prop · FV0393 · 1972-12-31 00:00:00 — I fråga om fordran på tredje manuttalades i motiven att sådan tillgång i detta sammanhang ej är att anse somreell tillgång, även om fordringen är säker. Iförordningen (1960: 63) om rätt till förlustavdrag vid taxering för inkomst harintagits spärregler som avser att förhindra missbruk av rätten tillförlustavdrag genom att konkursmässiga företag som redovisat förluster förtidigare beskattningsår går i handeln. 1972: 93 12 Riskför missbruk av detta slag har i första hand ansetts föreligga i fråga om fåmansbolag.Beträffande dessa företag, gäller sålunda, att förlustavdrag ej medges, om intesamtliga eller så gott som samthga aktier eller andelar, både vid förluståretsingång och utgången av det beskattningsår då avdraget yrkas, ägts av sammafysiska personer samt att varje delägare innehadeungefär samma andel i aktie- eller andelskapitalet (8 §). Om aktierna ellerandelarna genom arv, testamente eller bodelning övergått till andra fysiska personer,utgör detta dock ej hinder mot förlustavdrag. Vid fusion enligt 174 § 1 mom.aktiebolagslagen (1944: 705) gäller motsvarande inskränkning i moderbolagetsrätt att utnyttja förlust, som dotterbolag haft före fusionen (9 §). Ipromemorian lämnas en ingående beskrivning av de transaktioner som kommit tDlanvändning vid överlåtelse av aktier och andelar i vinstbolag. Med benämningenvinstbolag avses i promemorian ett rörelsedrivande bolag som tömts på de tillgångaroch skulder som hör till rörelsen. Beskrivningen utgår från de gemensamma gmnddrageni ett antal av taxeringsmyndigheterna undersökta fall. Vinstbolaget har i dessafall utgjorts av ett enmans- eller fåmansföretag. Köpeskillingen för aktierna ivinstbolaget har ofta uppgått till betydande belopp. En sammanställning övertio observerade fall av aktieförsäljningar rörandevinstbolag med säte i upptar på totalt 20 mUj.kr. Priset för aktierna var i ett fall ca 4,4 milj. kr. och översteg iytterligare tre fall 3 milj. kr. Ettvanligt tillvägagångssätt är enligt promemorian följande. Samtligaaktier i ett rörelsedrivande bolag ägs av en fysisk person. I bolaget finnsobeskattade vinstmedel i form av exempelvis en varulagerreserv på 1 milj. kr.som ägaren vill ta ut så fördelaktigt som möjligt från beskattningssynpunkt.Som ett första steg överför ägaren tillgångar och skulder i rörelsen (inkråmet)till ett av honom förvärvat nybildat bolag. Överföringen av inkråmet sker tillmarknadspris, varigenom den dolda reserven i varulagret upplöses, dvs.framkommer som vinstmedel i vinstbolaget. Som tillgångar i detta bolagredovisas härefter endast kontanta medel och ev. fordringar motsvarande Ukvidför inkråmet, medan skuldsidan utgörs av eget kapital i form av aktiekapitaloch obeskattade vinstmedel. Aktiernai vinstbolaget överlåts till ett för ändamålet tillhandahållet aktiebolag. Iavtalet om aktieöverlåtelsen, som upprättas skriftligt, in-tas villkor omtidpunkt för överlåtelsen, lägsta resp. högsta godtagbara Prop.1972: 93 13 beloppför obeskattade vinstmedel i det överlåtna vinstbolaget, hur köpeskillingenskall beräknas och hkvid erläggas m. m. Genom aktieöverlåtelsen harvinstbolaget blivit dotterbolag till köparen. I detta skede ändrasvinstbolagets firma, som det nybildade bolaget som övertagit rörelsenantar det ledigblivna, för rörelsen inarbetade firmanamnet. Köpeskillingen beräknas vanUgtvismed utgångspunkt från en i avtalet intagen intern balansräkning tUl etttotalbelopp, som motsvarar dels , dels avobeskattade vinstmedel i vinstbolaget för överlåtelsen avaktierna. Den interna balansräkningen har ingen motsvarighet i den officiellabalansräkning, som enligt gällande bokförings- och aktiebolagslagstiftningskall upprättas vid utgången av varje räkenskapsår, utan utgörs av enfristående tablå över bolagets förmögenhetsställning vid eller före aktieöverlåtelsen.I detta sammanhang har emellertid bortsetts från den latentainkomstskatteskulden på ca 5055 "/o som belöper på obeskattadevinstmedel. För att undvika attförsäljningen av