prop · FV03147 · 1972-12-31 00:00:00 — För partrederi skall utses huvudredare.Denne, som inte själv behöver vara delägare i fartyget, har en vidsträcktsläUnmgsfulhnakl. Han kan för samtliga delägares räkning med tredje man ingå derättshandlingar som rederirörelsen vanligen medför. Med bindande verkan församtiiga delägare kan han således t. ex. anställa befälhavare och besättningoch även bortfrakta fartyget. Längre gående åtgärder är han emellertid intebehörig atl företa. Delägare i partrederi torde alltid varabokföringsskyldig. I partrederiel uppkommen vinst eller förlust skall fördelasmellan delägarna i förhållande lUl deras andelar i fartyget. Överskott skallutdelas till delägama i den mån del inle är nödvändigl för driften. Ärdriftkapitalet inte tillräckligt för att bestrida utgifterna i rederiet, har åandra sidan delägarna tillskoltsplikt. De skall därvid bidra i förhållande tillsina andelar i fartyget. AUa svenska fartyg som används till befordran avgods eller personer och som har en bruttodräktighet av minst 20 regislerton skallvara registrerade i fartygsregistret. Även övriga svenska fartyg kanregistreras. Ett farlyg betraktas därvid enligt nuvarande regler som svenskt,när det antingen till minst två tredjedelar ägs av svenska medborgare ellerockså tillhör etl aktiebolag, vars styrelse har sitt säte här i riket ochbestår av aktieägare, som är svenska medborgare. I fartygsregistret skall bl.a. införas fartygets namn, hemort och, vad beträffar partrederi, samlliga delägaresnamn, storleken av deras lotter samt uppgift om genom vilket slags fång lottenförvärvals. Rederi får inle brytas för att andel övergår lUlannan genom arv, köp eller annat fång. Det råder full frihet att överlåta andeli rederiet, under förutsättning alt överlåtelsen avser samtliga de rättighetersom andelen representerar. Övriga delägare är dock berättigade alt lösa tiU sigandel som försålts till utomstående. Den nya delägaren övertar överiåtarensalla rättigheter och förpliktelser inom partrederiet. Om överlålaren t. ex.inte kunnat fullgöra sin tUlskottsplikt, får övriga partdelägare avräkna ensådan fordran även mot den nya delägarens utdelning. Denna regel, liksom övrigai sjölagen, som rör partredamas inbördes förhållanden, är dock dispositiv.Gentemot tredje man omfattar partredarens ansvar i princip inte andrarederiförbindelser än de som ingåtts efter redarens inträde i partrederietgenom andelsförvärvet. Om fartyget är infört i fartygsregistrel, skallöverlåtelsen anmälas hos den myndighet, som för registret, dvs.sjöfartsverket. skall sedan ofördröjligen kungöraöverlåtelsen i allmänna tidningar. Överlåtaren är därmed fredad frånansvarighet mot tredje man i god tro. Upplösning av partrederi kan beslutas av redare somtUlsammans äger mer än hälften i fartyget. Rederiet kan vidare upplösas undervissa i lagen angivna speciella förhållanden. Så är bl. a. fallet om partredarebegär det under hänvisning till alt fartyget utan hans åtgärd eller sam- tyckeförlorat svensk nationalitet och därigenom avförts ur fartygsregistrel. De föratsättningar som gäller för att luftfartskall få bedrivas finns Ullagna i luftfartslagen (1957: 297) ochluftfartskungörelsen (1961: 558) saml i särskilda bestämmelser meddelade avluftfartsverket. I luftfartslagen föreskrivs bl. a. att hosluftfartsverket skall föras ett register över luftfartyg samt att luftfartygfår registreras endasl om ägaren är svenska staten, svensk kommun eUer annansådan menighet, svensk medborgare eller svenskt dödsbo eller ock bolag,förening, annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning med svensknationalitet. Registret skall för varje luftfartyg innehålla bl. a. upplysningom äganderätten till luftfartygen och ägarens fång Uksom anteckning om lidendå luftfartygen införts i registret, då ändring i äganderätten registreratseller då luftfartyget avförts ur registret. Luftfart i förvärvssyfte indelas allt efterverksamhetens art i linjefart, luftfartyg i icke regelbunden Irafik, braksflygoch