prop · FV03116 · 1972-12-31 00:00:00 — Behovet av ett bättre informationsutbyte är enUgtmin mening väl dokumenterat. Utan ett tillfredsställande sådant utbyte kan etteffektivt samarbete mellan företag och samhälle inte komma tUl stånd. I likhetmed det alldeles övervägande antalet remissinstanser anser jag att utredningensförslag utgör en lämplig utgångspunkt för utvecklingen av ett system förinformationsutbyte. Utredningens förslag har under beredningen i vissa delarprövats och utvecklats bl. a. genom en förstudie som departementet låtitgenomföra. Studien, som utförts av SCB, har omfattat två län och ett hundratalföretag i vart och ett av länen. Syftet var all pröva blankett- ochfrågeutformningen ined hänsyn till förelagens svarsmöjligheter, uppgifternasspridning och önskemålen om sekretess. Studien har visserligen utfaUit väl mendet är enligt min mening inte möjligl alt utan en mer omfattande utvecklings-och försöksverksamhet i detalj fastställa informationssystemets konslruktionoch funktion. Jag anser därför atl en särskild försöksverksamhet bör komma liUstånd inom delta område. Först när resultaten av denna verksamhet föreliggerkan slutlig stäUning tas till frågan. Som bakgrund till de lagstiftningsåtgärder sombehövs för försöksverksamheten vill jag i det följande redovisa vissa allmännasynpunkter på informationssystemets uppläggning vilka bör bli föremål för prövninginom försöksverksamhetens ram. Närmare direktiv och riktlinjer förförsöksverksamheten bör utfärdas av Kungl. När det gäUer samhällsorganens kunskaper omföretagens framtidsbedömningar konstaterar utredningen att bristerna främstgäller det medellånga perspektivet, dvs. , samt information, som äranvändbar på den kommunala och regionala nivån, dvs. information rörandeindividuella företag eller arbetsstäUen. Liksom flertalet remissmstanser delarjag denna bedömning. Jag anser således att det i första hand är på dessa nivåersom åtgärder bör sättas in. Systemet bör emellertid byggas upp så all detmöjliggör regionala och branschvisa sammanställ- ningar.Härigenom kan även underlaget för den centrala näringspolitiska planeringen förbättras. Enligt utredningens förslag skallinformationssystemet beslå av tre komponenter, nämligen information frånförelagen till den offentliga sektom, informalion från samhällel till förelagensamt information inom den offentiiga sektorn. Förslaget tUl uppbyggnad får ett positivtmottagande av remissinstanserna. a. kommunförbundet, landstingsförbundetoch arbetstagarnas organisationer tUlstyrker det föreslagna systemet. ÄvenSAF, och industriförbundet tUlstyrker förslaget i princip menframhåller atl nuvarande samarbele på sina håll fungerarutomordenthgt väl och atl del nya systemet bör ansluta till detta samarbete. Jag finner för min del den skisserade uppläggningenändamålsenlig och lämplig att utgöra en gmnd för försöksverksamhetensinriktning. I det följande kommer jag först att ta upp fråganom organisationen av informationen från företagen till samhället. Utredningen konstaterar atl samhälletsinformationsbehov rörande företagen gäller dessas ulveckling på både kort ochlång sikt. Detaljerade uppgifter behövs dock inte belräffande alla förelag.Informations-inhämtandet kan begränsas till vad som är nödvändigt för atturskUja de fall som är intressanta, dvs. kan tänkas ha betydelse för samhällsplaneringeneller påkalla någon form av åtgärder från samhällets sida. För dessa fall måsteemellertid kontaktvägar stå öppna för kompletterande information.Informationen från företag till samhälle bör alltså ske i två steg. I detförsta samlas viss standardiserad information in genom ett rapporlsystem. I detandra, som endast gäller de intressanta fallen, inhämtas erforderligtilläggsinformation genom ett system av etablerade kommunikationskanaler. Lämpligheten i denna uppläggning ifrågasätts iregel inte av remissinstanserna. Den föreslagna modellen synes även enligt minmening vara lämplig för denna komponent i informationssystemet. I fråga om rapportsystemel visar utredningensundersöknmgar att förmågan alt lämna uppgifter hos åtminstone en del avföretagen är liten och alt kravet på konkretiserade uppgifter därför börbegränsas tUl s. k. barometerdala, dvs. till vissa allmänna uppgifter som angertendenserna i företagets planerade eller förväntade utveckling. Rapportsystem och informationskanaler skaU enligtförslaget ha SCB:s företagsregister som bas. skall utifrån bl. a.företagsregistrets uppgifter och efter sanu-åd med berörd kommun besluta omvUka företag som skall ingå i systemet och svara för insamling och granskning.