prop · FV0376 · 1972-12-31 00:00:00 — Föreskrifter om öppenredovisning även på resultaträkningen hade enligt SBEF varit påkaUade. Riksskatteverketframhåller att det tänkta bokföringssystemet föranleder att den skattskyldigegör viss justering i rörelsebilagan till självdeklarationen. Bevakningen avatt detma justering kommer tUl stånd skuUe underlättas, om i den föreslagnalagstiftningen tas in bestänamel-ser om öppen redovisning av de motbokningarsom sker på resultaträkningen i samband med ökning eller minskning av tiUgångskontotomfördelade räntor. ' EnUgt utredning om bokföringslagstiftningen synesden av paritetslåneutredningen föreslagna metoden förutsätta att ett mot åretsskuldökning svarande belopp krediteras ett kostnadskonto och debiteras ettränteregleringskonto, varigenom kostnadssidan i vinst- och förlusträkningenminskar och vinstutrymmet ökar. Metoden har inte närmare beskrivits ibetänkandet. Den ger inte heller en öppen redovisning i vinst- ochförlusträkningen, något som vore önskvärt. Utredningen om bokföringslagstiftningenförordar bestämt att omförddningsposten, om den skall tUlåtas påverkaställningen, redovisas som en öppen avdragspost på balansräkningenspassivsida. En sådan metod, som brakar användas i redovisningssammanhang avliknande art, ger en mera korrekt bild av de verkliga förhållandena. Frågan om storleken av aktivposten berörs av SBEF. Enligt SBEFkan utredningens motivering för aktivering av skuldökningen läggas tiU grandäven för aktivering av den ursprangliga låneskulden. Det kan därför starktifrågasättas, om man skall begränsa aktiveringen på sätt utredningen harföreslagit. anser den av utredningen föreslagna beteckningen »omfördeladeräntor» vara mindre lämplig. Det är enhgt förbundet mera adekvat att kaUa den»omfördelade kapitalkostnader», eftersom i posten kan ingå belopp avseendeskuldökning för amortering på underliggande krediter. Även ochlänsstyrelsen i förordar en dylik beteckning. EnligtSvenska bör man välja en beteckning som även för en lekman ger ettbegrepp om vad det gäUer, nämligen en återbetalningsgaranterad skuldökning. Denräntekostnad som debiteras är den verkliga kostnaden, säger . Det faktumatt en skuld motsvarande en del av dessa kostnader kan komma att avskrivasinnebär inte någon löpande omfördelning av räntekostnaderna. Därför skuUe enhgtSBEF beteckningen statsgaranterade framtida intäkter bättre ange den verkligainnebörden av posten. Svenska revisorsamfundet anser att beteckningen statsgaranteradframtida skuldeftergift täcker innehåUet bättre. menaratt om posten skall tas upp på tillgångssidan i balansräkningen bör den, tillundvikande av missförstånd i fråga om vad den avser, betecknas exempelvis statsgaranteradeframtida inbetalningar. Om en uttrycklig garanti inte ges, kan posten betecknasbalanspost enligt lagen om redovisning av vissa lån enligtbostadslånekungörelsen (1967: 552) och räntelånekungörelsen (1967: 553). Enligt berör lagförslaget inteskatteområdet och bör inte heUer i och för sig utgöra hinder i den fortsattapraktiska tiUämpningen på detta område. stadshypotekskassaframhåller att ett införande av villkorlig avskrivning kan medföra besvärligaskattekonsekvenser. SBEF uppehåller sig utförligt vid skatteproblemen. Denskuldökning som kommer att avskrivas kan bestå av räntor eller lån frånstaten för att täcka räntor eller amorteringar på enhetslånet. Eventuelltavskrivna belopp synes i princip utgöra skattepliktig inkomst för låntagare. Enenskild fastighetsägare kommer att bli beskattad för det avskrivna beloppet. Omen löpande avskrivning sker av statslåneräntor, torde samma metod för samtligaföretagsformer kunna användas som tidigare tUlämpades vid eftergift av räntaoch amortering på egnahemslån eller tertiärlån, fortsätter SBEF. Eftergiftenansågs inte som skattepliktig intäkt. A andra sidan medgavs avdrag för räntapå lånat, i fastigheten nedlagt kapital endast med belopp som överstegeftergiften. Vid avskrivning av ackumulerad skuldökning skulle möjligen entekniskt