prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — Arbetet med att säkerställanaturvårdsobjekt kommer otvivelaktigt att kräva avsevärda belopp under denärmaste åren. Inneliggande ansökningar om medel från anslaget avser betydandebelopp och redan inom en relativt snar framtid kommer förslag att läggas framom säkerställande av ytterligare vissa mycket kostnadskrävande objekt. Det kan i sammanhanget nämnas att den 1 juli 1971områden med en sammanlagd landareal av ca 126 000 ha var belagda medinterimistiska förbud enligt 11 § naturvårdslagen. Det är därför sannolikt attantalet framställningar om ianspråktagande av anslaget kommer att öka. Däremotvisar statsbidragsärendena f. n. inte någon tendens att öka, troligen på gmndav kommunernas pressade ekonomiska situation. Ytterligare stiftelser meduppgift att säkerställa mark för social naturvård har emellertid bildals,varför ökade anspråk på bidrag ändock kan förväntas. Dessutom pågår ca 80rättegångar där ersättningskrav riktats mot kronan på omkring 35 mUj. Länsstyrelsernas beräkningar är av sammastorleksordning som närmast föregående år. Erfarenheterna har dockvisat att medelsbehoven inte aktualiseras så snabbt och i den omfattning somlänsstyrelserna beräknat. föreslår därför ett oförändrat anslagav 9 milj. kr. för /73. vUl i detta sammanhangta upp frågan om ersättning för markägares ombuds- och experlkoslnader inaturvårdens markärenden. F. n. riskerar en markägare att själv få betala sinautgifter för anlitande av juridisk och annan expertis om han inlåter sig påförhandlingar och dessa inte leder till något resultat. Om han däremot vägrarförhandling och kräver avgörande genom process kan han räkna med att få sinaombuds- och expertkostnader täckta av statsverket. Detta försvårarmyndigheternas möjligheter att lösa uppkommande ersättningsfrågorförhandlingsvägen. hemställer därför om bemyndigande att efterbedömning från fall till fall betala skälig ersättning för markägares ombuds-och experlkoslnader i förevarande markärenden oberoende av om uppgörelseträffas eller inte. Anslaget bör föras upp med oförändratbelopp. förslag om ersättning för markägares ombuds- och expertkostnaderär jag inte beredd alt nu ta ställning till då denna fråga hänger samman Prop.1972:1 Bilaga 11 129 medden inom nalurvårdskommittén pågående översynen av naturvårdslagen. Jaghemställer att Kungl. alt till Ersättningar vid bildande avnaturreservat m. m. för /73 anvisa ett reservationsanslag av . Vård av naturvårdsområden m. m. 1970/71Utgift 4 692 951 Reservation 23 750 1971/72 Anslag 5 700 000 1972/73Förslag 8 100 000 Från anslaget bestrids kostnader för vårdoch förvaltning av dels naturvårdsobjekt istatens ägo, som förvallas av domänverket, dels naturvårdsobjekt iecklesiastik och enskUd ägo, som förvaltas av eUer i samråd med skogsvårdsstyrelse. Från anslaget utgår också medel lill domänverketsfond för upplåten mark motsvarande normalräntan för lån från statens utiåningsfonder på bokföringsvärdet av fastigheter somredovisas under delfonden för naturvårdsobjekt i statens ägo. Ett viktigt led i naturvårdsarbetetutgörs av vården och förvaltningen av säkersläUda objekt. Denna verksamhetavser inte endast alt bevara objekten i visst tillstånd och skydda dem motskadliga ingrepp eller förändringar utan också att i ökad omfattning görahärför lämpade områden tUlgängliga för allmänheten. Landarealen som säkratsför naturvårdsändamål har den 1 juli 1963den ökatfrån 14 480 ha liU ca 120 000 ha. Härtill kommer landets 16 nationalparker,omfattande en areal av ca 615 000 ha, samt flera tusen nalurminnen. Underbudgetåren 1971/72 och 1972/73 avses ett flertal ur underhållssynpunktkostnadskrävande områden komma all säkerställas. De medel som anvisatsunder anslaget har inte räckt lill för att rusta upp de avsalta objekten ierforderlig utsträckning. Fömtom en ökad medelstilldelning för planläggning,upprustning och vård av avsatta och tillkommande objekt behövs för att objekteni avsedd omfattning skall bli tUlgängliga för allmänheten medel för