skolflyg. De allmänna reglerna om beskattning av inkomst avrörelse tillämpas även i fråga om rederi- och luflfartsrörelse. Delta innebär atlfarlyg och flygplan får avskrivas enligt punktema 3 och 4 av anvisningama till29 § kommunalskaltelagen (1928: 370), KL. Avskrivning sker antingen enligtvärdeminskningsplan, s. k. planenlig avskrivning, eUer i överensstämmelse medde i räkenskaperna gjorda avskrivningama, s.k. räkenskapsenlig avskrivning.För inventarier som är imderkastade snabb förslitning s. k. treårsinventarier får dock hela kostnaden dras av på en gång under anskaffningsåret. Inkomst av rörelse beskattas i aUmänhet i kommun därrörelse ulövas från fast driftställe (57 § 1 mom. KL). Med fast driftställeförstås enligt 61 § KL i första hand plats, på vUken vid rörelsens bedrivandefunnits särskUd anläggning eUer vidtagits särskild anordning, såsom kontor, fabrik,verkstad, butik eller liknande. Saknas fast driftställe beskattas m-komsten ihemortskommunen eller, i fråga om fysisk person bosatt utomlands samtutländskt bolag, i Slockholm för gemensamt kommunalt ändamål. Bestämmelsema i57 § 1 mom. är tillämpliga på luftfartsrörelse. I 57 § 2 mom. KL ges speciellaregler om beskattningsort för vissa slag av rörelse, bl. a. rederirörelse.Beskattning av rederirörelse sker sålunda i kommun där fast driftställefunnits för rörelsen, eUer om fast driftställe saknats, i den skaltskyldigeshemortskommun. Saknar skattskyldig hemortskommun taxeras hans inkomst avrörelsen i den kom- mun,där fartyget har sm hemort. Beskattningsort för delägare i handelsbolag,kommanditbolag, enkelt bolag eller partrederi är den kommun där bolaget ellerrederiet skolat beskattas om skattskyldighet förelegat för detta, dvs.vanligtvis den kommun där bolagets eller rederiets fasta driftställe ärbeläget. Saknar exempelvis ett partrederi fasl drift-släUe sker beskattningen ide olika delägarnas hemortskommuner. I rederirörelse där fartyget ännu ejlevererats och där den enda eUer i varje fall huvudsakliga tillgången i släUelutgjorts av ett fartygskontrakt, torde enligt praxis någol fast driftsläUe iden mening som avses i 61 § KL inte anses föreligga (se RÅ 1969 Fi 2092). Irederirörelse där fartyget levererats och egentlig rederiverksamhet såledespåbörjats är praxis inle lika entydig (jfr RA 1946 Fi 654, RA 1964 Fi 1959 ochRÄ 1970 Fi 943). I detta sammanhang bör också nämnas att de avtal förundvikande av dubbelbeskattning som träffat med andra länderregelmässigt innehåller den bestämmelsen att inkomst av sjöfart eller luftfarti intemationell trafik beskallas uteslutande eUer tUl viss del i den stal därföretagel har sin verkliga ledning. Om ett sjöfartsföretag har sin verkligaledning ombord på ett fartyg, skall denna anses belägen i den stat där fartygethar sin hemmahamn, eller, om sådan hamn saknas, där fartygels redare ägerhemvist. Uppkommer underskott vid beräkning av skattskyldigsinkomst av rörelse, medges avdrag härför vid taxeringen såsom allmänl avdrag.Delta kan avräknas mot den skattskyldiges inkomst av andra förvärvskällor. Vidtaxeringen till inkomstskatt är avdragsrätten begränsad till sådanförvärvskäUa, som enUgt reglema om beskattningsort är alt hänföra tillkommunen. I 43 § 1 mom. KL behandlas vissa fall avvinstöverflytlningar till intressent som inle är skattskyldig i genomoriktig prissättning på varor eller onormala ekonomiska viUkor vidaffärstransaktioner av annat slag. För tUlämpningen av bestämmelsen krävs inteatt moder- och dolterbolagsförhållande föreligger, utan intressegemenskapen kanvara mindre kvalificerad, såsom då det ena företaget har etl mera begränsatekonomiskl intresse i det andra eller kan utöva inflytande på ledningen idelta. I anvisningama till nämnda lagrum har betonats atl särskild försiktighetskall iakttas vid bedömning av prissättningen vid affärer mellan svensktmoderbolag och utländskt dotterbolag med hänsyn till de affärsmässiga skäl somkan ha inverkat på prissättningen i sådana fall. Vissa speciella regler gäller vid beskattningen