prop · FV03109 · 1972-12-31 00:00:00 — Om det som får skUjas från marken inte är bortförtinom efter det att vägen dragits in eller vid den senare tidpunkt somlänsstyrelsen på gmnd av särskUda omständigheter kan ha bestämt, tUlfaller detmarkens ägare utan lösen. Enligt 32 § väglagen upphör vägrätt när vägen drasin, I fråga om rätten att föra bort vad som anbringats på marken överensstämmer32 § väglagen med 79 a § andra stycket ExL, Bestämmelseni 79 a § första stycket ExL utgör en speciahegel om återlösningsrätt. Eftersomjag föreslår att det institutet upphävs, kan någon direkt motsvarighet intekomma i fråga i den nya lagstiftningen. Jag finner inte heller att det behövsnågon aUmän regel om verkan av atl exproprierad rättighet upphört att utövas (jfr utredningensbetänkande s. 140). Beträffande andra slyckel i 79 a § ExL föreslår utredningenatt det skall överföras lill väglagstiftningen. Med hänsyn till den utformningsom inslilulet vägrätt har fåll i den nya väglagen och bestämmelserna i 32 §andra stycket väglagen kan det emellertid inle anses behövligt att i väglagenla upp en motsvarighet till bestämmelsen i ExL. Det torde i fortsältningen inleföreligga något behov av atl expropriera nytijanderätt till mark för allmänväg. För det fall att sådan expropriation har ägt rum tidigare, bör emellertid79 a § andra stycket ExL fortfarande äga tillämpning. Bestämmelserna i 3 kap. 3 § i dennya lagen om räll för den exproprierande all fortsätta all nyttja fastighetenger i vissa fall den exproprierande en starkare ställning än enligt ExL.Bestämmelserna bör kunna tillämpas även om ansökan om expropriation har gjortsföre ikraftträdandet. I fråga om grunderna förbestämmande av expropriationsersättning föreslås att äldre bestämmelser skallgälla, om talan vid domstol väckts före ikraftträdandet, Presumtionsregeln i 4kap. 3 § skall inle gälla värdeökning som inträffat före utgången av juni 1971.De föreslagna bestämmelserna överensstämmer i princip med punkterna 3 och 4 iövergångsbeslämmelserna till ändringar i ExL. Valet av den 1 juli 1971som ulgångspunkl för tillämpning även av den utvidgade presumtionsregeln harmotiverats i avsnittet 8.4 i den allmänna motiveringen. Bestämmelserna i 5 kap. nya lagen om handläggningenvid domstol, förhandstillträde m.m. samt bestämmelserna i 7 kap. om expropriationskostnad m.m. bör tillämpas från del all den nya lagen har trätt i kraft. Bestämmelserna, som i stor ulslräckning stämmer överens med gällande räll, bör i princip liilämpas även i mål som har anhängig gjorts före ikraftträdandet. En uttrycklig föreskrift härom har inte ansetts nödvändig. Vissa undanlag bör dock göras från den nu angivnahuvudregeln. Sålunda bör de nya bestämmelserna om utredningsbeslut i 5 kap. 12§ andra stycket och den därtill anknutna ersättningsregeln i 7 kap. 1 § andrastycket gälla endast i mål som har anhängiggjorts efler den nya lagensikraftträdande. Delsamma bör vara fallet med bestämmelserna i 5 kap. 25 och 26§§ om bestämmandet av ersättning med hänsyn lill panträttshavarnas säkerhetm.m. 1 stället för 5 kap. 25 och 26 §§ bör motsvarande äldre bestämmelser i 32§, 59 § första-fjärde styckena, 63 Ji andra punkten samt 95 § ExL tillämpas.Vidare bör självfallet hovrätts dom i fråga om kvalificerat förhandstillträdefå överklagas enligl äldre bestämmelser, om domen har meddelats före den nyalagens ikraftträdande. I punkt 12 av övergångsbestämmelserna har lagils införeskrifter ienlighet med vad jag nu har anfört. För det fall att fastighet som exproprieras innehassom fideikommiss gäller enligt ExL ell par undantag från de allmänna bestämmelsernaom expropriation. Sålunda föreskrivs i 59 § fjärde stycket första punkten ExL,att domstolen inle får fastställa överenskommelse om expropriationsersättningför fastighet som innehas som fideikommiss. Härmed torde avses inte baralöseskilling utan även intrångsersättning vid delexpropriation och vidupplåtelse av särskild rätt. Vidare gäller enligt 57 § sjunde stycket ExL, attersättning som tillkommer