prop · FV0369 · 1972-12-31 00:00:00 — föreningar som endast meddelar sjukpenningför för ett sammanhängande sjuklighetstUlstånd ellersjukvårdsersättaing, föreslås något vidgad. Med hänsyn bl. a. till det minskadeutrymme för kompletteringsförsäkringar som utbyggnaden av den allmännaförsäkringen medfört, bör det enUgt den sakkunniges mening inte finnas någothinder mot att i fortsättningen avstå från att i lagen krävaförsäkringstekniska utredningar från understödsförening som meddelarsjukpenning för för ett sammanhängande sjukHghetstUlstånd. TUlskiUnad mot vad som f. n. gäller föreslås emeUertid att försäkringsinspektionenalltid skall ha möjlighet att ålägga förening att upprätta försäkringstekniskutredning. Detta skall således gälla också om föreningen enligt lagen annars ärundantagen från sådan skyldighet. Medhänsyn till att försäkringsinspektionen inte heller kan väntas fåmöjhghet att åtaga sig att upprätta försäkringstekniska utredningar föreslården sakkunnige, att bestämmelsen om rätt för förening att anlita myndighetenför sådant ändamål inte förs över tUl den nya lagen. Det fömtsätts dock atttUlsynsmyndigheten även i fortsättningen på begäran kommer att lämnaimderstödsförening den medverkan som behövs för att försäkringstekniskautredningar skall kunna upprättas. bör därvid meduppmärksamhet följa 1972: 69 77 utveckhngenoch i största möjhga utsträckning söka ta hänsyn tUl kostnadsfaktorema. ex. bristande tillgång på utredningsmän att arvodena för utredningarnatenderar att bli aUtför betungande för vissa föreningar, bör det ankomma påtillsynsmyndigheten att söka motverka en sådan effekt. Detta kan eventuellt skegenom en tUlfällig eller mer långsiktig utökning av egna insatser på området.Detta följer av en i samband med utformningen av tUlsynsreglema föreslagen allmänbestämmelse om skyldighet för myndigheten att i skälig utsträckning lämnaförening behövliga råd och anvisningar. Densakkunnige konstaterar att de gäUande fondbUdningsreglerna är invecklade ochsvåröverskådUga och därför svåra att tiUämpa. I sina överväganden med syfte attförenkla reglerna finner den sakkunnige till en början att det inte ärmotiverat att som f. n. ha olika fondbUdnings-regler för skUda kategorier avföreningar. Fondbildningsreglema har nämligen, oavsett verksamhetens art ellerföreningens storlek, alltid syftet att säkerstäUa föreningens förmåga attfuUgöra sina försäkringsutfästelser. Premiereserven anger det belopp vartiUden mot verksamheten svarande fonden minst måste uppgå för attsoliditetsprincipens krav skall anses uppfyllda. Beräknandet av premiereserv ärsåledes en kontrollåtgärd. Den sakkunnige föreslår med hänsyn härtill attbestämmelserna om premiereserv i lagen tas in under rubriken försäkringstekniskutredning och inte som f. n. bland fondbUdningsreglerna. Densakkunnige föreslår vidare att för alla föreningar skaU gälla den huvudregelnatt allt det överskott, som enligt bokslut uppkommit på föreningsförsäkringsverksamhet, skall avsättas tiU en fond, kallad försäkringsfond.Härigenom fiims det i fortsättningen inte behov av särskilda regler omsäkerhetsfond eller reserverade medel. Den förordade lösningen innebär att manfår större reda och överblick över fondbUd-ningen. I praktiken innebär denemellertid inte några större ändringar i förhållande till nuvarande ordningutan det är fråga om en lagteknisk reform. FöraUa föreningar, som är skyldiga att upprätta försäkringsteknisk utredning,föreslås en föreskrift av innehåll, att om försäkringsfonden överstiger vad somkrävs för täckning av premiereserven jämte 1/20 därav kan om stadgarna medgerdet överskjutande del undantas från fonden. Regeln överensstämmer med denordning som redan i allmänhet tUlämpas vid imdantag från fond. Den sakkunnigebetonar att det är fråga om ett lagstadgat minimikrav för nedsättning av försäkringsfond.För viss förening kan det vara motiverat att i stadgarna ange ytterligare begränsningar. Ocksåför de sjukhjälpsföreningar som inte är skyldiga