prop · FV0338 · 1972-12-31 00:00:00 — IMCO:sförsamhngsmöte uttalade att det inte är möjligt att helt undgåsjöolyckor, fastän olika åtgärder har vidtagits för att förebyggasammanstötningar och grundstötningar. Det är önskvärt att de skador påomgivningen som följer av olyckor minskas så långt det är möjligt. Om storalasttankar för olja får byggas helt oreglerat, leder det till risk förallvarlig förorening av omgivningen vid olyckor även med enstaka fartyg.Församlingsmötet övervägde rekommendationer som IMCO:s sjösäkerhetskommittéhade utarbetat om begränsning av lasttankars storlek och om arrangemang avsådana tankar i fartyg. Mötet fann att bestämmelser i sådana frågor bäst skullekomma till allmän till-lämpning om de togs in i oljeskyddskonventionen. Mötetantog genom resolution A. 246 (VII) en ny artikel VI a ikonventionen och en ny bilaga till konventionen. Huvudregelnenligt de nya bestämmelserna innebär att ett fartygs lasttankar skall varaarrangerade så, att ett oljeutflöde från fartyget vid kollision ellergrundstötning inte skall överstiga 30 000 m. Storleken av s. k. centertankaroch sidotankar får inte överstiga 50 000 m resp. 22 500 m. Även lasttankarnaslängd begränsas. För fartyg med större bruttodräktighet än ungefär 410 000 tonmedges något större tankar och något större möjliga oljeutflöden enligt enproportionellt stigande kurva. Maximum för det tUlåtna möjliga utflödet harsatts vid 40 000 m. De särskilda reglerna för de största fartygen tillkom underförsamlingsmötet som en kompromiss för att göra det möjligt att nå enighet omtankbegränsningsregler. Denya reglerna ar tillämpliga på tankfartyg för vilket byggnadskontrakt tecknasden dag då reglerna träder i kraft eller . Från ' efterikraftträdandet gäller reglerna även för vissa tankfartyg för vilka'byggnadskontrakt har tecknats före ikraftträdandet eller, om sådant kontraktinte finns, på vilka kölen då är sträckt eller som då befinner 1972: 38 22 sigi motsvarande byggnadsstadium. Reglerna är nämligen tillämpliga om sådantfartyg levereras efter eller, vid tidigare leverans, ombyggnadskontrakt har tecknats efter eller om kölen ärsträckt eller fartyget befinner sig i motsvarande byggnadsstadium efter den 30juni 1972 och byggnadskontrakt inte finns . Föratt göra det möjligt att kontrollera att reglerna om lasttankar efterlevsinfördes i artikel VI a krav på särskilt certifikat för tankfartyg.Certifikatet skaU utfärdas av behörig myndighet i vederbörande medlemsstat ochinnehålla uppgift om antingen att fartyget är konstruerat enligt de nya reglernaeller att reglerna inte är tillämpliga på fartyget. Medlemsstaten får intetiUåta att fartyget används till sjöfart om det saknar sådant certifikat.Vidare får medlemsstat vägra utiändskt tankfartyg tUlträde till hamn inomstatens sjöterritorium och till terminal som inte är landbaserad men som lyderunder statens regering, om inte fartyget är konstruerat enligt de nya reglernaoch dessa är till-lämpliga. Medstöd av en regel i artikel XVI bestämde församlingsmötet, attkonventionsändringarna om oljelasttankar är så viktiga att en medlemsstat sominte godkänner ändringarna efter det att de har kommit i kraftskall upphöra att vara ansluten till konventionen. Mötet rekommenderade vidaremedlemsstaterna att nationellt sätta i kraft regler i överensstämmelse medkonventionsändringarna utan att invänta att ändringarna träder i kraft internationellt. Sjöfartsverkettillstyrker ändringarna för . I fråga om ändringarna i övrigtanför att det inte kan komma , i fråga att underlåteratt godkänna konventionsändringarna om oljelasttankar och därigenom bliruteslutet från konventionen. Ändringarna bör därför godkännas. Verket föreslåratt svenska bestämmelser sätts i kraft efterriksdagsbehandlingen av frågan. Remissinstansernaansluter sig till uppfattning utan andra erinringar änföljande. Oljeskyddsunionen framhåUer att de angivna maximikvantiteternainnebär en väsentlig begränsning. Även de reducerade kvantiteterna äremeUertid mer än tUlräckliga för att åstadkomma