prop · FV03110 · 1972-12-31 00:00:00 — Vad nu sagts om varuhavaren gäUer om varan förs inför annans räkning även denne. Med ledning av företedda handlingar och iövrigt erhållna uppgifter samt den undersökning av godset som finnserforderlig, verkställer förrättningsmannen tulllaxeringen och utfärdartullsedel, vari avgifterna anges. Om de uppgifter som erfordras för tulltaxeringenlämnas i särskild deklaration skall tulltaxeringen erUigt 145 § tullsladgan skepå grundval av denna. Den som så vill kan alltså avge deklaration. Vilka handlingaroch uppgifter som i sådant fall skall lämnas har enligt 1 §lull-taxeringskungörelsen överlämnats åt generaltullstyrelsen att bestämma.Styrelsen har i cirkulär föreskrivit att tulldeklarationenskall innehålla uppgifter om varan i följande hänseenden, nämligen a)statistiskt nummer, b) tullsats, c) tullpliktig kvantitet och/ellertull-plUrtigt värde, d) tull samt e) vissa uppgifler för statistiskt ändamål. Ifråga om vara för vilken skatt eller annan införselavgift än tull skall erläggastill skall deklarationen innehålla motsvarande uppgifter om varansavgiftspliktiga kvantitet eller värde, avgiftssats och avgift, Föreskriftemainnebär, att deklarationen i praktiken utgör en färdigskriven tullsedel somföreläggs tulltaxeringsförrällaren för gransk- ningoch fastställande, eventuellt efter korrigering. Till styrkande av de lämnadeuppgifternas riktighet skall faktura eller motsvarande handling företes, ominte tullmyndigheten finner undantag kunna medges med hänsyn till föreliggandeomständigheter. I fråga om företeende av handlingar och uppgifter skall iövrigt iakttas vad som g'äller vid tulltaxering enligt huvudregeln. Godsetundersöks dels i ett mindre antal slumpmässigt utvalda fall, dels i fall därdet finns särskild anledning. EnUgt föreskrifler, som utfärdals avgeneraltullslyrelsen, får uppgifter för tulltaxering i vissa faU lämnas avombud för importören. Vissa beslämmelser för det fall att tull eller annanavgift påförts med oriktigt belopp finns i förordningen (1928: 124) angåendeförfarandet i vissa faU vid oriktig avgiftsberäknmg hos (ändradsenast 1966: 347), kungörelsen (1928: 205) med tUlämpningsföreskrifter (ändradsenast 1966: 348) och i särskilda föreskrifter, utfärdade avgeneral-tullstjTelsen. För krav på grund av ändrad debitering gäller enpreskriptionstid av , om felet beror på oriktig tillämpning avtulltaxan, och av i andra fall. Tidsfristerna gäller dock inte omvamhavaren eUer hans ombud förfarit brottsligt eller eljest inte varit i godtro. Närmare bestämmelser saknas om tulltaxering avgods, som varit föremål för varasmuggling. Om godset finns i behåll och i sinhelhet förklaras förverkat anses det i praxis att tull eller andrainförselavgifter ej skaU utgå och alt redan erlagda avgifter skall restitueras. Enligt 15 § tulltaxeringsförordningen kan Kungl.Maj:t eller, efter Kungl. Maj:ts förordnande, generaltullslyrelsen när särskUdaskäl föreligger helt eller delvis medge befrielse från tull elleråterbetalning av tuU. Motsvarande bestämmelser finns i 46 § förordningen (1959:92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning (46 § ändrad senast 1971:72) och i 76 § förordningen (1968: 430) om mervärdeskatt (76 § ändrad senast1971: 71). Kommittén anser, att tulltaxeringen i störstamöjliga utsträckning bör grandas på uppgifter som lämnas av importören och attgodsundersökning bör komma i fråga endast för kontroU i särskUda faU samt dåman inte utan avsevärd olägenhet kan få erforderliga uppgifter om varan påannat sätt. Enligt kommittén bör importören därför vara skyldig atttillhandahålla dels uppgifter, som behövs för fastställandet av det tuUpUkligavärdet, dels uppgift om varans tullpliktiga kvantitet, dels också sådanauppgifter om varans beskaffenhet att dess klassificering enligt gällandetulltaxa med statistisk vamförteckning kan bestämmas med ledning därav. ansett, att uppgifternas anpassning för tulländamål, dvs.angivandet av det statistiska numret och uträknandet av det