prop · FV0366 · 1972-12-31 00:00:00 — I paragrafensfjärde stycke finns f. n. bestämmelser som innebär att spaltade valsedlar kananvändas för val av efterträdare. Den metod för utseende av ersättare som har förordats idet föregående innebär att namnen på valsedel i första hand skall avse val avledamöter och, i den mån de därvid inte tas i anspråk, val av ersättare.Metoden förutsätter att endast ospaltade valsedlar skall få användas vidriksdagsvalen, liksom f. n. vid val av fullmäktige i kommun där det skallfinnas suppleanter för fullmäktige. I enlighet med grundlagberedningens förslagföreslås följaktligen den ändringen i 59 § fjärde stycket att bestämmelserna omspaltade valsedlar får utgå. föresläs, likaledes som en följd av denvalda metoden för utseende av ersättare, den ändringen i det nämnda stycket attantalet namn, som får tas upp pä en valsedel, höjs till det dubbla antaletfasta valkretsmandat i valkretsen, dock med ett tillägg som gör det möjligt attalltid utse tre ersättare för en ledamot (jfr 85 § i föreslagen lydelse). Det förhållandet att möjligheten att använda spaltadevalsedlar tas bort medför dessutom en redaktionell ändring i 59 § femtestycket. 1 80 § finns bestämmelser om verkan av att valsedel harvisst angivet innehåll i olika hänseenden. Som en följd av att endast ospaltadevalsedlar skall få förekomma har lydelsen av andra och tredje styckena kunnatförenklas, medan nuvarande fjärde stycket kan utgå. 1 ett nytt fjärde styckehar i enlighet med beredningens förslag förts in bestämmelsen att, om ordningenmellan namn* på valsedel inte framgår klart, namnen skall anses obefintliga.Det kan påpekas att en bestämmelse av detta innehåll gällde vid val(se 21 § lagen (1969:825) om de allmänna valen ). a. det fallet att i strid med 59 § fjärde stycket i föreslagenlydelse namn på valsedel tagits upp särskilt för val av ersättare. 76,81 och 82 §§ Enligt gällande sammanräkningsordning är de åtgärder somleder fram tUl att resultatet av riksdagsvalet fastställs uppdelade pälänsstyrelserna och centrala valmyndigheten. Länsstyrelserna fastställerordningen mellan namnen i den utsträckning som behövs, medan centralavalmyndigheten på grundval av protokollen från länsstyrelserna fastställervilka personer som skall erhålla mandaten. På motsvarande sätt bör förfaras närersättare skall utses. bör alltså genom nya sammanräkningar förvarje person som kan tänkas erhålla ett mandat bestämma ordningen mellan namnenpå valsedlarna för utseende av ersättare. befattning med attutse ersättare föreslås komma till uttryck genom en ändring i 76 § andrastycket. 1 enlighet med gnmdlagberedningens förslag bör reglerna omhur ordningen mellan namnen för utseende av ersättare skall bestämmas få sin plats i den tidigare upphävda 82 §. 1 anledning avdetta bör i 81 § i mom. första stycket göras en ändring som klariägger attbestämmelserna där avser endast utseendet av ordinarie ledamöter. Som beredningen har föreslagit bör reglerna om utseende aversättare samordnas med efterträdarreglerna så att till efterträdare utsesnågon som var ersättare tUl den avgångne ledamoten. Reglerna om utseende aversättare bör då kunna följa de regler som f. n. gäller för utseende avefterträdare för avgången ledamot i de fall då ospaltade valsedlar använts (se87 § 1 mom. i gällande lydelse). Att endast sådana valsedlar bör få användas ifortsättningen har tidigare nämnts (jfr 59 § i den föreslagna lydelsen). 82 § iförslaget har utformats i överensstämmelse hänned. Som beredningen harframhållit innebär det föreslagna förfarandet att pekar ut depersoner som bör bli ersättare för en viss kandidat, om denne väljs tillledamot, jämte några reservnamn. Denna paragraf bör innehålla endast bestämmelser omcentrala valmyndighetens befattning med mandatfördelningen m. m. Med anledninghärav bör de regler som finns i 3 mom. och som handlar om vals kungörandeoch avslutande tas in i en särskild paragraf (jfr 86 §). Sedanmandaten enligt förevarande paragrafs 1 och 2 mom. besatts med ledamöter, börmyndigheten utse ersättare för de valda. Regler om detta har tagits in i ettnytt 3 mom. Som framgår av det föregående föreslås, i analogi med vad som gäUeri fråga om suppleanter för landstingsmän, att det för varje ledamot skall utseslika många ersättare som partiet har fått mandat i valkretsen, dock alltidminst tre. Somberedningen framhållit kan det teoretiskt inträffa att antalet namn på envalsedel inte räcker till för att utse det föreskrivna antalet ersättare.Uppkommer denna situation, när det gäller att utse ordinarie ledamot, gällerenligt RO (18 §) att mandatet skall flyttas till den valkrets där partiet ifråga har det största kvarstående jämförelsetalet och besättas med kandidat somnominerats där. Kan mandatet inte besättas i någon valkrets, skall det varaobesatt . Dessa regler låter sig i och för