likartad lösning kunna väljas. Så t. ex. kunde det avskrivna beloppet»amorteras» skattemässigt genom avräkning mot kommande års ränteutgifter. En engångsbeskattningav hela beloppet är sannolikt otänkbar, bl. a. eftersom det ekonomiska lägetför företag som får avskrivning inte torde vara sådant att företaget likviditetsmässigtkan bära en engångsbeskattning på av efterskänkt belopp. Omavskrivningar kommer att aktualiseras, synes det därför mest ändamålsenhgt atthelt undanta avskrivet belopp från beskattning. anföratt om justeringar retroaktivt görs i bokslutet för torde i varje faUinte för de allmännyttiga företagens del uppstå några skatteproblem. Detsammanhänger med att dessa företag beskattas efter schablonmetoden. Utredningens förslag ifråga om lagens tillämpningsområde, nämligen att lagen skall omfatta inte baraden som är bokföringspliktig utan även den som har bokföringsmässigredovisning, har i allmänhet godtagits under remissbehandlingen. 1971 årsutredning om bokföringslagstiftningen anser emeUertid att det knappast börkomma i fråga att ge en bestämmelse om bokföringen i visst hänseende hos företagaresom inte i övrigt är bokföringsskyldiga. är sålunda intei och för sig förenad med bokföringsskyldighet enligt nu gällande bokföringslag.Flertalet aUmännyttiga bostadsstiftelser torde genom bestämmelse i stiftdsestadgamavara undantagna från tUlsyn av länsstyrelse enligt stiftelselag.Nämnda lags bestämmelser om skyldighet att föra räkenskaper gäller sålunda ioch för sig inte för dem. har inte närmare utvecklathur straffbestämmelsen i lagförslaget tankes bli tillämpad påfastighetsförvaltare, vars bokföring inte grandas på lagregleradbokföringsskyldighet. Liknande syn-pimkter anförs av . Utredningensförslag i fråga om vinstutdelning godtas eller lämnas utan erinringar avkammarrätten, , , , i , fuUmäktige i , , stadshypotekskassaoch HSB. Flertalet instanser går närmare in på förslaget. Omkring hälften avinstanserna riktar kritik i ett eller flera avseenden mot förslaget. Kritikengår i flera fall ut på att reglerna är aUtför obestämt hålhia. ÅtskUligainstanser kritiserar de föreslagna grunderna för tillåtligheten avvinstutdelning. framhåller beträffande förutsättningen attvinstutdelning får ske endast i skälig omfattning att något exakt tal för vinstutdeliungeninte torde kunna anges. Med hänsyn tUl att kommunen har ett avgörandeinflytande på beslut om vinstutdelning i allmännyttiga företag synes de allmiinnaintressena bli tryggade. För enskUd fastighetsförvaltning kanske svårigheterkan uppkomma genom den angivna föratsättnmgen. Det kan tänkas att, näravskrivning aktualiseras, situationen har undergrävts genom frånstatens synpunkt för höga utdelningar. Regeln om vinstutdelning är vag, men det lär inte varapraktiskt möjligt att precisera den, säger styrelsen för Sverigesadvokatsamfund. Samfundet tillägger att vinsten inte kan sägas ha föranletts avomfördelningen utan av att det föreslagna redovisningssystemet har begagnats.Den vaga utformningen ger enligt RÅ upphov till vissa svårigheter i praktiken.Samma uppfattning har . säger att uttrycket skälig omfattning äralltför aUmänt håUet. Detta är särskilt betänkligt med hänsyn till attvinstutdelningsregeln är straffsanktionerad. Samma uppfattning framförhovrätten för . Därtill ko.mmer, säger sistnämnda hovrätt, att bestämmelsemakan ge intryck av att andra föreskrifter om vinstutdelning inte behöverbeaktas. Hovrätten avstyrker en bestämmelse av det innehåll som utredningenföreslår. i anser att en nödvändig preciseringkan ske genom bestämmelser om utdelnings-maximering tUl viss procent av detegna kapitalet. Om statsmakterna garanterar återbetalning av helalåneskulden, torde det enligt Svenska från formell synpunkt intebehövas några inskränkningar i rätten att dela ut vinst utöver den som följerav gällande lagstiftnuig. Emellertid finns det i så fall risk att det skerutdelningar som försämrar möjlighetema att betala det statliga lånet och attgarantin därför får större omfattning