att upprättaförsäkringsteknisk utredning föreslås möjlighet att ta undan medel från Prop.1972: 69 78 försäkringsfond.I överensstämmelse med gäUande ordning föreslås att åtgärden skall varaberoende av att tillsynsmyndigheten lämnar sitt medgivande i varje särskiltfall. Föreskriften är så utformad att den också kan tillämpas på sådan föreningsom väl är skyldig att upprätta försäkringsteknisk utredning men som av hänsynfrämst till soliditetsprincipens krav inte bör medges den frihet, som enligthuvudregeln kan tillkomma sådan förening. De gäUande reglerna i 17 § tredjestycket UFL om möjlighet tiU anstånd från skyldigheten att ta upp premiereserventill högre belopp, när grunderna för beräkning av premiereserv ändras, kanenligt den sakkunnige undvaras i den nya lagen. Är försäkringsfonden lägre änpremiereserven eller annars otUlräcklig för sitt ändamål kan detta ge anledningtiU sådan erinran eller anvisning från tillsynsmyndigheten som föreslås i 87 §sakkunnigförslaget. Införandetav en modifierad skälighetsprincip bör inte medföra några större ändringar ivad som tiUämpas i fråga om fördelning av överskottsmedel. Den sakkunnigebetonar att det inte kan bli fråga om att ställa upp samma stränga krav som idetta hänseende gäller för försäkringsbolagen. För i synnerhet vissa slutnaeller mindre föreningar gäller, att de i allmänhet saknar resurser attgenomföra en från teknisk synpunkt helt rättvis fördelning av överskottsmedlen.Därtill kommer att utfästelserna ofta avser jämförelsevis små belopp. Om detsociala inslaget är levande i en förening får enbart hänsyn till skähghetsprincipeninte motivera, att t. ex. en behovsprövad fördelning blir alltför drastisktbeskuren eller helt måste upphöra. Inom större föreningar, särskilt öppnasådana, bör däremot skälighetsprincipen medföra, att i vart fall huvuddelen avöverskott i princip skall komma samtiiga försäkringar till godo. Medtanke på de särförhållanden som finns inom understödsföreningsväsendet börenligt den sakkunnige inte stäUas upp kravet, att förenings stadgarovillkorligen skall innehålla alla grunder för eller andra, närmareföreskrifter om hur återbäring skall fördelas på medlemmarna. Isakkunnigförslaget har därför endast tagits in den föreskriften, att, omåterbäring av överskott som uppkommer på försäkringsverksamheten skallförekomma, stadgarna skall innehålla bestämmelser därom. Frågan om sådan rätttill återbäring skall förekomma i det enskUda faUet liksom bestämmelsernasnärmare utformning och innebörd skall alltid bedömas mot bakgrund av deallmänna krav som föreslås gälla för innehållet i stadgarna. Den sakkunnigefömtsätter att tillsynsmyndigheten vid sin kontroll även kommer att beakta deökade möjligheter till en noggrannare och mer differentierad fördelning avöverskottsmedel som ett framtida ökat utnyttjande av ADB-system kan medföra. 1972: 69 79 Densakkunnige fömtsätter att det liksom f. n. i allmänhet inte kommer att finnasutrymme för rätt tiU vederlag för medlem som lämnar sjukhjälpsförsäkring.Beträffande förening som meddelar kapital- eller pensionsförsäkring följerdäremot av skälighetsprincipen, att medlem som avgår ur sådan förening bör fåtUlgodogöra sig det sparande, som hans avgiftsbetalningar skapat. Iöverensstämmelse med vad som tillämpas kan i princip rätten tUl återköp avseendast förening som meddelar kapitalförsäkring. Fribrevsrätten berör däremotsåväl sådan förening som pensionskassa. Rättentill vederlag kan inte vara generell. Praktiska skäl motiverar sålunda att detinte får vara fråga om hur små vederlagsbelopp som helst. Men också omfribrevs- eller återköpsvärdet uppgår till större belopp kan andraomständigheter tala mot att rätt till vederlag skall finnas. Den sakkunnigepekar bl. a. på att kravet på gottgörelse i allmänhet är mindre angeläget i enförening som är avsedd endast för medlemmar med stark intressegemenskap än ien öppen förening. Vidare framhålls att, om en förenings samtligaöverskottsmedel enligt stadgama skall.tilldelas