innehavare av fideikommiss skall hållas inne avlänsstyrelsen, till dess Kungl. Maj:t har förordnat hur det skall förfaras medersättningen. Föreskriften torde inle avse annan expropriationsersättning änlöseskilling och inlrångsersätlning. De båda nu angivna undantagen börfortfarande gälla. Med hänsyn till att fideikommissen håller på att avvecklasbör bestämmelserna inle föras över till den nya expropriationslagen utan tillövergångsbestämmelserna. Undantagen har tagits upp i punkt 13 avövergångsbeslämmelserna med de jämkningar som föranleds av att 5 kap. 25 § ochnedsättningsbestämmelserna i den nya expropriationslagen avviker frånmotsvarande bestämmelser i . Den föreslagna regleringen är inle avsedd atlutesluta att 5 kap. 26 § i den nya expropriationslagen tillämpas ifideikommissfallen. Föreskriften i förevarande punkt om atl med utbetalning avexpropriationsersättning skall anstå lägger inle hinder i vägen förlänsstyrelsen atl belala ul personlig ersättning till fideikommissarien, omsådan ersättning har uttagits av , och ersättning som tillkommerannan sakägare än denne ulan att avvakta Kungl. Bestämmelserna om sättet för betalning avexproprialionsersältning och förskott i den nya lagen skiljer sig i vikligahänseenden från vad som gäller . Bl.a. åligger del enligl den nya lagendomstolen atl bestämma i vad mån nedsättning skall ske eller ej. Harexpropriationsmålet avgjorts, innan den nya lagen trätt i kraft, bör äldrebeslämmelser om nedsättning äga tillämpning, efiersom domstolen i så fall inlehar kunnat tillämpa de nya bestämmelserna. 10.2 Förslaget tiU lag om ändring i jordabalken 24 § första stycket JB finns bestämmelser om vissa mål som rör tomträtt,nämligen mål angående omprövning eller jämkning av avgäld, avuppsägning eller bestämmande av lösesumma. I fråga om rättegången i sådana målgäller i tillämpliga delar bestämmelserna om expropriation i allmänhet. Dennaregel bör finnas kvar i sak även efter den nya expropriationslagens ikraftträdande.Eftersom den nya lagen inte innehåller någon uppdelning mellan aUmänna och särskilda bestämmelser som är fallet med ExL har i fråga om rättegången en direkt hänvisning tillden nya lagen tagks in i förslaget, innebär alt bl,a. de nyabestämmelserna om fastighetsdomstolens processledning och skyldigheten atlmeddela utredningsbeslul bUr tillämpliga i de angivna målen, TiUden nya expropriationslagens bestämmelse om utredningsbeslul har knutits ensärskUd regel som inskränker sakägares rätt tiU ersättning förutredningskostnad (7 kap. 1 § andra stycket). En motsvarighet till denna regelhar tagils in i andra slyckel av 13 kap, 24 § JB, som innehåUer medexpropriationslagens regler överensstämmande bestämmelser omrättegångskostnader i mål om bestämmande av lösesumma, I fråga om övriga målsom avses i paragrafens första stycke torde inle föreligga anledning attmeddela särskilda rättegångskostnadsbesiämmelser. SkuUe i sådant målfastighetsägarens motpart åberopa utredning i slrid med utredningsbeslut, fårdetta beaktas vid tiUämpning av bestämmelserna i 18kap,RB, Denföreslagna ändringen i JB är avsedd att träda i kraft med den nyaexpropriationslagen, 10.3 Förslaget tiU lag om ändring ellag Somnärmare redovisats i avsnitten 3,1,1 och 3,4,2 i motiven till nyexpropriationslag föreslår uttedningen att reglerna i 1 § lag skallinarbetas i den nya lagen. Bestämmelser om proformaexproprialion, dvs, omexpropriation utan tillstånd av Kungl. Maj:t men med faslighets-ägarensmedgivande, som finns upptagna i 1 § eUag i fråga omstarkströmsledningar och i 89 § ExL i fråga om elektriska svagströmsledningar,skulle enligt utredningens förslag få motsvarighet i den nya expropriationslagen. I 96§ ExL meddelas särskilda bestämmelser om ändring och flyttning av elekttisksvagströmsledning och om exproprierad rätts upphörande i visst faU, Dessaregler gäUer enligt föreskrift i 1 § fjärde stycket ellag också förelektriska starkslrömsledningar. Utredningenerinrar om att den centrala eUagstiftningen f,n, ses över och att