prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — Den av1970 års riksdag begärda prövningenav möjligheterna att utvidga bostadsstödet lill låginkomsttagare ulanbara bedrivs med sikte på all det skall finnas möjligheter att införa sådantstöd , Jag viU isammanhanget närana alt den av riksdag begärda kartläggningen av trångboddheten ochbelysningen av de bakomliggande orsakerna till denna har påbörjats avbostadsslyrelsen i samråd med bl, a. Styrelsen haransett att kartläggningen i kommunerna i första hand bör inriktas påbarnfamiljernas situation. Syftet medkommunemas kartiäggning är att ge underlag för åtgärder i individuella fall så att bostadsproblemen förhushåll med särskilda svårigheter skall kunna lösas. Bostadsstyrelsenavser att under detta år inhämta uppgifter om kommunernas erfarenheter av denav statsmakterna initierade verksamheten för att styrelsen härigenom skall fåunderlag för ytterligare rekommendationer till kommunerna och eventuellaförslag till åtgärder i övrigt. Jag övergår nu till frågan ombostadsbyggnadsplanen. Planperioden har ettfemårigt perspektiv. Den gäUande planen omfattar sålunda åren 19711975och den plan som i vår skall fatta beslut om avser åren 19721976. Planen innehåller ettgaranterat program för det stats-belånade byggandet. För vart och etl av de tvåförsta åren upptar planen dessutom ett beräknat byggande utan statliga lån samten pro- Prop.1972:1 BUaga 13 247 jeklreservsom avser både det slalsbelånade och det inte statiigt belånade byggandet. Fördet tredje året faststäUs en projektreserv som avser endast det slalsbelånadebyggandet. Planen omfattar hela landet, medan den för detre senare åren i princip avser endast orter med klart expansivt näringsliv ochlångsiktigt positiv befolkningsutveckling. Beträffande planperiodens tredje årär delar av det garanterade programmet och projektreserven avsedda att tiUgodosebehoven av ett treårigt planeringsperspektiv i orter som inte är klart expansiva men där behovet avramtUldelning är klart dokumenterat genom konkreta projekt. Det garanterade programmet skaU någotunderstiga den nivå som anses möjlig att uppnå med hänsyn tiU den aktuellakonjunkturbedömningen. Projektreserven bör vara så stor att den ger utrymmeför att öka bostadsbyggandet upp till nämnda nivå men också därutöver, om konjunkturutvecklingen blir svagare änsom har antagits. föreslås enbostadsbyggnadsplan som motsvarar den av riksdag preliminärtbeslutade. Den innebär ett garanterat program omfattande 95 000 lägenheter,varav 87 000 slalsbelånade lägenheter med en yta som motsvarar genomsnittsytanför de lägenheter som fick preliminärt beslut om bostadslån under åren19671968, och 8 000 lägenheter utanstatliga lån. Om lägenhetsstorlekama i nyproduktionen blir mindre änunder åren 19671968 vUket har varit fallet kommer detfaktiska antalet lägenheter att bli störreän antalet lägenheter i beräkningsunderlaget. För de båda ramarna gemensamt tUlkommer en projektreserv om 10 000lägenheter eUer däremot svarande våningsyta. I enlighet medbostadsbyggnadsplanens konstruktion innebär delta ett antagande om attdet totala påbörjandet får en omfattning av ca 100 000 lägenheter. Inte bara detslalsbelånade utan även det icke statligt belånade bostadsbyggandet fördelas fr. o. m. år1972, i enlighet med de av antagna riktlinjerna i prop. 1971: 177angående förslag till lag ombyggnadstillstånd m. m., av och länsstyrelserna. Härigenomökas förutsättningarna för en bättre samordning av planering och fördelning av det lotala bostadsbyggandet.Samordningen skulle kunnaytterligare förbättras om även det icke slalsbelånade byggandet kunde ges ett tvåårigt planeringsperspektiv. Denna frågaoch vissa därmed sammanhängande spörsmål övervägs f. n. inominrikesdepartementet. Det ankommer på Kungl. Maj:t att besluta om ändringar idetta avseende beträffande fördelning avdet icke statligt belånade byggandet. antog enbostadsbyggnadsplan för som då var tredje året i planperioden. Planenomfattade ett garanterat program om 65 000lägenheter och