aktierna utåt skall beröra verksamhetens förhållande tillkunder och leverantörer m. fl. intressenter in-tas i avtalen regelmässigtförbehåll om att till bolaget upplåtna hyresrätter, post-, check- ochbankgironummer samt i bolagets namn upplåtna telefon- och telexaboimemang ejskall medfölja köpet. Vidare förbinder sig parterna att fullfölja ärendetangående ändring av bolagets namn. Ettavtalsvillkor om att vinstbolagets innestående medel ej får användas avköparen för likvid av aktierna torde ha tillkommit med tanke på köparens svagaekonomiska ställning (jfr det s. k. Suecia-fallet NJA 1951 s. 6 I). Ipromemorian framhålls i detta sammanhang att den största svårigheten vid dessatransaktioner i allmänhet utgörs av det förhållandet att köparen själv saknarmedel för att köpa ifrågavarande aktier. I de fall köparen ej lyckatstillfälligt låna upp medel till aktie-likviden torde likväl vinstbolagets medeltas i anspråk av köparen för detta ändamål. Att betalningstransaktionen reellttillgått på sätt angetts torde dock som regel ej kuima utläsas avbokföringen i vinstbolaget resp. hos köparen. Oavsett om angivna villkor medtagitsi avtalet eller ej, torde det vara möjligt för köparen att få överta aktiernai vinstbolaget utan att behöva utge ett enda öre, dvs. att i realitetenfinansiera aktieköpet med vinstbolagets tillgångar i form av fordringar ellerkontanter. Genomden valda transaktionsformen har säljaren till sig överfört likvida medel som beloppsmässigtmotsvarar, förutom , också större delen av bolagetsobeskattade vinst utan andra konsekvenser i skattehänseende än att avköpeskillingen för aktierna räknas som skattephktig inkomst enligtschablonregien vid realisations- 1\ 1972.1 saml. 1972: 93 14 vinstbeskattningen.Det har härvid förutsatts att säljaren innehaft aktierna i vinstbolaget fem åreller mera. Innebörden av transaktionen är således enligt promemorian attaktieägaren till priset av att avstå från 20 30 "/o av obeskattadevinstmedel i vinstbolaget, dels har eliminerat den skatteskuld som vilar på deni bolagsform bedrivna verksamheten, dels har tillgodofört sig en betydandeförmögenhetstillgång i form av likvida medel utan att ha fått vidkäimasnämnvärd skattebelastning. I promemorian påpekas att, om aktieägaren påfördinkomstskatt antas vara begränsad enligt den s. k. 80 %-regeln,skattebelastningen på de medel som tillförts aktieägaren blir endast 8 »/o- Denbeskrivna transaktionen har kunnat genomföras utan att det hos kunder,leverantörer m. fl. intressenter eller av utomstående kunnat märkas attsamtliga aktier i bolaget bytt ägare och att verksamheten numera bedrivs av ettnytt bolag. Rörelsen bedrivs utåt sett helt oförändrad, nämligen under sammafirmanamn, i samma lokaler och med samma fysiska person som huvudintressent. Någonavsikt från aktieägarens sida att avyttra den i bolagsform bedriva rörelsen harej förelegat. Köparen har i många fall helt saknat ekonomiska resurser attgenomföra ett sådant köp. Det "gamla" bolaget har varit till saluförst sedan rörelsen, som bedrivits i detta bolag, förts över till detnybildade bolaget, dvs. då vinstbolaget frånsett likvida medel förvandlats tillett skalbolag. När tiUräckligaobeskattade vinstmedel samlats i det nya rörelsedrivande bolaget bl. a. genom återappbyggnadav lagerreserver, är aktieägaren enligt vad som påpekas i promemorianoförhindrad att göra om transaktionen i form av överlåtelse av aktierna i dettabolag. Idet typfall av vinstbolagstransaktion som beskrivs i promemorian antas köparenvara ett rörelsedrivande bolag vars verksamhet varit förlustbringande.Förvärvet av aktierna i vinstbolaget har ej skett för att fortsätta den i dettabolag bedrivna rörelsen utan för att helt eller delvis eliminera förlusten iköparens rörelse. Ett ytterligare motiv för köparen är att få ettlikviditetstillskott motsvarande av köpeskillingen för aktierna, iexemplet ca , varigenom köparens likviditetssvårigheter åtminstonetillfälligt löses och driften kan fortsättas ytterligare någon tid. Omförlusterna i