avsiktentorde vara att ersätta bl.a, ellag med en modern lagstiftning.EUagstiftningsutredningens förslag tUl ellag (SOU 1966:39), som i denna delinte föranledde några erinringar från eldistributions-uttedningen (SOU1968:39), upptog vissa bestämmelser om ändring och flyttning av elektriskaledningar. Bl.a. föreslogs att bestämmelserna i 96 § första stycket andrapunkten ExL, som handlar om ändring eller flyttning av ledning på grund avändrade förhållanden, skulle inarbetas i en generellt tiUämplig regel. Vidareföreslog ellagstiftningsutredningen att bestämmelserna i 96 § tredje stycketExL dvs. exproprieradrält till ledning i gata m.m. upphör om markens natur av galumark m.m. ändras skulle bibehåUas oförändrade i ExL medan i den nya ellagen skulle intas reglerom skyldighel atl ändra sträckningen av elektrisk ledning inom planlagt område,när så behövs för all planen skall kunna genomföras, samt om ansvarel för däravföranledda kostnader. Uppkommande ändringskostnader borde därvid enligtellagstiftningsutredningen ersättas av kommunen. Enligt expropriationsutredningensmening föreligger otvivelaktigt ett starkt samband mellan regeln i 96 § tredjeslyckel ExL och nämnda, av ellagstiftningsutredningen föreslagna regleroch åtskilligt skulle därför vinnas om de kunde arbetas samman inom ellagensram. framhåller emeUertid atl det inte torde varalämpligt atl i delta sammanhang gå närmare in på ellagsförslaget. mening bör reglerna i 96 § ExL flyttas över till ellagstiftningen.Som skäl för sin ståndpunkt anför ulredningen att bestämmelserna avserhändelser som inträffar efler det att expropriationen fullbordats. Vidareuttalar utredningen att bestämmelserna i 96 § ExL knappast har samband medsjälva expropriationsförfarandet. I och för sig talar enligt utredningen vissaskäl för att reglerna i 96 § ExL görs tiUämpliga också när rätten att dra framen elektrisk ledning förvärvats genom friviUig uppgörelse med markägaren. Någotförslag härom lägger utredningen dock inte fram. Utredningen föreslår altbestämmelserna i 96 § ExL t.v. placeras i sak oförändrade eUag iavvaktan på att därifrån överföras till eUer arbetas in i en ny ellag. För allparagrafen skall bli mera lättiäst föreslår utredningen att den delas upp i trenya paragrafer. Utredningensförslag att upphäva 1 § ellag har inte mött någon erinran avremissinstanserna. Också förslaget att utan saklig ändring överföra 96 § ExLtill ellag har godtagits av remissinstanserna. och framhåller dock att denföreslagna regleringen endast bör gälla t.v. i avvaktan på mera klarläggandeoch tidsenliga bestämmelser. angivna remissinstanser förklarar dessutom attdet inte finns något skäl all i de fall, när fastighetsägaren frivUligtupplåtit rätten till ledningen, genom lagstiftning ingripa i avtalsförhållandetoch lägga flyttningskostnaderna på ledningens ägare. Svenska kommunförbundetmotsätter sig bestämt tanken på att kommunerna som planmyndigheter skulle kunnaåläggas att bestrida kostnaderna för ändring av befintlig ledning. Somjag har redogjort för i avsnittet 4,1,3 har i justkie-departementetspromemoria föreslagits att i avvaktan på resultatet avledningsrättsutredningens arbete någon ändring av bestämmelserna i 1902 årsellag om tiUstånd tUl expropriation inle skaU göras, EnUgt promemorian saknar bestämmelsema om proformaexpropriation för eleklriska svagströmsledningar i ExL praktisk betydelseoch torde kunna utgå. har som jag redovisat iavsnittet 4.1.4 kritiserat sistnämnda uttalande. 1 den allmänna motiveringen lill den nyaexpropriationslagen (avsnitt 8.2.4) har jag uttalat atl denna lag bör varatillämplig också pä exproprialionsfall som tas upp ellag. Iförslaget till expropriationslag upptas emellertid inte några bestämmelser omproformaexpropriation. När överväganden på grundval avledningsräiisutredningens arbele har slutförts, kan det komma alt visa sig attnågot praktiskt behov av proformaexpropriation inte längre finns. 