prop · FV03120 · 1972-12-31 00:00:00 — I delfall fastställt värde av slamdjur av del slag skattskyldig har saknas, skallallmänna saluvärdet tas upp som ingångsvärde. Jaghar tidigare berört innebörden av begreppet stamdjur i beskattningshänseende.På gmnd av vad som anförts vid renussbehandlingen finner jag anledning altpåpeka alt i vissa fall stamdjur kan förekomma även i kreatursbesättningar avköttdjursras. Kravet på utredning om atl stamdjur finns i sådan besättninglorde dock i allmänhet få ställas högre än när del gäUer slamdjur imjölkdjursbesätlning.. Rätten tUl ingångsvärde bör dock inle helt knytas tillmöjligheten atl visa alt icke avdragsgUl nyuppsättningskostnad förelegat. Enremissinstans har föreslagit atl värde av rekryteringsunderlag förstamdjursbesättning i regel bör kunna tas upp lill viss del av värdet av defader- och moderdjur, som ingår i stamdjursbesältningen. I fråga om nötkreaturhar föreslagits hälften och i fråga om får och svin en fjärdedel. För attundvika processer om ingångsvärden är det naturligtvis önskvärt att imöjligaste mån klargöra sammansättningen av olika slamdjursbesättningar. Altlagstifta om beräkning av värdet av rekryteringsunderlag är emellertid inle enpraktiskt framkomlig väg Enligt min mening bör det i stället ankomma på riksskatteverketatl meddela anvisningar för bestämmande av det värde av rekryteringsunderlageti stamdjursbesättning som skall kunna godtas i normalfallet. Del bör sålundaockså överlåtas på verkel alt överväga huravida rekryteringsunderlagets värdeskall beräknas till viss del av fader- och moderdjurens värde eller om faktiskavärdet på ungdjur bör läggas lill gmnd för rekryteringsunderlagels värde.Nuvarande praxis bör vara vägledande för frågan om beräkning avrekryteringsunderlag. Den som haft stamdjursbesättning än femår skall som mgångsvärde få använda endasl den verkliga nyuppsättningskoslnaden.Den omständigheten atl den skallepliktiga reaUsalionsvinsien med anledning avden s. k. reducerade skalan efler redan två års innehav endast utgör del avrealisationsvmsten, anser jag inle utgöra anlednmg till annatställningstagande. En på motsvarande sätt reducerad skala för be- räkningav ingångsvärden skulle nämligen onödigtvis komplicera deklarations- ochtaxeringsarbelel. När nyuppsättningskoslnaden används somingångsvärde bör, som kommittén föreslagil, endast den ursprungliga kostnad somkvarstår i beskattningshänseende få tas upp. Om del av den ursprungliga nyuppsättningskoslnadenkan anses konsumerad genom deUealisation bör alltså endasl återstående del,netlouppsätlningskostnaden, få föras upp. Del torde höra till ovanligheterna alt sedannyuppsättning av visst slag skett, exempelvis av nötkreatur, en ökning av dennabesättning sker genom ytterligare nyuppsättning. Har därför nyuppsättningskett före övergången och den skallskyldige hela liden därefter innehaftsådana stamdjur bör han som jag tidigare anfört ha valrätt att använda denverkliga nyuppsättningskoslnaden eller elt schablonmässigt beräknat belopp somingångsvärde. Om samma skattskyldig senare och före övergången ävennyuppsätter en fårbesätlning, bör enligt min mening den omständigheten attnötkreatursbesättningen innehafts inte medföra att denskaltskyldige skaU anses ha rätt att utnyttja valrätten vid bestämmande avingångsvärde även för stamdjuren i fårbesättningen. Som della senare värdeskall den skaltskyldige i della fall få ta upp endast den verkliganyuppsättningskoslnaden. Kommitlén föreslår vidare atl samma regler som föringångsvärde för inventarier bör gälla i de fall jordbruk och stamdjurövertagits genom benefikt fång. Vid förvärv genom benefikt fång är del såvitt avserberäkning av ingångsvärde för stamdjur nödvändigt att skilja mellan förvärvföre ingången av och senare förvärv. Vid förvärv efler utgången av år1972 skall överlagaren tUlämpa bokföringsmässig redovisning. Haräven överlåtaren tillämpat sådan redovisningsmetod torde i skattehänseendeaUmänt anses som om överlagaren fortsätter överlåtarens