prop · FV03116 · 1972-12-31 00:00:00 — Olika grader av inflytande anges dock somtänkbara, från information och samråd tUl medbestämmande. område bedrivs en motsvarandeförsöksverksamhet genom delegationen för förvaltnmgsdemokrati (Fi 1970: 67).Enligt dkektiven skall de allmänna utgångspunktema för försöksverksamhetenrörande fördjupad företagsdemokrati i de statiiga aktiebolagen också gälla inomden statliga förvaltningen. Till det tidigare nämnda utvecklingsrådet församarbetsfrågor har knutits en permanent arbetsgmpp för forskning (URAF) somtar initiativ tiU och följer försök vUka syftar tUl fördjupadförelagsdemokrati. Liknande försöksverksamhet har också inletts inomkooperationen och den kommunala förvaltningen under medverkan avutvecklingsråden för dessa områden. Elt inslag i den pågående försöksverksamheten ärstyrelserepresentation för de anstäUda. I ett begränsat antal aktiebolag harpå stämman representanter för de anstäUda utsetts till ordinariestyrelseledamöter. Till denna kategori hör flera av Statsföretag AB:sdotterbolag och några privatägda aktiebolag. I vissa andra privatägdaaktiebolag har man i styrelsen adjungerat representanter för de anstäUda. I defall styrelserepresentation för de anstäUda i den ena eller andra formeninförts har som regel arbetarna fått en representant och tjänstemännen en. Genom beslut av (prop.1972: 97, KU 1972: 31, rskr 1972: 241) har de legala hindren undanröjts för enmotsvarande försöksverksamhet på den kommunala förvaltnmgens område. Enligtlagen (1972: 271) om närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd föreligger sålunda numera möjlighet att medgeföreträdare för de kommunalanställdas fackliga organisationer rätt att närvaravid sammanträde med nämnd och della i överläggningarna men ej ibesluten. En utvecklmg liknande den jag här antytt har ägtrum i flera västeuropeiska industrUänder. Arbetslagarnas krav på medinflytandei förelagen har genom avtal eller lagstiftning tiUgodosetts i skiftandeformer, som dock i regel har många drag gemensamma med våra förelagsnämnder.Jag vill i detta sammanhang erinra om det lagförslag som antagils iNorge och som innebär att det i aktiebolag med mer än 200 anställda skallinrättas ett förvaltningsråd (bedriflsforsamling) med minst tolv ledamöter, avvilka en tredjedel skall väljas av och bland de anställda och två tredjedelarav bolagsstämman. Det ankommer på förvaltningsrådet att välja styrelse ibolaget och utöva beslutanderätten i fråga om invesleringar av större betydelseoch belräffande rationaliseringar eUer omläggning av driften som kan medföraslörre ändring eller omdisponering av arbetsstyrkan. I fråga om mindre företaggäller, att en majoritet av arbetslagarna i förelag med mer än 50 anställda kanbegära att en tredjedel av styrelsen, dock minst två ledamöter, skall få utsesav och bland de anställda. Lagstiftningen avses träda i kraft den 1 januari1973. Vid ägnadesföretagsdemokratifrågorna stor uppmärksamhet. Kongressen antog ell program förökad förelagsdemokrati, vUket förutsätter en reell medbestämmanderätt förarbetstagarna i olika frågor som rör såväl den enskildes arbetssituation somdet kollektiva löntagarintresset i företaget. Programmet innehåller krav på ettökat inflytande för de anställda på alla beslutsnivåer i företagen. a.föreslås att de anställdas fackliga organisationer vid företagen skall få rättatt utse en minoritet av ledamöterna i aktiebolagens och de ekonomiskaföreningamas styrelser. Inom TCO arbetar en kommitté med uppgiften attutreda arbetsplatsens samarbetsfrågor. 