1 avvaktan härpåär del emellertid inte tillrådligt att avskaffa möjligheten till proformaexpropriation.En bestämmelse härom bör stå kvar ellag och vidgas atl omfatta ocksåexpropriation för svagströmsledningar. 1 övrigt bör någon ändring inte ske nu ifråga om förutsättningarna för proformaexproprialion. Etl önskemål underremissbehandlingen av expropriationsutredningens förslag, att rekvisitet"ringa men" utmönstras ur lagtexten, anser jag mig sålunda inle börabiträda. Vad gäller frågan om bestämmelserna i 96 § ansluter jagmig til! utredningens förslag, som godtagits av remissinstanserna. Jag ansersåledes att bestämmelserna bör överföras till ellagstiftningen. Med hänsyn tillatl frågor inom ellagsiiftningens område f.n. utreds kan det inte nu komma ifråga att företa några större ingrepp pä delta rättsområde. Jag godtar därförförslaget all 96 § ExL provisoriskt överförs till ellag ulan sakligaändringar. Någon reglering av frivilliga upplåtelser i de hänseenden som 96 §behandlar finns sålunda inle skäl att genomföra i detta sammanhang. Enligt utredningens mening bör 96 § ExL i samband med atlden flyttas över lill ellag delas upp i tre nya paragrafer, placeradesist i lagen. För min del anser jag det lämpligt au dela upp paragrafen i olikaavsnitt, Äv redaktionella skäl bör dock bestämmelserna tas upp i en nyparagraf, 5 b §, ellag. Ändringarna i förevarande paragraf innebär i första handatt bestämmelserna om expropriationsandamålen i de två första punkterna i nuvarandeförsta slyckel faller bort och ersätts med bestämmelsen om expropriation förelektrisk kraft i 2 kap. 3 § förslaget till ny expropriationslag. 1 förstastycket av 1 § ellag har i fråga om expropriation av eleklriskaanläggningar i stället tagits in en hänvisning till den nyaexpropriationslagen. Hänvisningen omfattar också 2 kap. 2 S i lagförslaget, sommedger expropriation för elektriska anläggningar för kommunikalionsändamål,t.ex. telefon- och lelegrafledningar. I andra stycket i förslaget har upptagits motsvarighetlill föreskriften i nuvarande första stycket sista punkten. Bestämmelsenmedger rätt till expropriation utan tillstånd för elektrisk ledning, närfastighetens ägare förklarat sig villig att upplåta nyttjanderätt ellerservitutsrätt för ledningen och expropriationen därav förorsakar endast ringamen. Det ankommer på fastighetsdomstolen att pröva att dessa förutsättningarföreligger. Som jag förut har anfört omfattar den föreslagna bestämmelsenockså proformaexpropriation för elektriska svagströmsledningar som är möjligenligl 89 § andra stycket ExL. En nyhet i förslagel i det hänseendet är allproformaexpropriation medges också för servitutsrätt. Av iredje stycket i förslagel framgår, atl den utredning somfastig-hetsdomsiolen behöver för prövningen av expropriationsfrågan skall ingesi samband med stämningsansökningen. I övrigt handläggs målet, som framgår avförsta stycket, enligt expropriationslagens bestämmelser. Bestämmelserna i nuvarande andra och iredje styckena harutgått, efiersom dessa frågor ej berör den situation som avses i förslaget.Frågan om det kommunala vetot i andra stycket har närmare behandlats i motivenlill den nya expropriationslagen (avsnitt 8.2.12). Vidare skall frågan omminsta avstånd mellan ledning och bostadshus m.m., som regleras i iredjeslyckel, beaktas vid den prövning med hänsyn till motstående intressen somskall företas enligt 2 kap. 12 § förslagel lill ny expropriationslag.Bestämmelserna i nuvarande fjärde stycket har beaktats vid utformningen avövriga ändringar ellag. Ändringen i denna paragraf utgör en följdändring lill dennya lydelsen av 1 §. I enlighet med vad som anförls i inledningen lill detlaavsnitt har reglerna i 96 § ExL lagils upp i denna paragraf. I mom. iparagrafen upptar motsvarighet lill bestämmelserna i 96 § första stycket. Medhänsyn lill att 1 § fjärde slyckel föreslås upphävt har i andra stycket angettsatl bestämmelsen avser också servitutsrätt. 