bl. a.vägar, strövstigar, parkeringsplatser, bryggor, toaletter, renhållning ochunderhåll av byggnader. I takt med allmänhetens ökade utnyttjande av de olikaobjekten behövs också ökad kontinuerlig tiUsyn. medelsbehov för vård ochförvaltning av naturvårdsobjekt i statensägo beräknas till 2,3 milj. kr. Detta belopp avser endast nationalparkeroch objekt bokförda på naturvårdsfonden. Om också kostnaderna för vård ochförvaltning av övriga naturvårdsobjekt i statens ägo skall bestridas från deltaanslag måste ytterligare uppräk- 5 1972.1 saml Nr 1. Prop.1972:1 Bilaga 11 130 Skogsvårdsstyrelsernas medelsbehov för vård och förvaltning avnaturvårdsobjekt i enskild och ecklesiastik ägo beräknas av skogsstyrelsentill 3,7 milj. kr. behöver för sin egenverksamhet på området medel för ett flertal ändamål. För inventeringar avseendesäkerställda naturvårdsobjekt behövs . För vård av vissanytUlkommande objekt beräknas . Medelsbehovet för skyltar och annanmateriel som behövs för objektens utmärkning uppgår tUl . För inköpav viss maskinell och annan utrustning behövs . För fördyradeskötselmetoder inom vissa igenväxta områden beräknas . Förersättningar för ökat slitage och för nyttjanderätl tUl enskilda vägar beräknas100 . För att fastställa gränserna för sådana naturvårdsobjekt som inteomfattar hela fastigheter behövs för särskilda lantmäteriförrättningar 100 000kr. Vidare behövs för att bibehålla vissa naturvårdsobjekts värde urnaturvårdssynpunkt ofta särskilda åtgärder i form av t. ex. fortsalt beteeller odling. För ersättningar i sådana fall för tillämpande av urnaturvårdssynpunkt lämpUga men inte lönsamma driftsformer beräknas 400 000 kr.För vårdåtgärder inom områden som skyddats enligt kungörelsen (1965: 57) om lokala bestämmelser till skydd för djurlivetbehövs . För landskapsvård iodlingsbygder beräknas 2 milj. kr. Vidare behövs medel för att läcka behovetav landskapsvårdande åtgärder inom landskapsskyddsområden och för att bestridakostnaderna för åtgärder i enUghet med delandskapsvårdsplaner som upprättats i samverkan med arbetsmarknadsstyrelsen.För dessa ändamål beräknas ett medelsbehov av 5 milj. kr. Sammanlagt behövsdärför för landskapsvårdande åtgärder 7 milj. kr. För ersättning tilldomänverkets fond för upplåten mark beräknas för innevarande budgetår 1,7milj. För /73 beräknas detta belopp öka med , till2 milj. kr. Sammanlagt bör medlen för vård avnaturvårdsområden m. m. enligt höjas med 12,2 milj. kr. till17,9 milj. kr. Jag vill i deltasammanhang ta upp frågan om särskilda landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet. I föregående årsstatsverksproposition anmäldes under denna anslagspunkt ett avnaturvårdsverket framlagt förslag rörande landskapsvård i odlingsbygder. Verkets förslag grundades på enrapport av en särskUd arbetsgrapp i vilken ingick representanter ocksåför lantbruksstyreisen, ,dåvarande () och . Eftersom remissbehandling inte skett var jag då inte beredd att ta ställning till verketsförslag. Sedan remissbehandlingen avslutats vill jag nu återkomma tillfrågan. Den av verket tillsatta arbetsgrappen har i sinrapport behandlat sådana områden som är av betydelse för frUufls-livet ellerlandskapsbUden eller är av kulturellt eller vetenskapligt intresse och därjordbmket lagts ned eller kommer att läggas ned. För att få en uppfattning ombehovet av insatser för landskapsvård har arbetsgruppengenom länsstyrelserna låtit utföra inventeringar av sådana jordbmksområden,både beslående och inte bestående, som det från naturvårdssynpunkt ärangeläget att hålla öppna. Områdena har därvid beroende på angelägenhetsgrad klassificerats som riksobjekt, länsobjekteller kommunala objekt. Med stöd av delänsvisa inventeringarna och en av kulturgeografiska institutionen vid universitetgjord bearbetning av materialet har arbetsgruppen beräknat att inemot 200 000ha ej beslående jordbruksmark är av sådan betydelse från naturvårdssynpunktatt den bör bli föremål för landskapsvårdande åtgärder. Av denna areal bedömsca 90 000 ha vara riksobjekt eller länsobjekt av mer allmänt intresse.Resterande areal bedöms