avrederirörelse som bedrivs i den sjörätlsliga bolagsformen partrederi. Iskattelagstiftningen behandlas partrederiel inte som ett självständigtskattesubjekt, utan rederiets inkomst beskattas hos de skilda delägarna iförhållande tUl vars och ens andel i detta. I detla hänseende behandlaspartrederiet vid be- skattningenpå samma sätt som enkla bolag, handelsbolag och kommanditbolag. Av punkt 9 av anvisningama tUl 53 § KL framgår altdelägare beskattas för den del av rederiets vinst som belöper på honom. Det saknar härvidbelydelse vad som verkligen kommit delägaren till godo från rederiet. Hardelägare i partrederi erhåUit inkomst från delta i form av avlöning, skaU sådaninkomst enligt punkt 9 av anvisningarna tUl 32 § KL inte redovisas som inkomstav tjänsi utan som inkomst av rörelse. Partrederiel intar såtillvida en särställning vidbeskattningen att envar delägare får oavsett hur övriga delägare förfar idelta hänseende åtnjuta avdrag för planenlig eller räkenskapsenligavskrivning på så stor del av fartygels anskaffningskostnad som belöper påinnehavd andel i rederiet. Delägaren kan således inom ramen för gällandeavskrivningsregler själv bestämma storleken av de årliga avskrivningama på sinandel i fartyget. Försäljning av andel i parirederi jämställs intemed försäljning av andel i handelsbolag eller annan juridisk person och skalldärför inle beskattas enligt realisationsvinstreglerna. I stället är här frågaom försäljning av viss lott i fartyg med vad därtill hör, och köpeskillingenbeskattas såsom vid försäljning av rörelseinventarier i aUmänhet, dvs. som intäktav rörelse (punkt 1 andra siycket av anvisningarna tUl 28 § KL). Frågan om rätt beskattningsår för inkomst såsomdelägare i partrederi är av principiellt intresse och skall därför berörasnågol. Med beskattningsår förstås enligt 3 § KL det kalenderår som närmastföregått taxeringsåret, eller, då räkenskapsåret ej sammanfaller medkalenderåret (s. k. bralet räkenskapsår), del räkenskapsår som avslutatsnärmast före taxeringsåret. Enligt anvisningarna till 41 § KL gällerbl. a. atl inkomst av rörelse skall beräknas enligt bokföringsmässiga grundersamt alt beskattning för inkomsten i fråga skall, för skattskyldig som haftordnad bokföring, ske på grundval av hans bokföring. Delägare i partrederitorde vara bokföringsskyldig enligt bokförmgslagen (1929: 117). Vidare gällerenligt sjölagen (1891: 35 s. 1) att huvudredarens redovisning för partrederietskall avse kalenderår. Härav torde även följa att endast kalenderåret kan kommai fråga som beskattningsår för sådan inkomst av rederirörelse som avserdelägarskap i partrederi. Enligt punkl 1 av anvisningarna till 41 § KL medgesavdrag för avskrivning av värdet på kontraktsräftigheter till leverans avmaskiner och andra för stadigvarande brak avsedda inventarier. Avdrag kanmedges i den mån skattskyldig visar atl inköpspriset för tiUgångar av sammaslag på balansdagen understiger det kontraherade priset, eller det görs sannoliktatt prisfall kommer atl inträffa innan tillgångama levereras. här således fråga om en reservering för prisfall, somantingen redan skett eller sannolikt kommer alt inträffa. Med hänsyn härtUl hardet inte varit möjligt atl i lagen uttryckligen ange någon bestämd procentsats,varmed dylik reservering får ske. Med slöd av denna bestämmelse har dåvaranderiksskattenämnden till ledning vid taxermgar utfärdatanvisningar rörande avdrag för avskrivning på kontraherade fartyg. Medgivnaavslcrivningsprocentsatser har varierat. Vid exempelvis taxering haravdrag medgetts , om fartyget skolat levereras året efterbeställningsåret, och om fartyget skolat levereras senare (RN I 1965nr 7; 2). Avskrivning på kontrakt avseende fartyg och luftfartyg Enligt 1 § förordningen (1966: 172)om avdrag vid inkomsttaxeringen för avskrivning på köpekontrakt som avserfartyg m. m. får avdrag för avskrivning på köpekontrakt, som inte fullgjorts,åtnjutas med högst av del avtalade priset. Som förutsättning för avdraggäller atl fartygets storlek uppgår till