en projeklreserv om 16 000 lägenheter, samtligaslalsbelånade. Planen avsåg i huvudsak orter med klart expansivt näringsliv menockså, som jag nämnde, orter med doku- Prop.1972:1 BUaga 13 248 menterat behov av ett treårigt planeringsperspektiv. Planen för skall nu utvidgas tillatt omfatta hela landet. Jag förordar att den får samma omfattning som för år1972. Det garanterade programmet böralltså preliminärt fastställas till en våningsyta motsvarande 87 000lägenheter ocb byggandet ulan statliga lån beräknas till 8 000 lägenheter. Förde båda ramarna gemensamt tUlkommer en projektreserv om 10 000 lägenheter ellerdäremot svarande våningsyta. , den aktuella planperiodens tredjeår, gäller enligt beslut av riksdag ett garanterat program omfattande50 000 lägenheter. Jag föreslår att det garanterade programmet för , ilikhet med nu gällande program för planperiodens tredje år, vidgas till 65 000statiigt belånade lägenheter. Projektreserven bör liksom avse endastdet statligt belånade byggandet och omfatta 16 000 lägenheter. Av detgaranterade programmet och projektreserven bör 5 000 resp. 6 000 lägenheteravdelas för alt tillgodose önskemålen om ett treårigt planeringsperspekliväven i orter som inte är klart expansiva men där behovet av ramtilldelning förår 3 är klart dokumenterat genom konkreta projekt. För vart och ett avåren 1975 och 1976 bör, i enlighet med gällande principer, endast ett garanteratprogram för det slalsbelånade bostadsbyggandetfastställas. Det bör omfatta 50 000 lägenheter för vart och ett av dessa år ochavse endast bostadsbyggande i orter med klart expansivt näringsliv. Planeringsramen för förhandsbesked ombostadslån bör liksom tidigare omfatta 10 000 lägenheter och gälla föråren 19731977. Ramen bör kunna vidgas avKungl. Maj:t om del visar sig behövas. I anslutning tillbosladsbyggnadsplanen vUl jag framhålla alt den regionalpoliliska utvecklingsplaneringen hör till defaktorer som skall beaktas vid den bedömning av bostadsbyggnadsbehovet somskall ligga till grund för beslut om fördelning av bostadsbyggandet. Vidare börav de garanterade programmen som hittUls en viss del innehållas för atttillgodose behov som uppkommer på orter där näringslivet expanderar snabbt ochandra behov som inte kan förutses vid den första tilldelningen. Jag vill i sammanhanget erinra om attKungl. Maj:t av ramen för har avsatt en särskild kvot motsvarande 500lägenheter för sådana bosladsbyggnadsbehov som bedöms vara särskilt brådskandeoch har samband med statiigtlokaliseringspolitiskt beslut eUer annan snabb expansion inomnäringslivet och som inte kan tillgodoses vid de ordinarie fördelningstiUfäUena. Jag bar för avsikt att i annat sammanhang föreslåKungl. Maj:t all meddela sådant beslut även för . Beträffande bostadsbyggandet utanstatliga lån vill jag erinra om att den lag om byggnadstillstånd m. m., somriksdagen antog Prop.1972:1 BUaga 13 249 1971 ger Kungl. Maj:t möjligheter att styra dettabyggande regionalt. Jag vUl slutligen ianslutning till behandlingen av bostadsbyggnadsplanen erinra om de förslag som DFB har lagt fram i enpromemoria (Ds In 1971: 17) och som jag återkommer tUl i det följande. Promemorian, som f. n. remissbehandlas, innehållerbl. a. förslag om en gemensam ram fÖr slalsbelånade bostäder och lokaleri bostadsområden. Jag räknar med att, om fömtsättningar härför visar sigföreligga när remissbehandling ochberedning bar avslutats, förslag i frågan skall kunna föreläggasriksdagen . Vad angår förslag omtidigareläggning av utbetalningarna avtomträttslån viU jag erinra om att förslag av samma innebörd har lagtsfram av saneringsutredningen (SOU 1971: 64). Utredningens förslagremissbehandlas f. n. och frågan bör prövas i samband med utredningens övrigaförslag. Medelsramenför bevUjande av bostadslån för nybyggnad 1972 beräknarjag enligt följande sammanställning. Genomsnittsbelop pen per lägenhet är uppräknade i förhållande tUl fjolårets beräkning med anlednmg av höjningen av låneunderlagsnivån och den av förra årets riksdag beslutadehöjningen