tullpliktigavärdet, bör verkstäUas av tuUverkets tjäns- 4 1972.1 saml Nr 110 teman,i den mån inte importören finner det mera praktiskt att själv utföra dettaarbete. Vid mer sporadisk import bör importören ej åläggas skyldighet alt lämnaandra uppgifler än sådana som är tUlgängliga för honom, om det får ansesskäligt att upplysningar införskaffas i annan ordning, t. ex. genomgodsundersökning. Beträffandetiden för anmälan till förtuUning föreslår kommittén att hemtagaren skall efter utgången av en tiodagarsperiod, varunder hemtagningsanmälanavgetts, anmäla godset tUl någon form av tullklarering, t, ex. förluUning,uppläggning på kredillager eller återutförsel. När det gäller varor somförvaras på kreditlager, skall enligt kommittén anmälan tUl förtuUning görasinom efler utgången av varje tiodagarsperiod, under vilken godstagits ut från lagret. I övrigt föreslås inte någon form av periodicering avförtullningsanmälningarna. Kommittén framlägger vidare ett förslag om ett o m bu d s f ö r-farande enligt vilket tulltaxeringsuppgifter får på uppdrag av importören avges av en annan fysisk eUer juridisk person som godkänts avgeneraltullstyrelsen. Av ombudet lämnad uppgift om förhållande, som ombudetinte själv känner till, skall vara grundad på skriftUg eller annan bevisliguppgift från importören. Uppgift om förhållande, som är gemensamt för fleravamsändningar som vänias anlända , fårimportören avge på en gång för aUa sändningarna. Kommittén föreslår vidare, att lokal tullmyndighetskall ha befogenhet alt besluta om ändring av verkställdtulltaxering, omtulltaxering, när myndigheten finner, att tulltaxeringen ärfelaktig. Omtulltaxering bör, oavsett om över- eller underdebitering ägt rum,kunna ske på myndighetens eget iiuliativ eller efler framställning av importören.Importör, som är missnöjd med verkställd tiUltaxering skall enligt förslagetliksom kunna söka rättelse genom besvär hos generaltuUstyrelsen och iförekommande fall fuUfölja dessa i högre instans. Kommittén föreslår dock, atttull eller andra avgifter som uppbär inte skaU efterdebiteras, omdet med hänsyn till omständighetema framstår som uppenbart oskäligt. Vidareföreslås att tull och andra införselavgifter skall kunna efterdebiteras om felet föranletts av att importören lämnat oriktiga uppgifter eUerunderlåtit att lämna uppgifter som det ålegat honom att lämna. Om felet inte berorpå att importören lämnat oriktiga uppgifter bör enligt kommitténpreskriptionstiden fastställas tUl . I sin motivering konstaterar kommitténinledningsvis att frågan om tuUtaxeringsförfarandets utformning i första handgäUer i vilken utsträckning förfarandet skall baseras på en undersökning avvaran eller på uppgifter om varan, 1 praktiken måste, framhålls det,tulltaxeringen ofta grundas på uppgifter av importören eller exportören.Framför allt gäUer detta om uppgifler om värdet. Om tulltaxeringen skall baseras på undersökning avgodset måste detta transporteras, emballage öppnas och ofla packas upp,viklluUbelagt gods måste vägas osv. Tulltaxering på grundval av uppgifler omgodset innebär därför enligt kommittén en mycket betydande rationalisering. Ometl sådant förfarande utformas på lämpUgt sätt, erbjuder det också tillräckligsäkerhet. I överensslämmelse härmed anser kommitién att tulltaxeringen islörsla möjliga utsträckning bör ske utan att godset undersöks och alttaxeringen i stället bör gmndas på lämnade uppgifter. Endast för kontroll i särskildafall och när man inte utan avsevärd olägenhet kan få erforderliga uppgifter omvaran på annat sätt bör undersökning av godset komma i fråga. Beträffande uppgiflsskyldighelen påpekar kommitténatl det är svårt all ålägga exportören, som befinner sig utomlands, skyldighetatt lärana uppgifler. Framför allt med hänsyn lill atl möjligheterna atl ställaexportören till ansvar för felaktiga uppgifler är mycket små, finner kommitténatt det bör ankomma på importören att lämna de uppgifter som behövs förtulltaxeringen. Denne har visserligen i regel inle någon på egen