prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — » Avser kursen på den s.k, kommersiella francen. » Mot bakgmnd av alt denkanadensiska doUarn frisläpptes redan den har beräkningama gjortsmed utgångspunkt från marknadsläget den . * Härmed avses de nyaparitetsvärden som fastställdes . Beräkningarna är baserade på slutkurser isvenska marknaden. rekt revalvering genomfördes i ochÖsterrike. stabiliserades den internationella valutamarknadennågot även om dollarkursen var pressad mot den nedre inlerventionsgränsen.Utflödet av dollar visade dock inte tecken till att bromsas upp. Underskottet iFörenta statemas betalningsbalans uppgick sålunda lill ca 12 miljarder dollarunder tredje kvartalet. deklarerade president att Förentastaterna tills vidare upphävde dollarns konvertibililet i guld och altmyndigheterna inte avsåg alt intervenera på valutamarknaden för att upprätthålladet tidigare förhållandet mellan dollarn och andra valutor. Reaktionen iVästeuropa blev att flertalet länder införde flytande kurser. I Frankrikeupprättades separata marknader för rena kapitaltransfereringar respektivebetalning av varu- och tjänsteslröm-mar. För en illustration av storleken avkursrörelserna hänvisas till tabell 7. Tillståndet med istort sett flytande kurser kom att vara . Först motslutet av 1971 uppnåddes en överenskommelse inom den s. k. 10-gmppen, i vilkenflertalet större industriländer ingår. För de länder som inte tillhör 10-gmppenfastställdes successivt nya pariteter i samråd med IMF. De valutakurser somhärefter kom att gälla framgår av tabell 7. Överenskommelsen i decembermedförde inte så långt nu kan överblickas någon förändring av dollarnsställning som huvudvaluta. Dollarns värderelation gentemot guldet minskades medknappt 8 o/o, vilket motsvarar en guldprishöjning från per ouncetill . avser dock inte att återupptasin försäljning av guld till andra centralbanker. 1 Preliminär nationalbudget 39 problemenkommer närmare att diskuteras bl. a. inom ramen för 10-gruppens arbete. Den s.k. bandbredden, dvs. den avvikelse valutakurserna i olika länder (utanförFörenta staterna) kan uppvisa från fastställda pariteter, höjdes från 1 o/olill 2,25 »/o. De i tabellen angivna förändringarna avvalutapariteterna utgår från del tillstånd som rådde , dvs. före denvästtyska markens frisläppande. Dettamedför att de reella valutakursförändringar som formellt beslutalsframstår som mindre markanta jämfört med de som varit gällande ,något som också framgår av tabell 7. För del bör observerasatt effekterna av den ytterligare devalveringen jämfört med läget motvägs av avskaffandet av den10-procenliga importavgiften och andra import-hindrande åtgärder. Det torde vara ogörligt att med någongrad av säkerhet identifiera speciella skäl till att oron på valutamarknadenkom att få en så drastisk utlösning just år1971. De dramatiska händelserna förefaller snarare vara attse som en kulmination av en process med rötter tillbaka lUl . Däremot kan vissa orsaker nämnas till alt kapitalutflödetfrån blev oväntat stort 1971. En sådan har tidigare berörts,nämligen att ambitionen all förhindra en påtaglig ökning av dollarbalanserna inte i mera avsevärd grad lUläts inverka på utformningenav den amerikanska kapitalmarknadspolitiken. Tillståndet med flytande kurser underhösten 1971 fick i varje fall inte någon markant nedkylande inverkanpå världshandeln. Den nedgång avtUlväxttakten som ägde mm torde främst ha haftandra, konjunklureUt betingade, orsaker. Det bör emellertid starkt understrykasatt det ännu är för tidigt alt med någon grad av säkerhet bedöma de realaeffekterna av höstens valutasilualion. Det är exempelvis inte möjligt attavgöra i vilken utsträckning världshandelnunder byggt på tidigare uppbyggda orderstockar. Erfarenheterna från efterkrigstiden avflytande kurser är mycket begränsade. intar dock i detta avseende enviss särställning med tanke på alt landet under huvudparten av efterkrigstidenanvänt sig av fria kurser. (Perioden 19501962 samt tiden fr. o. m. . )Även har under korta perioder tillämpat samma förfarande men dåprimärt som en metod att finna en lämplig nivå för en ny paritet. 