av lånegränsen för vissa bostadsrättsföreningar. Antal Genomsnitt- Totalt låne- lägen- ligt låne- belopp heter belopp (kr.) (milj, kr,) Lån för flerfamiljshus 62 650 x 23 000 1441 Lån försmåhus 24 350 x 26 750 651 Summa (avrundad) 2 090 Maj:t börutverka bemyndigande att vidga medelsramen dels vid sådana ändringar i fråga om de genomsnittligalånebeloppen som kan bli en följd avändringar i produktionsinriktning, läneunderlagsnivå m. m., dels isamband med vidgningar av det garanteradeprogrammet genom ianspråktagande av projektreserven. Medelsramen förbeslut om lån för ombyggnader och räntebärande förbättringslån har varit 170 milj. kr.Medelsåtgången har emellertid legat på en lägre nivå. Enligt vad jag har erfarit avserbostadsstyrelsen att öka informationen omlånemöjligheterna tUl ombyggnads- och förbättringsverksamheten, vilketbör kunna leda till ökat intresse för ombyggnad och förbättring i mångakommuner. Med hänsyn härtUl och tUl angelägenheten av att denna verksamhet ökasförordar jag att medelsramen för beslut om lån lill ombyggnader ochräntebärande förbätlringslån bestäms lill 170 mUj. 1972 som år1973. Maj:t bör utverka bemyndigande att vidga me- 1972:1 Bilaga 13 250 delsramenför sådan öknmg av ombyggnads- och förbättringsverksamheten som behövs avsysselsätmingsskäl. Anslagsbehovet under lånefonden för nästabudgetår beräknar jag lUl 2 835 milj. kr. Jag går övertill de frågor som har behandlats av servicekommittén. Kommittén har i sitt beliinkande (SOU1970: 68) Boendeservice 2 redovisat de mål som en fijrbältrad boendeserviceenligt kommitténs mening bör syfta tUl. Motbakgrund av denna allmänna målsättning har kommittén lagt fram-förslag rörande finansieringen av vissa servicelokaleroch tiU åtgärder för att främja utvecklingsprojekt. Kommitténs arbete spänner över ett villfäll, vUket belyses av det starka samband som kommitténs förslag har med andrautredningar. Kommitténs förslag om finansiering av lokaler i äldre, tidigareinte slalsbelånade bostadsområden harsålunda anknytning lill saneringsutredningens (SOU 1971: 64) förslag. Fråganom finansiering av allmänna samlmgslokaler m. m., som kommittén harberört, har behandlats av samlingslokalulredning som avlämnade ettbetänkande (SOU 1971: 92),Vidare övervägs inom utbUdningsdepartementet vissa ändringar avbestämmelserna om statsbidrag till skolbyggnader. Del arbetet har anknytningtill kommitténs förslag om finansiering av skolbyggnader. De förslag i servicekommitténs betänkandesom har samband med nämnda utredningar får tas upp i senare sammanhang. Kommitténs förslag om finansiering avvissa servicelokaler utgör ett steg mot detav kommittén uppställda långsikliga målet om samordnad finansiering avbostäder och bostadskomplement som jag återkommer till i det följande. Delvis ianslutning till kommitténs förslag har DFB utförtvissa kompletterande undersökningar rörande bl. a. frågan om servicelokalernasprioritering på kredilmarknaden och frågan om en samordnad finansiering av bostäder och vissa lokalinvesteringar. Delegationenhar som jag förut nämnt avlämnat en promemoria i ämnet.Servicekommitténs förslag i förevarande delar bör tas upp tiU fortsattbehandUng i samband med övervägandena med anledning av DFB:s promemoria. Trots att servicekommitténs förslagalltså inte nu bör prövas i hela sin vidd är det angeläget att utvecklingeninom serviceområdet inte bromsas i avvaktan på ställningstaganden som kan skeredan nu. Jag skall därför här behandlavissa av kommitténs allmänna synpunkter och förslag. Jag avser också attredovisa några redan vidtagna åtgärder som ligger i linje med denutveckling som kommittén bar ansett böra främjas. Kommitténhar grundat sina överväganden på en vid formulering av 1972:1 BUaga 13 251 det allmänna målet för den service som bör ingåi den framlida boendemiljön. TiU sådan service som bör beredas utrymme ibostadsområdena hänförde kommittén i sitt första betänkande omsorger om barn,åldringar, handikappade och sjuka, fritidsservice och kullurdislribution,mathållning, bostadsvård, tvätt- och