prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — När man studerar desamhällsekonomiska effekter som utgår från socialförsäkringssektorn har man iregel inget primärt intresse för sektorns efterfrågan på varor och tjänster.Denna är nämligen helt obetydlig. Det som uppmärksammas är i stället definansiella flödena mellan socialförsäkringssektorn och övriga sektorer isamhällsekonomin. Socialförsäkringssektornsinkomster beräknas ha vuxit med knappt 13 respektive 17o/o. Tabell VIII: 3.Socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter 19711972 Bidrag från stat och 7 250 2 970 8 150 3 350 Konsumtion Transfereringar till hushållen övrigt Finansiellt sparande {1-2) Anm. Procenttalen är avrundade till jämna halvaresp. Källor: Statistiskacentralbyrån, och . avsevärt mindre eller drygt 9 o/o. Som framgårav tabell 3 kan sektorns inkomster grovt sett delas upp i avgifter från deförsäkrade eller deras arbetsgivare, bidrag från stat och kommun samtränteinkomster. Den största inkomstkällan är avgifterna som svarar för ca 60o/o av sektorns totala inkomster. Ökningen av avgifterna beräknas 1972 kommaatt uppgå till drygt 7 o/o all jämföra med ca 17 o/o 1971. Tillväxten avavgifts-flödet förutses med andra ord mer än halveras 1972.Socialförsäkrings-avgifterna står i allmänhet i ett nära samband med uppburnaeller utbetalade löner, varför del i stället vore naturligt att vänta sig altdet totala avgiftsflödel 1972 under förutsättning av oförändrade avgiftssatser utvecklas på i huvudsak samma sätt som lönesumman. Den här antagna snabbarelönesummeökningen 1972 borde sålunda med ell sådant betraktelsesätt snarastmedföra all avgifterna från de försäkrade och deras arbetsgivare ökarkraftigare än . förhåller det sig emellertid så allarbetsgivarnas preliminära avgifter lill sjukförsäkringen ochtilläggspensioneringen med viss schablonjustering beräknas med utgångspunktfrån förhållanden. Om schablonjusteringarna inte träffar exakträtt uppstår genom slutregleringen vissa oregdbundenheler i avgiftsinflödet. Enandra förklaring till skillnaderna i lönesummans respektive avgiftsinflödetsutveckling är de jämfört med mindre omfattande höjningarna avavgiftssatserna 1972. Avgifterna till allmänna tilläggspensionen höjsvisserligen liksom året innan med 1/men däremot förutses ingenytterligare höjning av arbetsgivarnas avgifter för sjukförsäkringen. Den senarehöjdes 1971 till3,1 o/o. Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 188 Bidragen från stat ochkommun svarar för ca 30 o/o av sektorns totala inkomster och avser i huvudsakfolkpensioneringen, sjukförsäkringen saml arbetslöshetskassorna. Dessa bidragberäknas ha ökat med 18 o/o o/o . väntastUlväxttakten uppgå lill ca 12 o/o. Därvid har medräknats del extra tillskotttill folkpensionärerna om totalt ca 285 milj. kr. som utbetalas i januari1972. Ränteinkomsternasökningstakt är myckel snabb, vilket sammanhänger med den kraftigafonduppbyggnad som sker inom sektorn. 1972 väntas ränteinkomsterna öka med ca13 o/o mot ca 21 o/o 1971. Socialförsäkringssektornsutgifter består till mycket liten del av administrationskostnader (dvs.konsumtion). Den största delen utgörs av utbetalningarna till hushållssektorn.Drygt 16 miljarder kr. utbetalades mot ca . 1970 och för1972 väntas utbetalningarna stiga lill . Cirka hälften avdessa utbetalningar utgörs av folkpensionsförmäner, medansjukförsäkringsförmånerna svarar för knappt 3/10. Posten övriga utgifterbestår dels av utbetalningar till företag, dels av en korrigeringsposl avseendekommunal folkpensionering. Utbetalningarna till företagen är gottgörelse tillarbetsgivare som bedriver företagshälsovård. Transaktionerna över enkonstruerad socialförsäkringssektor visar att sektorns finansiella sparande dess nettoutlåningsmöjligheter ständigt har ökat. Tillskottetberäknas ha uppgått till drygt 600 milj. kr. 1970 och knappt 1 200 milj. kr.1971. Förstärkningen väntas bli ca 350 milj. kr. Sparandet har sågott som uteslutande skett inom AP-fonderna, Hur detta sparande har ulbjudilspå