vara av utpräglat regional eller lokal betydelse ochutgörs i huvudsak av områden nära tätorterna. Staten bör enligt arbetsgrappensuppfattning ansvara för skötseln av riksobjektoch sådana länsobjekt, som är av mer allmänt intresse, medan områden avutpräglad regional och lokal betydelse bör handhas av landsting och kommuner. Med hänsyn till att öppethåUande av från naturvårdssynpunktvärdefull jordbruksmark får ses som ett allmänt intresse bör emellertid statsbidrag kunna utgå till de områden som avlänsstyrelserna och bedöms skyddsvärda. Administrationen avlandskapsvården bör enligt arbetsgrappen åvila och länsstyrelserna. Naturvårdsverketförutsätts därvid meddela råd och anvisningar för verksamheten medan det börankomma på länsstyrelserna att föreslå de områden som bör bli föremål för åtgärder samt att utarbeta förslag tillskötselplaner m. m. Därvid bör lantbraksnämnderna kunna biträda länsstyrelsemamed bl. a. utredningar och förhandlingar med markägare, verkställighet avskötselplaner samt tillsyn m. m. I vissa fall bör ocksåskogsvårdsstyrelserna kunna medverka. Arbetsgruppen har undersökt vUka olikametoder som kan användas för att håUa de utvalda områdena öppna. Beroende påhur områdena skall utnyttjas föreslåsskötseln ske medelst betesdrift, åkerbruk eller mekaniska metoder. Betesdriftbör enligt arbetsgruppen säkerställas genom avtal med enskilda brukare.Skötseln bör därvid i regel handhas av sådana jordbruk som kan väntasbli bestående. Det kan då bli fråga om att en lantbrukare sköter fleralandskapsvårdsområden inom en bygd efter arrendeavtal med resp. markägare. Iförsta hand bör man dock undersöka markägarens möjligheter att själv klara ettöppethållande. För finansiering av ny-, om- ellertillbyggnad av ekonomibyggnader m. m. som behövs för denna verksamhet börmöjlighet finnas att erhålla Prop.1972:1 Bilaga 11 ] 32 statligkreditgaranti enligt föreskrifterna om statligt slöd lill jordbrukelsrationalisering m. m. Denna möjUghet bör också stå tUl buds t. ex. i de fall då stängselinvesteringar uppgår tUl störrebelopp. Vid lönsamhetsprövningen i låneärenden bör på inläktssidan även kunnainräknas bidrag genom avtal med naturvårdsmyndighelerna. I de fall åkerbmk är aktuellt som lämpligmetod för landskapsvård bör avtal upprättas med enskUda lantbrukare. Ersättningkan därvid bestämmas alt utgå med årligt belopp. Även skötsel av områden medmaskiner kan regleras genom avtal med enskilda markägare. Det kan dock i vissa fall i stället vara lämpUgt allskogsvårdsslyrdser eller kommuner sköter marken på samma sätl som skerpå vissa naturreservat. Arbetsgruppendiskuterar också frågan om i vilka former de utvalda områdena bör säkerställas för framtiden.Gruppen finner det därvid inte nödvändigt att de områden som blir föremål förlandskapsvårdande åtgärder säkerställs genom förordnanden om naturreservat.Sådana förordnanden bör meddelas endast ide fall markägaren vill genomdriva en markanvändning som strider motnaturvårdens syfte. Såsom kontroll över verksamheten föreslår arbetsgruppen istället förordnanden om dispensabla förbud enligt 19 § naturvårdslagen motsådan verksamhet som strider mot syftet med landskapsvården. I många fall kandock krävas formell bindning på lång siktt. ex. om en engångsåtgärd erfordras och därigenom ett större engångsbeloppinvesteras för iståndsättning. Arbetsgruppen förutsätter därvid att delandskapsvårdsåtgärder, som kommer till stånd, i huvudsak grandas på frivilligaöverenskommelser. föreslår medutgångspunkt från arbetsgruppens rapport att de landskapsvårdande åtgärdernaunder ett första år får karaktären av försöksverksamhet. Därvid bör insatser iform av planering och genomförande få komma lill stånd i enomfattning som motsvarar ca en fjärdedel av den areal för vilken staten iförsta hand föreslås få ansvaret, dvs. ca 20 000 ha. a. syfta till att finna sådana former för verksamheten att vården av deutvalda områdena garanteras på lång sikt. Kostnaderna för landskapsvårdenbedöms i medeltal uppgå till ca . per ha och år. För försöksverksamhetunder del första året