2 mom. motsvarar 96 § andra stycketoch 3 mom. 96 § tredje stycket ExL. På molsvarande sätt som har föreslagits i fråga om den nyaexpropriationslagen bör frågan om tillstånd till expropriation prövas enligläldre bestämmelser, om expropriationsförfarande inletts före de nyabestämmelsernas ikraftträdande, oavsett om det skett hos Kungl. Maj:t eller hosdomslol. De föreslagna bestämmelserna i 5 b § överensstämmer ihuvudsak med Det kan inte anses möta några betänkligheter att efterikraftträdandet tiUämpa dem också i fråga om äldre rättsförhållanden. 10.4 Förslaget till lag om ändring i vattenlagen Maj:t för någon orts förseende med dess behov av vatten eller för annatallmänt ändamål som inte omnämns i 2 kap. 38 § VL lämnat tUlstånd lill attvatten leds bort ur sjö eller vattendrag för all nyttjas på annan plats, skaUenligt 2 kap. 40 § VL ärendet därefter handläggas enligt reglerna i VL ombyggande i vatten. Maj:t har lämnat tUlstånd tUl anläggande avgrundvattentäkt på annan tillhörig fastighet för någon orts förseende medvatten eller för annal allmänt ändamål, skall enligt 2 kap, 60 § VLvattendomstol efter ansökan pröva vUlkors- och ersättningsfrågor, VUlkoreni 2 kap, 40 och 60 §§ VL att Kungl, Maj:ts tillstånd skall avse någon ortsförseende med vatten anknyter till den nuvarande formuleringen i 1 § förstastycket 5 ExL, Motsvarande expropriationsändamål anges emeUertid i 2 kap. 3 §förslaget tiU ny expropriationslag som en rätl lUl expropriation för atttillgodose allmänt behov av vatten. Med hänsyn härtiU föreslås att den nyaterminologin införs i de angivna lagmmmen i VL, Expropriationsutredningendiskuterar i sitt betänkande Expropriationsändamål ochexpropriationsersättning m.m, (s, 99) avgränsningen av vattenläktsprocessen menanser sig inte böra för egen del föreslå någon ändring. Jag anser för min delinte heller att någon ändring bör göras . Frågan bör anslå i avvaktan påresultatet av vattenlagsutredningens arbete, Iövrigt kan några ändringar i VL inte anses behövliga. Vattenlagsutredningensbetänkande (SOU 1972:14) Revision av vattenlagen del 2 innehåller förslag om ensaklig anpassning av VL till expropriationslagstiftningens ersättningsregler.Frågan härom kommer efter remissbehandling av betänkandet att beredas inomjustitiedepartementet. 2 kap, 18 § VL innehåller vissa särskilda bestämmelserom elektriska starksttömsledningar för ersättningskraft. Vattenlagsutredningenföreslår att bestämmelserna upphävs, I avvaktan på prövningen av detta förslagkan de kvarstå oförändrade, 14 kap. 11 § VL hänvisas i fråga om statenslösningsrätt till strömfall med vattenverksbyggnader m.m. tUlexpropriationslagsliftningen. Med hänsyn tUl bestämmelsernas utformningbehöver någon ändring av dem inte ske. 10.5 Förslaget till lag om upphävande av lagen om tvångsiniösen av vanhävdadjordbruksegendom Jaghar i den allmänna motiveringen till förslaget om ny expropriationslag(avsnitt 8,2,8) uttalat att de nya bestämmelserna i 2 kap, 7 § i förslagetersätter reglerna i lagen om tvångsinlösen av vanhävdad jordbmksegendom och attsistnämnda lag därför bör upphävas i anslutning tiU den nya lagstiftningensikraftträdande. Ett förslag härom tas upp under denna punkt. Den upphävda lagenskall dock fortfarande gälla i fall då fråga om inlösen väckts före den nyalagstiftningens ikraftttädande. 10.6 Förslaget tiU lag om ändring i civUförsvarslagen Icivilförsvarslagen (CfL) har kommunerna tUlagts särskUda arbetsuppgifter isamband med anordnandet av civilförsvaret. Enligt 40 § 1 mom, är kommun sålundaskyldig bl,a, all bygga skyddsrum och vidta vissa reservanordningar förbrandförsvarets vattenförsörjning samt att utföra källarmursgenombrott förallmänna och enskilda skyddsrum. För att kommunen skall kunna fullgöranyssnämnda skyldigheter kan för kommunens räkning enligt 68 § CfL åtskilligegendom såsom markområde, byggnader m,m, som finns inom kommunen tas ianspråk. En fömtsättning är dock att civUförsvarsberedskap råder och att frivUliguppgörelse inte kan träffas tUlräckligt skyndsamt. Kravet på civilförsvarsberedskapgäller dock inte när fråga är om vidtagande av byggnadsanordning och utförandeav källarmursgenombrott. Förfoganderätten får i