1 Detta hindrar intealt olika teorier i delta avseende framförts från skilda håll. Sålunda hardet t. ex. hävdats att en motivering till den amerikanska regeringens val avtidpunkt skulle vara att någon näraliggande förbättring av bytesbalansen intevar att förutse. Det har även påpekats att de länemöjlig-heter som IMFerbjuder utan speciell konsultation var nära nog uttömda kring mitten av1971. Ett tredje argument har varit att dollarn ur spekulationshänseende komalt få en mera utsatt ställning efter de franska och västtyska paritetsändringarna 1969. 1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 40 uttrycktes frånflertalet länders sida önskemål om en snabb återgång till fasta pariteter ochi samband härmed borttagande av den amerikanska extraskatten.Huvudmotiveringen bland förespråkarna för en snabb återgång var att osäkerhetenom kursrda-lionerna får en ogynnsam effekt på världshandelns expansionskraftsamt all det "flytande" tUlståndet kunde medföra frestelser till en protektionistisk inriktad handels- ochvalutapolitik (t. ex. i form av s. k. valutadumping). Även om enbetydande enighet förelåg om behovet av att återupprätta fasta pariteter skildesig länderna åt vad gällde formerna och tidsplanen för detta. Detta kan i ochför sig inte sägas ha varit förvånande med tanke på de stora nationella värdensom ansågs stå på spel. Mot denna bakgrund är det inte heller uppseendeväckandeatt en överenskommelse dröjde . Rent allmänt kan sägas alt fastställandetav nya pariteter sannolikt kommer alt få en gynnsam inverkan på deinternationella handels- och betalningsströmmarna. Delta hindrar å andra sidaninte att många av de grundläggande struklurelll betingade problem som valutahändelserna återspeglat även framdeleskan komma att verka. Den starka ställning som amerikanskekonomi innehar har bl. a. resulterat i att doUarn kommit alt utgöra dendominerande handelsvalutan liksom den främsta reserwalutan. Dessa bådafunktioner har upplevts som nära sammankopplade. Vadgäller ställningen som handelsvaluta torde dollarn få behållasin centrala roll oberoende av hur ett framtida valutasystem slutligt kankomma att utformas. Det förefaUer sålunda troligt att kontrakt inominternationell handel alltjämt kommer att företrädesvis slutas i dollar,liksom all denna valuta fortsätter alt vara den ledande på den internationellakredilmarknaden. Eventualiteten av en minskad relativ betydelse av dollarn somhandelsvaluta kan å andra sidan givetvis ej uteslutas. En något störreosäkerhet kan komma alt knytas till dollarns funktion i det inlemationdlabetalningssystemet på , åtminstone omvissa av de reformförslag som framförts skulle vinna allmän anklang. Ävenmed ett kortare tidsperspektiv kan visserligen drastiska omkastningar i dettaavseende tänkas. Del skulle emellertid krävas vittgående och snabba reformer avdet internationella betalningssystemet för att dollarns hittUlsvarandefunktioner skulle kunna överföras till något annatinternationellt sanktionerat betalningsmedel sådant som de s. k. specielladragningsrätterna. En restaurering av den amerikanskabetalningsbalansen uppfattas nu aUmänt som något ofrånkomligt och har ocksåvarit ett huvudmotiv för den omgmppéring av valutapariteterna som ingått i denträffade överenskommelsen. Teoretiska möjligheter förelåg visserligen för atten sådan restaurering skulle kunna ha anstått, men en fömtsättning härför hadevarit att såväl som omvärlden varit redo all till 1 Preliminär nationalbudget 41 fastakurser för dollarn eller eventuellt lill flytande sådana acceptera en fortsatt ökning i hittillsvarande takt av de underen ackumulerade dollarbalanserna. Någon sådan reservalionslösberedvillighet har emellertid inte förelegat av officiella uttalandenalt döma. Den förstärkning av detamerikanska betalningsläget som eftersträvades genom förändringen av valulalparilelernaliksom även genom andra åtgärder kan i och för sig tänkas komma tUl