klädvård, varudistribution och ex-peditivatjänster. Kommittén anser att servicebegreppet nu bör vidgas till all omfattaäven förebyggande social- och hälsovård och bättre möjligheter tUl gemenskap ibostadsområdena. Vidare betonar kommittén boendeservicens roll som ett aktivtinstrument i samhällsutvecklingen och anser att ökade krav måste ställas påsamhället i fråga om ansvar och insatser för serviceförsörjningen. Remissinstansernasanslutning till detta allmänna mål kan tolkas som ett uttryck för att behovetav boendeservice i vid mening numera är allmänt erkänt. Detta bör enligt minmening ses som en naturlig följd av samhällsutvecklingen och den förändradehushållsstrukturen. Både män och kvinnor förvärvsarbetar i allt störreutsträckning utanför hemmet. En betydande del av de arbetsuppgifter somutfördes i de tidigare familjehushållen är nu förlagda utanför hemmen.Småhushållens andel av del totala antalet hushåll ökar snabbt. Andelen en- ochtvåpersons-hushåll överstiger . Behovet av sådan kontakt och gemenskapsom förr fanns inom det stora hushållet får nu i stor utsträckning tiUgodosespå annat sätt. Boendeservice, i den vida mening som kommittén har beskrivitden, utgör därför ett angeläget behov för ett stort antal människor i vårtsamhälle. Som kommittén påpekar kan boendeservice utnyttjas också som ettinstrument bland andra för att förverkliga sociala mål såsom trygghet,gemenskap och jämlikhet. Flera remissinstanser harvelat gå längre än kommittén när det gäller att vidga servicebegreppet.Framför allt har de pekat på sambandet mellan kommunikationer ochboendeservice. Jag kan instämma i att kommunikationsfrågorna har sådanbetydelse för boendeservicen alt del ömsesidiga sambandet bör beaktas.Samtidigt får sättet att lösa kommunikationsfrågorna vittgående konsekvenserockså på en rad andra samhällsområden, vilket kan motivera att dessa frågorbehandlas i särskUd ordning. Chefen för kommunikalionsdepartemenlel tillsatteförra året en utredning avseende kollektivtrafiken i tätorter. Utredningentorde komma att behandla också sådana aspekter på kommunikationsfrågorna somhar betydelse för boendeservicen. hargjort en prioritering som syftar till alt ange i vilken omfattning samhälletskall ta ansvaret för olika åtgärder för att full behovstäckning skall kunnauppnås inom olika servicefunktioner. Del vidaste ansvaret bör avse omsorg ombarn, åldringar, handikappade och sjuka. Därnäst i fråga om omfattningen avansvaret kommer fritidsservice och kullurdislribution. Beträffandevarudistribution och expediliva tjänster, mathållning, bostadsvård, tvätt ochklädvård 1972:1 BUaga 13 252 bör enUgt kommittén samhäUets ansvar inskränkas lUl attskapa gmnd-förutsältningar iform av planeringsåtgärder. Kommittén har därvid inte angelägenhetsgraderat de olika servicefunktionerna inbördes. Prioriteringen är avsedd att utgöraunderlag för kommitténs kommande arbete, som avser bl. a. administrativa ochorganisatoriska frågor rörandeserviceverksamheter samt fysisk planering. I likhet med remissinstanserna kan jag idet väsentliga godta kommitténs prioritering av samhällets ansvar för olikaservicefunktioner. Jag vill emellertid betona att frågan hur ansvaretför tillkomst och drift av verksamheter idetalj skall fördelas meUan stat, landstingskommun, primärkommun,byggherre och andra intressenter har starkt samband med frågan hur kostnadernaskall fördelas. Underlag för att nu taställning i dessa fördelningsfrågor föreligger inte. Kommitténsfortsatta arbete torde komma att belysa konsekvenserna av ett förverkligande avde uppställda målen på ett mer konkret sätt. Man får då, som fleraremissinstanser har påpekat, ökade möjligheter att ta ställning till i vUkentakt, i vilken omfattning och på vilken sätt deav kommittén uppställda målen skall kunna förverkligas. Jag viU i sammanhanget framhåUa att ytterligare underlagför sådana ställningstaganden kan väntas också från boendeutredningen.I direktiven för denna har jag, mot bakgrundav önskemålen om allsidig