jordbrak. Övertagarenskall därför som ingående värde på lagertillgångar ta upp samma belopp somförutvarande ägarens utgående värde. Detla får anses framgå av allmänna reglervid beskattningen. Jag kan i sammanhanget påpeka all en uppskrivning av värdetav lagret enligt praxis föranleder beskattning (RA 1959 ref. 10). Skäl attreglera detta allmänl vedertagna förhållande i denna lagstiftning omingångsvärden föreligger enligt min mening inte. Har däremoi överlålaren redovisat enligtkontantprincipen bör vid benefik överlåtelse efler utgången av år 1972överlagaren vid beräkning av ingångsvärde för slamdjur sättas i samma situationsom överlålaren skulle ha varil om denne övergått lUl bokföringsmässigredovisning. Detla innebär all, om överlåtaren drivit jordbruket , övertagaren bör få efter eget val ta upp överiåtarens verkliganyuppsättningskostnad eller schablonmässigt beräknat värde som ingångsvärde. Har del benefika överlagandet skett före ingångenav bör man enligt min mening kunna godta ell schablonmässigt beräknatingångsvärde. Jag har i del föregående motiverat det så beräknadeingångsvärdet bl. a. med alt den skallskyldige i dessa fall skulle föreövergången kunna realisera stamdjursbesältningen ulan skattekonsekvenser samlatt den skattekyldige med della ingångsvärde kompenseras för all han framdelesmåsle avstå från denna möjlighet. Eftersom en stamdjursbesättning, förvärvadgenom benefikt fång, enligt bestämmelserna i 35 § 4 mom. KL i regel kan realiserasutan beskallnmgskonsekvenser, anser jag alt ingångsvärde förstamdjursbesättning som förvärvals genom benefikt fång före ingången av år 1973av enkelhelsskäl alltid skaU beräknas enligt schablonmeloden. Denomständigheten atl överlåtarens nyuppsättningskostnad i några fall kan tänkasöverstiga det schablonmässigt beräknade ingångsvärdet bör alltså enligt minmening inte föranleda elt högre ingångsvärde. Med en sådan regel är detgivetvis utan belydelse huruvida överlålaren använt kontantmässig ellerbokföringsmässig inkomslredovisning. Kommitléförslaget innebär slutligen atl den somgenom köp eller på därmed jämförligt sätt lill underpris förvärvat denväsentligaste delen av stamdjursbesältningen från preciserad krets närslåendeskall ha rätt all välja mellan de båda alternativa metoderna för beräkning avingångsvärde under förutsättning dels all överlålaren avyttratjordbruksfastigheten med tiUämpning av kontantprincipen, och dels atlöverlålaren och tUlträdaren gemensaml brukat jordbrak under minsl fem år.Enligt min mening bör en sådan rätt till alternativ beräkning av ingångsvärdeföreligga endasl om del benefika inslaget i förvärvet är av någon väsentlighet.En förulsätlning härför bör dock, liksom kommittén har föreslagit, vara atlöverlålaren har redovisat enligt kontantprincipen. Nuvarande bestämmelser innebär all vid övergångtill bokföringsmässig redovisning ingångsvärde inte får tas upp för varalagersom inte utgörs av stamdjur och i allmänhet inle heller för fordrmgar ellerskulder. Fordringar och skulder beaktas dock vid vissa kredilförsäljningar ochkreditköp. Sålunda kan skattskyldig, som före övergången realiserat slamdjur påkredit men erhåller likviden efler övergången, la upp denna som ingående varufordran.Vidare skall skattskyldig, som före övergången nyuppsatt slamdjur på kredilmen först därefter eriägger likvid, ta upp beloppet som ingående varaskuld. Att specieU hänsyn tagils lUl realisation avstamdjur sammanhänger med atl sådan realisation vid kontantmässigt redovisatjordbrak inte föranleder beskattning i förvärvskällan jordbruksfastighet. Omdäremot likviden inflyter efler övergången måsle den redovisas lUl beskattningenligt reglema för bokföringsmässig redovisning. debelopp får las upp som ingående varufordran, kan en ej önskadbeskallningseffekl elimuieras. Kostnad för nyuppsättning av stamdjur är inteavdragsgill i kontantmässigt redovisal jordbrak. Vid övergången medges, somframgått av det föregående, ingångsvärde för slamdjur mednyuppsättningskoslnaden, om djuren innehafts mindre