iakttagelsegrundad kännedom om en sändnings innehåll och man kan inle gärna kräva alt hanregelmässigt skall förvissa sig därom genom att undersöka godset företulllaxeringen. I den mån fråga är om förhållanden som importören inte haromedelbar kännedom om finner kommittén att man därför får acceptera att hanstöder sig på uppgifter från exportören exempelvis i faktura. Läninarimportören sådana uppgifter i god tro bör något ansvar uite kr'ävas ul av honomom uppgiftema skulle vara felaktiga. Däremot anser kommittén att man rimligenbör kunna fordra att han underrättar om han finner alt tidigarelämnade uppgifler var felaktiga. När det gäller uppgiftsskyldigheiens omfattning hävdarkommittén alt denna i första hand bör avse uppgifler som är tUlgängliga inomföretaget, oavsett om de kan hämtas ur faktura eller andra kommersiellahandlingar rörande importen eller de eljest är tUlgängliga, För att bestämmavarornas tullpliktiga kvantitet och värde är de uppgifter som kan erhållas pådetta sätt i regel tillräckliga. Om varas beskaffenhet anses importören,åtminstone såvitt angår den yrkesm'ässiga importen, i de flesta fall också hatUlräckliga kunskaper vid tulllaxeringen. 1 den mån importören emellertid saknar uppgiflersom behövs för tulltaxeringen uppkommer frågan om han bör vara skyldig attskaffa fram dem, t. ex. genom förfrågning hos exportören. En importör medhemtagningsrätt måste lämna alla de uppgifler som behövs för tulltaxeringenäven om det från rent kommersiell synpunkt inte föreligger något behov förhonom att k'änna tiU vissa av dem. Att skaffa fram dessa uppgifter böremeUertid enligt kommittén inte bereda några större svårigheter. 1 den månhemlagningssystemet däremot inte tiUämpas, har möjlighet att skaffafelande uppgifter om godsets beskaffen- helgenom undersökning av godset. Hur långt denna möjlighet skall utnyttjas ellerimportören skall inhämta felande uppgifter får enligl kommittén bli beroendeav en skälighetsbedömning, I fråga om mera sporadisk import och särskUticke-komraersiell import är det rimligt att i allmänhet inte avkrävaimportören andra uppgifter än sådana som är tillgängliga hos honom. Gäller detupprepad import av kommersiell natur bör man i princip kunna begära attimportören gör sig underrättad om vUka uppgifter som kan vara av betydelse förtuUtaxeringen och införskaffar dessa. I allmänhet torde det ligga i hans egetintresse att på delta s'ätt underVåtta tulltaxeringen. Kommittén tar härefter upp frågan humvidaimportören skaU ange varans statistiska nummer eller endast Våmna sådanbeskrivning av varan att förrättningsmannen därav kan fastställa detstatistiska numret och huruvida importören skall ange ett uträknat tullvärdeeller endast primämppgifter om fakturabelopp, frakt och andra omkostnader m. m.Om importören inte skulle åläggas att ange varas statistiska nummer ochuträknat tullvärde skulle få göra det. Avgörande för hur dennaarbetsfördelning skall ske bör enligt kommitténs mening vara vilket som är mestrationellt från säkerhels- och andra synpunkler. Kommittén anför bl. a.följande beträffande frågan om det bör ankomma på importören att ange varasstatistiska nummer och uträknat tullvärde. Angivande av statistiskt nummer kräver förtrogenhetinte blott med tulltaxan som sådan utan även med dess tillämpning, vilket kanvara en mycket intrikat uppgift som fordrar ingående studium av anvisningar ochprejudikat. Varje särskild importör rör sig emellertid mestadels inom ettbegränsat varuområde, det är ofta fråga om återkommande import, och han harmöjUghet att hos få upplysning om tUl-lämpligt statistiskt nummer. Imånga fall torde en precisering av numret vara en lättnad jämfört med enbeskrivning av varan. Kravet på angivande av statistiskt nummer kan för övrigtmjukas upp, så att uppgiften vid eventuellt föreliggande tolkningssvårigheterlämnas endast såsom yrkande men då kompletleras med en tUlräckligt utförligvambeskriv-ning för att tjänstemannen skall kunna bestämma numret. Givet är atlfaststäUandet av numret med