katastrofala verkningar. Sommedel att förebygga oljekatastrofer är de föreslagna konventionsreglernasåledes av relativt ringa värde. Ivern att bringa reglerna i tillämpningsnarast möjligt synes därför inte kunna frånkännas ett drag avdemonstrationspolitik. Ingripanden i fråga om tankindelningen har betydandeekonomiska verkningar, och det är därför mmdre troligt att IMCO:s uppmaning omsnar tillämpning av reglerna kommer att följas i någon större utsträckning.Svensk skeppsforskning anför att den starka stegring i kostnaderna som Prop.1972: 38 23 särskiltde större fartygen skuUe utsättas för enligt det ursprungliga förslagetlindras något genom den ändring i sjösäkerhetskommitténs förslag som gjordesvid församlingsmötet. Dentilltagande föroreningen av havet har föranlett successivt ökade ansträngningaratt motverka och förhindra detta slags miljöförstöring. Härmed sammanhängandeproblem behandlas av ett flertal internationella organ. Sålunda kommerhavsföroreningsfrågorna att tas upp vid i år'1972. Vidare förbereder IMCO, den mellanstatiiga rådgivandesjöfartsorganisationen, en konferens som avses behandla bl. a. fråganom nya regler för hanteringen av olja ombord på fartyg. Föroreningsämnenaoch föroreningskällorna är många. Det finns också flera vägar, på vilkaföroreningar tillförs vattnet. Olika skadliga avfall, främst från industriellverksamhet och från samhällen, tillförs havet genom direktutsläpp, med floder,med luftströmmar etc. Fartyg medverkar till föroreningarna genom att lastdumpas i havet och genom att olja och andra skadliga ämnen kommer ut i vattnettill följd av sjöolyckor eller som en följd av hanteringen ombord. Oljeutsläppfrån fartyg svarar endast för en mindre del av föroreningarna av havet. Intedesto mindre är det av stor vikt att alla de åtgärder som är tekniskt ochekonomiskt möjliga vidtas för att förhindra eller begränsa sådana utsläpp. Föratt sjöolyckor skall undvikas och verkningarna av sjöolyckor, bl. a.föroreningar, skall begränsas pågår arbete inom IMCO och andra organ, vilketsyftar till att nå enighet om nya regler för sjötrafiken, bl. a. särskildavägar för djupgående fartyg och trafikseparering i farvatten med tät trafik,samt skärpta regler för konstruktion av fartyg. Ifråga om handhavandet av olja ombord på fartyg gäller in-temationellaoljeskyddskonvention med däri vidtagna ändringar. Konventionenförbjuder inom särskilda zoner utsläpp från fartyg, som konventionen ärtillämplig på, av s. k. beständig olja och blandning som innehåUer minst 100miljondelar sådan olja. Fartyg med en bruttodräktighet av , förvilka byggnadskontrakt tecknats efter tidpunkten för ikraftträdandet av 1962års ändringar, är överaUt till sjöss förbjudna att släppa ut olja elleroljeblandning av angivet slag. Med beständig olja förstås råolja, brännolja,tjock dieselolja och smörjolja. IMCO:sgeneralförsamling antog nya ändringar i oljeskyddskonventionenoch rekommenderade medlemsstaternas regeringar att godkänna ändringarna. Dessasom syftar till en ytterligare inskränkning av rätten att släppa ut olja frånfartyg träder i kraft för samtliga 1972: 38 24 44konventionsstater, när två tredjedelar av staterna har godkänt dem. Vidutgången av hade åtta stater underrättat IMCO om sitt godkännande,nämligen , , , , , ,och . Dessa stater svarar tillsammans för omkring hälften avvärldens tankfartygstonnage. Vidlastning av olja, barlastning och rengöring av oljetankar tillämpas numera påde flesta tankfartygen det s. k. load on top-systemet. Detta system har verksamtbidragit till att oljeutsläpp från tankfartyg har minskat. Den olja som finnskvar i tankarna efter lossning och det vatten som används för rengöring avtankarna liksom oljeförorenat barlastvatten samlas i en s. k. sloptank (en avlasttankarna), där oljan genom s. k. settling skiljs från vattnet innan vattnettöms ut. Nästan alla oljerester behålls i sloptanken, och ny olja lastas"på toppen" av oljeresterna om oljesorterna är lämpliga att förena.Oljeresterna lämnas i allmänhet tiUsammans med