medlemmama, det kan varanaturligt att skälighetsprincipen ges en innebörd, som kräver större hänsyntill de avgående medlemmarnas intressen än i en förening, där en inteobetydlig del av överskottet skall ges ut som extra understöd efterbehovsprövning. Denbestämmelse som föreslås i första hand bli avgörande för om viss förening skallvara skyldig att medge medlem rätt tiU fribrev eUer återköp är den bestämmelsesom ger uttryck åt skälighetsprincipen. Bland de omständigheter som kan ledatUl en modifiering av skälighetsprincipen och därmed även inverka påhithörande frågor, nämns såväl försäkringens art och omfattning som föreningensstorlek och förhållanden i övrigt. Av hänsyn till bl. a. vederlagsrättensstora betydelse för medlemmama finns emellertid enligt den sakkunnige behov avytterligare föreskrifter. Sålunda föreslås att i lagen slås fast att medpensions-eller kapitalförsäkring skall vara förknippad rätt tUl fribrev och ifråga om kapitalförsäkring dessutom rätt till återköp. Den sakkunnige övervägerockså om i lagen bör tas in bestämmelser om i vilka fall undantag får görasfrån denna huvudregel. Övervägandena mynnar ut i ett förslag om att sådantundantag görs beroende av tillsynsmyndighetens medgivande. Den sakkunnigeförutsätter därvid att myndigheten mot bakgrund av sin kännedom om ochöverblick över understödsföreningarna och deras förhållanden i särskildaanvisningar eller på annat sätt skall kunna medge generella undantag för vissagmpper av föreningar från ifrågavarande skyldigheter. Beträffande föreningardär frågan om rätten till fribrev eller återköp är mer svårbedömd eller tveksamoch Prop, 1972: 69 80 hänförsig tUl särskilda omständigheter i föreningens verksamhet e. d. bör prövningendäremot ske från fall till fall. Istadgarna för förening som är skyldig medge rätt till fribrev eller återköpskall enligt förslaget anges villkor om när rätten inträder. Även föreskrifterom beräkning av fribrevs- eller återköpsvärden bör anges. Vad stadgarna i varjesärskUt fall skall innehålla härom får avgöras med utgångspunkt i de allmännakrav som föreslås för stadgarnas innehåll. De olika slag av inskränkandevUlkor som kan framstå som rimliga bör begränsas till att avse den tid undervUken försäkringen gällt, storleken av de för försäkringen sammanlagt betaladeavgiftema eller lägsta fribrevs- eller återköpsvärde. Återköp av försäkringmedför medlems avgång ur förening. Även beträffande rätt tiU fribrev är ensådan ordning naturhg. Det finns emeUertid inte något hinder mot att en föreninggenom särskilda stadgebestämmelser medger att medlem under vissa vUlkor skallha rätt att med behållet medlemskap få sin försäkring nedsatt till fribrev. Beräkningenav återköps- och fribrevsvärdena bör i princip ske på försäkringstekniskagrunder. Praktiska hänsyn eller andra särskilda förhållanden kan dock motiveraatt beräkningen av dessa värden i vissa fall får ske efter mer enkla ochschablonartade regler. Avslutningsvisframhåller den sakkunnige att förening ibland kan ha ett berättigat intresseatt få välja mellan att utfärda fribrev på ett litet belopp eller att återköpaförsäkringen. Detta kan vara aktuellt också i fråga om pensionsförsäkringar.Det är sålunda tänkbart att de rent administrativa besvären med en mängdfribrev på jämförelsevis låga belopp ibland kan te sig så pass betungande, attdet från föreningens synpunkt framstår som mer fördelaktigt att genastutge försäkringens återköpsvärde. Fömtsättningen härför skall liksom hittillsvara att särskilda bestämmelser om en sådan begränsning av fribrevsrätten hartagits in i föreningens stadgar. Förslageti fråga om avgifter har berörts särskilt endast i några remissyttranden,kommunalanställdas pensionskassa anmärker på att i den föreslagnaregeln kategoriskt anges att förening skall ta upp fasta medlemsavgifter. Dettapassar inte in på denna kassa och andra fribrevskassor vUka i princip inte längretar ut några försäkringsavgifter. pensionskassa menar att föreskriften om att