hushållssammansättning i bostadsområdena,understrakit vikten av att konsekvenserna av skilda principer för fördelningmellan skatt, hyra och avgifter vidfinansiering av exploateringsanlägguingar och olika miljökomponenterstuderas. Som jag förat har nämnt har kommittén,som bakgrund till sina förslag till omedelbara ändringar av de statligastödformerna för finan-siermg avservicelokaler, angett de långsiktiga målen för finansieringssystemet. Kommittén har pekat på de skilda motivsom har föranlett det nuvarande systemet för det statiiga finansiella stödettUl boendeservice. a. framhåller kommittén att anspråken på statensinsatser har vuxit fram allt efter som nya behov har uppstått. De statligastödformerna har tillkommit genom en rad delreformer. anserjag att det finns skäl att eftersträva ensamordning av de statliga insatserna. Del statiiga stödetmåste enligt kommitténs mening ge utrymme för samordning både mellan olika former av boendeservice ochmellan olika huvudmän. Antalet statiiga låne- och bidragsformer samt inblandade myndigheter bör begränsas. Det långsiktigamålet bör enligt kommittén vara att begränsa anläggningsstödet till ettenda enhetligt statiigt lån. Bostäder och bostadskomplement bör få likartadefinansierings-vUlkor och infogas i likartade planerings- och granskningssammanhang.De av kommittén angivna huvudmålen har vunnit stor anslutning blandremissinstansema. Det gäller särskUt önskemålen om sam- 1972:1 Bilaga 13 253 ordning och begränsning av antalet stödformer, I anslutning tUl kommitténs synpunkter idessa avseenden har frågan vad som skall vara prioriterat på kreditmarknadenaktualiserats vid remissbehandlingen. Riksbanksfullmäktige har i sitt yttrandeställt sig tveksam inför den utvidgning av den prioriterade sektom som skullekunna bli följden av ett genomförande av kommitténs långsiktiga mål attbostadskomplement skall ha samma betydelse som bostäderna. Fullmäktige pekarpå att del sannolikt kan anföras goda motiv för att låta bostäder ochboendeservice bilda en enhet från administrativa, fuiansiella m. fl.synpunkter. Av samma skäl skulle ytterligare en rad, huvudsakligen kommunala,samhällsfunktioner kunna tUlfogas. Den utvidgning av den prioriterade sektompå kredilmarknaden detta kunde innebäraskulle enligt riksbanksfuUmäktige medföra att möjligheterna att föra enkonjunkturstabUiserande kreditpolitik begränsas. Det problem som riksbanksfullmäktige härhar pekat på är enligt min mening betydelsefullt. I likhet med fullmäktigeanser jag att frågan vUka former avboendeservice som bör integreras finansiellt med bostadsbyggandet ellerstödjas på annat sätl måste övervägas mera ingående.Denna fråga har också visst samband med de förut nämnda undersökningarnainom DFB vars förslag nu remissbehandlas. I avvaktan på det fortsatta beredningsarbetetanser jag mig inte ha anledning att nu gånärmare in på dessa prioriteringsfrågor I fråga om de av kommittén angivnahuvudmålen i övrigt kan jag instämma isynpunkten att finansieringssystemet bör utformas så att möjligheterna till samordning mellan olikaverksamheter och samordnat utnyttjandeav olika lokaler för boendeservice underlättas. Det är också önskvärtatt stödet utformas så alt det ger utrymme för samordning mellan olika huvudmänför olika delar av serviceområdet. Som kommittén har framhållit bör en välgenomförd samordning kunna medföra ett bättre utnyttjande av både statiiga ochandra investeringsmedel, dvs. enrationellare användning av befintliga resurser. Också en begränsning avantalet statliga stödformer kan vara rationell. Däremot anser jag att det f. n,inte finns underlag för att bedöma om del av kommittén angivna slutmålet, ettenda enhetiigt statiigt lån, är möjligt all nå eller helt ändamålsenligt. Mot den aUmänna bakgrund som jag harangivit övergår jag nu till att behandla de av kommitténs förslag ochsynpunkter som inte har samband med pågåendeutrednings- och beredningsarbete, I anslutning tUl statliga lån och bidragstäUer fackmyndigheterna ibland krav påbyggnaders utformning