nylastad olja till ettraffinaderi. Om load on top-systemet används på rätt sätt, undviks oljeutsläppfrån tankfartyg i stor utsträckning. Tillämpningenav oljeskyddskonventionen i dess nuvarande lydelse erbjuder vissa svårigheter.Det är inte lätt att bevisa inför domstol, att ett utsläpp från fartyg harinnehållit minst 100 miljondelar olja. Utan ett prov på den utsläppta vätskaninnan den nått vattnet eller andra kompletterande bevisdata är t. ex. ett fotoav en oljefläck i allmänhet inte tillräckligt bevis om brott mot konventionen.Vidare tillåter konventionen oljeutsläpp utanför de förbjudna zonerna.Tillämpningen av load on top-systemet innebär att konventionens nuvarandebestämmelser överträds i viss mån, åtminstone när det gäller fartyg med enbruttodräktighet av . Under slutskedet av vattenuttömningenfrån sloptanken, när oljeskiktet av tankinnehållet närmar sigavtappningska-nalen, överskrider nämhgen oljekoncentrationen i det uttömdavattnet lätt 100 miljondelar. Ä andra sidan kan en tankbåt, som ligger stillaeller förflyttar sig mycket sakta, utan att konventionens nuvarande bestämmelseröverträds orsaka aUvarlig förorening genom att släppa ut en stor mängd vattenmed en oljekoncentration som ligger strax under 100 miljondelar. Syftetmed ändringar i konventionen är bl. a. att man skall komma till rättamed nämnda olägenheter. Inte någonstans på havet får beständig olja elleroljeblandning släppas ut från fartyg. De "fria" zonerna slopassålunda. Det särskUda förbudet för nya tankfartyg med en brattodräktighet avminst tas bort i anslutning därtill. Med oljehaltig blandning avsesenligt den ändrade lydelsen varje blandning som innehåller olja; Undantag frånförbudet gäller endast, om mängden oljeutsläpp i förhållande till fartygetshastighet den s. k. momentana oljeuttömningshastigheten inte överstiger 60liter per sjömU. Vidare skall fartyget vara under gång, "en route",vUket i detta 1972: 38 25 sammanhanginnebär att fartyget inte får ligga stilla eller cirkulera på en plats. Förtankfartyg tUlkommer den begränsningen att den totala mängden beständig oljasom får släppas ut från barlastutrymmena under en barlastresa inte fåröverstiga 1/15 000 av lastutrymmet. Om ett tankfartyg befinner sig inom 50sjömil från land, får barlast släppas ut endast från tankar som har blivitordentiigt rengjorda. Denna bestämmelse innebär i praktiken ett totalförbud motutsläpp av olja från barlastutrymmen i tankfartyg inom från land. Ifråga om utsläpp från torrlastfartyg och från tankfartygs rännstenar imaskinutrymmen gäller, fömtom kraven om momentan uttömningshastighet ochfartygets gång, att oljekoncentrationen skall vara mindre än 100 miljondelaroch att utsläppet skall göras så långt från land som är praktiskt möjligt. DentUlåtna momentana uttömningshastigheten har valts med hänsyn till bl. a.resultatet av prov som har gjorts under ledning av laboratoriet iStorbritannien. IMCO har lämnat uppdrag åt GESAMP (Group of Experts on ScientificAspects of ) att undersöka om oljeutsläpp tiU en mängd av 60liter per sjömil har skadliga verkningar. Regelnom högst olja per sjömil är strängare än bestämningen 100 miljondelar,om tankfartyg släpper ut oljeblandning i stor mängd eller om fartyg förflyttarsig mycket sakta. Om fartyget ligger stilla är, som jag nämnde, utsläpp avbeständig olja helt förbjudet. Regeln leder till att oljerester i alltväsentUgt måste behållas eller förbrukas ombord eller lämnas i land. Vidarekrävs av den som använder tankfartyg, att han tillämpar load on top-systemeteller ett annat, minst lika effektivt system. Detta innebär en avsevärd vinningfrån miljöskyddssynpunkt. Enligt uppgift sker nämligen en betydande delav oljeutsläppen från fartyg från de tankfartyg som inte tillämpar load ontop-systemet. Tillsynenöver efterlevnaden av konventionen underlättas genom att en mera detaljeradoljedagbok skall föras ombord. skall lämna fullständig redogörelseför åtgärder med oljelasten, för fartygets hastighet och belägenhet underutsläpp och för åtgärder med