än . Omnyuppsättningen skett på kredit före övergången och lUcvid erläggs senare,medges emellertid avdrag för denna likvid enligt reglerna för bokföringsmässigredovisning. Den upptagna ingående varaskulden syfiar till all eliminera deskattemässiga verkningama av detla avdrag. Del anförda innebär m. a. o., allfordran som efler övergången influtit för tidigare realiserade slamdjur ellerskuld som då betalas på tidigare nyuppsätta stamdjur inle påverkarinkomstberäkningen. Ersättningsanskaffningar av stamdjur liksom inköpav omsättningsdjur eller andra lagertUlgångar är avdragsgiUa, oavsett omredovisning sker enligt kontantmetoden eller enligt bokföringsmässiga grunder.Vid löpande försäljning av stamdjur eller avyttring av omsältningsdjur eUerandra lagertiUgångar ulgör vidare likviden skattepliktig inläkt oavsettredovisningsmetoden. Skäl saknas således alt beakta obetalda skulder ellerutestående fordringar i dessa faU. Kommitténs förslag innebär att nuvarande regler idelta avseende skall bibehållas med den ändringen att utestående fordringar pårealiserade inventarier skall beaklas vid övergången. I likhel med vad somgäller beträffande stamdjur föranleder realisation av döda inventarier nämligeninle beskattning i kontantmässigt redovisal jordbruk. Influten likvid förrealiserat inventarium bUr däremot aUlid föremål för beskattning vid bokföringsmässigredovisning. För att åstadkomma nollställ-nUig i beskattningsläget föreslårkommittén alt den avtalade köpeskUlingen skall las upp som ingåendevarufordran för övergångsårel. Jag delar kommitténs uppfattnmg atl hänsyn vidövergången bör las till utestående likvid för realiserade inventarier. Enligtmin mening Jinns inga motiv för olika behandling av lUcvid för slamdjur ochlikvid för döda inventarier i delta hänseende. För atl undvika en ej önskvärdbeskallningseffekl bör också utestående likvider för såväl realiseradeslamdjur som realiserade döda inventarier få las upp som varafordringar vidövergången. Kommittén tar vidare upp frågan om behandlingen avskulder, som är utestående vid övergången och som avser nyuppsätta eller ersättningsanskaffadedöda inventarier. EnUgt kommitténs mening saknas anledning all beakta dessainventarieskulder vid övergången. Jag kan godta kommilléns uppfattning. Värderingav vamlager vid utgången av försia beskattningsåren efter övergången Enligt kommittéförslaget skaU värdet av såvälsamtliga djur som övriga lagertUlgångar i princip tas upp tiU av aUmännasaluvärdet i den utgående balansräkningen. Kommitténs förslag tiU värdering avvissa lagertillgångar vid utgången av efterövergången innebär emeUertid en större nedskrivningsrält beträffande andralagertiUgångar än stamdjur. Värdet av dessa lagertiUgångar föreslås få tas uppunder lägst lUl 10, 20 resp. av allmänna saluvärdet föromsättningsdjur samt anskaffningsvärdet för produkter och fömödenheter. Den omständigheten att ingångsvärde inte får tasupp för andra lagertUlgångar än stamdjur utgör enligt min menmg motiv försärbehandling av lager av omsättningsdjur samt produkter och förnödenheter underen övergångstid. Genom en sådan särbehandUng undviks att den skattskyldige blirtvungen att skriva upp värdet av dessa lagertillgångar från noll lUl minimivärdel40 % under övergångsåret med de konsekvenser en sådan åtgärd kan få vidbeskattningen. För skattskyldig, som har s. k. blandad djurbesättning, kannaturligtvis det förhållandet att värdet av stamdjur får skrivas ner från detoftast schablonmässigt beräknade ingångsvärdet till av allmänna saluvärdethelt eller delvis kompensera en uppskrivning av övriga lagertUlgångar. I defall jordbmkare har ingångsbesätlning bestående huvudsakligen avomsältningsdjur eller stort lager av produkter och fömödenheter slår emellertidinte denna möjlighet till buds. Den av kommittén föreslagna övergångstiden anserjag rikligt avvägd. Jag föreslår således alt uppskrivning av värdet av andralagertillgångar än slamdjur successivt får ske under ett vart av de förstafyra åren efler övergången