upptagande avavgifter inte får göras beroende av inträffade försäkringsfall bör formulerasom. Det bör sålunda klart framgå att bestämmelsen inte är tillämpligexempelvis vid familjepension när man- 1972: 69 81 nenavlider, så att änkan inte tvingas att fortsätta erlägga avgifter också sedanhon börjat åtnjuta famUjepensionen. Svenska livförsäkringsbolags förening och SPPanser att termen avgift bör användas i stället för medlemsavgift. Betalning avavgift kan nämligen åligga också arbetsgivare. Lagförslaget i övrigt synes medbegreppet medlem avse enbart den försäkrade. Utredningsförslagethar inte mött någon erinran vid remissbehandlingen. Densakkunniges förslag tUl nya fondbUdningsregler tillstyrks eUer godtas avremissinstanserna. vänder sig dock mot att begreppet fond också i dennya lagen skall användas om den väsentligaste skuldposten, trots att dettabegrepp enligt vedertagna redovisningsmetoder avser eget kapital i form avsamlade vinstmedel. Enligt ger bruket av fond om en skuldpost upphovtUl missförstånd hos allmänheten. Densakkunniges förslag att inte närmare reglera återbäringskravet har kritiseratsav , som hävdar att ett visst krav på återbäring bör ha direkt stöd ilagen. Samma krav på restlös och rättvis återbäring som gäller förlivförsäkringsbolag kan dock inte ställas upp. Kravet på återbäring bör sålundaavvägas med hänsyn tUl medlemmarnas inbördes solidaritet och föreningensresurser. FörsäkringsförbundetTrygghet menar att försäkringsinspektionen bör få möjlighet att i fråga omäldre försäkringstagare medge, att återbäring ersätts med avgiftsbefrielse, SAF begär som ett led isin hemstäUan (se 3.2.4) om regler som underlättar en övergång från pensiongenom försäkring i tjänstepensionskassa till andra pensionsmetoder attarbetsgivare skall få rätt att i viss utsträckning tillgodogöra sig uppkomnaöverskott för pensionsförsäkringspremier och ATP-avgifter.Föreningsmedlemmarnas behöriga intressen skulle därvid kunna tUlgodoses genomett krav på tUlstånd av försäkringsinspektionen. Denföreslagna regleringen av fribrevs- och återköpsrättens genomförandetillstyrks eller godtas genomgående av remissinstanserna. Frånunderstödsföreningshåll anförs emeUertid vissa synpunkter. uttalar önskemål om en generös tUl- 1972: 69 82 lämpningså att de mindre föreningarnas existens inte äventyras. föreslåratt alla begravningskassor som meddelar kapitalförsäkring på högst 500 kr.därför bör befrias från skyldigheten att tUlåta återköp. För övriga kassor börinföras motsvarande begränsning. uttalar sig fören likartad begränsning av återköpsskyldigheten. stryker vidareunder vad den sakkunnige anfört om att placering av förenings tillgångar ilågprocentiga obligationer kan utgöra ett särskUt motiv för begränsning avåterköps-mÖjligheten. Defria sjukkassornas förbund anför att den nya ordningen inte får medföra attföreningarna belastas med stora kostnader för att administrera återköp ellerfribrev av ringa värde. FörsäkringsförbundetTrygghet föreslår en bestämmelse om att åter-köpsbelopp får reduceras medkostnaden för bl. a. beräkningen av återköpsvärdet. Denna förening vill ocksåha en föreskrift om skyldighet att inge försäkringsbrev vid bl. a. återköpeller utfärdande av fribrev. Denuvarande avgiftsreglerna innebär väsentHgen ett krav på att enunderstödsförening skall gmnda verksamheten på fasta medlemsavgifter somtillsammans med andra inkomster skall vara tillräckliga för att täckaförsäkringsutfästelser, förvaltningskostnader och övriga utgifter samtföreskriven fondbUdning. Gällande lag sätter sålunda soliditetskravet iförgrunden när det gäller att beräkna avgifternas storlek. Idet föregående (3.3.3) har jag i överensstämmelse med sakkunnigförslagetförordat att soliditetsprincipens krav kompletteras med krav på att kostaadenoch villkoren för försäkringen skall vara skäligt avvägda med hänsyn till deförmåner som erbjuds försäkringstagaren, därvid dock viss hänsyn skall få tastill de särskilda förhållanden som kan gälla för