bestämmes nedsättningen så, att hyran stigertill det avtalade beloppet genom årliga höjningar. Begäres ej nedsättninginom efter det att den nya hyran började utgå, är rätten tillnedsättning förlorad. Begäres nedsättning efter det att den nya hyran börjadeutgå, gäller beslut om nedsättning från och med månaden efter den då prövningenpåkallades. Ifråga om förfarandet i ärende som avses i första stycket äger lagen omhyresreglering m. m. motsvarande tillämpning. Mot hyresnämndens beslut i sakenfår talan dock ej föras. Dennalag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligt därå meddelad uppgiftutkommit från trycket i . Utdrag av protokollet över justitieärenden, hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet på . Närvarande: Statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , . Statsrådet anmäler efter gemensam beredning medstatsrådets övriga ledamöter fråga som rör avvecklingen av liyresregleringenför lokaler och anför. Lagen (1942: 429) om hyresreglering m. (hyresregleringslagen) innehåller bestämmelser om hyrespriskontroll förbostadslägenheter och för andra lägenheter, vanligen betecknade lokaler, samtbestämmelser om direkt besittningsskydd för lokalhyresgäster. Enligt lagen(1971: 418) om dels fortsatt giltighet av lagen (1942: 429) om hyresreglering m.m. dels ändring i samma lag (lag om ändring i hyresregleringslagen)skall emellertid hyresregleringen för lokaler avvecklas vid utgången avseptember 1972. Till följd härav kommer lokaler på de orter därhyresregleringen för dem f: n. gäller att fr. o. m. varaunderkastade bestämmelserna i 12 kap. jordabalken (hyreslagen) ellermotsvarande äldre bestämmelser om s. k. indirekt besittningsskydd, dvs.hyresgästen får vid obefogad vägran från hyresvärdens sida att förlängahyresavtalet rätt till ersättning av denne. 1972: 70 med förslag till lag om ändring ijordabalken föreslås vissa ändringar i fråga om den ordning som hyresgästenskall iaktta, om han vill fordra ersättning för att han måste flytta. Under innevarande vår, särskilt , haruppgifter kommit in till vilka tyder på att hyresvärdarnapå sina håll begärt mycket betydande hyreshöjningar för att gå med på fortsattförhyrning efter utgången av av lokaler som är underkastadehyresregleringen. Med anledning härav har jag hållit överläggningar medföreträdare för lokalhyresmarknadens partsorganisationer och med företrädareför vissa större privata fastighetsförvaltningar V(1972. 1972: 94 4 Vid överläggningarna med organisationerna harHyresgästernas riksförbund. Näringslivets byggnadsdelegation, (), centrala restaurangaktiebolag, , , hantverks- ochindustriorganisation (SHIO), ochSveriges köpmannaförbund varit representerade. Hyresregleringslagen innehöll urspmngligen i huvudsakbestämmelser om reglering av hyrans storlek och om besittningsskydd avseendealla typer av lägenheter. Lagen gavs från början begränsad giltighetstid mendenna har sedermera successivt förlängts. I samband med att de allmännareglerna om hyra (allmänna hyreslagen), som då ingick som 3 kap. i lagen (1907:36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom och som ingår i 12 kap.jordabalken, reformerades vidtogs vissa ändringar ihyresregleringslagen, vars giltighetstid förlängdes tUl utgången avår 1971. Den nya lagstiftningen trädde i kraft . Den reform som genomfördes på hyreslagstiftningensområde innebar i huvudsak följande. Hyresregleringen behölls i fråga om bådebostadslägenheter och lokaler på de orter där regleringen gällde den 1 januari1969. Vissa uppmjukningar i regleringen företogs dock. a. undantogs frånregleringen lägenheter som färdigställts efter utgången av , och detblev dessutom möjligt för hyresnämnd att