mmst 20 registerton, atl fartyget äravsett för stadigvarande bruk i rederirörelse eller yrkesmässigt fiske sam.tatt skrUtligt a'vlal slutits under beskattningsår, för 'vilket taxering tillstatlig och inkomstskatt i försia instans sker något av åren 19671974. Överstiger kontraktstiden etl år,kan avdrag för avskrivning på kontraktet komma i fråga vid flera årstaxeringar. Avskrivning kan skjutas lill beskattningsår efler del kontraktettecknades. Dock får sammanlagt , dvs. för tidigarebeskattningsår än det då fartyget levereras, inte avskrivas avkontraktspriset. Vid samtidig tillämpning av förordningen (1954: 40) om särskUdinvesteringsfond för avyttrat fartyg m. m. gäller dock den begränsningen, allkonlraktsavskrivning får ske endast med belopp varmed av avtalat prisöverstiger fondavsättningen vid beskattningsårets utgång. Rätten lUl kontraktsavskrivningupphör i och med utgången av det beskattningsår då leverans av fartyget skett. I samband med beräkning avvärdeminskningsavdrag skall kontrakts-avskrivningen vid inkomsttaxeringen ansesha åtnjutits enligt punkl 1 av anvisningarna till 41 § KL. Detta innebär atttillgångens anskaffningsvärde vid räkenskapsenlig avskrivning enligthuvudregeln skall anses utgöra den faktiska anskaffningskostnaden minskad medavskrivningen på fartygskontrakt enligt förordning eller nedskrivningpå leveranskontrakt enligt nämnda anvisningspunkt i KL. Bestämmelser som reglerarbeskattningen vid överlåtelse av fartygskontrakt saknas förordning.Av KL:s allmänna regler följer emeUertid att belopp som erhålls vid avyttringav sådant kontrakt utgör skattepliktig intäkt i den rörelse till vilkenkontraktet är hänförligt. Överlåtaren får dra av kontraktets ibeskattningsavseende oav- 2 1972.1 saml. Uppkommer förlust på överlåtelsen får avdrag härför åtnjutas vidtaxeringen i vanlig ordning som kostnad i rörelsen. I praxis har ändring av etlkontrakt lill atl avse leverans av elt väsentligt mindre och billigare fartygän som urspmngligen avtalats bedömts så att kontraktet efter ändringarnabetraktats som ell nytl kontrakt. Avskrivning på det gamla kontraktet hardärför återförts lill beskattning (RN 1961:4:3). Förordningen utsträcktes lill all omfattaäven köpekontrakt på luftfartyg avsedda all användas för stadigvarande bruk iluftfartsrörelse (prop. 1969: 130, BeU 1969; 62, rskr 1969; 339, SFS 1969:631). Avdragsrätten gäller för luftfartsföretagen under taxeringsåren 19691974. Rätten till kontraktsavskrivning på fartyg ochluftfartyg innebär atl den första tidens avskrivning på det levererade fartygettidigareläggs. Konlraktsavskrivningen innebär däremoi inte en högre sammanlagdavskrivning på tUlgången. Flertalet sjöfarlsländer har särbestämmelser iskattelagstiftningen för rederiverksamhet. I , , ,, , och medges avdrag föravskrivning på kontrakt, dvs. innan fartyget är levererat. Skattereglernaföljer i princip två olika linjer. I de fyra förstnämnda länderna medges Uksom i avdrag för konlraktsavskrivning efter schablonmässigt fastställdaprocentsatser räknade på det avtalade priset, medan i , Storbritannienoch avskrivningen är knuten till de betalningar som gjorts innanfartyget levererats. I gäller samma konlraktsavskrivningsreglersom i under inkomståren 19701975. kan således av anskaffningskostnaden avskrivas. Även i medges avskrivningpå kontrakt enligt permanenta regler. Avskrivningen är dock begränsad så atthögsl får avskrivas tmder ett och samma beskattningsår. I infördesår s. k. åpningsavskrivning på fartygskontrakt. Detla ledde tillbUdandet av en rad kommanditbolag, som hade för avsikt atl driva rederirörelseoch därför tecknade fartygskontrakt. De underskott som uppstod underkontraktstiden kunde delägarna tillgodogöra sig på samma sätt som i Sverige.För alt förhindra ett ej avsett utnyttjande av reglema ändrades lagstiftningenår 1961 så att åpningsavskrivning fick åtnjutas med högsl av nettointäktenföre åpningsavskrivning i rederi- och luflfartsrörelse samt yrkesmässigt fiske.Delta innebär atl avdrag för underskott