köparens verksamhet varit betydande och stora av- ochnedskrivningsmöjligheter kvarstår outnyttjade, torde enligt promemorian denframtagna vinsten i vinstbolaget, i exemplet uppgående till 1 milj. kr.,knappast behöva bli föremål för beskattning . I syfte att nedbringavinstmedlen i vinstbolaget kan en sammankoppling av köparens verksamhet medvinstbolaget tänkas ske på olika sätt. Exempelvis kan vinstbolaget övertavarulager från moderbolaget och fullgöra funktioner som försäljningsbolag ellerhyra moderbolagets anläggningar och bedriva viss tillverkning på legobasis. Omvinstbolaget genom sammankopplingen påförs kostnader av skilda Prop.1972: 93 15 slagoch utnyttjar vid beskattningen tillåtna avsättningsmöjligheter, torde vinsteni bokslutet utan svårighet kunna nedbringas till noll och vinstbolaget således undgåskattebelastning. Fallhar även förekommit, där köparen med sitt förvärv endast syftat till att kommaåt likvida medel. I detta fall avser köparen ej att driva någon egenthgverksamhet i vinstbolaget. I avsikt att försvåra taxeringskontrollen läggs endimridå runt bolaget exempelvis på det sättet, att firmanamn och styrelsenssäte ändras. förlängs räkenskapsåret till att omfatta en tidsperiodav upp , varigenom bolaget till följd av gällande bestämmelserom beskattningsår blir skyldigt att redovisa inkomst av rörelse tillbeskattning först förflutit. Vinstbolagets säte kanunder tiden ha flyttats till ett annat län där bolaget underlåter att deklareraför det förlängda beskattningsåret. Om det kommer till taxeringsmyndighetskännedom att bolagets vinst uppgått till miljonbelopp och bolaget påförstaxering med motsvarande belopp, torde enhgt promemorian denna åtgärd ipraktiken vara helt verkningslös, enär bolaget sannolikt saknar varje möjlighetatt betala härå belöpande skatt. Ipromemorian anmärks att som köpare kan uppträda såväl fysisk person somaktiebolag eller annan juridisk person. Då köparen utgörs av ett aktiebolag ärvanligtvis fråga om s. k. emnans- eller fåmansbolag, men i princip kan även etticke-fåmansbolag uppträda som köpare. Om den tilltänkte köparens ekonomiskaställning bedöms vara svag, kan det förekomma att säljaren som villkor föröverlåtelsen kräver att en solvent person formellt står som köpare av aktiemai vinstbolaget och sedan transporterar dessa på den verklige köparen. Enligtpromemorian är det ett relativt litet antal vinstbolagstrans-aktioner som varitföremål för utredning av taxeringsmyndighet. Med hänsyn till ärendenaskomplicerade natur har utredningarna i allmänhet krävt taxeringsrevision.Endast ett tiotal ärenden har behandlats av länsskatterätt (prövningsnämnd). Inågra av dessa mål har besvär anförts hos kammarrätt. Beslut i dessa målföreligger inte . Vederbörandetaxeringsintendent () har i allmänhet intagit den ståndpunkten, att någonverklig försäljning av vinstbolaget ej ägt rum, eftersom överlåtelsen genomförbehåll från säljaren ej omfattat bolagets rörelse. Köparen har med sittaktieförvärv ej syftat till att fortsätta den verksamhet som bedrivits i detköpta bolaget. Avtalets innehåll i kombination med omständigheterna kringdetsamma ger enligt TI vid handen att rättshandlingens verkliga innebörd ärhelt annorlunda än vad den yttre formen anger. TI har i regel hävdat atttransaktionerna reellt sett skall bedömas som förtäckt utdelning och yrkat attsäljaren skall beskattas för hela köpeskillingen såsom för utdelning förvinstbolaget. I något fall har TI alternativt yrkat på beskattning av säljarensåsom för förtäckt lön. 1972: 93 16 Detär enligt promemorian ej möjligt att med utgångspunkt från de mål sombehandlats i prövningsnämnd dra några säkra slutsatser om i vilken riktningpraxis kommer att utvecklas. De enstaka prövnings-nämndsbeslut som hittillsföreligger är knappast entydiga och synes ha gått i olika riktningar beroendepå i vad mån TI lyckats övertyga nämnden om att skentransaktion förelegat ochatt aktieöverlåtelsen reellt avsett vinstutdelning till säljaren. Beredningenkonstaterar att undersökningen av