besluta om undantag beträffande hussom undergått omfattande ombyggnad. Vidare genomfördes en nollställning avhyrorna per genom att då utgående generella tillägg tillgrundhyrorna räknades in i de nya bashyrorna. Lagens besittningsskyddsreglerupphävdes för bostadslägenheter och ersattes av bestämmelser i aUmännahyreslagen om förlängning av hyresavtal. För lokaler behölls däremotbesittningsskyddet enligt hyresregleringslagen. De kommunala hyresnämnderna avskaffadesoch deras arbetsuppgifter övertogs av statliga hyresnämnder, i princip en ivarje län. Hyresregleringslagen gäller f. n. i fråga ombostadslägenheter i 141 kommuner (i vissa fall endast del av kommun). I 16kommuner omfattar regleringen även lokaler. Regleringen av hyran sker för flertaletlägenheter enligt ett system med s. k. bashyra. Denna är den hyra som gälldeför lägenheten vid utgången av enligt lagen i dess dåvarande lydelseeller enligt beslut av myndighet. Härutöver får vissa ersättningar och tUläggtas ut. a. får efter beslut av Kungl. 1972: 94 5 utsärskUt tillägg till bashyran som kompensation för ökade omkostnader förfastighetsförvaltningen, s. k. generell hyreshöjning. Bortsett från sådanaersättningar och tillägg som är tillåtna enligt lagen får hyresvärden inte taemot, träffa avtal om eller begära högre hyra än som motsvarar bashyran.Överträdelse av bestämmelserna om högsta tillåtna hyra medför straffansvar ochskyldighet att betala tillbaka vad som olovligen har uppburits. En lägenhetsbashyra kan ändras endast genom beslut av hyresnämnden under fömtsättningar somanges i lagen och efter prövning av omständigheterna i det enskilda fallet. Förmöblerade bostadslägenheter och vissa lokaler, nämligen sådana för vilka hyranden var fastställd att utgå med växlande belopp för skildatider, råder i princip avtalsfrihet i fråga om hyrans storlek. Är den hyra somhar avtalats avsevärt högre än lägenhetens beskaffenhet och övrigaomständigheter föranleder, kan emellertid hyresnämnden enligt 6 §hyresregleringslagen nedsätta hyran tiU skäligt belopp. I samband därmed kanhyresnämnden också föreskriva att lägenheten i fortsättningen skall varaunderkastad den snävare hyreskontrollen enligt lagen. Hyresregleringslageninnehåller också regler om tvångsförlängning av hyresavtal. Dessa regler gällernumera endast lokaler. För bostadslägenheter tillämpas som förut nämnts istället hyreslagens besittningsskyddsregler. Enligt 7 § hyresregleringslagenkan hyresnämnden på framställning av hyresgästen förklara en uppsägning frånhyresvärdens sida ogiltig, om den fiimes strida mot god sed i hyresförhållandeneller eljest vara obillig. En förutsättning är att hyresgästen inte har förverkatsin hyresrätt. Med hyresgästens samtycke kan nämnden också förlänga hyresförhållandetmed vissa ändringar i de tidigare villkoren. I 8 a § finns bestämmelser om rättför medhyresgäst att överta lägenhet i vissa fall. Föreligger det tvist mellanhyresvärd och lokalhyresgäst om fortsatt förhyming av lägenheten, åligger dethyresvärden att skriftligen meddela hyresgästen att denne, om han inte går medpå att flytta, har att senast efter det att han fått del avmeddelandet göra framställning till hyresnämnden om att uppsägningen skallförklaras ogiltig. Meddelandet skall frånsett viss avvikelse lämnas i denordning som gäUer för uppsägning. Om hyresvärden har fullgjort vad som sålunda åUggerhonom, skall hyresgästens framställning göras inom den tid som angetts . Ifråga om förfarandet inför hyresnämnden i hyresregleringsärenden gäUer lagen(1970: 998) om arrendenämnder och hyresnämnder i tillämpliga delar. Fullföljdav talan mot nämndens beslut sker emellertid genom besvär hos . Undersenare år har