Även Kungl. Maj:t eUer den myndighet som Kungl. Maj:t bemyndigar skaU kunnaföreskriva alt vissa företag skall ingå i rapport- systemet.De uppgifter som skall inhämtas skall avse utvecklingstendenser för dels detvå närmaste, dels de tre därpå följande åren och lämnas avföreträdare för företagsledningen. Utredningen föreslår att rapportsystemelskall omfatta uppgifter i fråga om bl. a. sysselsättning, investeringar,etableringar, nedläggningar och lönsamhet. Antalet uppgifter som skall lämnasbör enligt förslaget successivt byggas ut. Vissa remissinstanser, bl. a. länsstyrelserna iKopparbergs och , SAF, , industriförbundet ochköpmannaförbundet, understryker vad utredningen anfört om de mindre och medelstoraföretagens begränsade möjligheter att lämna information om sin planering ellerförväntningar på . Förslaget alt utnyttja det cenlralaförelagsregistret som bas för systemet tUlstyrks aUmänt. framhållsfrån åtskUliga håU alt registret behöver förbättras. Behovel av enhetlighetmellan olika regioner vid valet av förelag framhålls av flera instanser bl. a.länsstyrelsen i , statskontoret och LO. Flera länsstyrelserframför önskemålet att även företag med mindre än 50 anställda bör kunnaåläggas uppgiftsskyldighet. När det gäller frågan om vUka uppgifter som skallinfordras redovisar remissinstanserna skUda synpunkter, även om utredningensförslag i stort tUlstyrks. Olika instanser föreslår dock kompletterande frågor.Statskontoret vill atl uppgifterna skaU belysa företagens "dynamik".Planverket ger exempel på ytterligare uppgifter som behövs för atl belysaföretagens anspråk på samhäUet. Även flera länsstyrelser föreslår kompletteringar.LO anser att ytterligare sysselsättningsuppgifter, som närmare belyserarbetskraftens situation, bör infordras. SAF, ochindustriförbundet saml vissa förelag understryker å andra sidan önskemålet atluppgiftema begränsas lill sådana som är av väsentlig betydelse för berördamyndigheter och för samhällsplaneringen. Behovet av flera av de föreslagnauppgiftema ifrågasätts därför, bl. a. uppgifterna om etablering utomlands ochlönsamhet. Flera instanser framhåUer att uppgifter av barometertyphar begränsad användbarhet och förordar någon form av siffermässigprecisering. Några remissinstanser, bl. a. statskontoret, konjunkturinstitutetoch AMS, ifrågasätter om det inte räcker med uppgiftsinsamling en gång . Jag är medveten om särskilt de mindre företagenssvårigheter att lämna uppgifter om planering och förväntningar. Den föreslagnabarometertekniken synes dock kunna vara ändamålsenlig om den kompletteras medvissa basdata, t. ex. det senaste årets omsättning och sysselsättning. Dettabekräftas av den förstudie som gjorts under beredningen av frågan idepartementet. Frågeleknikens närmare utformning bör prövas i den fortsattaförsöksverksamheten. I fråga om de arbetsställen som bör omfattas finneräven jag all en generell nedre storleksgräns i princip är önskvärd, lämpligenvid arbetsställen med minsl 50 sysselsatta. Inom vissa kommuner kan emellertidföretag med mindre än 50 sysselsalla spela en avgörande roll inom samhällel.Möjligheter bör därför finnas att föreskriva all även mindre arbetsställenskall ingå i systemet. bör del ankomma på den myndighetsom Kungl. Maj:t bestämmer att föreskriva vilka arbetsställen som skallomfattas av försöksverksamheten. Målet bör vara alt informationssystemet skallomfatta hela näringslivet utan begränsning till viss näringsgren. En