1970 lade kommitténfram en delrapport, som innehåller handlingsUnjer för en demokratisering avarbetslivet. I rapporten, som godkändes av kongressen, angesstyrelserepresentation som en av de ålgärder, vilka bör vidtas för att öka deanställdas inflytande. I början av innevarande år hölls överläggningarmellan SAF samt LO och TCO i syfte att avlalsvägen tUlförsäkra de anställdarepresentation i aktiebolagens styrelser. Dessa överläggningar avbrötsemellertid sedan SAF förklarat att man inte ansåg sig behörig ati träffa avtalsom När det således visal sig inte vara möjligt att nå enlösning genom frivilliga avtal vände sig arbetstagarorga-nisationema tiU Kungl.Maj:t med begäran om lagstiftning som ger de anställda rätt tUlstyrelserepresentation. Delta är bakgranden till det förslag som lagts frami departementspromemorian. Förslaget gäller enbart aktiebolag med undantag förbank- och försäkringsaktiebolag och innebär i korthet att de anställda iaktiebolag med mer än 100 anställda får rätt att utse två ledamöter istyrelsen. Verksamheten föreslås få försökskaraktär av . Jag konstaterar med tiUfredsstäUelse atl inte någonremissinstans ställt sig avvisande tUl förslagels syfte, dvs. atl ge deanställda slörre inflytande i företagen, och jag tolkar della som elt uttryckför en allmän uppfattning alt demokratin inte kan ges elt annal och merabegränsat innehåll i arbetslivet än på andra samhällsområden. Det kan hellerinte i längden försvaras att de anställda är utestängda från de organ i företagendär besluten fattas, beslut som på ett genomgripande sätt kan förändra derasegen situation. För egen del anser jag det i hög grad angeläget alt taytterligare ett steg mol demokratins förverkligande i arbetslivet och genomföraen reform som ger de anstäUda inflytande även över företagens ledning. Promemorieförslaget har fått ett i stort settpositivt mottagande. Flertalet remissinstanser har inle haft något alt erinramol att de anställda genom lagstiftning ges rätt till styrelserepresentation.TUl de remissinstanser som sålunda godlar förslaget eller lämnar det ihuvudsak utan erinran hör bl. a. hovrätten för Nedre ,kommerskollegium, de fackliga organisationerna, KF och LRF, Statsföretag samtde privata företagen . Några remissinstanser, däribland flertaletnäringsUvsorganisationer, ställer sig däremot tveksamma eller avvisande tillförslaget. SAF finner sålunda lagstiftning vara en mindre lämplig metod attlösa samarbetsfrågor och anser att det bästa resultatet nås om man låterflexibla lösningar växa fram på frivUlighelens väg. På samma linje gårindustriförbundet och . SAF anser dessutom all frågan omlagstiftning är för tidigt väckt. Det hade enligt förenmgen varit att föredraatt man avvaktat resultatet av pågående försöksverksamhel. Denna uppfattningdelas av SHIO och även har uttalat sig för ell uppskov. Det är välbekant att många arbetsmarknadsfrågor somi andra länder gjorts tUl föremål för lagstiftning i vårt land har fått sinlösning genom frivUliga avtal. Detta gäller t. ex. det samråd ochinformationsutbyte som äger mm inom företagsnämnderna. har också,aUmänt sett, många fördelar genom de möjligheter den erbjuder lill en flexibelanpassning tUl förhållandena inom olika branscher och företag. Om delta råderknappast delade meningar. Del är vid del här laget en välbefäst tradition på den svenska arbetsmarknaden atl parterna så långt delöverhuvudlaget är möjligl söker lösa gemensamma frågor genom frivilligaöverenskommelser. A andra sidan har statsmakterna inte tvekat att genomlagstiftningsåtgärder ge sitt stöd åt angelägna reformkrav, närförhandlingsvägen visat sig inte vara framlcomlig. Enligt min mening harfrågan om styrelserepresentation för de anställda kommit i ett sådant läge. Föratt frågan inom rimlig lid skall få sin lösning är det som jag ser detnödvändigt all på bred bas inleda en verksamliet som ullen början får försökskaraktär men som efter hand kan byggas ul och slutligenges en permanent utformning. Elt sådant tillvägagångssätt erbjuder de bästagarantierna för att man skall nå fram till en ordning som vilar på ett fasterfarenhels-underlag och som lar hänsyn till olika företags organisation ochstmktur och tUl de speciella förhållanden som råder i vissa näringsgrenar ochbranscher. På gmnd av vad jag nu anfört förordar jag att frågan om deanställdas styrelserepresentation löses genom lagstiftning. Av vad jag nysssade framgår all det stora flertalet remissinstanser funnit