hyresregleringen avvecklats i vissa delar. Härvid gäller lagen(1956: 567) med vissa bestämmelser, som skola iakttagas sedan hyresregleringenupphört (övergångslagen). Har hyresregleringslagen varit tillämplig på hyresavtal,som även omfattar tid efter det att 1972: 94 6 hyresregleringslagen upphört att gälla, skall avtaletenligt 2 § första stycket övergångslagen anses upptaga den hyra som skolatutgå, då hyresregleringen upphörde, även om annat har bestämts i avtalet. Ärannat hyresvillkor bestämt genom hyresnämndens beslut, skall avtalet i dendelen anses ha det innehåll som framgår av beslutet. Dessa bestämmelser ärenligt 2 § andra stycket modifierade för det fall att hyresavtalet är träffatför av . Maj:t kan enligt 2 § tredje stycket förordnaatt, om hyra som utgår vid utgången av den hyrestid, som löper närhyresregleringslagen upphör att gälla beträffande lägenheten, understigerhyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är Ukvärdiga, hyresgästenför att erhålla förlängning av hyresavtalet ej skall vara skyldig att godtagahöjning av hyran i vidare mån än vad som är skäligt för att hyran efter enövergångstid skall vara anpassad till hyran för likvärdiga lägenheter. förklarat uppsägning ogUtig eller förlängt hyresförhållande ellerbifaUit ansökan om medhyresgästs övertagande av lägenheten enligt 8 a § hyrcsreg-leringslagen,skall enligt 3 § övergångslagen beslutet lända till efterrättelse också efterdet att hyresregleringslagen har upphört att gälla. Bostadshyresgästenhar i hyreslagen tUlförsäkrats ett direkt besittningsskydd. Hyresgästen haralltså i princip rätt att vid hyrestidens utgång få avtalet förlängt. Vissainskränkningar i besittningsskyddet har emellertid gjorts. Hyresgästensintresse av att få bo kvar anses nämligen böra vägas mot fastighetsägarensbehov i vissa fall av att kunna disponera över lägenheten på annat sätt.Bestämmelser som närmare reglerar inskränkningarna i bostadshyresgästensbesittningsskydd meddelas i 45 och 46 §§ hyreslagen. I 45 § anges vissagenerella begränsningar och i 46 § regleras under vilka omständigheterbesittningsskyddet bryts i det enskilda fallet. För att besittningsskyddet för bostadshyresgäst skall blifullgott behövs bestämmelser som hindrar att det sätts ur spel genom obilligahyreskrav. Besittningsskyddet måste således förenas med normer för hyressätt-ningen.Bestämmelser med sådant innehåll har tagits upp i 48 § hyreslagen. Frågor rörande det direkta besittningsskyddet förbostadshyresgäst prövas i första instans av hyresnämnden. Hyreslagen innehåller också besittningsskyddsbestämmelserför lokaler (5660 §§). Dessa gäller endast i den mån hyresregleringslageninte är tUlämplig på avtalet. Besittningsskyddet för lokaler enligt hyreslagenär utformat efter en annan princip än den som gäller enligt hyresregleringslagenoch i fråga om bostadslägenheter enligt hyreslagen. Uppsägning av hyresavtalsom avser lokal leder sålunda till att hyresförhållandet upphör i den månparterna inte senare kommer överens om att förlänga avtalet. Om vägran frånhyresvärdens sida att förlänga hyresförhållandet är obefogad, blir värden istället skyldig att ersätta 1972: 94 7 hyresgästen dennes förlust på grund av hyresförhållandetsupplösning Tvist om sådan ersättning prövas av domstol. Liksom i fråga om besittningsskyddet för bostadshyresgästgörs vissa undantag från besittningsskyddsbestämmelsernas tillämpningsområde.Ersättning kan sålunda enligt 56 § första stycket hyreslagen över huvud intekomma i fråga, om hyresförhållandet upphör innan det har varat längre än niomånader i följd eller upphör på grund av att hyresrätten är förverkad eller attny säkerhet för hyresavtalets fullgörande inte ställts