tiU bokföringsmässig redovisning. Som jag lidigare anfört har man beräknat alt vid1971 års taxering endast av landels ca 150 000 jordbrukareredovisade enligt bokföringsmässiga grunder. Kommittén har, som jag tidigareframhållit, beräknat att ca 79 000 jordbrukare totalt kommer atl omfattas avövergången tiU det nya systemet. De har således alt inrätta sig efter en redovisningsmetodsom är mer eUer mindre främmande för dem. Jag har tidigare förklarat attövergången bör i möjligaste mån underlättas. Även om det från rättvisesynpunlit kan hävdas allövergången bör ske vid ell bestämt tillfälle och för alla, är varkenskatteadministrationen eller de skallskyldiga betjänta av en sådan ordning.Ett stort antal av de jordbrukare som skall byta redovisningsmetod kommernämligen att nödgas söka hjälp hos bokföringsbyråer eller av andra personer somär msatta i de nya reglema för jordbruksbeskattnmgen. För alt ta vederbörUghänsyn tUl personalresursema hos bokföringsbyråer och taxeringsmyndigheter m.m. anser jag det naturligt alt i Ukhet med vad kommittén föreslagit förorda ensuccessiv övergång . Övergångstakten bör bestämmas av tUlgängligaresurser och av principen att övergången skaU ske efter jordbrukelsslorleksordnmg. I likhet med kommittén anser jag således att tidpunkten förövergången får knyta an tUl bruttomtäkten. Bmttointäkten är nämligen i regelell godtagbart uttryck för elt jordbmks storlek och speglar bällre än någonannan faktor omfattningen av jordbruksdriften. För att ge den skaltskyldige möjlighet att långt iförväg bedöma sin situation och därmed kunna tUlförsäkra sig dendeklarationshjälp han behöver och förbereda övergången tUl bokföringsmässigredovisning är del, som kommittén funnit, lämpligl alt övergångsskyldighe lenknyts tUl bruttointäkten före övergångsåret. Av praktiska skäl bör denbruttointäkt som taxeringsnämnden fastställt vara bestämmande för denobhgatoriska övergången. Med bruttointäkt bör härvid förstås brattointäkten iförvärvskäUan. Kommittén, som föreslår en successiv övergång underen period med början , har låtit ulföra enundersökning av jordbrukarnas bruttointäkter sådana de framgått av dedeklarationer som lämnals till taxering i avsikt alt få elt underlagför bedömning om var gränsema lämpligen bör sällas. För att i möjligaste månträffa de förhållanden som kan tänkas föreligga vid ingången av de aktueUaövergångsåren 19731977 har vidare prognoser gjorts beträffande delsinkomstutveckling, dels nedläggningslaklen för jordbmk och dels antaletfrivilliga övergångar. Mot bakgranden härav föreslår kommittén alt den 1januari 1973 skyldighet att tUlämpa bokföringsmässig redovisning skallföreligga för jordbrukare som för enligt taxeringsnämndensbeslut haft en braltomläkl om nunsl . Under de följande övergångsårenbör enligt kommitléförslaget en avtrappning ske av gränsen på så sätt altövergångsskyldighel föreskrivs fr. o. m. resp. 1975 och 1976för jordbrukare vilkas bratloinläkt resp. 1973 och 1974uppgått till eller överstigit 100 000 resp. 70 000 och . Det sistaövergångsåret är återstoden av landels jordbmkare skyldigaatt gå över till bokföringsmässig redovisnmg. Enligt beräknUigen som kommUlénlåtit göra skulle vid dessa gränser anlalet beräknade övergångar vid 19741978års taxeringar utgöra resp. 11000, 17 000, 18 000, 21 000 och 12 000. Jag har samma uppfattning som kommittén när detgäller övergångsperiodens längd. Vid bestämmandet av övergångstakten är detgivelvis värdefullt med en jämn spridning av antalet övergångar på de olikaåren för såväl hela landet som de oUka länen. docklUlåtas en viss förskjutning i så måtto alt under försia året en förhållandevismmdre grupp går över. Med hänsyn tUl jordbruks-strukturen i de olika länen ärdel självfallet inte möjUgl alt åstadkomma en hell jämn fördelning på de olikalänen för de olika åren. Jag anser nämUgen av olika skäl alt gränserna inlebör sällas olika i olika delar av landet. Det är vidare inte hellermöjUgt alt annat än i slort beräkna vad olika gränser kommer alt