prop · FV0375 · 1972-12-31 00:00:00 — Omfattande utrymningar kan enligt utredningen medföra betydandeavbräck för den produktion som måste upprätthållas under beredskap och krig ochinnebär även i övrigt svåra påfrestningar på samhället. Utrymningen kan ocksåfå besvärliga psykologiska konsekvenser till följd av omställningen till ovanamiljöer. Å andra sidan kan det vara nödvändigt att i vissa situationer utrymma särskUdagrapper av befolkningen eller särskilt hotade områden. En planläggning förutrymning av tätorter och andra områden bör därför behållas. Planläggningenbör som innebära att handlingsmöjligheter skapas, inte att man iförväg binder sig vid beslut att genomföra utrymning, i synnerhet inte det mestomfattande av nu planlagda alternativ. Besluten får enligt utredningen bh heltberoende av den rådande situationen. Som en aUmän riktlinje för planeringen börgälla att beroendet av att behöva sätta utrymningsplanema i tillämpning sålångt möjligt minskas och att, om de likväl skaU tUlämpas, detta beslutas itid. anser att den fortsatta planeringenför ledningen av civilförsvaret och undsättningsverksamheten bör sikta på atthomogenisera och anpassa den nuvarande organisationen till de allmännariktlinjer som har redovisats i det föregående. Härvid bör kraven päuthållighet och beredskap beaktas. På bör man särskilt uppmärksammaförutsättningarna för att knyta civilförsvarsplaneringen närmare till denkommunala beredskapsverksamheten. a. bör ytterligare studeras i vad måncivilförsvarets ledning i krig lämpligen kan samordnas med den kommunalaledningen. De angivna riktlinjema för civilförsvarets fortsattautveckling innebär enligt utredningen inte ett detaljerat handlingsprogram förde närmaste åren. Inom ramen för riktlinjerna kan således förekommavariationer, främst i fråga om lednings- och undsättningsorganisationensomfattning, beredskap och uthållighet. Utredningen anser att erforderligaförutsättningar för att på kort sikt vidta åtgärder som möjliggör enlångsiktig utveckling enligt riktlinjema i huvudsak föreligger vid båda deutgiftsramar som har anvisats för programplanearbetet. I fråga om verksamhet,som inte finansieras över fjärde huvudtiteln och som omfattas av riktlinjernamen däremot inte av programplanema, anser utredningen att motsvarandeföratsättningar föreligger vid ett ekonomiskt resursutrymme av i huvudsaknuvarande storlek i fasta priser. Förslag rörande det psykologiska försvaret framhåller att det psykologiskaförsvaret skiljer sig från övriga i detta sammanhang behandladetotalförsvarssektorer bl. a. därigenom att det i fred f. n. kräverförhållandevis små ekonomiska resurser. Dess styrka grundas väsentligen påandra förhållanden. Utredningens intresse för denna sektor är därför inteknutet till resursbehovet. Det beror i stäUet på den stora och i vissa lägenavgörande betydelse som det psykologiska försvaret i ett långsiktigt perspektivmåste tUlmätas. Utredningen har i olika sammanhang pekat på denna betydelse. Utredningen erinrar om att de nu gällande principerna fördet psykologiska försvarets, och därmed bl. a. nyhetsmediernas och folkrörelsernasverksamhet under beredskap och krig har tillämpats Utredningen konstaterar att enighet underdenna period i allt väsentligt har rått om grunderna för verksamheten. har anfört om den yttre miljöns krav på och om den framtidaverksamhetsinriktningen inom andra totalförsvarssektorer ger ingen anledningatt ändra de nämnda principerna. Inte heller de förutsättningar för detpsykologiska försvaret, som ligger i den inre miljön och i tänkbara framtidaförändringar häri, ger enligt utredningens mening anledning att räkna med ettfrängående av dessa principer. Mål, uppgifter m. m. för det psykologiska försvaret harunder studerats inom försvar.Resultatet av studierna kan enligt utredningen givetvis påverka inriktningen avverksamheten inom ramen för angivna principer. Detta kan ocksä de nyssnämndaframtida förändringarna i den inre miljön göra. Behoven på avresurser för det psykologiska