kreditmarknaden och fördelats på olika låntagargrupper framgår av kapitel IX, Den konsoliderade offentliga sektorn Den offentliga sektornhar i de tre föregående avsnitten presenterats uppdelad på tre delseklorer,varav en, socialförsäkringssektorn, är en i hög grad konstruerad sektor. Utanalt därmed underskatta innebörden av det kommunala självstyret kan sägas attstatsmakterna har stort inflytande över och ansvar för de offentligadelsektorernas utgifter och inkomster och även över de finansiellatransaktionerna dem emellan. Därför är del i betydande utsträckningstatsmakterna, som avgör i vilken sektor de med en reform följande direktautgifterna skall falla och vilken sektor som i någon bemärkelse skall svara förfinansieringen. Därmed kan hela den offentliga sektorn i viss mån uppfattas somett instrument för statsmakternas ekonomisk-politiska intentioner. Mål kan nåsgenom förändringar i variabler som statsmakterna kontrollerar, men som formelltär att hänföra till en annan sektor än den statliga. Tabell VIII: 4. Den konsoliderade offentligasektorns inkomster och utgifter 19711972 15 240 14 790 16 340 16 930 Transfereringar Till hushåU Till företag 32 430 24 400 2110 5 920 42 370 10 390 36 280 27 700 2310 6 270 47 780 11 440 3 850 3 300 200 350 5 420 1 040 12,0 13,5 9,5 6,0 12,5 10,0 Anm. Delsektorerna ärinte fullständigt konsoliderade då det kan förutsättas att en del av deofördelade transfereringarna även återfinns bland övriga inkomster.Procenttalen är avrundade till hela resp. halva procent. därför vara missledande att endast utifrånförändringar i statens budget dra slutsatser om bl. a. den av statsmakternabedrivna ekonomiska politiken. När delsektorernakonsolideras innebär detta att transfereringarna dem emellan elimineras.Konsolideringens syfte är att beräkna den offentliga sektorns anspråk på realaresurser samt dess nettotransaktioner med hushålls- och företagssektorerna. Denkonsoliderade offentliga sektorns omslutning kan sägas antyda omfånget av deekonomiska flöden som det offentiiga normalt antas direkt kunna påverka genomsin politik. En del ekonomiska resurser används direkt av det offentliga förproduktion av varor och framför allt tjänster. Andra medel återförs såsomtransfereringar lill de privata sektorerna med mer eller mindre slark styrningi vad avser deras slutliga användning. Sektorns inkomslöver-skolt, i bemärkelseav skillnader mellan totala inkomster och samtliga utgifter för konsumtion,realinvestering och icke finansiella transfereringar, benäms finansielltsparande. Denna post innefattar finansiella transfereringar (utlåning m. )samt eventuellt saldo. Den konsolideradeoffentiiga sektorns inkomster beräknas ha ökat med drygt 16,5 o/o 1971. Under1972 väntas tillväxten bli något lägre eller ca 12 o/o. Den svagareinkomstförstärkningen sammanhänger i första hand med den jämfört med 1971mera begränsade tillväxten av de statliga indirekta skatleintäkterna, liksomett svagare inflöde av avgifter till Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 190 Utgifterna förutsesöka med , vUket är något långsammare än då deväxte med . Den allmänna konjunklurdämpningen i samhällsekonomin1971 kom även lill uttryck inom den offentliga sektorn. Sektorns utgifter förkonsumtions- och investeringsändamål beräknas endast ha ökat med drygt 1 o/o ivolym, vilket i första hand förklaras av en stark uppbromsning av denkommunala utgiftsexpansionen. I värde räknat steg dessa utgifter med drygt12 o/o. Grupperat efter art av utgift visade speciellt investeringarna en svagutveckling med en real nedgång jämfört med . förutses denoffentliga sektorns konsumtions- och investeringsutgifter stiga med knappt 4o/o i volym och 12 o/o i värde. Den snabbare volymökningen är att hänföra omkastning av investeringsutvecklingen. kan denoffentliga sektorn enligt här använd definition beräknas ha tagit i anspråk ca29 o/o av bruttonationalproduktens resurser. Inkluderas offentligaffärsverksamhet enligt de definitioner som används i nationalräkenskapernastiger denna andel till 31 