ledning av varans egenskaper görs i aUmänhetsäkrast av experter. Gäller det upprepad import, kan det emellertidVcua mera rationellt, att importören med hjälp av lämpUga register anger det engång fastställda numret. Beträffandetullvärdeberäkningen anför kommittén följande. TUlämpningen av tuUvärdebestämmelserna kan iblandvara så intrikat att särskild expertis är erforderlig. I de flesta fall kanemellertid tullvärde beräknas på grandval av fakturapriset med tUlägg eUeravdrag av poster, som kan direkt hänföras tiU ifrågavarande sändning (t. ex.frakt, försäkring, tull, rabatter). Humvida föratsättningar för ett sådantförfarande är för handen måste, oavsett vem som skall utföra beräkningama,klargöras genom uppgifter, som lämnas av importören. Detta kan ske genom ettfrågeformulär, som utformas så att det tydligt fram- gårvilka tUlägg eller avdrag som skaU göras. Förutsatt atl denna metodik kantUlämpas är uträkningen av lullvärdet en fråga om enkla räkneoperationer, vilkadock ibland kan kräva ett inte obetydligt arbete. Gäller det störreimportörer, som kan ha särskild personal för ändamålet, torde man kunna rälcnamed att denna genom sin förtrogenhet med företaget och dess leverantörer harväl så slora fömtsättningar som tuUverkets personal att fuUgöra della arbelesnabbt och effektivl, gäller det mindre importörer där personalen endastsporadiskt sysslar med sådant arbele torde däremot specialutbildadepersonal vara bättre skickad för uppgiften i fråga. Kommittén diskuterar härefter närmare olikasynpunkter på frågans lösning och anför. Förutsättningarna för att kunna fullgöratransformeringen av uppgiftema om varans beskaffenhet och värde tUlstatistiskt nummer och tullvärde är otvivelaktigt störst när det gäller företagmed stor import av ofta återkommande varuslag. Sådana företag torde emellertidi stor utsträckning komma att begagna sig av det av kommitién föreslagnahemtagningsförfarandet, och vid detta förfarande minskar det företräde somimportören i vissa hänseenden skulle ha framför , när det gällerutförande av arbetet i fråga. Förfarandet innebär nämligen, att tulltaxeringenverkställs av en för varje importör bestämd tullanstalt, vilket gör detmöjligt att hos koncentrera arbetet med visst företags unport viss tjänsteman, eller gmpp av tjänstemän, som kan förvärva särskUderfarenhet och mtin beträffande detta företags speciella förhållanden samtlägga upp lämpliga register över företagets importvaror. Beträffande verkningarna på tullproceduren i övrigtbör särskUt beaktas att det kan möjliggöra en snabbare handläggning avtuUtaxeringen hos , om uppgifterna lämnas i sådan form att de direktkan läggas till grund för debiteringen av tullen. Fördelama från nu berördasynpunkter av att transformeringen anförtros åt importören är dock beroende avuppgiftens riktiga fuUgörande. Förekommer felaktigheter i större omfattning,kan resultatet bli det motsatta. Framhållas bör också att den snabbaretulltaxering, som lämnandet av en "färdigställd" deklaration kanmedge, blir av mindre intresse i den mån hemtagningsförfarandet kommer tillanvändning, eftersom godset då lämnats ut tUl mottagaren före tulltaxeringen. I det frivUliga deklaralionssystem som sedan någotår tillämpas i vårt land lämnar importören uppgift om statistiskt nummer ochuträknat tuU-värde (ävensom tullsats och tullbelopp). Förfarandet har hUtillsendast fått ringa anslutning (av antalet tuUtaxeringar). Detla visar,att det övervägande antalet importörer funnit systemet mindre fördelaktigt ändet eljest tiUämpade förfarandet, men det säger inte något om utfallet av enallsidig bedömning av den arbetsfördelningsfråga som det här gäUer. Framförallt på gmnd av systemets frivUlighet är därvid vunna erfarenheter ofta även iövrigt av begränsat värde för bedömningen av denna fråga. Kommittén haremellertid fäst sig vid att deklarationerna förhållandevis ofta varitfelaktiga. I den mån man kan våga dra några slutsatser av de erfarenheter somhittUls vunnits pekar de enligt kommitténs uppfattning