successivulbyggnad kan dock vara lämplig. Jag anser att systemet inledningsvis börbegränsas liU industrin. Beträffande informationens innehåU synes de avulredningen föreslagna uppgifterna täcka behovet. Främst bör sådana uppgiftersom anger förhållanden som direkt berör samhället, dvs. förändringar isysselsättning, nyetablering inom och utom landet, flyttning eller nedläggning,investeringsverksamhet etc. ingå i informationssystemet från början. Ävenuppgifter om lönsamhet, produkter och marknad är önskvärda. Behoven ocherfarenheterna av försöksverksamheten bör vara avgörande för en successivulbyggnad av rapportsystemel. Också frågan om uppdelningen av planperioden femår bör prövas i detla sammanhang. Förändringarna inom näringsUvet sker såsnabbi alt en uppgiftsinsamling är önskvärd. Inledningsvissynes den dock kunna begränsas tUl en gång . Handläggningen, dvs. insamUng och granskning avuppgifter skall enligt utredningens förslag göras av , som eflereventuell komplettering sänder uppgifterna tUl SCB och ifråga om de s. k.intressanta fallen till de regionala och kommunala organ som särskilt bedömsbehöva informationen för sin verksamhet. Flertalet remissinstanser anser detlai slort sett vara en lämplig uppläggning av handläggningen. LO framhåller dockatt de anställda genom sina fackliga företrädare bör ha full insyn iinformationsutbytet mellan företagen och samhället. TCO anför liknandesynpunkter. Frågan behandlas även i rapporten i förelagen till 1971års . Där framhålls bl. a. att samhällets behov av information omföretagens planering och framtidsutveckling knappast är slörre än deanställdas. De fackliga organisationerna måste därför ha en fullständig inblicki informationsutbytet mellan företag och samhälle. Om organisationernas ochförelagsledningens bedömningar skiljer sig åt bör detta framgå av den redovisningsom lämnas tUl . Enligt rapporten bör därför företagsnämnden fågranska den information som förelagsledningen avser att länma och därvid hamöjlighet atl vid avvikande mening komplettera med ell eget yllrande. Jagdelar i huvudsak utredningens syn på handläggningsfrågoma. Närdel gäller de anställdas behov av insyn i företagens framtidsplanering synesetl informationsutbyte via förelagsnämnd i enlighet med LO:s och TCO:s förslagkunna främja en fördjupad information och en effektivisering av samarbelel inomföretagen. Jag finner det därför angeläget att informationsutbytet genomförsöksverksamheten ulformas så att där företagsnämnder finns deras medverkangaranteras. Förelagsnämnderna, eller eventuellt särskill arbetsutskott inomnämnderna, bör sålunda få la del av både den ulålgående informalion frånföretagen och den samhälleliga informationen till företagen. Detla samråd, varsomfattning bör redovisas på rapportblanketterna till länsstyrelserna, bör efterhand kunna byggas ut genom att nämnderna aktivt medverkar vidinformationsmaterialets upprättande. Inom flertalet län har olikanäringslivsorganisalioner bildat regionala samarbetsorgan för handläggning avvissa gemensamma frågor. I remissyttranden av bl. a. kommerskollegium,länsstyrelserna i och . , kommunförbundet samt av SAF, och industriförbundethar frågan om dessa organs medverkan inom informations- och samarbetssystemetaktualiserats. De kontakter med förelag och organisationer som organen har börvara av värde för bl. a. länsstyrelserna vid uppläggningen avinformationsutbytet och tolkningen av informationen. Jag finner del därförangeläget att även denna fråga uppmärksammas under försöksverksamheten. Utredningen föreslår att kommun vid vite skallkunna kalla representanter för företag inom kommun till överläggning i frågorsom berör denna. Förslaget möter inga invändningar från remissinstanserna. Jaganser det vara angeläget för informations- och samarbetssystemels funktion atldel generella rapportsystemet kan kompletteras med den mer detaljeradeinformation som direkta överläggningar kan ge. Därför bör enligt min meningbåde kommun och länsstyrelse få rätt att vid vite kalla