i fall som avses i 28 §,dvs. när pant eller borgen som har ställts för hyresavtalets fullgörandeförsämras. Hyresvärden och hyresgästen kan komma överens om att rätttill ersättning inte skall kunna komma i fråga. Överenskommelsen måste ingåsskriftligen och i särskilt upprättad handling. I vissa fall skall sådanöverenskommelse godkännas av bli giltig (56 § andra styckethyreslagen). Ersättning kan komma i fråga bara när hyresvärden utanbefogad anledning vägrar att förlänga hyresförhållandet eller som vUlkor förförlängning kräver en hyra som inte är skälig eller uppställer annat villkorsom strider mot god sed i hyresförhållanden eller eljest är obilligt. I vissa situationer har hyresvärden, som antytts, rätt attupplösa hyresförhållandet utan att ersättningsskyldighet uppkommer för honom(57 §). Sålunda är hyresvärden inte ersättningsskyldig, bl. a. när hyresgästenhar åsidosatt sina förpliktelser i sådan mån att det inte skäligen kan fordrasatt hyresvärden förlänger hyresförhållandet eller hyresvärden i annat fall änsom anges särskilt i hyreslagen har befogad anledning att upplösahyresförhållandet. Bedöms hyresvärdens uppsägning vara obefogad, skall han iskälig omfattning ersätta hyresgästen dennes förlust på grund av att hyresförhållandetupphör. Ersättningsskyldigheten omfattar i princip all den skada somhyresförhållandets upplösning medför. Beträffande begränsning avlokalhyresgästens rätt till ersättning i visst fall hänvisas till 57 § andrastycket hyreslagen. I 58 § hyreslagen har meddelats särskilda bestämmelser omförfarandet, när hyresvärd har sagt upp hyresavtal angående lokal och hyresgästenönskar förlängning av avtalet. F. n. gäller att hyresgästen skall inom treveckor från uppsägningen meddela hyresvärden att han önskar behålla lägenheten.Meddelandet skall lämnas i den ordning som gäller för uppsägning. Omhyresgästen underlåter att lämna sådant meddelande, förfaller hans rätt tillersättning. Sedan hyregästen inom angiven tid har meddelat att han önskarbehålla lägenheten, ankommer det på hyresvärden att från detatt hyresgästens meddelande lämnades underrätta hyresgästen om de villkor hanuppställer för att förlänga hyresförhållandet eller om orsaken till att hanvägrar att medge förlängning. Om hyresvärden försummar att ge underrättelsen,blir han 1972: 94 8 skyldigatt ersätta hyresgästen dennes förlust. I fråga om det nu angivna förfarandetföreslås vissa ändringar i prop. 1972: 70. Viktigast är att hyresgäst enligtförslaget skall bevara sin rätt till ersättning genom att hänskjuta tvistentill medling efter uppsägningen. Ändringen är avsedd att trädai kraft . Som nämnts kanlokalhyresgästen inte hindra att hyresförhållandet upplöses efter uppsägning,om parterna inte kommer överens om fortsatt förhyrning. På hyresgästensbegäran får hyresnämnden emellertid enligt 59 § hyreslagen under vissaförutsättningar medge uppskov med avflyttningen , högst ett år.Sådant uppskovsbeslut måste meddelas före hyrestidens utgång. Beträffande denärmare förutsättningarna för uppskov hänvisas till lagtexten. Kungl.Maj:t uppdrog åt att inkomma med förslag ifrågan om avveckling av hyresregleringen efter utgången av . Iskrivelse föreslog hyresrådet bl. a. atthyresregleringslagens giltighetstid inte skulle förlängas ytterligare.Beträffande det närmare innehållet i skrivelsen hänvisas till prop. Skrivelsen remissbehandlades (se prop. 1971: 103 s. 9 och 23). De beslut som statsmakternaår 1971 fattade i fråga om hyresregleringen (prop. 1971: 103, CU 18, rskr 183)innebär att hyresregleringslagens giltighetstid förlängs tiU utgången av år1974. Från lagens till-lämpningsområde undantas bl. a. dels allabostadslägenheter som har färdigstäUts