allpromemorieförslaget i sina huvuddrag kan läggas tiU gmnd för lagstiftning. Ävenjag anser att en försöksverksamhet med styrelserepresentation för de anställdakan grundas på förslaget. Jag viU dock redan nu framhålla alt försöksperioden,som i promemorian angetts tUl , enligt min mening bör anpassas till vadsom föreslagits belräffande den offentUga styrelserepresentationen ochinformationssystemet, dvs. Som jag skall redogöra för närmare i det följandeutgår promemorieförslaget från atl det i det särskilda fallet skall ankomma påde anställdas lokala fackliga organisationer att ta ställning tUl frågan omstyrelserepresentation skall inrättas eller ej. Enligt min mening är detla en riklig utgångspunkt.Ulan atl nu gå närmare in på skälen för mitt ställningslagande vUl jag i dettasammanhang framhåUa den frihet en på detta sätt utformad lagstiftning ger defackliga organisationerna att med företagen träffa överenskommelser om andraformer för insyn och inflytande när detta anses lämpligt. Som jag ser det bördet vara naturligt att de fackliga organisationema, redan innan beslut ominrättande av arbetstagarrepresentation fattas, tar upp frågan tUl diskussionmed förelagsledningen för atl klariägga förutsättningama i olika avseenden fören sådan representation. 6.4.2Den aktuella reformens omfattning Promemorieförslaget omfattar endast aktiebolag.Andra associationsformer har således t. v. lämnats utanför. Även två specieUakategorier av aktiebolag har undantagits, nämligen bank- och försäkringsaktiebolag. När del gäller styrelserepresentation för deanställda i bankinstilul lägger banklagstiftningens bestämmelser om styrelser isådana institut f. n. vissa hinder i vägen. Begränsningar gäller sålunda ifråga om både det totala antalet styrelseledamöter och antalet anställda blanddessa. Chefen för har tillkallat särskUda sakkunniga (Fi1972: 3) för att se över banklagstiftningen och undanröja dessa hinder.Utredningsuppdraget beräknas vara slutfört omkring /73.Dessförinnan är det inte lämpligt alt ta ställning till frågan omstyrelserepresentation för de bankanställda. Med hänsyn tUl den roll försäkringsaktiebolagenspelar som kredilmarknadsinstitutioner har jag efter samråd med chefen förfinansdepartementet kommit fram till att man bör eftersträva en lösning avfrågan om de anställdas styrelserepresentation i dessa bolag som så nära sommöjligt ansluter till vad som kan komma i fråga för bankinstituten. Mot bakgmnd av vad jag nu anfört är jag inte bereddatt lägga fram förslag som tUlgodoser de önskemål som vid remissbehandlingenframförts av TCO samt och SR om att låta lagens tUlämpningsområde omfattaäven ifrågavarande båda kategorier av aktiebolag. Från näringslivsorganisationerna har framhållitsönskvärdheten av att aktiebolag som har karaktären av familjebolag undantasfrån lagens tUlämpningsområde. Man har därvid pekat på den nära anknytning somi mindre aktiebolag föreligger mellan företaget och ägarens eller ägarnaspersonliga förhållanden, en anknytning som bl. a. lar sig uttryck i allföretagsledningen ofta går i personlig borgen för bolagels skulder. Det harockså framhållits alt administrationen i sådana bolag ofta sker ulan merformell handläggning av ärendena. När det gäller mindre företag, därfortfarande informella kontakter mellan ledning och anställda är mycketvanlig, ifrågasätts det f. ö. om styrelserepresentation för de anställda är enändamålsenlig metod att öka löntagarinflytandet. I anledning av dessa uttalanden vill jag förstpåpeka att de s. k. familjeföretagen rymmer företag av vitt skUdastorleksordningar och att kategorin inte är lätt atl avgränsa. Jag vill vidareerinra om den föreslagna lagens syfte, som är att öka de anstäUdas insyn ochinflytande över företagens ledning. Det ligger i sakens natur att detta syfteinte kan förverkligas utan att det får konsekvenser för dem som utövarledningen över företagen. Deras beslutanderätt blir något beskuren och styrelsearbetetkommer sannolikt att kräva mera tid. Det är i och för sig begripUgt