av rederirörelse till följd avkontraktsavskrivning inle får åtnjutas från inkomster i andra förvärvs- källor.I finns inte någon i lag fastställd procentsats förkontraktsavskrivning. Detta avgörs av taxeringsmyndigheterna från fall tillfall. Därvid företas en avvägning av vad som kan anses rimligt i detlahänseende med beaktande av bestämmelserna i det ordinarie av-skrivnmgssystemel. Som tidigare nämnts har man i några länder vall attknyta kontrakts-avskrivningen till faktiska betalningar före leveransen. IFrankrike och medges avdrag av inbetalda belopp. IVästtyskland gäller att avskrivningen får uppgå till högst av förskottsbetalningarnaoch sammanlagl till högst av anskaffningskostnaden. Sistnämndamaximigräns gäller sammanlagda avskrivningar, således inklusive ordinarieavskrivningar, fr. o. m. kontraktsavskrivningsåret.Efter utgången av skall planenlig (lineär) avskrivning pårestvärdet företas. Som förutsättning för tiUämpning av dessa särskildaavskrivningsregler, som utöver handelsfartyg och fiskefartyg också omfattarluftfartyg, gäller bl. a. att den skattskyldige inte avyttrar fartyget inom enlidrymd av . Vidare har den begränsningen av avskrivningsrätten fr. o.m. införts alt avskrivning enligt 30 %-regeln inte får geupphov till underskott eller ökning av underskott i den rörelse i vilkenfartyget utgör tUlgång. Belräffande fartyg vars anskaffnings- ellertillverkningskostnad till finansieras med kapital, som vare sig direkleller indirekt har affärsmässigt samband med krediter upptagna av företaget,gäller dock att avskrivningen får leda till ett underskott eller ökning av underskottmotsvarande högst av anskaffningskostnaden. Denna begränsning avser dockinte farlyg om högsl 1 600 brattoregisterton, såvida fråga inte är omtankfartyg, havsgående bogserfartyg eller specialfartyg direkt eller indirektavsedda för utvinning av naturtillgångar. Den tyska särlagstiftningen på det här områdetomfattar även luftfartyg under förutsättning att detta används för yrkesmässigperson- eller godsbefordran i intemationell luftfart eller för andrarörelseändamål i utlandet. Vidare krävs inskrivning av luftfartyget i del tyskaluftfartsregistret samt att avyttring inte sker inom en tidrymd av . Dennya regeln om begränsning av avskrivningama så att dessa inte får ge upphovtill underskott gäller utan undantag i fråga om luftfartyg, oavsett hurfinansieringen av luftfartyget sker. När det gäUer ordinarie avskrivningsregler finnsdel liksom i i , och möjlighetatt välja mellan räkenskapsenlig (degressiv) och planenlig metod. I skeravskrivning endast enligt planenlig metod medan i och endasträkenskapsenlig metod är tUlämplig. I används denräkenskapsenliga metoden för avskrivning av anskaffat sec-ond-hand tonnagemedan nybyggda fartyg är föremål för fri avskrivning. 2t 1972.1 saml. En av upprättad sammanställning överavskrivningsregler för fartyg i nämnda länder visar följande (Lineär metod) (Degressiv metod) Baserat på en varaktighetstid av 2026 år De förmåner som i utlandet lämnas rederinäringenkommer lUl uttryck i en rad olika former. I delta hänseende kan nationernaindelas i länder med bekvämlighetsflagg, länder, där staten kontrollerarnäringen saml länder, där rederinäringen åtnjuter subventioner. Till den första gruppen, länder medbekvämlighelsflagg, hör t. ex. , och (Zpern. För dessa ländergäller alt intäkter av rederidrift inte beskattas hos vare sig juridiska ellerfysiska personer. I stället vissa förhållandevis låga årUga avgifter påtonnagel. Ulöver förmåner vid beskattningen uppnås fördelar vid fartygsdriftunder bekvämlighetsflagg genom lägre bemanningskostnader, m. m. Länder, där staten kontrollerar näringen, är förstoch främst de östeuropeiska ländema. Men även i sådana länder som ItaUen,, och engagerar sig det allmänna direkt irederinäringen, bl. a. som betydande delägare i nationella rederier. Därvidtillämpas ett mer eller mindre långt gående protektionistiskt syslem lill skyddför de egna handelsflottorna. Direkta subventioner till