efter utgången av , dels allalokaler. Genom att lokalerna undantas från hyresregleringen har lagensbestämmelser om besittningsskydd kunnat utmönstras. Efter den 1 oktober 1972upptar hyresregleringslagen således i huvudsak bestämmelser om reglering av hyransstorlek vid förhyrning av bostadslägenhet. Enligt huvudregeln får hyresvärdeninte ta ut eller försöka ta ut högre hyra än bashyran. Med bashyra förstås dethyresbelopp som enhgt lagen eller myndighets beslut gäller för lägenheten den30 . De nuvarande bestämmelserna om generell hyreshöjning upphöratt gälla. I stället skall bashyran kunna ändras, om hyresvärden har haft ökadeomkostnader för räntor, tomträttsavgäld, löner eller annars för fastighetensförvaltning. Höjning av hyran får dock inte ske över lägenhetens braksvärde.Möjligheten för hyresnämnden att i fråga om vissa kategorier av lägenheter, förvilka avtalsfrihet i princip gäller, nedsätta hyran efter skälighet finns kvarmen gäller delvis andra kategorier. Bashyra skall fastställas och ändras genomöverenskommelse mellan å ena sidan hyresvärd eller fastighetsägareförening ochå andra sidan hyresgästförening. Om parterna inte kan komma överens, liksom ien del andra fall, får hyresnämnden på Prop.1972: 94 9 begäranpröva frågor om bashyra. De bestämmelser för vilka här har redogjortsöversiktligt återfinns i 3 §, 3 a § och 6 § hyresregleringslagen i dess lydelsefr. o. m. . Närförslaget om fortsatt giltighet av och ändring i hyresregleringslagen ladesfram förklarade sig chefen för instämma i denbedömning av läget på lokalhyresmarknaden som hans företrädare hade gjort i1968 års lagstiftningsärende, nämligen att någon påtaglig brist på lokaler intekunde sägas råda ens i storstadsområdenas centrala delar. Statens hyresrådhade i den skrivelse av , vari hyresrådet på uppdrag av Kungl.Maj:t tog upp frågan om hyresregleringens avveckling, uttalat samma uppfattningoch departementschefen ansåg att den hade bekräftats vid remissbehandlingen avskrivelsen. Visserligen hade tiUämpning av hyreslagens besittningsskyddsreglerpåkallats i ett förhållandevis stort antal fall ,särskilt i och , men detta ansåg departementschefen inteutgöra något avgörande skäl mot en avveckling av hyresregleringen för lokaler,eftersom hyreslagen erbjuder ett starkt besittningsskydd för lokalhyresgäster.I lagstiftningsärendet hade från köpmannaförbunds sida uttrycktsfarhågor för att en avveckling som bara gällde lokaler skulle kunna leda tUlatt en större del av hyrorna i hus som inrymmer både bostäder och lokalerskulle vältras över på lokalhyresgästerna. Med anledning av detta uttalandeframhöll departementschefen, att bostadslägenheter och lokaler bildar tvåolika marknader som i princip är oberoende av varandra. Eftersom lokalhyresmarknadeni huvudsak var balanserad och det sålunda inte fanns något utrymme för andraprishöjningar än sådana som föranleddes av en anpassning till lokalernasvarierande marknadsvärde, behövde någon övervältring av det slag som hadeantytts inte befaras vid en separat avveckling av hyresregleringen för lokaler (prop.1971: 103 s. 4041). (CU 1971: 18) anförde i fråga om hyrespriskontrollen för lokaleratt utskottet funnit skäl beakta vad som i vissa motioner anförts om att dennahyresmarknad inte i alla delar kunde anses balanserad och att risk sålundafanns för en övervältring av hy-resanspråk om hyresregleringen inte avveckladessamtidigt för bostäder och lokaler. Dessa överväganden ledde utskottet tillbedömningen att en hyrespriskontroll borde behållas också för lokaler. Utskottetansåg dock att den strängare hyrespriskontrollen och förhandUngssystemet enligthyresregleringslagen inte borde omfatta lokaler utan att