försvaret, liksom avseende planeringen ifred av åtgärderna i krig, kan likaså påverkas av studiernas resultat. Överväganden rörande övrigt totalförsvar Övrigt totalförsvar omfattar en rad skilda funktioner. Somexempel nämner försvarsutredningen försörjningen med förnödenheter och tjänstersom innefattar bl. a. livsmedelsförsörjningen, industriproduktionen,energiförsörjningen och kommunikationerna. Andra exempel är hälso-ochsjukvården samt polisverksamheten. Verksamheten inom nämnda områden grundas i krig liksom vidavspärrning enligt utredningen i betydande utsträckning på den bas som denfredsinriktade verksainheten och dess resurser bildar. Planeringen åvilar ettstort antal myndigheter - de flesta med fredsinriktad verksamhet somhuvuduppgift som var och en har det fulla ansvaret för sin sektor. Dennaansvarsfördelning ger enligt utredningen en god beredskap men medför samtidigtett stort behov av samordning. Inom övrigt totalförsvar är en förhållandevisliten del av resursinsatserna av verkligt långsiktig karaktär. Stora delar avverksamheten speciellt åtskillig lagring kan och bör enligt utredningenganska snabbt anpassas till ändrade förhållanden. Syftet med utredningens behandling av övrigt totalförsvarhar varit att tillse att kravet på balans i våra totala försvarsinsatser skallkunna tiUgodoses. Härvid har utredningen i första hand ägnat uppmärksamheten åtde säkerhetspolitiskt betingade utgångspunkterna för planeringen i avsikt attnå likartade utgångspunkter för planeringen för hela totalförsvaret. Nägonnärmare prövning av dessa utgångspunkter med hänsyn tUl de resursbehov som dekan leda till beträffande övrigt totalförsvar har utredningen däremot integjort. Inte heller har utredningen närmare behandlat valet mellan skildasystem, t. ex. beredskapslagring eller vidmakthållande av produktionskapacitet,för att skapa en viss beredskap inom olika sektorer. Utredningen har funnit att planeringen inom totalförsvaretvad gäller uthålhgheten i vissa fall har skett med skUda, men var försig rimliga Utredningen framhåller vikten av attpågående studier av uthållighetsfrågan förs vidare. 1 övrigt anser utredningenatt tillämpade planeringsutgångspunkter för övrigt totalförsvar istort sett är anpassade till vad utredningen har föreslagit för det mUitäraförsvaret och civilförsvaret. Reservationer och särskilda yttranden Reservationer mot vissa av majoritetens ställningstagandenhar avgetts av ledamöterna gemensamt och avledamoten . SärskUda yttranden har avgetts av ledamoten , av ledamoten och av ledamöterna 'n och gemensamt. I sinreservation anför ledamöterna attutredningsmajoritetens uttalanden om totalförsvarets fortsatta utveckling ingerbetänkligheter, främst därför att de har utformats som en tämligen preciseradinriktning av försvarets utveckling inom ett ganskasnävt kostnadsområde. Det militära försvaret är starkt och väl avvägt.Det bör enligt reservanterna även i fortsättningen vara uppbyggt som ettbalanserat djupförsvar, där de olika förbanden och vapensystemen kompletterarvarandra. Försvaret bör vara sammansatt så att det medger insatser så långtutanför våra kuster och gränser som det är stridsekonomiskt lämpligt. Enkoncentration av insatserna bör ske till kuster och gränser och ett uthålligtmotstånd bör kunna tas upp inom landet. En av utredningens huvuduppgifter har varit att pröva omde programplaner som överbefälhavaren har gjort upp står i överensstämmelsemed den perspektivplan som har skisserats av denne. Enligt reservanterna hardet klarlagts att inte någon av perspektivplanens strukturer kan uppnås frånprogramplanenivåema M 3 och M 4. Detta kan inte heller ske från nivå M 2 utanbetydande ekonomiska engångslyft efter programplaneperiodens slut. Grundtankeni perspektivplaneringen är emellertid att möta osäkerheten om den intemationeUautvecklingen på genom att skapa handlingsfrihet för att kunnaanpassa försvaret till såväl högre som lägre kostnadsramar. Den snävainriktning av det mUitära försvarets utveckling på lång sikt, som