att sådanaförändringar är lättare att acceptera i de större aktiebolagen med en vidkrets av aktieägare än i familjebolagen, där som framhålls i SAF:sremissyttrande aktiebolagsformen i huvudsak framstår som en ram förförvaltningen av ägarnas personliga förmögenhet. Från de anställdas synpunktmåste emellertid ett förverkligande av lagens sjrfte te sig lika angeläget ibåda fallen. Enligt min mening föreligger därför inte tUlräckliga skäl för attundanta famUjebolagen. ochtidningsutgivareföreningen har ifrågasatt om inte tidningsföretagen bordeundantas från lagens tUlämpningsområde. Det är enligt föreningama väsentligtatt styrelsen i ett tidningsföretag är så sammansatt att ledamöterna kanvänlas ha en gemensam uppfattning om förelagets opinionsbUdande verksamhel. Arbetstagarledamölernaskulle i styrelsen t. o. m. aktivt kunna företräda en politisk uppfattning somavviker från den tidningen företräder och därmed skulle de enligt föreningarnasuppfattning komma i motsatsförhållande tUl målsättningen för tidningensopinionsbUdande verksamhet. Tvingas tidningsföretagen att som styrelseledamöteracceptera personer som inle delar de värderingar som ligger till grand fördenna verksamhet skulle delta enligt föreningarna strida mot den gmndlagsfästatryckfriheten. För egen del kan jag inte finna att den föreslagnaordningen för tidningsföretagens del skulle komma att innebära etl tvång somstrider mol tryckfriheten. Den minoritetsrepresentalion det här gäller garanterarde anställda rätt alt ge sina synpunkter innan beslut fallas i frågor av storbetydelse för företagen och därmed också för de anställda, men den äventyrar påintet sätt ägarinlressets bestämmanderätt över vare sig den opinionsbUdandeverksamheten eUer tidningsföretagens förhållanden i övrigt. Av detremissyttrande som i delta ärende avgetts av A-pressens samorganisationframgår f. ö. att de anstäUda inom A-pressen sedan ell par år tUlbaka ärrepresenterade i företagens styrelser. Mot bakgmnd av vad jag nu anfört anserjag det inte motiverat att tidningsföretagen undantas från lagenstUlämpningsområde. Av naturliga skäl har det inte varit möjligt attvid utarbetandet av promemorieförslaget la hänsyn till de särskildaförhållanden som råder inom olika näringsgrenar och branscher. Detta leder tUlatt införandet av styrelserepresentation för de anställda i vissa fall kanvisa sig innebära praktiska problem. I fråga om rederiföretagen har i sitt remissyttrande bl. pekat på de hinder som i praktikenföreligger för de ombordansläUda att komma lUl styrelsens sammanträden.Föreningen framhåUer också alt förhållandena inom sjöfarten varierar frånrederi till rederi, t. ex. beroende på den fart, vari rederiets fartyg ärsysselsatta. Mot denna bakgrund bedömer föreningen det som aUtför kompliceratatt i lag fastställa regler för de anställdas medverkan och föreningen förordaratl denna fråga i stäUet löses genom kontakter mellan föreningen och deombordanställdas organisationer. Härvid bör emellertid beaktas att rederiemaäven har landanställd personal. Jag är medveten om att det i vissa fall kaninnebära praktiska problem atl genomföra styrelserepresentation för de anstäUdai rederinäringen efter de riktiinjer som anges i promemorian. A andra sidanbör det t. ex. i fråga om rederier vars fartyg går i östersjöfart vara möjligtatt tillämpa styrelserepresentationmed direktdeltagande även från de ombordanställdas sida. Även i övrigt tordearrangemang kunna träffas som tUlgodoser båda sidors berättigade intressen.Jag är således inte beredd att förorda något undantag för rederinäringen. Vid sidan av aktiebolagen torde de ekonomiskaföreningarna vara den vanligaste associationsformen bland företag med eltstörre antal anställda. Inom jordbruks- och konsumentkooperationen utgör deekonomiska föreningama basen för verksamheten. De ekonomiska föreningama omfattas inte avpromemorieförslaget. Det har ansetts, att man borde avvakta resultatet av deförhandlingar som tiUbaka förs mellan KF och LO resp. TCO omvidgad