hyrespriskontroll förlokaler borde ske i den form som avses i 6 § hyresregleringslagen. Också detredan tillämpade direkta besittningsskyddet för lokaler som är underkastadehyresregleringen borde enligt utskottets uppfattning behållas oförändrat. Sjureservanter i utskottet anslöt sig till propositionens ståndpunkt. Som framgårav vad jag förat anfört biföll propositionen i denna del. Prop.1972: 94 10 Maj:t har genom beslut den 4 februari 1972förordnat, att hyresregleringslagen skall upphöra att tillämpas den 1 oktober1972 inom 98 kommuner. Till följd härav kommer hyresregleringen i fråga ombostadslägenheter att fr. o. m. nämnda dag gälla i 43 kommuner, varvidregleringen i enlighet med tidigare beslut i vissa fall omfattar endast deleller delar av kommunen. 5 Överläggningar med partsorganisationerna Vid mina överläggningar med företrädare förlokalhyresmarknadens organisationer har bl. a. framkommit följande. FrånSveriges fastighetsägareförbunds och Stockholms fastighetsägareförenings sidahar man anfört att det är naturligt att vissa svårigheter uppkommer när manavvecklar en långvarig reglering. I den mån problem förekommer är de ihuvudsak koncentrerade till . De större fastighetsägareföreningarna ilandet har träffat avtal om förhandlingsordningar med och efter gemensam rekommendation av huvudorganisationerna.Stockholms fastighetsägareförening har i information till sina medlemmarframhållit att, om den utgående lokalhyran är så låg att en kraftig höjningmåste ske för att en marknadsanpassad hyra skall kunna uppnås, det kan varalämpligt att hyreshöjningen genomförs i två eller flera etapper. GenomStockholms fastighetsägareförenings juridiska avdelning har redan träffatsungefär 1 000 avtal med lokalhyresgäster. Hyrorna har därvid för staden inomtullarna i stort sett nått per m= för lokaler i källarplanet,till per m= för butikslokaler i bottenvåningen och till 90125 krper m- för kontorslokaler en trappa upp och högre. För lokaler med bästa läge iStockholms city har kontorshyrorna i vissa fall höjts till per m-.För butikslokaler vid t. ex. i har hyrorna redan tidigareuppgått till ca per m- i den reglerade marknaden och i dessa fall har enytterligare höjning skett nu med per m-. För lokaler på iStockholm har sådana hyror som angetts nu inte kunnat tas ut, och endast mindrehyreshöjningar har kunnat göras. Föreningen känner inte till i vilkenutsträckning avtal träffats utan föreningens medverkan. Troligen rör det sig omett stort antal. vet inte hur många lokalhyresgästersom sagts upp före men uppskattar antalet till någon procent avsamtliga. har uttalat, att problemen medhyresregleringens avveckling i fråga om lokaler framför allt gäller lokaler ide större städernas centralaste delar. Utanför denna lokalsektor synes avvecklingenske i stort sett utan nämnvärda störningar. Förbundet anser det vara sannolikt,att många avtal redan har slutits om ny hyra som klart ligger över den marknadsmässigahyresnivån. tilldet torde vara svårigheterna för den enskilde hyresgästen att bilda sig enuppfattning om vad som i hans fall är en marknadsmässig hyra. Därmed har ocksåförutsättningarna för hyresgästen att i förväg bedöma utgången av enersättningstvist ryckts undan. Företrädareför SHIO och dess lokalorganisation i har anfört, att man kännerosäkerhet om det verkliga läget. Många hyresgäster har hellre skrivit på avtalom hyreshöjningar än tagit risken av en uppsägning. I har man ca 3500 medlemmar. Av dessa har ca 400 tagit kontakt med organisationen angåendeavvecklingen av hyresregleringen för lokaler. I ungefär 100 av dessa fallligger de begärda hyreshöjningarna på 100 »/o eller däröver. De högstahyreshöjningarna uppgår till 400 o/o.