utredningensmajoritet föreslår, skulle enligt reservanterna förrycka grundidén i den nyalångsiktsplaneringen. Enligt reservanterna är framför allt utredningensdiskussion om avvägningen mellan uthållighet och initialstyrka hos försvaret,kopplad till uppfattningen att det bör ta så som möjligt för enangripare att betvinga , ofruktbar och vilseledande. Luckor idjupförsvaret under ett invasionsföretag kan i stäUet göra den totala tiden fören angripare att nå sitt syfte kortare än om man uppehåller initialstyrkan.Detta gäller inte minst vid anfall mot sådana utsatta områden som ,och övre . Utgångspunkten måste därför enligt reservanterna vara att inom en given kostnadsram uppnå godbalans inom ett djupförsvar. Ett problem är balansen mellan kostnaderna förorganisation och utbildning samt vapenutrustning och annan materiel. Under1960-talet inträffade en stark förskjutning mellan dessa ohka slag av kostnadertill nackdel för vapenutrustning och annan materiel. Program planerna utgårfrån att denna tendens kommer att fortsätta och i låga ramnivåer påskyndas.Utredningens majoritet har klart överskattat möjhgheterna att vid en sådantrend kunna uppnå en rimlig kvalitet på förbandens materiel. Åtgärder bördärför enligt reservanterna omgående vidtas för att bryta den ogynnsammatrenden. Detta kan enligt reservanterna ske bl. a. genom att värnpliktssystemetsom i stor utsträckning bestämmer de fasta kostnaderna inom det mUitäraförsvaret modifieras. Den brist på balans som råder bör brytas med börjanredan under den närmaste femårsperioden. Detta bör vara en central uppgift förplaneringen. har inte haft möjligheter att i detaljundersöka frågan om modifiering av värnpUktsutbUdningen. En allsidigtsammansatt utredning med företrädare för försvarsdepartementet ochparlamentariker bör därför enligt reservanterna tUlsättas så snart som möjligt.Reservanterna framhåUer att en sådan utredning bör leverera beslutsunderlag ivissa delar så att genomförandet kan påbörjas , attutbildningstiden bör förkortas mom alla vapengrenar tiU mindre än sex månaderför förband som inte är stridande samt för lokalförsvarsförband med stationärtstrikt definierade stridsuppgifter. Förband med sådana uppgifter bördirektrekryteras och omfatta av åldersklasserna. Ekonomisk kompensationtill värnphktiga med längre utbUdningstid bör förutsättas. Utnyttjandetiden förvärnpliktiga inom områden som inte är särskUt känsliga bör kunna minskas frännuvarande . Det bör övervägas hur en minskning av antalet fredsförbandinom främst armén bör nås. En minskning med en repetitionsövning förlokalförsvarsförbanden kan förutsättas. En skärpt prövning bör ske vidinskrivning av värnpliktiga. Beträffande inriktningen i stort av avvägningsprogrammenanför reservanterna följande. Vad avser rörliga markstridsförband (fältarmén) börantalet brigader /73 1976/77 behållas i huvudsak enligtöverbefälhavarens programplan i nivå M 1. Materielanskaffningen bör inriktaspå ökad eldkraft och rörlighet. Handlingsfrihet bör behåUas för att nå ettnågot större brigadantal än vad som planeras f.n. Nedväxling tillskytteregementen inom fältarmén bör inte ske. Motsvarande förband bör istället föras över till lokalförsvaret. Lokalförsvars-förbandens kvantitet ochkvalitet kommer att bero pä resultatet av den utredning som förordas. Inom krigsorganisationenförutsätts en viss minskning av fältarmén och en ökning avlokalförsvarsförbanden. Kustartilleriförbanden bör utvecklas i huvudsak enligtprogramplanerna. Beträffande övervattensstridsförbanden bör programmetenligt nivå M I för patrull- och minjaktfartyg fuUföljas. Handlingsfrihet börskapas för att anskaffa några fler patrullfartyg samt fartyg med flottiljledar-och I fjärrstridsprogrammet bör enligt reservanterna ubåtarnai den färdigprojekterade A 14-serien beställas . Som motiv anförsatt dessa fartygs stridseffekt i ett djupförsvar är hög. Vidare är många av denu befintliga ubåtarna gamia och kommer snart att utgå ur organisationen.Anskaffning av planerat antal attackdivisioner