oljerester. Arbete pågår också för att utveckla enautomatisk skrivare ombord, som skall registrera fartygets hastighet ochposition samt oljehalten i utsläpp. Ett tankfartyg som kommer till en hamnefter en barlastresa utan att ha oljerester i lastutrymmen, skall bli föremålför särskUd undersökning, om det inte framgår att oljeresterna har lämnats tillrnottagningsanlägg-ning i land. Förslag om samarbete mellan regeringarna ifråga om inspektioner behandlas f. n. inom IMCO. För den övervakande verksamhetenuppkommer ytterligare en fördel. Om oljeutsläpp upptäcks inom frånland och det kan faststäUas att utsläppet består av beständig olja som harkommit från ett tankfartygs oljelasttankar, finns förutsättningar för åtal.Som jag nämnde är nämligen utsläpp från ej rengjorda lasttankar i tankfartygförbjudet inom 50 sjömU från land. 1972: 38 26 Ändringarnainskränker den nuvarande rätten till utsläpp av smörjolja som frånmaskinutrymme har runnit eller läckt till rännsten, utsläpp av rester frånrening eller klargöring av brännolja eller smörjolja och utsläpp av olja fråntorrlastfartyg på väg till hamn utan passande mottagningsanläggning. Detföljer härav att fartyg i större utsträckning än varit nödvändigtmåste utrustas med oljeavskiljare och att oljeav-skiljare måste användas vidtömning av rännstenar och om bränsletankar används för vattenbarlast. Omoljehaltig blandning inte kan passera en oljeavskiljare, måste blandningenförvaras ombord tills den kan lämnas till en mottagningsanläggning i land. IMCOhar antagit en rekommendation om standardiserad utrustning för överföring avoljeblandat vatten från rännstenar till mottagningsanläggning i hamn. En annanrekommendation anger minimikrav i fråga om oljeavskiljare och oljehaltmätareatt användas i fartyg. Oljehaltmätarna befinner sig i ett tidigtutvecklingsstadium, men de kan bedömas bli ett verksamt bidrag iansträngningama att hålla oljeutsläppen inom tillåtna gränser. Genomändringarna utvidgas sluthgen skyldigheten att lämna underrättelse till bl. a.IMCO efter anmälan om överträdelse av konventionen. Nästanalla remissinstanser har i likhet med uttalat sig för att Sverigeratificerar konventionsändringarna. Flera instanser uttalar att ändringarnainnebär förbättringar. I några remissvar uttalas missnöje med utformningen avde nya undantagen från förbudet att släppa ut olja. Ianslutning härtill vill jag framhåUa att bestämmelserna i oljeskyddskonventionenäven ändringar framstår som otillräckliga i olika hänseenden.Konventionsändringama innebär emellertid som helhet klara förbättringar ochfår därmed ses som ett steg på vägen mot målet att utsläpp av olja från fartygöver huvud inte skall förekomma. Arbete för ytterligare skärpning av reglernapågår inom IMCO. Som jag nämnde avser IMCO att behandla sådana frågor vid enkonferens . Med hänsyn tUl de förbättringar som ändringar ioljeskyddskonventionen innebär förordar jag att godkänner dessa. IMCO:sförsamlingsmöte uppmanade medlemsstaterna att i fråga om fartyg som ärregistrerade i det egna landet sätta i kraft årskonventionsändringar genom nationella bestämmelser. Oljedagböcker och andradokument enligt regler bör godtas. Medlemsstatema bör vidare främjautvecklingen och användningen av metoder för att ta hand om rester frånrengöring av brännolja eller smörjolja på fartyg. Sjöfartsverketföreslår att svenska regler motsvarande l969 åi:s konventionsändringar sätts ikraft så snart riksdagsbehandlingen har avslutats, och de flestaremissinstanserna- tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Jagdelar uppfattningen om det angelägna i att konven- 1972: 38 27 tionsändringarsnarast bringas i tillämpning och förordar sålunda att svenska regler medanledning av ändringarna med de justeringar som följer av vad jag strax skallanföra om 1971 års konventionsändringar och resolutionen om nationelltillämpning därav sätts i kraft även om ändringarna då ännuinte har trätt i kraft internationellt. Vissa övergångsbestämmelser böremellertid meddelas. Jag behandlar den