rederiföretag, som driveroceanfart, lämnas i , , , och . Dessulommedges grekiska redare, som flyttar tonnagel till , total skattefrihetunder Vid sidan härav förekommer också lastpreferenser,dvs. åtgärder, genom vilka laster av viss typ förbehålls det egna landelstonnage. Sådana preferenser förekommer i , , , ochBrasilien. De östeuropeiska länderna dirigerar genomgående laster i förstahand till eget tonnage. Enligt av till beredningenlämnade uppgifter ulgår direkta subventioner, i med ca 250 milj. kr.tmder åren 1970/1971 i räntesubventioner m. m., i med 262 milj. dollarunder /1973, i med ca 56 milj. , iItalien med 652 milj. kr. a. för täckande av det slaUiga rederiet och i med 110 milj. frcs . Beredningen har inhämtat synpunkter från , , för mindrefartyg och på de beskattningsregler som berörrederinäringen. har därvid bl. a. anfört attkontraktsav-skrivningsreglema medverkat till att finansieringen avfarlygsanskaff-ningar underlätlats, att antalet arbetstillfällen ökat och altden internationella konkurrenskraften stärkts. ochvarvsindustriföreningen anser att reglema verksamt bidragit till attfartygs-beställningar, speciellt från partrederier, placerats hos framhåller att reglema möjliggör för beställare atterlägga en betydligt större del av köpeskUlingen , vilket isin tur minskar behovet av kredit från varven. för mindrefartyg betonar att reglerna varit av synnerlig vikt för att frambringariskN'illigl kapital. Även framhåller attkontraktsavskrivningsreglerna underlättat anskaffningen av större och bättreutmstade fartyg och medverkat till en rationalisering av fiskeflottan. uppger att det den 1 juni 1972fanns 69 partredade fartyg om 1,171 mUj. ton dödvikt som medlemmar hosföreningen. för mindre fartyg drevs av anslutna 193 fartygca 150 som partrederier. Det genomsnittliga antalet delägare i partrederier anslutnatill redareföreningen 9 medan fysiska personers andelgenomsnittligt uppgår till . Räknat i insatt kapital är dock fysiskapersoners andel väsentligt mindre än denna procentsats. Av 65 partredadefartyg anslutna till föreningen förekommer fysiska personer som delägare i 43fartyg. av andelama innehas av företag eller personer utan anknytningtill näringen (i denna grapp har inte inräknats anställda i rederiförelag). Ipartredade mindre fartyg är antalet delägare genomsnittligt 2 å 3. Här är delovanligt alt juridiska personer Uigår som delägare. Av de 65 partredade fartyg som nämnts och somär anslutna tiU redareföreningen har 52 byggts i Sverige.Varvsindustriförenmgenhar uppgivit alt av 110 utelöpande fartygskontrakt vid svenska varv den 31december 1971 avsåg 36 partrederier med svenskt dellagande och med ett värde avca 2 100 milj. kr. Ar 1968 var motsvarande värde ca 400 milj. kr. för attdärefter öka liU ca 950 milj. kr. och tiU 1 800 mUj. har uppgett att i fråga om de 65anslutna partredade fartygen överlåtelse inte förekommit i 39 fall. I 10 fallhar överlåtelsen gällt , dock högsl . Som orsak tillöverlåtelse har angetts dödsfall och transaktioner inom en koncern samt vidöver- låtelserav även överlåtelser till huvudredare. I 7 fall har överlåtelseskett till person eller företag i utlandet, varav 4 fall avsett ochåterstående 3 fall av andelama. Beredningen har även inhämtat uppgifter från , som båda ansett kontraktsavskrivningsreglerna vara avväsentlig betydelse från bl. a. konsolideringssynpunkt. Mot den nu angivna bakgranden och genom de hearingsoch andra kontakter som förekommit med företrädare för rederi- ochluflfartsnä-ringarna konstaterar beredningen att de ekonomiska verknmgarna avnuvarande bestämmelser om avskrivning på kontrakt avseende fartyg ochluftfartyg genomgående bedömls som gynnsamma av företagen inom berördabranscher. Genom rätten tiU kontraktsavskrivning samtöveravskrivning på fartyg med utnyttjande av ordinarie avslcrivningsregler hardel enligt beredningen dock visat sig möjligt all under en följd av årredovisa belydande underskoll av rederirörelse ulan att någon reelldriftförlust föreligger på verksamheten.