sådant fall utövas endast avlänsstyrelse. Tas egendomen i anspråk med nyttjanderätt är enligt 72 § ägareneller innehavaren av egendomen skyldig tåla eUer vidta ändring eller flyttningav inredning eller utmstning, som hör till egendomen, samt att i övrigt tåla deåtgärder beträffande egendomen, vilka den som utövar förfoganderätten finnererforderliga. Ersättning för ianspråktagandet skall enligt 73 § utgå enligt degmnder som gäUer i fråga om rekvisition för krigsmaktens behov, Expropriationsutredningenanför, att de nu redovisade bestämmelserna i otvivelaktigt innebär endubblering i förhållande tiU den tidigare föreslagna expropriationsbefogenhetenför civilförsvarets behov. När civilförsvarsberedskap råder finns det emeUertidett starkt behov av ett extraordinärt förfarande av den typ som regleras irekvisitionslagen och andra liknande förfallningar. Kvar står emeUertid,framhåller utredningen, det faktum atl rätt finns att även under normala förhållandenför kommuns räkning ta i anspråk egendom i rekvisitionsväg för att utföra t.ex. bergfasta skyddsrum. Mot formerna försjälva ianspråktagandet är enligt utredningen i och för sig inget att invända.Som grund för detla måsle nämligen ligga en i vederbörlig ordning upprättad ochi övervägande antalet fall fastställd organisationsplan. Däremot finnerutredningen det knappast tillfredsställande att ersättningen till denianspråktagna egendomens ägare också i dessa fal! skall bestämmas enligt denordning som fastställts i rekvisiiionslagen. Denna ordning har tillskapats förutomordentliga förhällanden och bör ocksä reserveras för sådana situationer.Utredningen föreslår därför att de allmänna bestämmelserna iexpropriationslagsliftningen om tillvägagångssättet vid bestämmandet aversättningen skall vara exklusivt tillämpliga, när egendom jämlikt CfL tas ianspråk pä andra tider än när civilförsvarsberedskap råder. Bestämmelsernaskall enligt förslaget liilämpas inle bara belräffande ersättning för självaianspråktagandet utan också beträffande ersättning för intrång av sädan art somavses i 72 §CfL. tillstyrker i sitt remissyttrandeatt ersättning för egendom, som tas i anspråk enligt CfL under tid däcivilförsvarsberedskap inte råder, utgår enligt de regler som gäller förexproprierad egendom och fastställs enligt de för expropriationsmäl gällandebestämmelserna. förklarar sig inte ha något att erinramol utredningens förslag. Också jag biträder utredningsförslaget. I 73 § CfLföreslås ändringar i enlighet härmed. I första slyckel av paragrafen anges attstycket gäller endast när civilförsvarsberedskap råder. I ell nytt andra styckeföreskrivs att, om egendom under tid då civilförsvarsberedskap inte råder hartagits i anspråk enligt 68 § tredje stycket andra punkten, ersättning föregendomen skall bestämmas med tillämpning av expropriationslagen. Detsammaskall gälla om i sådant fall, dvs. när civilförsvarsberedskap inle råder,åtgärd har vidtagits enligt 72 §. Att ersättning skall bestämmas medtillämpning av expropriationslagen innebär att såväl värderingsreglerna sornföreskrifterna om förfarandet skall gälla. 1 fråga om tillvägagångssättet vidsjälva ianspråktagandet gäller däremot bestämmelserna i . Sedan egendomenhar tagits i anspråk kan talan om bestämmande av ersättning väckas, utom avkommunen, ocksä av fastighetsägaren vid fastighetsdomstol, om frivilliguppgörelse inie kan Iräffas. De föreslagna ändringarna föresläs träda i kraft samtidigtmed den nya expropriationslagen. Äldre bestämmelser bör dock fortfarandetillämpas i fall då egendom tagits i anspråk före ikraftträdandet. 10.7 Förslaget till lag om ändring i delgivningslagen Åtskilliga lagar och andra förfallningar upptarbestämmelser om au handlingar i mål och ärenden skall delges motpart ellerannan. 1 delgivningslagen (DL) meddelas närmare bestämmelser om hur delgivningskall gå lill. Som huvudregel gäller enligt DL. au delgivning som skallske i mäl eller ärende hos domslol eller annan myndighet skall ombesörjas avmyndigheten (2 § första stycket DL).