stånd, delsmer eller mindre grundligt, dels mer eller mindre snabbt.. Tempot i dennaomläggning torde även ur ett konjunkturpolitiskt perspektiv vara av storbetydelse, inte minst vad gäUer 1972 och 1973. I detta sammanhang aktualiserasäven frågan om hur man skall förfara med uppkomna dollarbalanser. Vid mera ambitiösa målsättningar skulle en,åtminstone teoretiskt tänkbar, konsekvens kunna vara alt dessa anses behövainlösas i en eller annan form. I ett sådant hypotetiskt läge kan ett alternativvara att på ett eller annat sätt fondera utestående dollarbalanser. Ett merextremt orienterat alternativ vore i ochför sig att förespråka en inlösen av dessa balanser, antingen genomgeneration av motsvarande överskott på bytesbalansen eller t. ex. via realisering av tillgångar över kapitalbalansen. De sistnämndaalternativen bör sannolikt inte tillmätas någon större, praktisk betydelse. De kan likväl vara avintresse att påtala, bl. a. som en illustration lill att inte enbartgmndligheten och snabbheten i en restaurering av betalningsbalansen kan länkasvariera ulan även att en sådan principiellt kan inriktas såväl påkapitalbalansen som bytesbalansen. Etl mindre drastiskt exempel på en idetta faU tUlfällig utjämning av ellgmndläggande belalningsunderskott via kapitalbalansen erbjuder t. ex.den tidigare omnämnda importen av kortfristigt kapital . I och för sig skulle ytterligaresynpunkter kunna läggas på olika tekniskaalternativ till all åstadkomma en anpassning av de amerikanska betalningsrörelserna.Del skulle dock här föra för långt alt i detalj studera dessa. Intresset får istället i första hand knytas till de konjunk-turella effekter som en saneringav de amerikanska betalningarna kan komma att få . Allmänt kan sägasatt ju snabbare och grundligare en sådan kommer till stånd desto starkare tordeden depressiva effekten på omvärldens ekonomier kunna bli. Speciellt synesdetta gälla om anpassningsåtgärderna iförsta hand tar formen av en markant omsvängningav bytesbalansen. Mot bakgrund av den bild som tidigare tecknats av denreala utvecklingen förelåg sålunda en risk för all de åtgärder som utlöstes avde amerikanska initiativen kunde ha fått en återhållandeinverkan i ett redan av andra skäl svagt internationellt konjunkturläge 1972. Från amerikansk, liksom från vissainternationella organisationers, sida har olika siffror framförts vad gällerbehovet av en förbättring av den amerikanska bytesbalansen. Normall har då intemedräknats 2'j' 1972.1 saml. Frop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 42 någon mera betydande minskning av uteslåendedollarbalanser, utan enbart den förbättring som krävs för att åstadkommajämvikt i de framtida utrikes betalningarna. I den mån en sådan anpassninghelt skulle falla på 1972 och då primärt koncentreras lill bytesbalansen tordeden realt nedkylande effekten härav på omvärlden ha blivit betydande. Myckettalar dock för att en så snabb anpassning knappast kommer alt fullt ut kunnarealiseras inte ens med de kursförändringar som uppnåtts. För del ärinte enbart graden av förbättring i de amerikanska betalningarna av intresse,utan också det reaktionsmönster som den japanska ekonomin i etl sådant lägekan komma att uppvisa. Delta gäller även vid etl snävt konjunktureUl synsätt.De amerikanska ansträngningarna alt relativt snabbt minska sitt totalaimportöverskott kan, mot bakgrund av vad som sagts, speciellt väntasdrabba . Delta torde inte enbart gälla de valutapolitiska åtgärdema. Attdöma av den reala prognos som presenteras i det följande skulle en markantförsämring av den japanska exporten lill kunna tänkassammanfalla med ett redan av andra skäl relativt svagt inhemskt japansktkonjunkturläge. Sett ur japansk synpunkt skulle vid en sådan utvecklingaltemativet till en minskning av tillväxtambilionerna kunna vara att söka siglill nya marknader, och då inte minst lUl . Även i det fall effektenav försämrade exporlulsikler lill skulle visa sig bli enreduktion av den japanska ekonomins expansionskraft och därmed också avimportlillväxlen kan ekonomier komma all påverkas om än i mindreutsträckning än vad gäller råvaruländerna. Exempelvis kan en minskning avinvesleringslillväxlen inom de japanska exportindustrierna i etl sådant lägekomma att påverka den västeuropeiska exporten av investeringsvaror, liksomäven de västeuropeiska avsätlningsmöjlighelerna i råvaruländerna.Sammanfattningsvis kan sålunda den västeuropeiska konjunkturbUden kommaall mer än influeras av den japanska ekonomins utveckling,och då inte minst vad gäller den japanska hemmamarknadsefterfrågan. Den ekonomiskautvecklingen i de OECD-anslutna länderna utmärktes vid ingången av 1972 av enfortsatt, om än alltjämt långsam, produktionsuppgång i Förenta staternasamtidigt som stagnationslendenserna i den japanska och i vissa av devästeuropeiska ekonomierna visade tecken lill att tillta. För delvar dock konjunkturbilden relativt splittrad. I några länder, däriblandStorbritannien, var utvecklingen klart uppåtriktad. En väsentlig uppgift vid enbedömning av den internationella konjunkturutvecklingen blir mot Bil.1 Preliminär nationalbudget 43 denna bakgrund att söka uppskatta hur markeradexpansionen i kan länkas bli. En andra, i flera avseende änmer komplicerad, frågeställning är hur länge en period av relativt lågtillväxt i och kan vara att vänta. 1 det senare fallet ärsålunda ett huvudproblem att med någon grad av säkerhet lokalisera tidpunktenför etl kommande uppsving. De bedömningar av denreala utvecklingen som nedan gjorts har lill sin huvuddel utgått från dekursrdalioner som varit rådande . Den överenskommelse omnya pariteter som kom till stånd har såtUlvida inte fullt utkunnat beaktas. I stora stycken synes dock de valutakurser som var i kraft inovember ha överensstämt med dem som senare fastställdes. I de fall meramarkanta avvikelser kunnat noteras t. ex. för den japanska och franskavalutan har hänsyn härtill tagils. Detta gäller även de prognoser för den internationellahandelns utveckling som presenteras i det följande. Den bedömning som gjortsför del innebär en fortsatt expansion av den ekonomiskaaktiviteten. Dess styrka är emellertid ännu svår alt förutse, inte minst medtanke på svårigheterna att kvanti-fiera effekterna av de drastiskaekonomisk-politiska åtgärder som vidtogs . I allmänna termerförefaller en under loppet av 1972 tilllagande produktionstillväxt sannolik,åtföljd av en successivt fallande arbetslöshet. Vissa risker föreligger dockför att den tröghet som främst den privata konsumtionen visat kan medföra enviss fortsatt fördröjning av uppsvinget. Här har dock valls att utgå från enförhållandevis optimistisk bedömning av den privata konsumtionsökningen, iförsta hand motiverad av en förutsedd expansiv effekt av de vidtagnaskattelättnaderna, liksom en troUg nedgång av den onormalt högasparkvoten. Den offentliga sektorn liksom lagerutvecklingen torde likaledeskomma alt verka i expansiv riktning. Med tanke på de höga siffrorna överbeviljade igångsättningstillstånd synes även en fortsatt stark ökning avbostadsinvesteringarna vara att förutse, om än inte av samma styrka som 1971.Av speciellt intresse är i vilken grad en mera gynnsam utveckling av denamerikanska ekonomin kan komma att stimulera de privata investeringarna. Detkan i och för sig hävdas att den osedvanligt låga kapaciletsulnyltjandegradeninom industrin kommer att medföra att de investeringsfrämjande åtgärder somvidtagits från statsmakternas sida knappast ger effekt förrän på ett senarestadium av konjunkturförloppel. Häremot kan framföras all den förutseddarelativt snabba förbättringen av kapacitelsutnyltjandel i sig bör få en stimulerandeinverkan på den privata investeringsviljan redan på ett tämligen tidigtstadium. Här har valts att fästa en viss vikt vid den sistnämnda möjligheten. Utvecklingen av denamerikanska utrikeshandeln torde vara av speciellt intresse för omvärldensekonomier. Genom den markanta sank- Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 44 ningenav dollarns värde gentemot flertalet industriländers valutor