än nödvändigt. Vissa restrUctioner ifråga om vinstutdelningsrätten är därför befogade. De bör utformas mera precistän vad utredningen har gjort. Förslagen är så allmänt hållna att garantin kanfå olika omfattning beträffande företag med i övrigt samma föratsättningar,något som inte kan accepteras. Man måste enligt också beakta att iden utsträckning kommunala företag av lånesystemet hindras att dela ut vad sommotsvarar normal ränta subventioneras vissa kommunmedlemmar. SBEF anser att om viustutddningsfrågan skall lösas medspeciallagstiftning mera ingående analyser av ohka situationer behövs för att manskall kunna bedöma när en omfördelningsvinst är försvarbar. Om ett preciseratgarantiåtagande från staten ges, behövs inga andra begränsningar i fråga omvinstutdelningen än dem som redan nu finns i lagstiftningen. FARanser det ofrånkomhgt att en precisermg sker av vad som skaU anses som skäligti detta sammanhang. Annars riskerar man att när frågan om avskrivning skallbehandlas, det kan behövas omfattande och besvärliga utredningar för att bedömaom decennier tidigare lämnade utdelningar var skäliga eUer inte. Det kanifrågasättas, om sådana utredningar blir möjliga att göra. Vidare behövspreciseringar för att bedöma i praktiken, om utdelning byggd på redovisning avposten omfördelade räntor skall kunna ske. Frågan huravida disponibel vinstfinns enligt senast faststäUd balansräkning måste avgöras utifrån en granskningav det egna kapitalets storlek. Den kan ej avgöras på så vaga förutsättningarsom de av utredningen angivna. anser att vinstutdelningsreglemakan accepteras under förutsättning att en statlig garanti ges. Försiktighetmåste dock iakttas vid beslut om utdelning. Vägledande vid beslutet bör varaårsresultatet med bortseende från ränteomfördelningspostens storlek. Folksamgör gällande att utdelning bör ske endast då disponibel vinst föreligger.Detta kan bedömas genom en granskning av det egna kapitalets sammansättningoch företagets totala ekonomiska engagemang. Uttrycket skälig omfattning börtolkas med hänsyn härtill. Länsstyrelseni föreslår att vinstutdelningsreglema kompletteras medbestämmelser om att balansräkningen eller specifikationen till denna skall förvarje paritetsbdånad fastighet utvisa hur mycket av vinsten som har uppkommitgenom aktivering av skuldökning. tillstyrker att utdelning i här aktueUa fall får ske endast iskälig omfattning men vill att kopplingen tiU hyresuttag med beaktande avparitetstal och hyresförhållandena på orten skaU utgå. Förbundet framhåller attett förbud mot utdelning skuUe innebära att förslaget om aktivering underkändessåsom varande en skenlösning. Vidare bör beaktas att när skuldökningen börjaravbetalas, nedskrivs aktivposten i motsvarande mån med belastning avresultaträkningen. Utrymmet för vinstutdelning minskar då i samma omfattning.Villkoren om hyresuttag med beaktande av paritetstal och hyresförhållandena påorten har inte sådant samband med vinstutdelningsfrågan att det bör uppställas.Avgörande för om vinstutdelning kan och bör företas är resultatet avverksamheten och företagets ekonomiska stäUning. Om företaget inte har tagit uthyror tiU möjlig nivå men likväl har utdelningsbar vinst, bör utdelning inteförhindras. SABOanmärker att anknytningen till hyresuttag enligt paritetstal ochhyresförhållandena på orten kan bli ett hinder mot en friare hyresmarknad. Deföreslagna formuleringama kan få effekter från hyressätt- ningssynpunkt.Så t. ex. kan ett allmännyttigt företag finna att de hyror som efterförhandlingar med hyresgäströrelsen bestämts är tillräckliga ävenett följande år med ringa paritetstalshöjning. Tillämpas utredningens förslagstrikt, skuUe vinstutdelning förutsätta att hyreshöjning sker, även omresultatet i övrigt medger utdelning. Vidare påpekar att tillgängligauppgifter visar att aUmännyttiga företag har betydligt lägre hyresnivå änenskilda för motsvarande årgångar lägenheter. Ett hyresuttag i denutsträckning som följer av hyresförhållandena på orten kan innebära att