förelag tUlöverläggningar i frågor som berör kommun- resp. länsmyndighet. Beträffande den offentliga sektorns informalion tiUföretagen föreslås alt kommunerna åläggs skyldighet att informera företagen omsådana förhållanden i kommunens verksamhet och planering som kan vara avbetydelse för företaget. Informationen skaU ske i de former som kommunen självbedömer lämpliga. Enligt utredningen bör dock vissa vägledande riktlinjerutfärdas för denna verksamhet. Även de regionala organen bör åläggas skyldighetatt lämna information lämpligen skriftligen minst en gång till deföretag som är ålagda upp-giflsskyldighet. Enligt förslaget bör viss ledamot avkommunstyrelse och länsstyrelse ansvara för atl företagen erhåller information. Jag delar i likhet med flertalet remissinstanserutredningens synpunkter belräffande formerna för den offentliga informationen lUl företagen.Möjligheter bör fiimas att anpassa informationen tiU de särskUda lokala ochregionala förhållandena, varvid även de mindre företagens informationsbehovmåsle beaklas. Jag delar dock statskontorets synpunkt alt viss enhetlighet ifråga om innehåll och utformning bör eftersträvas även på delta område.Utredningens förslag bör i stort kunna ligga lUl gmnd för försöksverksamheten.I denna verksamhet bör även ingå alt utarbeta och pröva vissa riktlinjer förinformationen. Ulredningen föreslår alt företagens ochsamhällsorganens uppgiftsskyldighet skall regleras genom en särskild lag omuppgiflsskyldighet i vissa planeringsfrågor. Förslaget innebär bl. a. attlänsstyrelse får föreskriva atl näringsidkare som har arbetsställe inom länethögst två gånger årUgen skall lämna uppgift till länsstyrelse om huvuddragen iden väntade ekonomiska utvecklingen av verksamheten vid arbelsslällel samt omhuvuddragen i planerad eller förväntad utvidgning eiler inskränkning iproduktionen, sysselsättningen eller driften vid arbetsstället. Lagen föreskriveräven skyldighet för företagare alt på kallelse instäUa sig till överläggningarmed kommunstyrelse i berörd kommun. När uppgifls-eller överläggningsskyldighetinte fullgörs kan vite föreläggas. Lagen skall enligt förslaget även regleralänsslyrelsernas skyldighet att vidareförmedia erhållen information samlkommunernas och länsstyrelserna skyldighet att informera förelagen om denoffentliga planeringen. Förslaget atl uppgiftsskyldighet för företagenfastställs genom lag tillstyrks i allmänhet av remissinstanserna. Hovrättenöver och , som anser all företagen inte har möjlighet att lämnameningsfulla uppgifter, avstyrker dock lagstiftning. Några instanserifrågasätter behovet av en sådan lagstiftning. När det gäller de offentligaorganens informationsskyldighet anser flera instanser atl särskild lagstiftninginte behövs. i anser sålunda att kommunallagensregler är tillräckliga. i län framhåller att denrepresentation som olika parter numera har i medför all styrelsensjälv utan särskUda föreskrifter kan bedöma vilka former för informationen somär lämpliga. Även jag ansluter mig tiU uppfattningen atlföretagens informationsskyldighet bör regleras genom lagstiftning. Vad gäller samhällets information till företagenförekommer redan nu i åtskilliga kommuner en ganska livlig kontakt mellankommunen och näringslivet och i samband därmed ett belydande informationsutbyte.Också de regionala statiiga organen lämnar vid informella kontakter en hel delinformation tUl förelagen. I de flesta fallen torde företagen även utanlagstiftning kunna få den information som de behöver från samhället.Samhällsorganens aktivitet på detla område synes dock variera i fråga omintensitet, innehåll och inriktning. bl.a. pekat på att framför alll de mindre och medelstora förelagens informationsbehovinte beaktas i tUlräckligt hög grad. En lagstiftning om samhäUets informationtill förelagen är enUgt min mening ägnad att ge enhetlighet, fasthet ochregelbundenhet åt denna informationsgivning. Genom en sådan lagstiftning uppnåsäven en balans mellan förelagens rättigheter och skyldigheter iinformalionshänseende. För