AJ 37 bör om möjligtfullföljas. Beträffande luftförsvarsförbanden understrykerreservanterna enigheten om att anskaffa flygplan JA 37 men avstyrkerbestämt en kvalitetsförsämring av planet, som beträffande tillverkningstakt ochbeställningstidpunkter om möjligt bör följa nivå M 1. Handlingsfrihet när det gäller övervattens-, fjärrstrids-och luftförsvarsförband bör skapas såväl på lång som kort sikt genomvariationer i antalet enheter. När det gäller de ekonomiska konsekvenserna framhållerreservanterna följande. har konstaterats att det nu tillämpade systemet med kompensation avlöne- och prisstegringar genom nettoprisindex inte har medgett eller underprogramtiden kommer att medge en fullständig kompensation förkostnadsstegringar. Nivå M 1 torde därför komma att innebära en något sänktreell nivå i förhåUande till nuvarande planeringsinriktning trots höjningenmed 100 milj. kr. i prisläge febraari 1971. Nivå M 3, vUken har angettssom horisontell nivå är i verkligheten en ganska starkt utför sluttande nivå. Aandra sidan har metoden att kompensera prishöjningar genom nettoprisindexkostnadspressande verkningar som är värdefulla. Metoden synes därför kunnagodtas under förutsättning att man är villig att ta konsekvenserna härav närdet gäller att faststäUa planeringsutrymmet. Utredningen har förordat att flygplan JA 37 Viggenanskaffas. Konsekvenserna härav för andra viktiga avvägningsprogram och förmöjligheterna att upprätthålla ett väl balanserat djupförsvar som trovärdigtstöd för neutralitetspolitiken blir dock enligt reservanterna inte heller godai nivå M 2. Förutsättningar att på kort sikt vidta sådana åtgärder, sommöjliggör en långsiktig inriktning enligt de riktlinjer som har redovisats idet föregående, föreligger enligt reservanterna med utgiftsramar vid den övregräns som har angetts av utredningens majoritet och som har beskrivits somgenomsnittet av de två nivåer som överbefälhavaren betecknat som M 1 och M 2och givetvis på ramar något därutöver. Ett villkor härför är att erforderligautredningar, som kan möjhggöra beslut om en reduktion av krigsmaktensfredsorganisation med viss effekt , snabbt kommertill stånd och fullföljs. Förslaget innebär att en mindre andel av desamhäUsekonomiska resurserna än f. n. tas i anspråk för det militära försvaret.Denna ståndpunkt är enligt reservanterna möjlig genom att rekommendationernai det föregående innebär en betydande handlingsfrihet beträffande Om rekommendationerna följs blirdet möjligt inte bara att mmska utan också att öka försvarets styrka iframtiden. Världsläget motiverar väl behovet av en sådan handlingsfrihet. Ledamoten konstaterar i sin reservation attutredningen är enig om målsättningen för den svenska utrikespolitiken, enalliansfri politik som syftar till neutralitet. Enighet föreligger vidare omatt landets oberoende kräver ett starkt försvar som stöd för att i längdenkunna bevaras. Däremot anser han att utredningens socialdemokratiska ledamöterhar tecknat en alltför optimistisk bild av den utrikespolitiska situationen.Kinas alltmer aktiva roll gör att det är fråga om en bipolär utanen multipolär maktsituation. Avspänningen i i och för sigglädjande har vidare överskattats. Än så länge har den inte medfört någon somhelst minskning av truppstyrkorna i . Dessa torde aldrig tidigareha varit så stora som . Utredningen har vidare enhgt reservanten underlåtit atttillräckligt analysera egna problem. Han pekar i detta sammanhang påden militära aktiviteten kring , som har framkallat djup oro iNorge. Även den mUitära aktiviteten i är påfallande. Ett försvarsbeslutnu påverkar försvarseffekten under framåt. Som grund för ett sådantbeslut borde ligga realistiska alternativ, inte ett önsketänkande. Allaminskningsnivåer (M 1-M 4) motsvarar inte perspektivplaneringens intentionerbeträffande handlingsfrihet. 