sig väl användasäven när det gäller utseende av ersättare. I likhet med beredningen anser jagemellertid att det är mest konsekvent att man, innan man vänder sig till annanvalkrets för att utse ersättare eller på grund av den koppling som föreslåsgälla mellan ersättare och efterträdare efterträdare, först tar i anspråkkandidater från en annan lista inom ledamotens parti i ledamotens valkrets,trots att ledamoten inte själv förekommer på den listan. Det antal ersättaresom får utses från andra valsedlar eller från annan valkrets bör emellertid bestämmastill en. Utan denna begränsning kan man komma i det läget att till ersättareutses kandidater som inte bör komma i fråga som efterträdare till ledamoten.Som jag har nämnt tidigare innebär den omständigheten att endast ospaltadevalsedlar får användas att ledamöterna inom en och samma lista får sammaersättare. Utan en särskild regel kan det också inträffa att samma person kan bli ersättare förledamöter i skUda valkretsar eller från skilda listtyper. 1 likhet medberedningen finner jag emellertid att någon reglering för att motverka attsådana situationer uppkommer inte är av behovet påkallad. Reglerna i dennaparagrafs 3 mom. har utformats i överensstämmelse med det anförda. I denna paragraf finns nu bestämmelser om fullmakt förriksdagsledamot. I likhet med beredningen föreslår jag att dessa bestämmelseroch liknande i andra paragrafer, med vissa ändringar, skall föras samman i 90 §.Som framgår av det föregående föreslås att i paragrafen i stället skall tas inde bestämmelser som finns i 85 § 3 mom. innehåller 87 § jämte 88 § bestämmelser om utseendeav efterträdare. Dessa bestämmelser kan förenklas och koncentreras till en endaparagraf, 88 §, om de i enlighet med vad som föresläs samordnas med reglernaom utseende av ersättare. 1 87 § föreslås i stället skola tas in regler omutseende av ytterligare ersättare under löpande period när ersättare avgåreller blir ordinarie ledamot. Enligt grundlagberedningens mening är det tillräckligt attkomplettera raden av ersättare först när denna reducerats till hälften av detantal som utsågs vid valet. Jag delar denna uppfattning. I enlighet medberedningens förslag föreskrivs sålunda i paragrafen att centralavalmyndigheten om möjligt skall utse två nya ersättare i fall då antaletersättare för ledamot nedgått till hälften eller därunder. Som beredningenframhåller bör en avsägelse vid själva valtillfället dock leda till att fullt antalersättare utses vid detta. Det av beredningen föreslagna andra stycket till dennaparagraf, enligt vilket det åligger talmannen att underrätta centralavalmyndigheten när ersättare avgår under session, skall enligt mitt förslagbehållas i RO (jfr 29 § 2 mom. RO). Som nämndes har i förslaget reglerna om utseende avefterträdare förts samman i denna paragraf. Vid 85 § har framhällits att reglerna om utseende aversättare och av efterträdare bör samordnas så att till efterträdare utses någonsom var ersättare till den avgångne och då den närmast i tur ståendeersättaren. Första stycket i förevarande paragraf har utformats iöverensstämmelse härmed. I ett andra stycke av paragrafen föreslås bestämmelser omersättare för den som efterträtt avgången ledamot. Huvudregeln är att depersoner som skulle ha varit ersättare för den avgångne ledamoten är ersättareockså för den som trätt i hans ställe. Särregler har emellertidtagits upp för det fall att till ny ledamot har utsetts ersättare som harhämtats från annan listtyp inom samma valkrets eller från annan valkrets än denavgångne. I sådana fall skall ersättare utses bland namnen på den lista inomvalkretsen resp. på valsedlar från den valkrets, varifrån efterträdare harhämtats. Bestämmelse att talmannen skall underrätta centralavalmyndigheten när ledamot eller ersättare beviljats avsked har, som anförtsvid 87 §, behållits i RO. Tredje stycket i beredningens förslag har därför fåttutgå. 1 denna paragraf finns nu föreskrifter dels om kungörelseav utgången av förrättning, vid vilken ny ledamot har utsetts under löpandevalperiod (första stycket), dels om fullmakt för sådan ledamot (andra stycket). Som förut har nämnts föreslås att regler som motsvarar denuvarande fullmaktsreglerna i ValL skall föras samman i 90 §. Detta innebär attandra stycket i förevarande paragraf upphävs. Föreskriften att utgången avförrättning för val av ny ledamot skall kungöras bör stå kvar i paragrafen ochutvidgas tUl att avse också utseende av ny ersättare. Som framgår av det föregående har i denna paragraf tagitsupp motsvarigheter till bestämmelser om fullmakt för riksdagsledamot, som nufinns på olika ställen i ValL (jfr 86 § och 89 § andra stycket). Jag har vid behandlingen av förslagen till ändringar i ROuttalat att jag delar beredningens mening att fullmakten för riksdagsledamöteroch ersättare bör kunna ersättas med ett