frågan närmare när jag redogör förlagstiftningen. Jagförordar att redan nu godkänner konventionsändringar i frågaom och att svenska regler i frågan sätts i kraft redan den 1juli 1972. föreslåri sitt yttrande att från svensk sida åtgärder vidtas för att ett hknande skyddsom för skapas tor , som också är ett känsligtvattenområde. Enligt min mening bör vid i första handprövas möjligheten att ge ett liknande skydd för alla vattenområden. Om detinte är möjligt, bör åtgärder vidtas för att ge särskilt känsligavattenområden, bl. a. , sådant skydd. Medhänsyn till angelägenheten av att möjliga åtgärder vidtas för att begränsaskadeverkningarna av olyckor med tankfartyg hälsar jag med tUlfredsställelseatt enighet har kunnat uppnås inom IMCO om regler om begränsning av storlekenav lasttankar i tankfartyg och om arrangemang av sådana tankar även om dessaregler enligt svensk uppfattning är klart otillräckliga. Jag förordar att ävendessa konventionsändringar godkänns av och att svenska regler sätts ikraft . Enligt1 § första stycket lagen (1956: 86) om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg får olja inte tömmas från fartyg i vattenområde som utgör svensktterritorium. I den mån så är möjhgt skall även utflöde av olja från fartygförhindras i sådant vattenområde. För annat vattenområde kan Kungl. Maj:tenligt paragrafens andra stycke bestämma att samma regler skall gälla i frågaom svenska tankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 registerton ochandra svenska fartyg (s. k. torrlastfartyg) med, en brattodräktighet av minst500 registerton eller i fråga om vissa slag av sådana fartyg. Paragrafen innehållervidare bestämmelser om vad som innefattas i lagens begrepp olja. I2 § föreskrivs undantag från bestämmelserna i 1 §. 1972: 38 28 nafall får oljehaltigt slagvatten samt bottensats tömmas. Bottensats skall tömmasså långt från land som omständigheterna medger. Enligt 3 § kan Kungl.Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t utser meddela bestämmelser för visstsvenskt vattenområde för att förebygga att vattnet förorenas genom sådantavfall från fartyg som inte är olja eller genom slagvatten eller bottensats somavses i 2 §. Svenskt tankfartyg med enbruttodräktighet av minst 150 registerton och svenskt torrlastfartyg med enbrattodräktighet av minst 500 registerton får enligt 4 § inte nyttjas tillsjöfart, om inte fartyget är utrustat antingen med anordningar för attförebygga att beständig brännolja flödar ut i fartyget (t. ex. kofferdammar)eller med inrättning som hindrar otillåten vattenförorening genom oljehaltigtslagvatten (oljeavskiljare). Vidare föreskrivs att svenskt torrlastfartyg intefår föra vatten i bränsletank, om inte fartyget är utrustat medoljeavskiljare. Tillsyn över efterlevnaden av 4 § utövas enligt lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg. Anläggningför att ta mot oljehaltig blandning från fartyg skall finnas i allmän hamn somKungl. Maj:t bestämmer (5 §). 6§ talar om oljedagbok, 7 § innehåller straffbestämmelser och 8 § hänvisar tillbestämmelser i sjölagen (1891: 35 s. 1) om laga domstol. Enligt 9 § är lagentillämplig på svenskt icke kommersiellt statsfartyg endast efter förordnandeav Kungl. Vidare påpekas att lagen inte inskränker de befogenheter somföljer av hälsovårdsstadgan (1958: 663). I10 § ges Kungl. Maj:t befogenhet att meddela bestämmelser enligt 1 § andrastycket även för fartyg med lägre bruttodräktighet än som anges där och attförordna att vad som föreskrivs i 2 och 4 §§ om fartyg med viss minstabruttodräktighet skall gälla också fartyg med lägre bruttodräktighet.Befogenhet för Kungl. Maj:t att förordna om utvidgning av skyldigheten förfartyg att föra oljedagbok ges i 6 §. Enhgt övergångsbestämmelsetill en ändring i lagen kan tillstånd ges för torrlastfartyg, för vilket kölensträckts före utgången av , att föra vatten i bränsletank, fastänfartyget inte har oljeavskiljare, och att tömma olja då fartyget är på väg tillhamn utan anläggning för mottagning av oljehaltigt