knappast på att ettallmänt överlåtande av transformeringsarbetet på importören skulle vara denmest rationella lösningen. Betraktar man härefter förhållandena i utiandetfinner man, att där tiUämpade deklarationsförfaranden ofta innefattarskyldighet för importören alt ange såväl statistiskt nummer som uträknattullvärde (ofta även tuUsats och tullbelopp). Förhållandet medger emeUertidknappast slutsatsen, att detta för vårt vidkommande skulle vara den mest rationellalösningen. I den mån anordningen över huvud taget gmndar sig på en sådanrationalitetsbedömning som kommittén åsyftar kan bedömningen vara påverkad avförhållanden, som avviker från vad som gäller här i landet. N"är det gäller att avgöra vad som är den mestrationella arbetsfördelningen mellan importören och att förhållandena växlar med olika importörer, olika importvaror ocholika importsituationer. Någon gränsdragning med olika regler för olika fallanses knappast kunna göras. En samlad bedömning av importen som helhet fårsökas. Kommittén har med hänsyn till den utformning i övrigt avtullproceduren som kommitién föreslår gjort den bedömningen att övervägandeskäl talar för alt omvandlingen av importörens uppgifter om varornasbeskaffenhet och värde till statistiskt nummer och tullvärde bör ankomma påtullverket. Om importör finner det lämpligt alt själv lämna sina uppgifter idenna form bör det dock inte möta något hinder. Uppgifterna för tulltaxeringenbör enligt kommitténs förslag lämnas i en skriftiig vamanmälan somundertecknas av importören. Man får enligt kommittén räkna med att uppgifternai en vamanmälan kan bli felaktiga även om uppgiflslämnaren ej haft bedrägligavsikt eller visat grov oaktsamhet. Vanligast av dessa fall är väl att säljarenav misstag levererat andra varor eller kvantiteter än som angetts på fakturan.Om felet föranlett att avgift undandragits eller skapat fara härför är deterdigt kommitién särskUt med tanke på de lättnader i godskontroUen somkommitténs förslag möjliggör ett rimligt krav att importör, som upptäckerfelet innan avgiften preskriberats, anmäler förhåUandet tUl tullmyndigheten.Kommittén anser att rättelsen bör göras efter det feletupptäckts. När det gäUer möjligheten att lämna uppgifter förtulltaxering genom ombud erinrar kommittén om att den nuvarande ordningenmotiverats med att godsels vidareförsändning tUl importören ej försenas om ettombud kan anlitas. Det framhålls att detta skäl inte kommer att gälla förhemlagningssystemet eftersom importörerna då skulle få lämna sina uppgifter iefterhand sedan de fått hem godset. Om hemtagnings-importörerna vill anlitaspeditörs eUer annan utomstående experts hjälp att lämna uppgifter tilltullverket bör de utskrivna handlingarna kunna skickas tUl importören förunderskrift. Ett skäl för att ombud skuUe få anlitas även i dessa fall kan dåenligt kommittén vara att importören bör kunna flytta över ansvaret för denriktiga tillämpningen av tull-författningarna på den anlitade experten. För importörer, som inte begagnarhemtagningsförfarandet, medför den nya tuUproceduren enligt kommitténs meninginle någon förändring i behovet av ombud. Kommitiénerinrar om att tveksamhet visserligen ibland yppats om huruvida ombud bör fåanvändas för nu ifrågavarande ändamål. Det har sålunda bl, a, hävdats alt häraktuella sakuppgifter inle skulle kunna lämnas av annan än den som själv hardirekt kännedora om förhållandena. Kommiltén påpekar emellertid alt importörensjälv i avsevärd mån måste stödja sig på uppgifter, som han erhålUt frånsäljare eller andra, t, ex, beträffande varornas identitet, deras kvantitet ochbeskaffenhet. Det kan inte skäligen begäras, att han medan varorna ligger kvarhos godsvårdaren skall kontrollera att sändningen innehåller de varor somfakturan anger och inte helt andra varor. Man måste enligt kommitténacceptera, alt importör som inle begagnar hemlagningssystemet utgår ifrånfakturans och köpehandlingarnas uppgifter i dessa hänseenden. I fråga omvärdet bör i allmänhet importören själv ha