1 fråga om de operativa grunderna understryks ireservationen att invasionsförsvar är krigsmaktens viktigaste uppgift. Vidlösandet av denna uppgift krävs ett djupförsvar som kan möta en angripare sålångt utanför våra gränser som det är praktiskt möjligt. Samling av vårastridskrafter skall kunna ske vid gränser och kuster, där awärjningsstrid skallkunna föras. Om en angripare trots detta lyckas vinna inledande framgångar,skall ett hårt, segt och långvarigt motstånd kunna följa. För att tillgodosedessa synpunkter på försvarets kort- och långsiktiga inriktning bör planeringenske i nivå M 1. Därutöver krävs att försvaret får kompensation för dagenspris- och löneläge och successivt för beräknad löne- och prisutveckling underden kommande femårsperioden. Den utredning om värnpliktssystemet som har föreslagitsbör ske förutsättningslöst och inte med i förväg uttalade fortsattabegränsningar som utgångspunkt. En minskning av utbildningstiden av antyddkaraktär till mindre än kan inte godtas. Beträffande rörliga och lokala markstridsförband börbrigadantalet ökas i förhållande tUl föreslagen inriktning i nivå M 1 ochkvaliteten i fråga om eldkraft och rörlighet förbättras. Förutsättningar börskapas att efter femårsperioden anskaffa korvetter, alternativt flottiljledare,samt kvalificerad robotbeväpning för övervattensstridsförbanden. Antaletpatrullfartygsförband bör ökas. I fråga om fjärrstridsförbanden bör ubåtar avtyp A 14 anskaffas enhgt planerna och kommande ubåtstyp projekteras. Attackförbandbör anskaffas enhgt planerna i nivå M 1 och medel för studier av ett nyttattackflygplan för 1990-talets behov beräknas. Anskaffningen av börfullföljas utan sänkning av kvaliteten och som har förutsatts iprogramplanerna. 1 reservationen understryks vidare betydelsen av vårförsvarsindustri för vårt niUitärpolitiska oberoende. Utredningensställningstagande medger enligt reservationen inte handlingsfrihet införframtiden. Det finns i världsbilden inte något som ger stöd för slutsatsen attSverige kan hävda sin utrikespohtiska handlingsfrihet med ett mindreeffektivt försvar eller med en annan målsättning än vad statsmakterna band sigför . Endast genom en planeringsinriktning enligt M 1-nivån kompletteradmed kompensation för redan inträffade och beräknade pris- ochkostnadsstegringai kan perspektivplanemas intentioner fuUföljas. Ledamoten har i sitt särskilda yttrandeanfört följande. Den internationella utveckhngen ligger tUl grund förutredningens överväganden om den svenska säkerhets- och försvarspolitiken. Medutgångspunkt i denna utveckling har utredningen bedömt riskerna för Sverigessäkerhet. Mot den riskbedömning som utredningen gjort har istort ingen invändning. En annan sak är vilket risktagande som kan ansesmöjligt att godta inför den osäkra framtidsbilden. Det bör finnas tungt vägandeskäl för att väsentligt ändra inriktningen av det balanserade försvar som vihar och som har bidragit till stabiliteten i det nordiska området. Någrasådana skäl har enligt heiT inte kommit fram under utredningen. Medden centrala roll som hävdandet av vår alliansfrihet och neutralitet har är,enligt mening, ett mindre risktagande motiverat än vadutredningens majoritet inom de lägre nivåerna av sin angivna kostnadsram synesvara beredd att godta. Ledamoten särskilda yttrande innebär i huvudsakinte någon polemik mot vad utredningens majoritet anfört utan utgör enkomplettering i de avseenden där utredningen enligt uppfattninginte har utfört sådana alternativresonemang som föratsattes i dess uppdrag. Utredningen har således enligt knappastredovisat skiljaktigheterna i uppfattning mellan olika länder om vad begreppsom fredlig samexistens och avspänning betyder. 