o/o. Bruttonationalproduktens tillväxt under 1972förutses nu komma att uppgå till ca 3,7 o/o och då den offentiiga sektorn undersamma period förutses öka sin direkta efterfrågan med drygt 3,5 o/o i volymkommer del offentliga alt 1972 ta i anspråk ungefär samma andel av detillgängliga resurserna som , Detta utesluter inte en växande andel1972 räknat utifrån löpande priser eftersom kostnaderna normalt sligersnabbare inom den offentliga sektorn än vad gäller inom samhällsekonomin iövrigt. Som ovan nämnts går endel av den offentliga sektorns inkomster tillbaka lill de privata sektorerna.Dessa inkomstöverföringar är till viss del komponenter isocialförsäkringsprogrammet och finansieras ibland med försäkringsteknisktberäknade avgifter från hushållen, medan andra överföringar är avsedda altbidra lill en omfördelning mellan olika inkomstskikt. En mindre del avsektorns inkomster går som subventioner tillbaka till företagssektorn och kansåledes beräknas komma hushållssektorn tillgodo i form av lägre priser. Totaltberäknas transfereringarna från den offentliga sektorn till hushåll och förelagöka i något långsammare takt 1972 än 1971, dier mot knappt 19 o/o. Schematiskt kan man sägaatt inemot 60 o/o av det offentligas inkomster används för alt direktefterfråga reala tillgångar och att ungefär 1/3 av inkomstema återförs till deprivata sektorerna genom olika former av inkomstöverföringar. Den resterandedelen upptas av det finansiella sparandet. Del finansieUa sparandel förstärktesunder med . förutses en betydligt svagareökning eller ca . 1 Preliminär nationalbudget 191 Det är inte möjligt altpå grundval enbart av förändringar i budgetens saldo eller i det finansiellasparandet göra några fullständiga bedömningar av statsbudgetens verkningar påsamhällsekonomin i sin helhet. En given förändring i budgetsaidol eller i delfinansiella sparandel kan nämligen orsakas av ell stort antal kombinationer avförändringar i budgetens delposter, där varje kombination kan ha sinkarakteristiska effekt på samhällsekonomin. Del kan därför inte ulanreservationer hävdas att en överbalanserad budget verkar konlraktivt eller alten un-derbalanserad budget verkar expansivt på efterfrågan i samhället. Änmindre kan det villkorslöst hävdas att en balanserad budget eller en budget medoförändrat saldo skulle lämna efterfrågan opåverkad. Man kan nämligenföreställa sig förändringar i omfånget av statens verksamhet (vilken utgör enkomponent av nationalprodukten), som försiggår vid en samtidigt ochbeloppsmässigt lika stor ökning eller minskning av statens utgifter ochinkomster, dvs. vid oförändrat budgetsaido. Härmed skulle en budget somvidhålles i balans myckel väl kunna medverka lill en ökning eller minskning avden samlade aktiviteten inom samhällsekonomin, även under förutsättning förändring som sker av statens utgifter och inkomster skulle ha en neutralinverkan på aktiviteten utanför den statliga sektorn. Det anförda exemplet kanuppfattas som etl specialfall av vad som mera allmänt gäller, nämligen altolika grupper av statliga utgifter och inkomster kan ha olika slark inverkan påaktiviteten i samhällsekonomin. 1 delta fall har ökningen av statens direktaefterfrågan på varor och tjänster, dvs. statens verksamhet, en totalt störreeffekt än den beloppsmässigt lika stora ökningen av de intäkter som dras infrån övriga sektorer av samhällsekonomin låt vara all effekterna på de ickestatliga sektorerna härmed tankes vara lika stora. En analys av budgetenseffekter bör därför i princip grundas på en uppdelning av utgifter ochinkomster i för ändamålet relevanta grupper. Härtill kommer emellertid som enytterligare komplikation, att varje uttalande om budgetens lolalekonomiskaeffekter blir beroende av vilken jämförelsenorm som väljs lill den föreliggandebudgeten. I vissa försök att mäta budgetens konjunktureffekler synesjämförelsenormerna ha varit en tänkt budget i vilken staten bestämt dels attskattebetalarna under del undersökta året skall betala Uka många kronor i skattsom under jämförelseåret, dels