alla erforderliga data, om hanförvärvat varan genom köp i fast räkning, men i andra faU kan han även i dettahänseende behöva stödja sig på uppgifler av säljaren. Enligt kommitténs meninginnebär det därför inte en så slor principiell skiUnad om uppgifterna lämnas avimportören eller av ett ombud för honom. Hinder bör sålunda i och för sig intemöta mot alt man godtar att uppgifler lämnas genom ombud. Kommitténkonstaterar fortsättningsvis att ett ombud i allmänhet inte kan få tiUräckligauppgifter för tuUtaxeringen genom de kommersiella handlingar som normaltbrukar företes i samband med tulltaxeringen (närmast faktura ochfraklhandlingar). Framför allt ger handlingarna inte någon upplysning, humvidadet föreligger någon ekonomisk intressegemenskap mellan säljare och köpare, omnågon betalning skall erläggas vid sidan av fakturabeloppet eller om andrasådana omständigheter föreligger som kan medföra att fakluravärdet inte kangodtas som tuUvärdeberäkningsgrand utan justering. Vidare är varans beskaffenhetej säUan alltför ofullständigt angiven för att möjliggöra en säkerklassificering. Enligt kommitténs mening bör man därför kräva att importörenlämnar ombudet kompletterande uppgifter i dessa hänseenden. Belräffandeförfarandet härvid anför kommittén följande. För den händelse lämnade uppgifler befinnsoriktiga, bör ansvar kunna utkrävas av de inblandade parterna efter det uppsåteller den oaktsamhet som ligger var och en till last. I princip bör ansvaretåvila den ursprunglige uppgiflslämnaren och inte den som i god tro grundat sinuppfattning om sakförhållanden på dennes uppgift och därigenom kommit att avgeobjektivt oriktig uppgift. Någon möjlighet alt ställa en utländsk säljare tUlansvar torde föreligga endast i rena undantagsfall, men detta är en svaghet somgör sig gällande vare sig ombud används eller ej. Däremot bör ansvar kunnautkrävas av importören, om han med uppsåt eller av grov oaktsamhet tUl ombudetlämnat en oriktig uppgift som denne låtit ligga tiU gmnd för sina avgivnatuUtaxerings- uppgifter,samt av ombudet, om denne själv på samma sätt är upphov till oriktigheten.Emellertid uppkommer frågan, hur man då oriktig uppgift avgetls till tullverketskall kunna fastställa vem som är den skyldige om båda skyller på varandra,Detla problem måste lösas för atl man skaU kunna godta ett ombudsförfarande. Enmöjlighet all skapa stadga i systemet och även minska nyssnämndautredningssvårighet synes vara att kräva, att importörens uppgifter tillombudet skall föreligga i skriftiig eller annan bevisbar form, Detla skulleinnebära, att ett ombud får lämna uppgift tUl om förhållande som haninte själv känner till endasl under förutsättning all han därvid slöder sig påskriftiig eller eljesi bevisbar uppgift som lämnats eller tillhandahållitshonom av importören och alt han därvid inte har anledning att anta altuppgiften är oriktig. Kravet på skriftlighet eller annan bevisbarhet görombudsförfarandet tungrott. I fråga om mer kontinuerlig import blir delemellertid mer användbart, om man accepterar sicrlftliga underuppgifleravseende inte endast en viss vamsändning utan importörens hela import från vissleverantör eller vissa leverantörer eller eventuellt importörens import överhuvud taget. Generella uppgifter torde ofta kunna lämnas om köpevillkor, t. ex.huruvida köpen sker i fast räkning, om vederlag utöver priset skall erläggas,om ekonomisk intressegemenskap föreligger mellan köpare och säljare. Vidare börstående uppgifler kunna lämnas om beskaffenheten av varor med angivnafaklurabeteckningar. Har sådana uppgifter avgetts, kan det ofta varatillräckligt, om en faktura eventuellt försedd med kompletterandeanteckningar överlämnas till ombudet vid varje särskilt införseltUlfälle. Medstöd av de generella uppgiftema och de vid varje införseltillfälle erhållnauppgiftema samt ombudels eventuella kännedom om relevanta förhåUanden (t. ex.kostnader i samband med vamtransporten) skall ombudet kunna lämna fullständigauppgifter i anmälningshandlingarna till .