vinstbolagstransak-tionerna påvisat flerakarakteristiska drag av skatteflykt. De påminner i viss mån om delundintransaktioner mot vilka lagstiftningsingripande tidigare ägt mm. Handelnmed vinstbolag torde enligt beredningen sakna företagsekonomisk motivering.Transaktionerna tillgodoser inte heller något allmänt behov av affärsmässignatur. Det finns därför ingen anledning att vid beskattningen godta dessa transaktioner. Det tillämpadeförfaringssättet är enhgt beredningens mening betänkligt även från densynpunkten, att man i förlustutjämriingsförordningen sökt stoppa snarlikatransaktioner genom en spärregel avseende ändrade ägareförhållanden i fåmansbolag.Genom att det i de aktuella transaktionerna är vinstbolaget som överlåts tillförlustbolaget och ej tvärtom kan förlustutjänming ske utan hinder av nänmdaspärregel. Om däremot aktierna i förlustbolaget försålts, skulle redovisadeunderskott i detta bolags deklarationer för överlåtelseåret och tidigare årinte kunnat utnyttjas i form av förlustavdrag. Vid övervägande av vilkaåtgärder som bör vidtas för att förhindra att skattskyldiga genom handel medvinstbolag bereder sig opåkällade skattelättnader anser beredningen ettingripande lagstiftningsvägen vara den naturliga lösningen. De rättshandlingarsom kommit till användning återspeglar civilrättsliga händelseförlopp, somunder vissa förutsättningar torde kunna accepteras. Eftersom dessa transaktionervidtas med utnyttjande av luckor i skattelagstiftningen krävs enligtberedningens uppfattning kompletterande bestämmelser som förhindrarskatteflykt. Att uppskjuta ett lagstiftningsingripande i avbidan på hurrättspraxis kommer att utveckla sig på detta beskattningsområde är enligt beredningeninte motiverat. Med hänsyn till önskemåletom att på lägga fram förslag till motåtgärder har beredningenavstått från att överväga införande av en allmän bestämmelse mot alla formerav skatteflykt. Frågan om en sådan generalklausul är ytterst komplicerad ochkräver noggranna överväganden. I den aktuella situationen finner beredningendet lämpligt att med användning av den lagstiftningsteknik som pekats på idirektiven utarbeta bestämmelser på ett begränsat avsnitt av skatte- lagstiftningen.Beredningen föreslår i enlighet härmed en allmänt hållen bestämmelse somriktar sig direkt mot vinstbolagstransaktioner. Utgångspunktenför beredningens överväganden har varit att nå en regel, som innebär minstamöjliga ingrepp i nuvarande lagstiftning och praxis inom närliggande beskåttningsområden.Beredningen har därvid stannat för en regel som tar sikte på en skärptbeskattning av säljaren av aktiema i vinstbolaget. Eftersom säljaren gör denstörsta vinsten finner beredningen det naturligt och riktigt attbeskattningsåtgärderna riktas mot denne. Genom att bestämmelsema inarbetasunder inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet ansluter dessa mera än andraalternativ till vad som formellt ägt rum, dvs. en icke yrkesmässig försäljningav aktier. Beredningenföreslår som huvudregel att den som säljer aktier eller andelar i aktiebolageller ekonomisk förening, handels- och kommanditbolag skall beskattas för 75 %av försäljningssumman såsom inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet(skattepliktig realisationsvinst), om det ej framstår som uppenbart, attköparen genom förvärvet av aktiema eller andelarna erhåller tillgång avverkligt och särskilt värde med hänsyn till sin rörelse ellerkapitalförvaltning. Beredningen framhåller att uttrycket "tillgång av verkUgtoch särskilt värde" med hänsyn till köparens rörelse ellerkapitalförvaltning förut har använts i lagstiftningen i fråga om lundintransaktionerna.Samma uttryck åsyftar i förevarande sammanhang de typiska s. k. vinstbolagen,vilka före aktieöverlåtelsen tömts på tillgångarna och skuldema i den bedrivnaverksamheten (inkråmet) och vid överlåtelsetidpunkten endast förfogar övertillgångar i form av fordringar och/eller Ukvida medel. Huvudregeln bör enligtberedningen gälla i de fall då företag i syfte att undgå den