ett aUmännyttigtföretags hyror måste justeras uppåt innan utdelning får äga rum. Detta skullestrida mot förhandlingsresultaten med hyresgäströrelsen. Vidare skall deallmännyttiga företagen tillämpa självkostnadsprincipen. Därav följer atthyrorna skaU motsvara de faktiska kostnaderna på . tilläggeratt det med utredningens tankegångar kan bli aktuellt att betrakta frågor om utdelningav vinst som nägot som är knutet tUl den enskilda fastigheten. Dettabetraktelsesätt synes enligt inte stämma med strävandena mot en hyressättningbaserad på lägenheternas bruksvärde. Utrymme för vinstutdelning bör finnassedan företaget fuUgjort sina åtaganden i fråga om kapitalutgifter enligtlånesystemet och sedan erforderliga reservationer gjorts. påpekar vidareatt flertalet allmännyttiga bostadsföretag drivs i stiftelseform. Tillskotttill grundfonden har i praxis betraktats som aktiekapital med motsvarande förräntningsanspråk.Förräntningen av grundfondskapitalet kan inte betecknas som utdelning.Anvisningar behövs om utdelningen i stiftelser. föratsätteratt utredningens uttalanden i fråga om vinstutdelning har avseende även påbostadsföretag i stiftelseform. Anvisningar härom bör ges i tiUämpningsföreskrifter. Enligt iGöteborgs och län synes det inte tillfredsställande att vinst, som haruppkommit enbart genom att ränta omfördelats, får delas ut. Även om garantinges en fastare form bör vinstutdelning inte få ske eftersom det är fråga omframtida vinster som är osäkra. Även avstyrker attvinst motsvarande den årliga ökningen av posten omfördelade räntor får delasut. Svenska revisorsamfundet kritiserar utförligt nuvarande utdelningspolitik,särskUt inom allmännyttiga bostadsföretag. De utdelningar som görs anses avsamfundet oacceptabla och ägnade att leda tUl skatte-och andra konsekvenser sominte har utretts. I avbidan på utredningens arbete bör man enligt samfundet tUlbeviljade och framtida län till allmännyttiga bostadsföretag knyta förbud motatt till grund för vinstutdelning lägga annat än sådant rördseöverskott somkommer fram med tUlämpning av gällande värderingsbestämmelser. Vidare börinskärpas att vinstutdelning i allmännyttiga företag inte får ske med störrebelopp än som motsvarar marknadsmässig ränta på insatt ägarekapital. vUl ha förbud mot utdelning av vinst som har föranletts av ränteomfördelning. Lånesystemet ärenligt förbundet så konstruerat att utrymme för vinstutdelning inte kan ingå.Kapitalkostnadsdelen i hyran skall motsvara de av lånen uppkomnakapitalutgifterna. Om kommun har placerat visst aktiekapital i ett företag kanskälig avkastning erhållas endast om medlen används som andra fastighetslån ochblir förräntade som lån i motsvarande säkerhetslägen. NBD, i vars uttalandenSvenska bankföreningen och instämmer, anser detinte möjligt att på detta stadium ta stäUning i vinstutdelningsfrågan.Bestämmelser av den innebörd som utredningen har föreslagit synes emellertidnödvändiga för att garantiåtagandena inte skall realiseras annat än då reelltbehov därav föreligger. Även eventueUa förändringar i basannuiteten bör beaktasvid frågan om vinstutdelning. I princip synes ytterst tveksamt, om vinst somkommer fram genom ränteomfördelning skaU få delas ut. I fråga om de föreslagna straffbestämmelserna förklarar RÄatt eftersom utredningens mening är att endast mera väsentliga överträdelserskall medföra ansvar bör, förutom uppsåtliga gärningar, endast gärningarförövade genom grov oaktsamhet kriminaliseras. I sådant fall kan enligt RA densärskilda bestämmelsen om straffrihet inskränkas tiU att avse fall där rättelsesker utan dröjsmål och innan skada har inträffat. Sanktionen är väl avvägd.Frågan om ansvarsbestämmelsen skall tillämpas i fall där gärningen ärstraffbelagd i annan lagstiftning synes böra lösas enligt de allmännaprinciperna om lagkonkurrens. Hovrätten för anser att det börframgå av själva lagtexten att straffbestäm.mdsen inte skall tillämpas i frågaom gärning som är belagd med straff enligt annan lagstiftning. Enligt är det tveksamt, om