överblickens skull är det enligt min mening avvärde att de grandläggande principerna för informationsutbytet mellan företagoch samhälle samlas i en särskUd lag. Vad gäller innehållet i denna lag kanjag i stort sett ansluta mig lill utredningens förslag. I lagen bör sålundaanges i vilka hänseenden och i vilken omfatlning förelag kan åläggas uppgiflsskyldighet.Lagen bör vidare uppta bestämmelser om den information som länsstyrelserna ochkommunerna skall lämna till förelagen. Utredningen framhåller den stora betydelse som etteffektivt sekretesskydd har för informationssystemets funktion. Utredningenhar funnit, att den art av verksamhet som det nya informationssystemet förutsätterinte kan hänföras under någon nu gällande bestämmelse i sekretesslagen. Därförföreslås atl i sekretesslagen införs en ny paragraf. EnUgt denna får handlmgsom kommit in till eUer upprättats hos myndighet, som avses i den föreslagnalagen om uppgiflsskyldighet i vissa planeringsfrågor, inle utan näringsidkarenssamtycke utlämnas förrän förflutit från handlingens datum omhandlingen innehåUer upplysningar om hans affärs- eller driftförhållanden,vilkas offentliggörande kan lända honom till men. I utredningens förslag till lag omuppgiftsskyldighet ingår vidare en särskild bestämmelse om lystnadsplikt. Dennastadgar att uppgifter som erhållits inte obehörigen får yppas eller nyttjas. Iövrigt föreslår ulredningen alt frågan om sekretesskyddets praktiska tUlämpningbör regleras genom tUlämpningsföreskrifter och instruktioner. Samtiiga remissinstanser som yttrat sig på dennapunkt, bl. a. hovrätten över och , SCB, flertalet länsstyrelser,kommunförbundet, SAF, industriförbundet och de enskilda företagen,understryker behovet av elt effektivt sekretesskydd. Flera instanser anser altde föreslagna bestämmelsema garanterar tillfredsställande sekretess medannågra anser dem otiUräckliga. Även jag anser att behovet av sekretesskydd ochskyddets utformning är av väsentiig betydelse för informationssystemelsfunktion. Under beredningen har vissa studier rörande bl. a. sekretessfrågangjorts. Dessa synes visa atl sekretessen vid användningen av barometerdala kanlösas på tUlfredsstäUande sätt. För den mer detaljerade utformningen avsekretesskyddet behövs emellertid ytterligare studier av informationssystemetskonstruktion och sekretesskyddets effektivitet. Det bör undersökas om detexempelvis kan vara lämpligt atl utse ansvariga informationsmoltagare inomolika samhäUeligaorgan eller om det går alt på annat sätt begränsa spridningen av uppgifterna.TUl grund för denna utvecklingsverksamhet bör läggas viss lagstiftning av i principdet slag som utredningen föreslagit. I lagen om uppgiflsskyldighet i vissaplaneringsfrågor bör sålunda intas en straffsanktionerad bestämmelse, somförbjuder den som till följd av lagen får kunskap om en företagares affärs-eller driflförhållan-den, atl obehörigen yppa eller nyttja dessa kunsKaper. Som utredningen anfört kan de uppgifter som kommerm ej anses åtnjuta sekretesskydd enligt nu gällande sekretesslag. Denna lag bördärför ändras så, att uppgifter som innehåller upplysningar om företags affärs-eller driftförhållanden ej utlämnas om detta kan skada företaget. Av betydelse när det gäller atl skydda internaförelagsangelägenheter är också vUken spridning de inlämnade uppgifterna får.För att bestämmelsema om tystnadsplikt och handlingssekretess skaU få elt såreeUt innehåU som möjligt, anser jag att lagen bör uppta också en bestämmelsesom begränsar den krets som skall få ta del av uppgiftema. Utredningen framhåller att arbetet medrapportsystemel till en början bör ha karaktär av en bedrivenförsöksverksamhet. Denna bör pröva både systemels bredd i fråga om medverkandeföretag och djup beträffande ingående uppgifter och tidsperioder saml frågannär uppgifter bör inhämtas. Vidare anser utredningen alt det behövsen cenlral instans som samlar in erfarenheter, utvärderar dessa samt medutgångspunkt härifrån successivt modifierar systemet. Som lämpligt organ harutredningen föreslagit beredningen för regional planering med SCB somutredningssekretariat. Behovet av en försöksverksanUiet för systemetsutveckling och prövning understryks av flera remissinstanser varvid bl. a.franUiålls betydelsen av att pröva systemets möjligheter att särskUja deintressanta fallen samt länsstyrelsernas funktion i sammanhanget. Beträffandeförslaget om central instans för informationssystemet under försöksperiodensamt sekretariat tUlstyrks utredningens förslag. Som framgår av det fömt anförda delar jagutredningens och remissinstansernas synpunkter om behov av enförsöksverksamhet inom detta område. Jag anser dock, bl. a. på grandval av destudier som gjorts under beredningens gång, att försöksperiodens längd börkunna begränsas till . Försöksverksamheten bör inle vara inriktad endastpå att pröva rapportsystemets tekniska uppläggning. Även sådana frågor somkommunemas möjligheter att utnyttja en ökad information, samhällsorganensinformation sinsemellan och tUl förelagen saml företagens utnyttjande avsamhällelig information behöver belysas liksom behovet och utformningen avtUlämpningsföreskrifter. Verksamheten måste samordnas ochutvärderas. Härför behövs etl särskilt organ. Beredningen för regionalplanering har upplösts. måstedärför tillskapas för ändamålet. Delta organ bör också anförtros uppgiften attpå gmndval av erfarenheterna lägga fram förslag till ellmera permanent syslem för informationsutbytet på della område. För att biträda nämnda organ bör etl sekretariatbildas. För i försia hand det statistiska arbelel kan SCB:s medverkan påräknas.Informa-lionssystemels ulveckling fordrar även direkl medverkan från länsstyrelsernassida. Informationssystemets regionala handläggning torde till stora delardirekt beröra arbetet vid länsstyrelsemas planeringsavdelningar. sominformationssystemet skapar nya arbetsuppgifter torde den information somerhålls genom systemet ersätta andra in-samlingsmtiner och underlätta vissaarbelsuppgifter. Jag räknar därför med all länsslyrelsemas arbeie medinformationssystemet bör kunna genomföras med befinlligaresurser. Kostnaderna för informationssystemet kan till den del särskildmedelsanvisning är erforderlig beräknas uppgå till omkring 1 milj. kr. per årunder försöksperioden. Kostnadema hänför sig huvudsakligen till nyssnämndaorgans verksamhet. Verksamheten kommer att påbörjas redan under innevarandebudgetår. Kostnaderna bör bestridas av medel från trettonde huvudtitelnskomnuttéanslag. I fråga om informationssystemets ulvecklingframhåller ulredningen behovet av samordning av det samhälleligadatainsamlandet för atl förhindra dubbelarbete. bör enligt utredningeninföras bestämmelser som innebär all innan uppgifter i större omfatlninginhämtas samråd skall ha ägt rum med elt samordnande statligt organ. Remissinstanserna instämmer i dessa uttalanden.Flera instanser bl. a. statskontoret, SCB, kommerskollegium ochriksrevisionsverkel understryker härvid alt del behövs ylleriigare analys avhela det samhäUeliga informationsbehovet. Även jag finner det angelägel allrisken för dubbelarbete i informationsinsamlandet beaktas. av försöksverksamhetenssyften bör således vara att undersöka möjlighetema all undvika dubbelarbeteför uppgiftslämnare och uppgiftsbearbelande organ. har genom skrivelse (rskr 1970: 132)överiämnat bankoutskottets utlåtande (BaU 1970: 20) över vissa motioner. Iutlåtandet berörs bl. a. frågan om möjligheter för samhället atl ingripa innanbeslut om nedläggning eUer förflyttning av företag sker. Frågan är lill väsentligdel ett informationsproblem. Enligt min mening kommer en utbyggd informalionenligt det syslem som redovisats att ge samhället ökade möjligheter tillåtgärder av de slag som motionärerna åsyftat. Även frågan om möjligheter församhället atl temporärt driva nedläggningshotade företag berörs ibankoutskottels utiåtande. Frågan har varit föremål för prövning ochföranlett beslut om statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vidnedläggningshotade företag (prop.