skärptabeskattningen fått behålla vissa andra tillgångsslag utan att dessa kan ansesha speciellt värde eller vara särskilt användbara i köparens verksamhet. Somexempel på sådana tillgångar nämner beredningen personbil, vanligakontorsmöbler och -maskiner, samt utrangerade eller i köparens verksamhet ejekonomiskt brukbara tillgångar. Att vinstbolaget åvilande skatteskulder, somköparen avser att eliminera; skulle representera en tillgång av verkUgt ochsärskilt värde för köparen med hänsyn till dennes verksamhet anser beredningenvara helt uteslutet. Denföreslagna bestämmelsen skulle enligt beredningen emellertid på ettförhållandevis enkelt sätt kunna kringgås genom att avyttringen formelltomfattar ej endast bolagets skal utan även dess inkråm, men säljarenförbehåller sig rätten att eller efter viss köpatillbaka verksamheten med dess tillgångar och skulder. För att förhindrakringgående föreslås att bestämmelsen utsträcks även till de fall då bolagetsreella tillgångar ingått i överlåtelsen och helt eller delvis återköps inomviss tid efter aktieförsäljningen. Prop.1972: 93 18 dömeratt en tidrymd av är väl avvägd för att uppnå önskad effekt. Av processuellaskäl, bl. a. det förhållandet, att taxeringsmyndigheterna kan behöva utnyttja eftertaxeringsinstitutet,anser beredningen det erforderligt att som ytterligare rekvisit föreslå, attdet av omständigheterna skall framgå att sådant återköp varit avsett redan vidavyttringen av aktierna eller andelarna. Beredningen anför att bestämmelsemahar karaktär av stoppregler som knappast är ägnade att åstadkomma ettmateriellt korrekt beskattningsresultat i det enskilda fallet. Den föreslagnalagstiftningen förutses komma att få prohibitiv effekt och beredningen räknardärför med att de skattskyldiga avstår från att företa dessa transaktioner.Förslaget om att av köpeskillingen för aktierna skall utgöra skattepliktigrealisationsvinst motiverar beredningen med att beskattningen ej bör drabbaden ersättning för aktiekapital och eventuella kapitaltillskott som kan ingå iköpeskillingen. De allmänna reglerna för aktievinstbeskattning bör enligtförslaget gälla i de fall realisationsvinsten med tillämpning härav skallberäknas till högre belopp än av köpeskilUngen. Beredningen anser att detbör ankonuna på säljaren, som enligt förslaget är skattskyldig, att visa attaktieöverlåtelsen innefattat förvärv av tillgångar av verkligt och särskiltvärde för köparen. Denna bevisbörderegel bör enligt beredningen ej väckabetänkligheter, då den skattskyldige förfogar över bevismaterialet och detknappast torde medföra större svårighet att påvisa om det vid överlåtelsen ärfråga om reella tillgångar eller inte. Beredningen har diskuteratfrågan om en eventuell begränsning av tillämpningsområdet för huvudregeln attomfatta enbart fåmansbolag men har stannat för en generell utformning i likhetmed lagstiftningen mot lundintransaktioner. Den praktiska betydelsen av attbestämmelserna också omfattar icke-fåmansbolag anser beredningen bliförhållandevis ringa. Från huvudregeln börenligt beredningen undantag göras för två situationer av överlåtelse av aktieri skalbolag. Det ena undantagsfallet avser överlåtelse av aktier i bolag som ejbedrivit verksamhet. Detta undantag torde främst få betydelse för s. k.skrivbordsbolag, varmed i första hand avses sådana för försäljning bildadeaktiebolag som yrkesmässigt tillhandahålls av advokater, banker, revisorer m.fl. Undantag från huvudregelnföreslås vidare i fråga om överlåtelse av aktier i bolag som ej drivitverksamhet före avyttringen av aktierna.Denna definition åsyftar s. k, vilande bolag, vars tidigare bedrivna verksamhetupphört utan att formell upplösning av bolaget ägt rum. förekommeratt aktier i sådana bolag är föremål för överlåtelse. Genom att bolaget ejupplöses, ställs frågan om utskiftningsbeskattning av bolaget på framtiden.Beredningen erinrar om att det i tidigare diskussioner om de vi- 1972: 93 19 landebolagen ansetts önskvärt att dessa upplöses. För egen del instämmerberedningen i