är ett visstuppsving av den amerikanska utförseln att förutse. Den här antagna accelerationen av den privatakonsumtionstillväxten talar visserligen isolerat sett för en relativtväl hävdad importutveckling. Det bör dock betonasatt totaleffekten av den amerikanska deprecieringen i genomsnitt ca 11 o/o kan beräknas bli en avsevärd förstärkning av handelsbalans1972. Växelkursförändringarna kan således väntas reducera styrkan avexportexpansionen från och . Om ovanstående bild av de olikaeflerfrågekomponenlerna infrias torde den totala produktionen 1972 komma attstiga någon procentenhet snabbare än den för amerikansk ekonomi potentiellatillväxttakten om ca 4 o/o. En utveckling efter dessa linjer med åtföljandepåspäd-ning av köpkraft kan åtminstone i den mån en generellt sett expansivekonomisk politik bibehålls medföra svårigheter att strikttillämpa gällande regler rörande "acceptabla" pris- och löneökningar. Konjunktumtvecklingeni ter sig i vikliga hänseenden mer osäker, inte minst mot bakgrundav de delvis motstridiga tendenser som föreliggermellan de olika i området ingående länderna. De reala effekterna av de nyavalutakurserna torde vara speciellt svårbedömbara för detta område bl. a. medtanke på del stora antalet berörda nationer. För som block betraktat tydde den ekonomiska utvecklingen underandra på en fortsatt svag produktionstillväxt, åtminstone underden inledande delen av 1972. kan del, av skäl somredovisas i det följande, finnas anledning alt inta en mera optimistiskattityd. Av central betydelse förefaller härvidlag vara hur styrkan i derådande stagnationstendenserna i värderas. Såvitt nu kan bedömas förefaller denvästtyska konjunkturutvecklingen i högsta grad vara avhängig av hur denekonomiska politiken läggs upp. Beredskapenatt vid behov snabbt sätta in konjunkturslimulerande medel är relativtväl utbyggd, i betydligt högre grad än vid föregående recession 1967. Utöver demedel om totalt 2,5 miljarder som reserverats budget finnsomkring 7,5 mUjarder i hopsamlade medel från den tidigare extraskatten somenligt lag måste återbetalas före . Delstaterna och kommunemahar 3 miljarder infmsna hos , vilka kan friges då det anseserforderligt för att stödja konjunkturen. Det är sannolikt framför allt fråndessa fonder man kan vänta sig att stimulansåtgärder kommer. Betydande frisläpphar också aviserats av den västtyska regeringen. Ettutvecklingsalternativ, vUket här bedömts vara det mest sannolika, utgår från antagandet all man frånvästtysk sida börjat skönja slutet av den s. k. avkylningsperioden i fråga omlöner och priser och att man 1 Preliminär nationalbudget 45 därför redan fr. o. m. början av 1972 ser sigföranlåten alt föra en mera expansiv ekonomisk politik. Vägledande har ocksåvarit att den privata konsumtionen fortfarande synes vara relativt stark, trotsavmattningslendenserna . De löneavtal som slutits omfattarmestadels en lidsperiod om två lUl . Innebörden av dessa pekar mot attlönestegringslakten 1972 knappast kommer all reduceras mera markant jämfört medsenare delen av 1971. Den offentliga sektorns konsumtions- ochinvesteringsefterfrågan väntas därtiU utöva ett relativt expansivt inflytande,inte minst vad gäller den ddstatiiga och lokala nivån. Den lidsprofU somovanstående ulveckUng implicerar blir sålunda att tillväxten för privatkonsumtion och offentiig sektor antas stark nogalt tämligen väl stå emot recessionstendenser inom andra sektorer. av fortsatt lageranpassning torde dessutom lagercykeln kunna kommaatt verka pådrivande. Nedgången i kapaciletsulnylljandet skulle härmed kunnaantas bli relativt begränsad. Detta i sin lur torde kunna öka förutsättningarnaatt någorlunda snabbi nå en vändpunkt för de privata investeringarna. Slutsatsenblir mot denna bakgrund alt förutsättningarna är goda för alt etl mera allmäntuppsving kommer tiU stånd . Några ledande västtyskakonjunkturinstitut har framfört ett annat alternativ vad gäller den ekonomiskautvecklingen i . Härvid har man utgått från ett anlagande om altden ekonomiska politiken