fängelse bör ingåi straffskalan. i vill att itillämpningskungörelse skall anges i vilka fall åtalsanmälan bör göras och vemsom skall göra anmälan. utredning om bokföringslagstiftningen framhålleratt fastighetsförvaltning enligt gäUande bokföringslag inte i och för sig ärförenad med bokföringsskyldighet. Flertalet allmännyttiga bostadsstiftelsertorde vara undantagna från tillsyn enligt lagen (1929: 116) om tiUsyn överstiftelser, varför bestämmdserna där om skyldighet att föra räkenskaper integäller för dem. Det är en av förslagets uppenbara brister att paritetslåneutredningeninte har utvecklat hur straffbestämmelsen i lagförslaget avses bli tillämpligpå fastighetsförvaltare som inte har lagreglerad bokföringsskyldighet. Styrelsen för avstyrker att regelnom utdelningsbegränsning straffsanktioneras enligt utredningens förslag.Bestämmelsens avfattning skulle ställa domstolarna inför svåra tillämpningsproblem.Dessutom synes straffbestämmelsen oklar så till vida som subjektet för brottetinte har preciserats. Samfundet anmärker att det när- mast förefaller som om aktieägare som röstar för utdelningi strid mot vinstutdelningsreglema inte ådrar sig ansvar. Någonåterbetalningsskyldighet för aktieägare stadgas dock inte, ehuru en sådansanktion torde vara mera verksam än straffansvar för de verkställande organen.Del framgår inte klart vem som avses med bestämmelsen om straff för den som isamband med revision åsidosätter bestämmelserna om aktivering av skuldökning.Även FAR avstyrker straffbestämmelser för dem som har att tiUämpa de vagabestämmelserna. 4.4 Övergången till det förordade systemet framhåller att en del företagredan har aktiverat skuldökningen medan andra inte gjort det. Av hänsyn tillbåda dessa grapper bör den föreslagna lagstiftningen såsom utredningenföreslagit öppna möjlighet till aktivering av tidigare års omfördelade räntor.Transaktionen bör göras i bokslutet för . Även tiUstyrkerutredningens förslag. ifrågasätter om inte möjligheter bör ges även förföretag med verksamhetsår som utgår att anknyta tiU de nyabestämmelserna. Enligt FAR är det naturhgt att företag bör få övergå till enlagreglerad metod, även om de tidigare förfarit annorlunda. Det torde inte mötahinder att göra en justering om effekterna därav anges i övergångsårelsredovisning. i anser att en aktiveringav skulder i bokslut före lagens ikraftträdande inte bör få ske i vidare mån änen eventuellt redovisad förlust täcks. Enligt innebärmöjligheterna till retroaktiv aktivering i realiteten att utredningen bindervissa kommande förslag. Förfarandet, som f. n. strider mot redovisningenskongruensprincip, kan framkalla återbetalning tiU ägarsidan av i rörelsennedlagt kapital. Det behövs ett distinkt utformat förbud mot att utnyttja degenom en sådan aktivering frigjorda medlen till annat än bunden fondering ellertill avskrivningar på andra tillgångar. Genom statsmaktemas beslut (prop. 1967: 100, SU1967: 100, rskr 1967: 265) infördes nya former för den statligabostadslångivningen. De nya lånereglerna skulle tjäna tre väsentliga hyrespolitiskasyften. Ett syfte var att anpassa de årliga kapitalutgifterna tilllägenheternas bruksvärde i StäUet för att, som dittiUs, låta dessa utgifter pålängre sikt bestämmas av kostnadsnivån då huset byggdes. Kapitalutgifternaskulle avvägas så att de skapade förutsättningar för likhet - paritet - mellanbostadskostnaderna för bostäder som har tillkommit . Ettannat syfte var att genom lånereglerna göra de årliga bo- stadskostnadernaoberoende av marknadsräntans fluktuationer. Slutiigen skulle reglerna göra detmöjligt att skapa rimliga bostadskostnader utan stöd av genereUa subventioner. Ett grundläggande drag idet nya lånesystemet - paritetslånesystemet - är att kostnadema förfastighetskapitalet fördelas om i tiden under statslånets löptid.Kapitalkostnaden första året bestäms genom basannuiteten, som fastställs av Kungl.Mai:t och , så att en rimlig hyresnivå erhålls. Genom paritetstalet,som fastställs av Kungl. Maj:t på grundval