att varje statsutgift under del undersökta åretskall vara lika stor som under jämfördseårel. Med denna jämförelsenorm framstårhela budgelförändringen såsom förklarad av en viss budgetpolitik eller snarareav att en viss speciell budgetpoUtik inte har förts, I en annan uppläggning avbudgelanalysen har man emellertid sökt skilja ut de förändringar i budgeten somär ett utslag av medveten politik ("åt- Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 192 gärd") från de förändringar i budgeten somkan förklaras såsom återverkningar av den ekonomiska utvecklingen inomsamhällsekonomin i övrigt (s, k. "automatik"). Med denna uppdelninguppfattas sådana förändringar på budgetens inkomstsida som automatik, vilkavid ett oförändrat skattesystem följer av skatteunderlagets utveckling, medanåt-gärdsbeslämda inkomslförändringar endast länks innefatta sådana som direktföljer av skattesatsförändringar. En sådan indelning kanemellertid leda till att den medvetna budgetpolitikens betydelse förstatsinkomsternas utveckling underskattas. Att vidmakthålla en oförändradskattesats inför ett stigande skatteunderlag bör rimligen uppfattas som enmedveten åtgärd lika väl som ett beslut om en skattesatsförändring. Med dennasyn på budgetpolitiken blir endast de inkomslförändringar, som följer av enopåräknad eller oregelbunden utveckling av skatteunderlaget, att uppfatta somutslag av (omedveten) automatik. Då det förefallit svårt eller ogörligt alt påetl objektivt sätt avgränsa de förändringar av skatteunderlaget som varit avsådan opåräknad eller orgelbunden beskaffenhet har man i budgetanalytiskaundersökningar i stor utsträckning nöjt sig med att endera ta fasta på effektenav budgetens förändringar totalt sett (dvs. av automatik och åtgärder) ellerockså all söka renodla effekten av skattesatsförändringar och direktautgiftsbeslut, 1 det närmast följande har valts att i ell första steg beaktahela förändringen av budgetens inkomster och utgifter. Jämförelsenormen blirdärmed en budget, där inkomsternas belopp på ett eller annat sätt är låst viden oförändrad nivå. Skatte- ochavgiftssystemets konstruktion gör emellertid att det offentligas inkomster ihög grad påverkas av förändringar i den samhällsekonomiska aktiviteten.Inkomstförändringar som är resultat av förändringar i den samhällsekonomiskaaktiviteten är, i varje fall tUl den del de utgör effekter av opåräknade elleroregelbundna förändringar, svåra alt uppfatta som utslag av medvetenefterfrågestyrning från det offentliga. Som etl andra steg görs därför ettförsök att eliminera de automatiska förändringar i det offentiigas inkomstersom beror på variationer i ekonomins tillväxttakt. Nedan beskrivs ochtillämpas en förenklad modell, som avser att på ett överskådligt sätlsammanfatta effekterna på samhällsekonomin inte bara av statsbudgetensförändringar, utan även av förändringar i en sammantagen offentlig sektorinnefattande staten, kommunerna, bostadsinvesteringarna,socialförsäkringssystemet och investeringsfonderna, vilka tillsammans utgörbasen för finanspolitiken i vidaste bemärkelse. En naturlig följd av dennasyftning har varit att innehållet i staten och kommunerna fått vidgas lill altäven avse statliga affärverk och bolag samt kommunala bolag och stiftelser, TUlvägagångssättet är allförändringar i statens och kommunernas budgeter uppdelas i två huvuddelar.Först beräknas förändringen i sta- 1 Preliminär nationalbudget 193 tensoch kommunernas konsumtion och investeringar, vUken kan sägas' vara ett mått påden efterfrågan på reala faktorer som dessa utövar. Härutöver införs den grovaapproximationen att aUa icke finansiella in-och utbetalningar i form avlöneutbetalningar, varuinköp, transfereringar samt olika former av skattemedelsindragningarhar bortsett från teckenskiUnader likvärdiga effekter på den icke offentliga efterfrågan, dvs, i huvudsak hushållens och förelagensefterfrågan. Slutsatsen blir då, att förändringen av statens och kommunernasulgiftsöverskoll (av det finansiella sparandet) ger en föreställning ominverkan