företagsdemokrati i konsumtionsföreningarna innan stäUnmg tas tUl lagstiftningom styrelserepresentation för de anställda i ekonomiska föreningar. TCO anser inte detta utgöra ett tUlräckligt skälför all generellt undanta de ekonomiska föreningarna, och LO framhåller attdet kan komma att visa sig smidigare att använda lagstiftningsmetoden även beträffandede ekonomiska föreningarna eftersom stadgarna i åtskiUiga fall ställer upphinder för de anställda att tUlhöra föreningens styrelse. KF erinrar om att detövervägande antalet anställda inom konsumentkooperationen är verksamma iekonomiska föreningar. Mol den bakgranden har KF i diskussionerna med LO ochTCO förklarat sig berelt att rekommendera en Ukartad lUlämpnmg avstyrelserepresentation för de anställda inom hela den konsumentkooperalivarörelsen. LRF hävdar samma principiella syn beträffande jordbruketsföreningsrörelse, men anser att frågan om de lämpligaste formema för deanställdas insyn och inflytande bör närmare övervägas. LRF förklarar sig berettalt i sådant syfte inleda överläggningar med arbetstagarorganisationerna. Eltsådant förfaringssätt bör enligt förbundet kunna skapa förutsättnuigar för enlämpUgt utformad lagstiftning utan att orsaka onödigt dröjsmål. Med anledning av dessa uttalanden underremissbehandhngen har frågan om att utsträcka den föreslagna lagenstUlämpningsområde till att omfatta även de ekonomiska föreningama närmare övervägtsunder beredningen i departementet. Av upplysningar som mhämtats från framgår att antalet ekonomiska föreningar med mer än 100anställda enUgt senast tiUgängliga uppgifter uppgår tiU 141. Av dessa ingår 63i jordbrukets föreningsrörelse (LRF) och 44 i konsumentkooperationen (KF). Återstoden,34 förenmgar, innefattar bl.a. bostadskooperativa föreningar,virkesmälningsföreningar och OK-föreningar. Det sammanlagda antalet anställda idessa 141 föreningar torde uppgå tUl drygt 90 000. Beträffande ekonomisk förenings styrelse ochbeslutande organ, föreningsstämma, gäller i slort sett liknande regler som ifråga om aktiebolag. De överväganden som gjorts i departementspromemorian med ulgångspunkli aktiebolagens förhållanden äger i allt väsentligt giltighet även för deekomiska föreningarna. Inte heller från lagteknisk synpunkt möier några hindermot all anpassa promemorieförslagel liU atl gäUa även ekonomiska föreningar. Den positiva inställning på föreningshåll till altlåta den föreslagna reformen omfatta även de ekonomiska föreningarna som kommitlill uttryck under remissbehandlnngen har bekräftats vid överläggningar somdärefter hållils med företrädare för jordbrukels föreningsrörelse,konsumentkooperationen och bostadskooperationen. Mot bakgrand av de omständigheter jag nu harredogjort för är jag beredd att förorda alt den föreslagna lagen får omfattaäven ekonomiska föreningar. Vissa speciella kategorier av sådana föreningar bördock undantas. I likhel med bankaktiebolag bör sålunda jordbmkskassorna t. v.inte omfattas av den nu aktuella reformen. Undanlag bör också göras förekonomiska föreningar med personUgt ansvariga medlemmar saml försambmksföreningar. Föreningar av dessa båda kategorier lorde i förevarandesammanhang vara ulan praktisk betydelse, eftersom antalet sysselsatta i regelär myckel litet, och undantagen har därför närmast formell karaktär. Slutligenbör undanlag göras för sådana föreningar som visserUgen är alt anse somekonomiska föreningar eller därmed likartade men som inte omfattas av lagen omekonomiska föreningar. TUl denna kategori hör bl. a. ömsesidigaförsäkringsbolag, sjukkassor och hypoteksföreningar. Med nu förordade undantagkommer den föreslagna reformen i fråga om de ekonomiska föreningarna att fåsin största betydelse inom jordbrukskooperationen, konsumentkooperationen ochbosladskooperationen. Jag vUl här inskjuta att jag inte har funnitanledning att vid den fortsalla framställningen uppehåUa mig särskUt vid deekonomiska föreningamas förhållanden, eftersom enligt vad jag nämndereglema om ekonomiska föreningar i de avseenden som här är aktueUa i stort settöverensstämmer med aktiebolagslagens regler. De ställningstaganden på grandvalav promemorieförslaget som jag kommer att redovisa i det följande gällersåledes även ekonomiska föreningar, där annat inte uttryckligen sägs. Frånsett de invändningar och synpunkter som jag harredovisat i det föregående har den avgränsning i fråga om företagsform ochnäringsgrenar som promemorieförslaget innebär godtagils av remissinstansema.