föreningen(skälighetsprincipen). Förslaget innebär också att dessa grundprinciper skallgäUa som allmänna krav på hur en förenings stadgar skall vara utformade. Deskall sålunda tas in som en inledning till det lagmm som anger vad stadgarnaskall innehålla. Dessutom skall, som f. n., stadgarna alltid ange avgifternaeller gmnderna för deras beräkning. Mot denna bakgrund anser jag i likhet medden sakkunnige att det inte finns behov av att i den särskilda paragrafen omavgifterna ta in några direkta regler om hur dessa skall beräknas. Det bör, somden sakkunnige funnit, ankomma på försäkringsinspektionen att med beaktande avsoliditets- och skälighetsprincipema överväga i vad mån de normalgmnder somtUlsynsmyndigheten utfärdat för beräkningen av avgifter för olika typer avförsäkringar behöver kompletteras eller ändras. Vad gäller bedömningen avförvaltningsutgifter föreskrivs f. n. i Prop.1972: 69 83 normalgmndemaatt i avgifterna skall ingå omkostnadstiUägg, som skall vara så avvägda, att desvarar mot föreningens normala utgifter för förvaltning, tillsynsbidrag ochskatter. Jag fömtsätter att försäkringsinspektionen vid en prövning avnormalgmndema överväger om en om-formulering av denna föreskrift behövs för attden skall spegla kravet på avgiftens skälighet och sålunda ange attomkostnadstiUägget och därmed förvaltningsutgiftema måste hållas på en skälignivå. Enpensionskassa har ifrågasatt om inte den föreslagna föreskriften att föreningtill verksamhetens bedrivande skall ta upp fasta medlemsavgifter är alltförkategorisk och sålunda inte passar in på fribrevskassorna, eftersom dessa intelängre tar upp några avgifter. Jag vill till detta framhålla att föreskrifteninnebär skyldighet att erlägga viss eller vissa avgifter som till belopp ärberäkneliga eller bestämda på förhand (se prop. 1938: 19 s. 61). Däremot avserbestämmelsen inte att reglera när avgifterna skall tas upp. När en försäkringnedsätts tUl fribrev innebär detta att ett fribrevsvärde räknas fram medutgångspunkt i bl. a. de fasta avgifter som erlagts. Det saknas sålundaanledning att av hänsyn till fribrevskassorna modifiera föreskriften om attfasta medlemsavgifter skall tas upp. Jag anser därvid att begreppetmedlemsavgift kan behållas, oavsett avgiften i vissa fall erläggs av annan änmedlemmen, t. ex. av arbetsgivare. Det avgörande är enligt min mening att frågaär om en avgift som rör en viss medlems försäkring. Densakkunnige har föreslagit att till den nya lagen skall föras över reglerna frånUFL om att förening med flera verksamhetsgrenar skall beräkna avgifter särskUtför varje verksamhetsgren och att upptagande av avgifter inte får görasberoende av inträffade försäkringsfall. Den sistnämnda bestämmelsen infördesgenom UFL för att göra slut på ett uttaxeringssystem som innebar, att varjeföreningsmedlem hade att erlägga viss avgift för vart dödsfall inom föreningen(prop. 1938: 19 s. 61 f.). Jag biträder förslaget. Med anledning av vissremisskritik bör regeln om förbud mot att gmnda uttaxering på inträffadeförsäkringsfall formuleras så att syftet med regeln framgår klarare. Motden sakkunniges förslag i fråga om särskild uttaxering hår jag ingen erinran. Idepartementsförslaget har de särskilda bestämmelserna om avgifter tagits upp i20 §. Ändamåletmed regler om skyldighet att upprätta försäkringsteknisk utredning över enförenings ställning är att få underlag för en bedömning om en förening kananses ha möjligheter att fullgöra sina förbindelser. Den sakkunnige föreslåratt de gällande reglerna skall föras över i huvudsak oförändrade tUl den nyalagen. I likhet med remissinstansema har jag ingen erinran mot förslaget. 