på de andra sektorernas efterfrågan. Bostadsbyggandethar, liksom stat och kommun, direkt effekt på efterfrågan på reala faktoreroch påverkar dessutom resten av samhällsekonomin genom förändringar i sitt negativa finansiellasparande. När det gällersocialförsäkringssystemet och investeringsfonderna är det närmast förändringeni deras finansiella sparande, som antyder deras inverkan på den privatasektorns efterfrågan. Förändringen av denstatliga och kommunala verksamhetens saml bo-stadsinvesteringamas volym gersåledes ett mått på förändringen av den efterfråganpå reala faktorer som utgår från den sammantagna offentliga sektorn.Förändringen av den sammantagna offentiiga sektorns finansieUa sparande ger en viss föreställning om deninverkan som finanspolitiken ividaste bemärkelse utövar på hushållens och företagens, för efterfråganpå reala resurser, disponibla intäkter. Härefter har de direkta effekterna avförändringar i verksamhetens volym inom de offentliga sektorerna summerats medde indirekta effekter, som följer av den genom flödesförskjulningar i detfinansiella sparandet föranledda förändringen av de icke offentliga sektorernasdisponibla intäkter. Härvid har summariskt fömlsatls att dessa båda slag avförändringar är likvärdiga med hänsyn till effekterna på aktiviteten isamhällsekonomin och såtillvida summerbara. Den inverkan som förmedlas viaförändringar i de icke offentliga sektorernas inläklsströmmar dämpasvisserligen genom sparandeborlfall, "importläckage" etc. men har åandra sidan kedjeeffekter. Här har presumerals alt man i dessa fall kan insättaen multiplikator lika med 1. Detta innebär med andra ord, alt en förändring avden sammantagna offentliga sektorns ulgiftsöverskoll fömtsätts åtföljas av enlika stor förändring av övriga sektorers efterfrågan på varor och tjänster. Densammanlagda inverkan på den totala efterfrågan har sålunda satts lika med summaförändring av offentiig real efterfrågan och via det offentligautgiftsöverskottet genererad efterfrågan. I modellen uppfattas sålundautgiftsöverskottet för den sammantagna offentUga sektorn som ett nettobidragtill övriga sektorers disponibla inkomst.Bland dessa övriga sektorer ingår även utlandet. Den del av de offentiigautbetalningarna som tillfaller utlandet har självfallet ringa 7 1972.1 saml. Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 194 återverkan på den inhemska efterfrågan. Dettahar i princip beaktats men antas likväl inte nämnvärt påverka kalkylerna. Delhar nämligen fömlsatls att variationerna i de utländskabetalningarnas omfattning är begränsade jämfört med ulgiftsöverskotlelsförändringar. Effekten av budgetensförändringar erhålls som summan av förändringarna av det offentligas köp avvaror och tjänster och, med negativ! förtecken, förändringen i det finansiellasparandet, varvid båda termerna förses med en multiplikator av + 1. Annorlundauttryckt innebär detta, att en ökning av det offentligas utgifter för inköp avvaror och tjänster, som inte sammankopplas med en motsvarande ökning av detoffentligas intäkter och således medför en lika stor förändring i negativriktning av sektorns finansiella sparande, kan ges en multipUkaloreffekt av +2. En ökning av det offentligas inkomster, som inte sammankopplas med enmotsvarande ökning av utgifterna och följaktligen medför en lika storförändring i positiv riktning av det finansiella sparandel, kan gesmultiplikatoreffeklen 1. Det återstår att i korthet beskriva det tekniskaförfaringssättet vid beräkning av budgeteffekter med hjälp av den här användamodellen. Först beräknas förändringen i statens, kommunernas och bostadsbyggandetsvolymmässiga direkta efterfrågan på reala resurser för konsumtions- ochinvesteringsändamål. De olika delsektorernas finansieUa sparande framkommersom skillnaden mellan totala inkomster och samtliga utgifter för konsumtion,realinvestering och icke finansiella transfereringar. När det gällerbostadssektorn kan dess investeringar i löpande priser tas som uttryck försektorns finansieUa sparande. Det fr. o. m. 