som enligt kommitténs mening försvårar användningav byggnader för annat ändamål än det ursprungligen avsedda. Mot bakgrundhärav föreslår kommittén att krav på möjlighettill samordning och flexibiUtet beträffande lokalanvändning successivtskrivs in som förutsättning för bostadslån som avser lokaler 1972:1 BUaga 13 254 ochför statliga lån och bidrag lill skolor, barnstugor, frilids- eller samlingslokaler.Planverket bör, säger kommittén, i samråd med andra berörda myndigheter föreslå niirmare utfornming av kraven och i vUken taktde skall genomföras. Remissinstanserna har delade meningar idenna fråga. Flera av de närmast berörda myndigheterna, bl. a.bostadsstyrelsen, och , ställer sig avvaktandeeller avvisande. finner förslagels innebörd något oklart. mån låne-vUlkoren skaU avse byggnadsuIförande är det enligt planverketmöjligt att ta in bestämmelserna ianvisningama tUl byggnadsstadgan. Jag viU erinra om att byggnaderrepresenterar betydande investeringar och har lång livslängd. Det finnsknappast möjlighet att föratse hur efterfrågan på olika lokalerkan komma att gestalta sig. MöjligheternahärtUl torde inte bli större, eftersom samhällsförändringaröver huvud taget kan väntas komma att ske i aUt snabbare takt. En speciellutformning av byggnader, som försvårar ändrad användning, bör därför undvikasom det medför begränsningar av möjligheterna att effektivt utnyttja debetydande investeringar som läggs ned i lokaler. Jag kan mot denna bakgrundansluta mig till syftet med kommitténsförslag, nämligen alt lokaler bör utformas så all dels lokalema kananvändas så mångsidigt som möjligt utan all utformningen behöver ändras, delsframlida ändring av lokalernas utformning underlättas.Kraven på samordning och flexibilitet måste dock vagas mot de berättigadeintressen som kan finnas i fråga om speciell lokalutformning för vissverksamhet. Det är sannolikt att de av kommitténangivna syftena i viss mån kan uppnås genom normer i fråga om den tekniskautformningen av lokaler av nu ifrågavarande slag. Del ankommer på Kungl. Maj:talt efter utredning bedöma i vad mån sådana normer bör las upp somföreskrifter, råd eller anvisningar förtiUämpningen av byggnadsstadgan eller som låneviUkor. I syfte alt ge kommuner och byggherrar enklar bild av de totala låne- och bidragsmöjligheter som de har att röra sig medhar kommittén föreslagit att uppgifter omgällande finansieringsmöjligheter, kvalitets- och behovsnormer samtrekommendationer avseende utformningen av lokaler i bostadsområden skallsammanställas i en informationsskrift.Uppgiften all sammanställa denna bör enligt kommUtén läggas påbostadsstyrelsen och planverket. Behovet av information av det slagkommittén anger är väl dokumenterat av bådekommittén och en enhällig remissopinion. Jag delar kommitténs uppfattning att skriftiig informationbör lämnas om nu ifrågavarande förhållanden. I den mån dettainformationsbehov inte kan tillgodoses inomramen för bl. a, planverkets och bostadsslyrelsens fortlöpandeinformationsverksamhet bör uppdrag lämnas dessa myndigheter Prop.1972:1 BUaga 13 255 att var för sig eUer i samråd publicera särskUtinformationsmaterial. Det ankommerpå Kungl, Maj:t att besluta om sådant uppdrag, Servicekommillénhar föreslagit att bestämmelserna om statsbidrag för uppförande avskolbyggnader ändras så att bidrag skall kunna utgå till annan än kommun ochalt den statliga bostadslångivnmgen vidgas tUl att omfatta skoldelen i s, k,integrerade anläggningar. Dessa förslag fårsom jag tidigare bar nänrnt tas upp till behandlmg när det beredningsarbetesom f, n. pågår inom utbUdnings- och inrikesdepartementen har avslutats. Jagfinner det emeUertid vara av värde all vissa Kungl. Maj:ls åtgärder, som iväsentlig omfattning tUlgodoser dessa kommitténs förslag, redovisas förriksdagen. Efter samråd med chefen förUtbUdningsdepartementet får jag anföra följande. På många håll har serviceanläggningarplanerats och uppförts så att flera olikalokaler, bl. a. skollokaler, och skilda verksamheter har integrerats ien anläggning.