barlastvatten. I 1§ första stycket kungörelsen (1958:191) med tillämpningsföreskrifter tilllagen (nr 86) om åtgärder mot vattenförorening från fartygföreskrivs att vad som sägs i 1 § första stycket lagen skall i fråga om svenskttankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 registerton och annat svensktfartyg med en bruttodräktighet av minst 500 registerton gälla även inom de s.k. förbjudna zonerna. Dessa zoner omfattar dels allt havsområde inom ettavstånd av från närmaste land, dels bl. a. övriga delar av ,och . Enligt1 § andra stycket kungörelsen får svenskt fartyg med en brut- Prop.1972: 38 29 todräktighetav minst 20 000 registerton, för vilket byggnadskontrakt tecknats den 18 maj1967' eller senare, inte tömma olja i något vattenområde. När särskildaomständigheter föreligger får sådant fartyg emellertid tömma olja utanför deförbjudna zonerna. Uppgift om sådan tömning skall lämnas till . I 1a § utvidgas bestämmelserna för de förbjudna zonerna att gälla alla svenskatankfartyg och även de svenska torrlastfartyg under 500 bruftoregisterton somhar en maskinstyrka om minst 400 effektiva hästkrafter. För dessa fartyggäller även vad som föreskrivs i lagens 2, 4 och 6 §§ om fartyg med viss minstabruttodräktighet. kan medge undantag från föreskriftema i 1 a §. Enligt2 § förstås med olja, förutom råolja och smörjolja, sådan dieselolja och annanbrännolja av vUken minst 50 volymprocent återstår efter destillation enligt enangiven metod. I 3§ bemyndigas länsstyrelserna att meddela bestämmelser till förebyggande av attvattnet inom visst svenskt vattenområde förorenas genom annat avfall frånfartyg än olja eller genom uttömning av slagvatten eller bottensats som avsesi 2 § lagen. Bestämmelserom anordningar till förebyggande av att beständig brännolja flödar ut i fartygmeddelas av (4 §). Oljeavskiljare eller inrättning för reningav slagvatten skall vara godkänd av verket. Föreskrifterom förande av oljedagbok meddelas av (5 §) Enligtkungörelsens 6 § är lagen, utom 4 och 6 §§, tillämplig på svenskt örlogsfartyg. Oljemottagningsanläggningskall enligt 7 § finnas i allmän hamn i , , , ,och . I , , , , ,, , , , , , , , ,, , , , , ,och skall i allmän hamn finnas anordning av enklare slag, somkan ta mot begränsade mängder olja och oljerester från fartyg. Sjöfartsverketmeddelar föreskrifter om mottagningsanläggningama och mottagningsanordningarna. Enligt8 kap. 4 § lagen (1965: 719) om säkerheten på fartyg är staten skyldig attersätta skada, som har vållats, om fartygs avgång har hindrats avnyttjandeförbud som utan skähg anledning har meddelats av annan änsjösäkerhetsdirektören i och om det inte fanns skälig anledningtill förbudet. Talan om ersättning skall enligt paragrafens andra stycke väckasinom för beslutet. 1972: 38 30 Lagstiftningmed anledning av ändringarna i oljeskyddskonventionen Somjag nämnde föreslår att lag ändras så, attbestämmelserna bringas i överensstämmelse med den ändrade lydelsen avoljeskyddskonventionen. Sålunda föreslår verket med anledning av 1969 årskonventionsändringar att lagen i 1 § direkt föreskriver förbud mot oljeutsläppfrån svenskt fartyg i vattenområde utanför Sveriges sjöterritorium. behövs inte längre den konstruktionen att Kungl. Maj:t bestämmer omförbud utom sjöterritoriet, eftersom systemet med förbjudna zoner inte behållsi konventionen. Enligt förslaget skall lagens bestämmelser om olja gälla ävenoljehaltig blandning oavsett blandningens oljehalt. Undantagsreglema i 2 §ändras i huvudsak enligt de nya undantagsreglerna i artikel III i konventionen.I 4 § första stycket bör talas om anordningar till förebyggande av att"olja" och inte "beständig brännolja" flödar ut i fartyget.Vidare föreslår verket att de nya lagreglema sätts i kraft så snartriksdagsbehandlingen har avslutats. Sjöfartsverketföreslår lagändring även med anledning av konventionsändringar. Förlagstiftning om särskilt skydd av bör Kungl. Maj:tbemyndigas föreskriva undantag från den allmänna regeln om varifrån avstånd"från närmaste land" räknas.