1968 tillämpade systemet förstatlig bostadsfinansiering innebär dock all ägare av bostadshus, när vissarekvisit är uppfyllda, även får låna för att betala på fastigheten belöpanderänteutgifter. Bostadssektorns negativa finansiella sparande har av dennaanledning ökats något i negaliv riktning utöver själva investeringsbeloppet.Den sammantagna offentUga sektorns finansiella sparande de olika årendeflateras med bruttonationalproduktdeflalorn respektive år, varefterförändringarna mellan åren framräknas. Förändringstalen för denna variabelanses här utgöra etl mått på den indirekta efterfrågeeffekt som utgår från denoffentliga sektorn. Därefter adderas den direkta och den indirekta 1 Modellen kan uppfattassom en i vissa avseenden förenklad och schema tisk version av en något m.era komplicerad modell för beräkningar av budget effekter som har utarbetats av professor för räkning (: "Fiscal Policy in seven countries 19551965", 1969).Denna modell relaterades relativt utförligt i den reviderade nationalbudgeten . 2 Eftersom en förändringav den offentliga sektorns finansiella sparande när detta går i negativ riktning, utgör etl bidrag till Övriga sektorers disponibla inkomster, disponibla i den bemärkelsen all även indirekta skaller avräknats, skulle det ha varit konsekvent att deflatera motsvarande budgeteffekter med ett netloprisindex och ställa dem i relation till bruttonationalprodukten beräk nad till faktorkostnad i stället för marknadspris. En sådan justering skulle emellertid inte ändra huvuddragen i de beräkningsresultat som erhålls. Diagram VIII:!. Denoffentliga sektorns kalkylerade inverkan på samhällsekonomin 19611972 Procentav bmttonationalprodukten i fasta priser 1961 1962 1963 1964' 1965 1966 1967 1968 1969 19701971 1972 A = Den sammantagnaoffentliga sektoms inverkan på den samlade efterfrågan. B = Den sammantagnaoffentliga sektorns inverkan på den samlade efterfrågan då vissa automatiskaeffekter på det offentligas inkomster eliminerats. efterfrågepåverkan samt uttrycks i procent avbmttonationalprodukten i fasta priser.i De resultat som erhållsnär modellen appliceras på den sammantagna offentUga sektorn och dess häranvända delsektorer framgår i nedanstående uppställning, vilken även ger enuppfattning om de kalkylerade efterfrågeeffekler som utgår från de olikaddseklorerna. I diagram 1 återfinns en grafisk presentation av denefterfrågepåverkan som beräknas utgå från den sammantagna offentliga sektorn.Som framgår av diagrammet visar denna påverkan med de beräkningsmetoder somhär angivits - relativt kraftiga variationer såväl sommellan 1971 och 1972. Den beräknade svagt negativa lolaleffekt somdiagrammet indikerar innebär en kraftig omsvängning i negativ riktning. Dettaförklaras i första hand av den oväntat starka dämpningen av den kommunalautgiftsexpansionen liksom av en fortsatt volymnedgång av bostadsinvesteringarna. Som framgår av bl. a. kapitel I har en radkonjunkturslimulerande åt- 1 Genomnationalräkenskapernas ännu ej fullt ut genomförda omläggning av basår förfaslprisberäkningama har två olika år utnyttjats för delta ändamål. Förperioden 19611968 har liksom tidigare utgåtts medan 1968 ulnyUjalsför perioden 19691972. 1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 196 -0,2 -0,4 -0,2 -0,4 -0,1 -0,3 -0,7 . -0,4- -0,4 -0,2. -0,9 -0,5 -0,4 -2,4 gärder vidtagits under sommaren och hösten 1971.Dessa har i stor utsträckning berört här aktuella verksamheter och då i förstahand bostadsbyggande samt kommunala och statliga investeringar. Problemen attexakt uppskatta de direkta effekterna på efterfrågan från dessa delsektorer äremellertid betydande. Rent statsfmansiellt har de kostnader som direkt berörstatsbudgetens utgiftssida skattats till . för budgetåret1971/72. Kanske än svårare ställer sig uppgiften alt värdera även de indirektaeffekterna som kommer till uttryck i förändringen av de respektivedelsektorernas finansiella sparande. Härtill kommer behovet alt på ett rimligtsätt fördela stimulansåtgärdernas genomslagskraft kalenderårsvis.