behörigen undertecknat protokollsutdrag.Till följd därav bör, enligt vad jag tidigare anfört, beteckningen fullmaktbytas ut mot beteckningen bevis. Med den sålunda förordade ordningen blir detöverflödigt att i lagtexten ange den exakta ordalydelsen i bevisen för skildafall. Det är tillräckligt ange vad bevisen skall innehålla. Av 20 § RO framgår att de föreslagna bevisen skallupprättas i två exemplar av vilka det ena skall överlämnas till ledamoten resp.ersättaren och det andra insändas till för granskning.Det ligger i sakens natur att talmannen, på vilket det ankommer att kalla inersättare, bör ha tillgång till uppgifter om vilka personer som är ersättareför de olika ledamöterna och vilken ordningen dem emellan är. En föreskrift omatt centrala valmyndigheten skall tillställa talmannen de nämnda uppgifternabör - som beredningen föreslagit - tas in i ett sista stycke i denna paragraf. Det föreslagna ersättarsystemet bör sättas i tillämpningså snart som möjligt. Innan så kan ske måste emellertid de föreslagna gmndlagsänd-ringarnaslutligt antas och erhålla kraft av grundlag. Den tidigaste tidpunkten härförblir års riksdag. Enligt min mening bör man rikta in sig påett ikraftträdande . Den föreslagna tidsplanen föratsätter emellertid att vissaav de föreslagna ändringarna i vallagstiftningen träder i tillämpning redan viddet ordinarie val till som skall förrättas . Somnämnts förutsätter det föreslagna ersättarsystemet att endast ospaltadevalsedlar kommer till användning. Detta innebär att valsedlarna vid detta val,såvitt gäller antalet namn och det sätt varpå namnen skall upptas påvalsedlarna, bör utformas på det sätt som föreslagits i 59 § fjärde stycket ValL.Vidare bör bestämmelserna i 80 § andra och fjärde styckena iakttas vidutformningen av valsedlarna vid det nämnda valet. Nomineringarna avkandidaterna vid ordinarie val bör göras under beaktande härav. Vad jagnu har anfört bör komma till uttryck på det sättet att det föreskrivs att denämnda bestämmelserna skall tillämpas vid val som förrättas före detgrundlagsändringarna slutligt antagits och som avser tid efter utgången av år1973. För att centrala valmyndigheten sä snabbt som möjligtefter det att de föreslagna grundlagsändringarna slutligt har antagits och demed dem korresponderande ändringarna i ValL trätt i kraft skall kunna utseersättare för ledamöterna, bör länsstyrelserna vid sammanräkning enligt 76 § ValLav de vid riksdagsvalet avgivna rösterna bestämma ordningmellan så många namn på partiernas valsedlar som kan beräknas behövas för attcentrala valmyndigheten utan ytteriigare sammanräkning skall kunna utseersättare för de valda ledamöterna. Skulle det sedermera visa sig attytterligare namn behöver räknas fram, skall givetvis återupptasammanräkningen i detta syfte. Sammanräkningen bör dä ske under iakttagande avbestämmelserna i 82 § i nu föreslagen lydelse. Sådan förrättning skall kungörasenligt 76 §. Övergångsbestämmelserna till ValL bör utfonnas i överensstämmelsehärmed. Den som valts till riksdagsledamot kan enligt 21 § RO vidvaltillfället eller senare, då session inte pägär, avsäga sig uppdraget hoscentrala valmyndigheten. Sker det, skall efterträdare utses för honom.Bestämmelserna om utseende av efterträdare finns f. n. i 87 och 88 §§ ValL.Dessa bestämmelser föreslås nu förenklade och koncentrerade till en endaparagraf, 87 §. Nuvarande 87 § föratsätter emellertid att det kan förekommavalsedlar med särskilda efterträdarnamn (spaltade valsedlar). Det skulle därförvara mest konsekvent att års val ändra denna paragraf så att även avden framgår att endast ospaltade valsedlar kan förekomma. Det synes migemellertid försvariigt att nu underlåta en sådan ändring av 87 §. Dels skulleen sädan ändrad 87 § fä en mycket begränsad giltighetstid, eller från valettill dess de nya efterträdarreglerna träder i kraft (uppskattningsvis drygt ). Delsreglerar paragrafen redan i sin nuvarande lydelse fall då ospaltade valsedlaranvänts. Några komplikationer vid tillämpning av paragrafen i dess nuvarandelydelse lär därför inte uppkomma. Det liggeri sakens natur att de riksdagsledamöter som utses vid valet den 16 september1973 skall tUlställas fullmakt av det slag som hittUls använts. De nya reglernaom bevis blir däremot tUlämpliga när det gäller de ersättare som utses 1974. Något uttalande härom synes emellertid inte behöva tas upp iövergångsbestämmelserna. Jag hemställer att Kungl Maj:t dels förelägger för prövning i grundlagsenlig ordning förslaget tUl ändringar i regeringsformen och riksdagsordningen, delsföreslår att bifalla förslag till 1) lag om ersättare för riksdagsledamöter, 2) lag om ändring i lagen (1920:796) om val tiU . Med bifall tUl vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen atttill skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till dettaprotokoll utvisar.