dessa önskemål. En lösning av problemet med de vilande bolagenåstadkommer man enhgt beredningen dock inte genom förslaget om skärptbeskattning vid aktieöverlåtelse utan detta leder snarare till en totalfastlåsning av nuläget. Det föreslagna undantaget för de vilande bolagen börses mot bakgrund härav. Då huvudregeln enligtberedningen undantagsvis skulle kunna medföra ej önskvärda verkningar,föreslås införande av en dispensregel, enligt vilken skattskyldig skall kunnamedges undantag från tillämpningen av reglerna om skärpt beskattning vid vissaöverlåtelser av aktier. Som exempel på dispensanledning nämner beredningenavyttring av aktier i ett bolag inom en koncern i samband med omläggning elleromorganisation av verksamheten i andra fall än intern omplacering av organisationsaktier.Vid omflyttning av organisationsaktier inom koncerner sker enligt nuvaranderegler ej någon realisationsvinstbeskattning och förslaget avser ej att göraändring häri. Fömtsättningar för dispens kan enligt beredningen ocksåföreligga, då fråga är om en affärsmässigt betingad överlåtelse av aktier ibolag, som varit vilande än två beskattningsår före avyttringen ochdärför ej omfattas av det föreslagna undantaget för sådana bolag. Vidare kandet i vissa fall vara befogat att medge dispens, då ägare av en minoritetsposti ett skalbolag önskar avveckla sitt ifrågavarande aktieinnehav utan syfte attvinna opåkallad skattelättnad. I dispens- och undantagsfallen kommer enligt förslagetde vanliga reglerna om beskattning vid aktieöverlåtelse att gälla. Attbeskattningen enligt huvudregeln anknyts till köpeskillingen bör enligtberedningen medföra ej oväsentliga fördelar från kontrollteknisk synpunkt. Vidtaxeringen i första instans kan svårighet emellertid föreligga att upptäckaaktieöverlåtelser av ifrågavarande slag. Beredningen framhåller i anslutninghärtill en kontrollmöjlighet som står till buds inom ramen för sedvanligt uppgiftslämnandefrån taxeringsnämnderna till skattechefen i länet, nämligen om samtliga vidtaxeringen observerade överlåtelser av aktier i fåmansbolag anmäls i dennaordning. Skattechefen får härigenom möjlighet att föranstalta om de åtgärdersom i varje särskilt fall kan befinnas påkallade. Bestämmelsemaföreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid 1973års taxering. 1972: 93 20 Samtligaremissinstanser instämmer i beredningens uppfattning att särskilda bestämmelserbör införas för att förhindra obehöriga skatteförmåner vid handel med s. k.vinstbolag. Beredningens förslag att genom en väsentligt skärptrealisationsvinstbeskattning förhindra sådana transaktioner har också i principtillstyrkts av det övervägande antalet remissinstanser. Bland de tillstyrkandeinstanserna har dock kritiska synpunkter uttalats på en rad olika punkter ifråga om bestämmelsernas utformning. Sålunda har flertalet länsstyrelser iallmänhet menat att en del ändringar i och tillägg till bestänrnielserna iskärpande riktning måste göras för att dessa skall utgöra en effektiv spärrmot dessa transaktioner. Ä andra sidan har bl. a. de organisationer som represeriterarnäringslivet ansett att bestämmelserna fått en alltför vid utformning ellerutformats så oklart och vagt att svårigheter kommer att uppstå vid av-gränsningenav bestämmelsernas tillämpningsområde. Bestämmelserna anses kunna träffa sådanatransaktioner som utgör en även från samhällets synpunkt önskvärd strakturrationalisering. Blandde tillstyrkande instanserna framhåller kammarrätten att lagstiftningsåtgärdertidigare vidtagits först sedan skattedomstolarna bedömt transaktionerna ochfunnit dem oantastliga enligt gällande lag. Giltigheten av ifrågavarandetransaktioner har inte prövats av vare sig kammarrätten eller regeringsrätten,varför rättsläget på området är flytande. Det är därför osäkert om denföreslagna lagstiftningen i nuvarande läge är behövUg. Med hänsyn bl. a. tillatt beredningens förslag är ett provisorium har kammarrätten inga invändningarmot att lagstiftningen genomförs i huvudsak på sätt som föreslagits.