innebära.Enligt min mening har kommitlén åstadkommit en god avvägning såvitt avserövergångstakten. Jag biträder alltså kommitténs förslag i detta hänseende, ävenom det kan antas få tUl följd all huvudparten av övergångarna under sista övergångsåretkommer alt avse jordbruk i , och . I likhelmed kommittén anser jag emellertid atl möjlighet bör filmas att jämka de föreslagnagränsema sedan ylleriigare erfarenhet vunnits. Av den anledningen föreslår jagall Kungl. Maj:l på sätt kommittén förordat bemyndigas att vid behov ändragränserna. Sådan ändring torde dock endast bli akluell för något av de sistaövergångsåren. Kommitlén föreslår vidare all jordbrukare, sombörjar driva jordbruk efler , skall vara skyldiga alltillämpa bokföringsmässig redovisning. Enligt min mening ligger en sådanredovisningsskyldighet i avsiklen med den föreslagna nya lagstiftningen. Jagförordar därför kommitténs förslag i della hänseende. Kommittén föreslår även all skyldighet atl tUlämpabokföringsmässig redovisning skall föreliggaför alla bokföringspliktiga juridiska personer. Enligt min mening finns i dellasammanhang ingen anledning atl skilja mellan bokföringspliktiga och intebokföringspliktiga juridiska personer i annal avseende än såvitt avser dödsbon.Jag föreslår därför atl alla juridiska personer oberoende av bokföringsplikt utomdödsbon efler ingången av skall redovisa jordbruk enligtbokföringsmässiga grunder. Elt specieUt undantag från skyldigheten atl gå övertill bokföringsmässig inkomstberäkning föreslås av kommittén. Del måslenämligen enligt kommitténs mening anses olämpligt atl övergången sker det årunder vilket jordbruksverksamhelen avvecklas i samband medfastig-heteöveriålelse eller nedläggning av jordbruket. KommUtén föreslårdärför att inkomslberäknmg enligt kontantmetoden skall tiUämpas förawecklmgsåret, om inkomster av jordbraksfastighet redovisas enligt dennaprincip för närmast föregående beskattningsår. Enligt min mening finns detingen anledning alt kräva övergång till bokförUigsmässig redovisning under detår aweckUng av verksamheten sker. För att övergång tiU ny redovisningsmetodskall ge ett rättvisande resullal är del nödvändigl alt den används under enföljd av år. För den som i samband med övergången awecklar jordbruket blirdäremoi resultatet ofta missvisande. A andra sidan kan naturiigtvis görasgällande att en jordbrakarealllid skall ha rätt att byta redovisningsmetod under av-vecklmgsårel. Etlsådant byte skulle då vara förestavat främst av syftet att vinna skallelindringgenom rätlen atl få redovisa ingångsvärden för inventarier. Vid redovisningenligt kontantmetoden kan den skaltskyldige nämligen myckel sällanskattemässigt utnyttja realisationsförlust i samband med avyttring avmaskinbeslåndel och detla är å andra sidan inle heller avdragsgillt vidinkomsttaxeringen för så vill gäller nyuppsätlnuigskoslnaden. Även om systemetmed ingångsvärde vid byte av redovisningsmetod syftar till all i slorlkompensera den ursprungliga inte avdragna nyuppsättningskoslnaden, är jag inleberedd atl tiUstyrka all denna skall få dras av det år avveckling sker, omavvecklingen har skett till följd av försäljning av fastigheten. Samma skäl somtalar för att man inte skaU kräva övergång under awecklingsår kan åberopas fördetla stäUningstagande. HärlUl kommer atl den jordbrukare som länge utnyttjatde fördelar som kontantprincipen inneburit för honom genom direkl avdrag förersältningsanskaffningskoslnader och som bedömt denna metod som den för honommest lämpliga inte bör genom etl byte av redovisningsmetod i samband medavvecklingen komma i åtnjutande av de fördelar med ingångsvärden sombokföringsmässig redovisning innebär. Ingångsvärdet syftar ju lUl alt ge ellavskrivningsunderlag under viss lidsperiod och inle till atl möjliggöra ettdirektavdrag. Om däremoi avvecklingen har skett av annal skäl, t. ex.dödsfall, och försäljning inle sker under awecklingsåret, bör en frivillig övergångunder avvecklingsåret inle hindra all ingångsvärde för inventarier får tas upp. Övergång