lagts om alltför sent. Vidare har förutsatts all delkommer all ta tid innan de pessimistiska stämningar som utbrett sig inom delvästtyska näringslivet kan hävas. De på senare lid vidtagna lättnaderna islabiliseringspolitiken förutsätts mot denna bakgrund inte kunna ge meramärkbara effekter . Risken kan i etl sådant fallbli betydande för kraftiga lagerneddragningar, inte minst vad gällerfärdigvarulagren inom konsumentvaruinduslrin, med åtföljande kumulativaeffekter i depressiv riktning. Kombinerat med en avlagande privat konsumtionoch etl fallande kapacitetsutnyttjande kan inves-teringsrecessionen ytterligarekomma att fördjupas. Effekten skulle därmed kunna bli alt något allmäntuppsving överhuvudtagel inte kommer igång . En sådan utveckling avkonjunkturförloppel har som tidigare nämnts betraktas som mindre sannolik. Detpessimistiska stämningsläge som varit rådande inom näringslivet, något sominte enbart kommit till ullryck i , skall utifrån mera allmännautgångspunkter senare beröras. För del fömtsesen relativt utdragen återhämtningsprocess i vilken den för italiensk ekonomipotentiella tillväxttakten knappast uppnås ens . För denfranska ekonomin synes bilden vara något annorlunda. Totalt sett kan visserligenproduktionsöknings- Prop.1972:1 Bilaga 1 Finansplanen 46 takten väntas bli mera dämpad än , menden ekonomiska aktiviteten under båda halvåren 1972 synes trots detta komma attligga på en jämfört med övriga länder relativt hög nivå. För de mindre europeiskastaterna förutses en produktionstillväxt nära genomsnittet för Västeuropa.Storbritannien slutiigen intar en viss särställning i den västeuropeiskakonjunkturbUden med tanke på att utvecklingen liksom i redan vidingången av 1972 var klart uppåtriktad. En fortsatt relativt snabbproduktionstillväxt under åtminstone huvudparten av 1972 förefaller trolig. Även med enförhållandevis optimistisk grundsyn på den ekonomiska utvecklingen iVästtyskland framstår sålunda en relativt svag produktionstillväxt totalt setti som trolig . Under loppet av 1972 kanemellertid de depressiva spridningseffekterna från den västtyska ekonominväntas avla för att efterträdas av etl visst expansivtinflytande. Med ett försvagat kapacitetsutnyttjande knyter sig förhoppningarnaom ett allmänt västeuropeiskt uppsving inte iförsta hand lill en stark expansion av industriinvesteringarna. Snarare torderollen av expansionsfaklorer kunna spelas av privat och offentlig konsumtion,bostadsbyggande saml efter hand även av lagerinvesteringama. Bostadsbyggandetoch den privata konsumtionen har redan i utgångslägel visat en expansiv tendensi vissa länder, däribland och . Med en fortsall vridningav ländernas ekonomiska politik i expansiv riktning kan även tillväxlimpulsernafrån den offentliga sektorn ytlerli-kare komma att förstärkas. Den väntadekonjunkturuppgången i Förenta statema beräknas dessutom få vissa positivaeffekter på produktionen i mot mitten eller slutet av 1972. De nuvarande tendensernainom den japanska ekonomin lyder inte heller på någon snabb uppgång underförsta hälften av 1972. De tecken till tilltagande ekonomisk aktivitet sombörjade göra sig gällande kan dock väntas förslärkas, iförsta hand understödda av ökade lagerinvesleringar saml fortsatt högaoffentliga konsumtions-och investeringsutgifter. Först mot mitten eller slutetav kan ett mera markant uppsving väntas komma igång. En förutsättning fören relativt snabb konjunkturförbätlring synes vara att den japanska exporten iviss utsträckning tillåts utnyttja de möjligheter som den antagnakonjunkturförbätlringen i torde komma all erbjuda.Uppskrivningen av den japanska valutan gentemot bl. a. dollarn och D-marken 17 respektive 3 o/o torde dock begränsa möjligheterna till ettexportgenererat konjunkturuppsving . De privata investeringarna förutsesunder huvudparten av 1972 ligga på en endast något högre nivå än meddirekta minskningar av industriinvesteringarna, speciellt vad gällerexportindustrierna, som motvägs av ökningar inom andra sektorer. 1 Preliminär nationalbudget 47