Även jag finner den lämplig. Som en konsekvens av denna avgränsning kommerreformen inle att gälla de anstäUda i offentiig förvaltning. Däremot faUerstatiiga och kommunala aktiebolag inom lagens tUlämpningsområde. Jag vUlemellertid i delta sammanhang erinra om att statsrådet i årtUlkallat sakkunniga (Fi 1972:4) med uppgift att utarbeta rUitiinjer förstyrelserepresentation för anstäUda hos statiig myndighet. direktivenskall de sakkunniga bedriva sitt arbete så, alt förslag till de statligamyndigheternas styrelser skall kunna läggas fram . För de kommunalansläUdagäUer som jag nämnde inledningsvis atl företrädare för deras fackligaorganisationer kan medges rätt alt närvara vid sammanträde med nämnd. Mot bakgmnd av all del lolala anlalet aktiebolaginom olika näringsgrenar uppgår tiU mer än 55 000 har man i promemorian funnitdet nödvändigl att begränsa tillämpningsområdet också med hänsyn till förelagensstorlek för att del skall vara möjligl att överblicka verksamheten och värderaresultaten. Det har ansetts lämpligt alt därvid anknyta till sysselsättningenoch det har föreslagits en nedre slorleksgräns vid 100 anstäUda. Vid remissbehandlingen har näringslivetsorganisationer samstämmigt uttalat sig för all storieksgränsen sätts vid 200anställda. LO och TCO ser helst att gränsen sätts lägre än vid 100 anställdamen anser sig kunna acceptera förslaget på denna punkl om försöksverksamhetenbegränsas lUl . TCO förordar dock gränsen 50 anstäUda beträffande handelsföretag.SACO och SR har i princip inte något att invända mot förslaget men anser atluppföljning och utvärdering av försöksverksamheten skuUe underlättas om gränsenhöjdes till 200 anställda. Del framgår av de statistiska uppgifter avseendeförhållandena som redovisas i promemorian att antaletaktiebolag med 50 eller fler anställda ulgör ca 4 000, med 100 eller fleranstäUda ca 2 000 och med 200 eller fler anställda ca 1 000. Mol den bakgmndenfinner jag för min del den i promemorian föreslagna storleksgränsen väl avvägd.Denna gräns bör gälla mom samtUga näringsgrenar som omfattas avförsöksverksamheten. Jag biträder därför promemorieförslaget på denna punkt. För alt underlätta för aktiebolag som inle når upptill storleksgränsen att införa arbetstagarrepresentation i styrelsen efteröverenskommelse med de fackliga organisationema har i promemorian föreslagitsalt bolagsstämman bör ges möjlighet att beslula om tUlämpning av den i lagenföreskrivna ordningen utan alt föreskrift därom las in i bolagsordningen. Förintagande av sådan föreskrift i bolagsordningen krävs f. n. särskUt tUlstånd.Detta förfarande kan dessutom ta avsevärd tid i anspråk i de faU då för ändringav bolagsordningen föreskrivits beslut på ordinarie bolagsstämma. Det har från elt par håll ifrågasatts om detföreligger något behov av den föreslagna bestämmelsen med hänsyn till attaktiebolagsulredningens förslag tiU ny aktiebolagslag innebär sådanaförenklingar i förhåUande lill gällande rätt beträffande ändring ibolagsordningen att skälen för promemorians förslag i stort sett bortfaller.Aktiebolagsulredningens förslag är under beredning i ochändringar i aktiebolagslagen i detta hänseende kan väntas träda i krafttidigast den 1 ja- De skäl som åberopats i promemorian kommer sålunda att kvarstå i vartfall under större delen av försöksperioden och jag tUlstyrker därför denföreslagna bestämmelsen. I fråga om koncerner har man i promemorian intagitden ståndpunkten atl av praktiska skäl samma regler bör gälla för koncernbolagsom för aktiebolag utanför koncernförhållanden.