av bl. a. byggnadskostnademasutveckling, anges hur mycket kapitalutgifterna behöver höjas för tidigarebyggda hus för att komma i paritet med motsvarande utgifter i nybyggda hus. Dendel av fastighetskapitalet som belöper på bostäder multipliceras sedan med basannuitetenoch paritetstalet. Därigenom erhåUs en baskostnad, som skall inrymmalåntagarens räntebetalningar och amorteringar på nämnda del avfastighetskapitalet. Förslår baskostaaden inte härtill, vilket regelmässigtblir fallet av statslånets löptid, får låntagaren av statenlåna vad som fattas. Detta belopp läggs till statslånet, som aUtså ökar. Efterhand som paritetstalet stiger, skall baskostnaden ge utrymme för betalning intebara av räntor och amorteringar på bottenlån och statslånet utan också av denuppkomna skuldökningen på statslånet. Underbeteckningen paritetslån innefattas i detta sammanhang även räntelån enligt räntelånekungörelsen(1967: 553). Dessa räntelån utgår tUl bostäder byggda ochåterbetalningen sker enligt i huvudsak samma system som gäller för de nyabostadslånen. Vidinförande av paritetslånesystemet byggde man på erfarenheten att det fanns ettsamband mellan stabil lågräntenivå och långsam ökning av byggnadskostnadernaresp. hög räntenivå och kraftigt stigande byggnadskostnader. Under de årsystemet har varit i funktion har emellertid utvecklingen varit en annan.Räntenivån har varit hög. har byggnadskostnadema varit förhållandevisstabila, vilket medfört att paritetstalen har stigit endast obetydligt. Basannuiteten,som bestämdes på grundval av den dåvarande subventioneradekapitalkostnadsnivån, har inte ändrats . Den är förflerfamiljshus och småhus som byggs för uthyrning eller upplåtelse medbostadsrätt och för småhus som bebos av ägaren. Idirektiven tUl den tillsatta paritetslåneutredningenpekade jag bl. a. på att denna utveckling kan leda till att skuldökningarnablir större och amorteringstiderna längre än som kan accepteras. Med dennautgångspunkt fick utredningen enligt direktiven i första hand tiU uppgift attpå grandval av beräkningar som utförs inom belysa skiUnader ifråga om skuldökning och amorteringstider vid alternativa paritetstal ochräntenivåer. Effekten av en höjning av basannuiteten borde undersökas,som det konstaterades att utrymmet för en sådan höjning är begränsat avbostadssociala hänsyn. Utredningen borde även undersöka frågan om vissförlängning av amorteringstiden för statslånet eller införande av nominellavillkor för viss del av det fastighetskapital som omfördelas. Ettåterinförande av generella subventioner borde inte komma i fråga.Avslutningsvis konstaterades att det stod utredningen fritt att vid sidan avde anförda uppgifterna även i övrigt se över systemet och lägga fram förslagäven om de skuUe vara av mera genomgripande slag. Denutveckling som har skett i fråga om räntor och paritetstal samt den oförändradebasannuiteten har skapat en stark ökning av skulderna. Mot denna bakgrund anserjag att det nuvarande bostadsfinansieringssystemet är i behov av en mergenomgripande översyn än vad som lämpligen bör göras inom paritetslåneutredningen,som är en expertutredning. Jag har därför för avsikt att föreslå Kungl. Maj:tatt få tillsätta en ny utredning med uppgift att göra en mergrundläggande översyn av bostadsfinansieringen. I awaktanpå att resultatet av den nämnda översynen kan genomföras är det dock nödvändigtatt vidta vissa provisoriska åtgärder i syfte att lösaakuta problem som uppkommer inom det nuvarande systemets ram. Sålunda har det visat sig att systemet medför vissabokföringstekniska problem, som hänger samman med skuldökningen under förstadelen av låneperioden. har därför enligt direktiven fåtti uppdrag att behandla även den bokföringstekniska redovisningen avparitetslånen. Utredningenhar funnit det så angeläget med en särbehandling av bokföringsfrågorna att denhar valt att som en första etapp i sitt arbete lägga fram förslag till en lösningav dessa frågor i delbetänkandet (SOU 1971: 67) Ränteomfördelning ochvinstutdelning.