1 t. ex. torde detvara vanligt att uppfatta fredlig samexistens mellan olika politiska ochekonomiska system så att de olika systemens företrädare gentemot varandra skalltillämpa principen att "leva och låta leva". Enligt sovjetisk doktrininnebär fredlig samexistens att fredstillstånd bör råda gentemot stater medicke-socialistiska system. kan andra metoder än krig användas motsådana stater i den ideologiska kampen och för att sprida den s. k.revolutionära frihetsrörelsen. Spänning anses föreligga mellan socialistiskaoch icke-socialistiska stater. Det finns en omfattande dokumentation av dessasovjetiska uppfattningar. Det finns dock enligt realpolitiska skäl förbåda maktblocken att genomföra en avspänningspolitik i . FörFörenta Staternas del skulle t. ex. en sådan politik underlätta att störreeller mindre militära styrkor tas hem från , om detta av bl. a.inrikespolitiska skäl skulle anses önskvärt. kinesisk-asiatiska problemen framstå som de mestbetydelsefulla. Dessa innefattar även det sovjetiska säkerhet på långsikt. Den kraftiga ökningen av den sovjetiska beredskapen i , önskan attbehålla militär överlägsenhet över motparten i och interna politiskakrav kan tillsammans utgöra en påfrestning som stärker det sovjetiska intressetav att få till stånd en avspänningsatmosfär i . kan mandock inte bortse från spridningsrisker från konflikter som börjar inom andraområden. 1 detta sammanhang måste även läget på norra och södra flankerobserveras. Det gäller i båda fallen intresse att få fritttillträde till världshaven och NATO-sidans intresse att försvåra ett sådanttillträde. Även om det finns skäl för utredningens slutsats att de direktakrigsriskerna i har minskat genom avspänningspolitiken kan sammaslutsats inte dras beträffande de europeiska flankområdena. För säkerhet är det enhgt av betydelseatt den militära balansen i upprätthålls. En sovjetisk reträtt frånCentraleuropa vad befintliga stående styrkor beträffar kan inte under allaomständigheter jämställas med ett amerikanskt tillbakadragande till andra sidanAtlanten. Det kan uppstå ett tidsgap till sovjetisk förmån om parterna återskulle vilja etablera sig i nuvarande positioner. kanSovjetunionen behöva ta mindre hänsyn än tidigare tUl en eventuellhuvudmotståndare. En sådan utveckling skulle för del stärka behovet avhandlingsfrihet att öka försvarets styrka. Detsamma skulle naturligtvis blifallet om en rakt motsatt balansförskjutning ägde rum till förmån förNATO-staterna, t. ex. i samband med stora sovjetiska engagemang i Asien.Alternativ av detta slag har inte berörts tillfredsställande av utredningen. Ledamöterna har isitt särskilda yttrande anfört följande. majoritet har ansett att erforderligaförutsättningar för att på kort sikt vidta åtgärder som möjliggör enlångsiktig utveckling av civilförsvaret enligt de av utredningen angivnariktlinjerna i huvudsak förehgger vid de båda utgiftsramar som har anvisats förprogramplanearbetet. Herrar , och anser attförutsättningar av angivet slag i huvudsak föreligger vid den högre av de bådautgiftsramarna. försvarsutredning anför i sitt betänkande (SOU1972:4) Säkerhets- och försvarspolitiken att möjligheter att även iframtiden stå utanför krig och allvariigare konflikter bäst främjas genom attvi håller fast vid den alliansfria politiken som syftar till neutralitet i ettframtida krig. säkerhet främjas enhgt utredningen om riskerna förkonflikter allmänt minskas och om rustningarna kontrolleras och begränsas på ett balanserat sätt. bör därförefter förmåga söka medverka till att förändra den internationella miljön iriktning mot ökad aUmän säkerhet. Genom sin utrikespolitik och sitt försvar spelar Sverigeenligt utredningen en viktig roll för stabiliteten i det nordiska området. Förbåda blocken kan väsentliga positionsförändringar i påverkamaktsituationen i . Väsentliga försvagningar av det svenskaförsvarets styrka i förhållande till omvärlden skulle kunna rubba bilden avstabilitet och balans i . För att neutralitetspolitiken skall respekteras och vårtoberoende i längden bevaras krävs enligt utredningen stöd av ett starktförsvar. Den svenska försvarspolitiken bör främst syfta till att försvaret viden konflikt i mellan stormaktsblocken skall ha sådan styrka ochsammansättning att angrepp mot inte kan bedömas lönsamt för någon.Försvaret har i så fall den önskade fredsbevarande förmågan. TUltron till neutralitetspolitiken kräver enligtutredningen att omvärlden är övertygad om att vid en konflikt ärberett att fullfölja den deklarerade pohtiken.