bör ske vid kalenderårsskifte.Skattskyldig som efter utgången av förvärvar äganderätt ellernyttjanderätt till jordbruksfastighet och således på denna grand blirskyldig att redovisa inkomsten enUgt bokföringsmässiga grunder böremellertid, om han redan före förvärvet redovisat inkomst av samma fastighetenligt kontantmetoden, få gå över tUl det nya systemet först i och med det beskattningsårsom följer efter förvärvet. Den som frivUligt önskar det bör givetvis få gåöver tUl bokföringsmässig redovisning innan skyldighet alt gå över föreligger.Redan f. n. finns möjligheter alt frivilligt redovisa enligt bokföringsmässigagrander. Frivillig övergång efter utgången av kommer att medföra attde nya reglema blU tiUämpliga. Någon frivUlig övergång tiU nuvarande regler ombokförUigsmässig redovisning skall således inte kunna ske efler nämndalidpunkt. Frivillig övergång skall f. n. anmälas hosskattechefen senast före ingången av första beskattningsåret föreövergången. Denna skyldighet har i praxis inte ansetts utgöra en nödvändigfömtsättning för rätlen alt redovisa bokföringsmässigt. För att getaxeringsmyndigheterna möjlighet alt överblicka antalet övergångar anser jagdet kunna krävasatt frivilliga övergångar också i fortsättningen anmäls. Sådan anmälan börvara förutsättning för rällen till frivUlig övergång. SåvUt gäller frivilligaövergångar under bör anmälan ske senast före utgången avjanuari 1973. För att ge taxeringsmyndigheterna möjlighet althinna med granskningen av alla nya ingångsvärden föreslår kommittén altingående balansräkning för övergångsåret jämte specifikation över inventarieroch slamdjur för vilka ingångsvärde beräknals skall lämnas för förhandsgranskninglUl i den skallskyldiges hemortelän underövergångsåret. Uppgifterna i balansräkningen och specifikationen avses fåpreliminär karaktär och skall således inle binda vare sig taxeringsmyndigheteneller den skaltskyldige. Vid remissbehandlingen har några remissinstanseruttalat sig för all uppgiftema bör lämnas lidigare under övergångsåret. Den här föreslagna reformen, som innebär en genomgripandeomläggning av regelsystemet i förvärvskällan jordbruksfastighet, medförgivelvis arbetspåfrestningar på såväl de skattskyldiga som skatteadministrationen.I del föregående har jag föreslagil en rad åtgärder i syfte alt i möjligastemån minska följderna härav, såsom en uteträckt övergångslid, schablonreglerför beräkning av ingångsvärden, möjligheter till förenklade avskrivningsreglerm. Den av kommittén nu diskuterade åtgärden all beredataxeringsmyndigheterna tillfälle till förhandsgranskning avdeklarationsmaterial, som i och för sig är främmande för vårt taxeringssystem,får givetvis ses som elt viktigt led i strävandena att minskaarbetsbelastningen och bör därför bedömas positivt. Det är viktigt alt läggatonvikten på del förhållandel atl en förhandsgranskning av materialet är enserviceålgärd mer än en laxeringsålgärd. Taxeringsmyndigheterna kan därigenomredan innan det första bokslutet görs upp hjälpa den vid bokföringsmässigredovisning ovane skattskyldige genom personliga anvisningar, om behov däravskulle visa sig. Någon påföljd för felaktigheter i uppgiftema tillförhandsgransknmgen bör därför heUer mte föreskrivas, och inle heller förunderlåtenhet att lämna uppgift. A andra sidan måsle skattskyldig, somunderlåter alt lämna uppgifter eUer avsiktligen lämnar felaktiga sådana räknamed skärpt uppmärksamhet från taxeringsmyndigheternas sida. Med hänsyn till detnu anförda är jag beredd all tillstyrka kommitténs förslag i princip. För attpå bästa säll utnyttja tillgängliga arbelsresurser på länsstyrelser och lokalaskattemyndigheter är det lämpligt att uppgifterna lämnas redan den 30 juniunder övergångsårel. Uppskov skall givelvis kunna lämnas vid behov i detenskUda fallet. Jag utgår vidare från alt taxeringsmyndigheterna med ledningav förefintligt deklarationsmalerial skall på- minnadem som skall gå över under beskattningsåret och som av någon anledningförsummat att lämna uppgifterna.