1972: 69 84 böralltså i princip vara skyldig att minst tUlförsäkringsinspektionen inge försäkringsteknisk utredning av föreningensställning. om när utredning skaU ske skall tas in i stadgarna. Detundantag från nämnda skyldighet som gäller för vissa sjukkassor föreslåsnågot vidgat, så att skyldighet att upprätta sådan utredning skaU avse endastsjukkassa, som meddelar sjukpenning än , mot f. n. 90dagar, för ett sammanhängande sjuklighetstiUstånd. Inspektionen skall enligtförslaget också ha möjlighet att kräva in utredning på tid som inspektionenbestämmer. Möjligheten att befria förening från att inge sådan utredning i falldär rörelsen är av mindre omfattning eller där det annars finns skälig anledningtill befrielse skall också finnas kvar. Förslaget i fråga om försäkringstekniskutredning har inte heller i övrigt mött någon erinran vid remissbehandlingenoch jag ansluter mig till det. Reglernaom skyldighet att upprätta försäkringsteknisk utredning är idepartementsförslaget intagna i 21 §. Regeln i 22 § departementsförslaget atti sådan utredning skall beräknas premiereserv berörs i nästa avsnitt. FondbUdningsreglernahar till syfte att trygga en understödsförenings möjligheter att infria sinaförsäkringsutfästelser. I det föregående (4.1.3) har redovisats de tämligenkomplicerade och svåröverskådliga regler som i detta hänseende gäller enligtUFL. Den sakkunnige föreslår nu vissa förenklingar av reglerna. EiUigtförslaget skall fortfarande i försäkringsteknisk utredning beräknaspremiereserv, som utgör skillnaden mellan kapitalvärdet av förenings framtidautgifter för löpande försäkringar och kapitalvärdet av de avgifter föreningenkan ha att ytterligare uppbära för dessa försäkringar. Det anses naturligt attreglema härom förs över från fondbUdningsbestämmelserna till reglerna omförsäkringsteknisk utredning. Vidare föreslår den sakkunnige att den nuvarandeuppdelningen i föreningar för vUka gäller strängare fondbildningsregler ochövriga föreningar slopas. Huvudregel blir sålunda att alla föreningar skallför varje försäkringsgren vid årsbokslutet avsätta eventuellt överskott påförsäkringsverksamheten tiU en försäkringsfond. Genom att regeln avses gällaför samtiiga föreningar finns behov av särskUda regler omreservering av vinstmedel då försäkringsteknisk utredning inteupprättas. Som en motsvarighet till nuvarande regler om avsättning tillsäkerhetsfond, vilka fömtsätts utgå, föreslår den sakkunnige en bestämmelse avinnehåll, att, om försäkringsteknisk utredning visar att försäkringsfondenöverstiger vad som krävs för att täcka premiereserven plus en säkerhetsmarginalom 1/20 av denna, överskjutande belopp kan Prop.1972: 69 85 helteller delvis tas undan från försäkringsfonden. Sådant undantag får dock skebara om stadgama medger det. I alla andra faU krävs medgivande avförsäkringsinspektionen. Sådant medgivande skall således krävas för delsförening som inte är skyldig att upprätta försäkringsteknisk utredning, delsförening som enhgt stadgarna inte får sätta ned fonden i nämnda fall. Vidmedgivande fömtsätts att nedsättningen av fonden inte äventyrar föreningensförmåga att fullgöra sina förbindelser. Den föreslagna konstmktionenav fondbildningsregler har inte mött någon invändning vid remissbehandlingen.Enligt min mening innebär den en välbehövlig förenkling av de nuvarandetämligen svåröverskådliga bestämmelserna och jag förordar att den genomförs. De av mig förordade ändringamabetyder följande för olika grupper av föreningar. De sjukkassor som f. n. inteär skyldiga att upprätta försäkringsteknisk utredning, dvs. de som meddelarsjukvårdsersättning eller sjukpenning för för ett sjuktillfäUe,skall liksom avsätta uppkommen vinst tUl försäkringsfonden. nuvarande anvisningar bör fonden svara mot minst två årsavgifter för verksamhetsgren och har således närmast karaktär av en riskfond.Förslaget innebär för dessa kassor endast den ändringen att den nuvarandemöjligheten upphör att efter tillstånd av försäkringsinspektionen underlåta attgöra avsättning till fonden. Eftersom dock möjligheten står kvar att eftertillstånd få sätta ned fonden är ändringen närmast av formell natur. En annan grupp avföreningar är de som f. n. är skyldiga att upprätta försäkringstekniskutredning men som liksom den nämnda gmppen inte omfattas av de gällandesträngare fondbildningsreglema.