beräknas därför ett medelsbehov av 2 milj. kr. För denfortsatta verksamheten bedömer arbetsgruppen medelsbehovet öka med 500 000 kr.per år till 6 mUj. inom loppet av högst . Remissyttranden.Efter remiss har yttranden över förslaget avgetts av kammarkollegiet,statskontoret, , , lantbruksstyrelsen,, statens jordbruksnämnd, (), statensplanverk, lantmäteristyrelsen, domänverket,statens naturvetenskapliga forskningsråd, , statens råd förskogs- och jordbmksforskning, länsstyrelserna i , ,, , , Göte- 1972:1 BUaga 11 133 borgs och , , Västemorrlands ochVästerbottens län, nalurvårdskommittén, glesbygdsutredningen.Vetenskapsakademien, Skogs- och lanlbmksakademien. Samfundet för hembygdsvård.Svenska kommunförbundet. , , Reso, Skid- ochfrUuftsfrämjandet samt . Flera remissinstanser harbifogat yttranden från lokala organ och sammanslutningar m. m. Förslagels allmännasynpunkter har vid remissbehandlingen fått ell gynnsamt mottagande. Flertaletremissinstanser framhåller angelägenheten av en fortsatt vård av det öppnalandskapet i vikande odlingsbygder. Lantbruksstyrelsen anser det varavärdefullt att utredningen belyst vilken storleksordning problemet med deigenväxande jordbmksarealerna har. menar attsambandet mellan jordbrukspolitiken och naturvården genom utredningen klartdokumenterats. Etl stort anlal remissinstanser påtalar de gjordainventeringarnas översiktliga och helerogena karaktär och menar altinventeringarna bör överarbetas innan de läggs till grund för mera omfattandeåtgärder. Flertalet remissinstanserdelar arbetsgruppens uppfattning beträffande ansvarsfördelningen mellan statoch kommun. Både och Svenska landstingsförbundetförklarar att man inte motsätter sig alt kommuner och landsting tar på sig detekonomiska ansvaret för de objekt som bedömts vara av mera regionalt ellerlokalt intresse. Statskontoret och anser däremot att fråganom ansvarsfördelning bör anstå tills erfarenheter vunnits av försöksverksamheten. Arbetsgruppens förslagtill organisation i stort biträds av flertalet myndigheter. Skogsstyrelsenframhåller, i likhet med flera andra remissinstanser, att naturvårdsverketinte bör belastas med detaljansvar när det gäller t. ex. lUlsyn och skötselutan alt verket bör nöja sig med att i samråd med övriga berörda ämbetsverksvara för utarbetande av riktlinjer och anvisningar för verksamheten saml förde ekonomiska ramarna. Flertalet remissinstanseransluter sig till arbetsgruppens slutsatser beträffande valet avskötselmetoder för öppethållande, nämligen betesdrift, åkerbruk och mekaniskametoder. nämner dessutom ett fjärde alternativ, nämligenplantering av lövskog för att bevara en tilltalande landskapsbUd. Liknandesynpunkter framförs av några länsstyrelser. Enligt lantbruksstyreisen kanstatiigt ekonomiskt stöd till erforderliga investeringar lämnas enligtbestämmelserna i den s. k. rationaliseringskungörelsen i enlighet med vadarbetsgruppen föreslagit. Arbetsgrappensuppfattning att landskapsvårdsåtgärderna om möjligt bör grundas på frivilligaöverenskommelser biträds av flertalet remissinstanser liksom förslaget omförordnanden enligt 19 § naturvårds- 1972:1 Bilaga 11 134 lagen.Svenska menar att för botaniskt värdefulla och ömtåUgaområden bör skyddsformen vara naturreservat vilket ger möjlighet tUl meraanpassade vårdåtgärder. Den av arbetsgrappen beräknadegenomsnittliga årliga kostnaden för öppethållande anses av flertaletremissinstanser som alltför optimistisk. I flera yttranden, bl. a. frånlantbrukshögskolan, hävdas alt kalkylunderlaget för kostnadsberäkning av olikavårdformer behöver förslärkas. Lantbruksstyrelsen framhåller att det i vissabygder kan bli svårt att intressera tillräckligt antal brakare för betesdriftpå även med relativt höga bidrag. Detta gäller särskilt bygder somi dag har en hög andel äldre brukare och små brukrungsenheter. Förslaget om en försöksverksamhet biträdsav samtliga remissinstanser. Lantbruksstyreisen anser den areal somförsöksverksamheten föreslås omfatta för stor, och menar att försöken börbegränsas tUl några län. I samband med försöksverksamheten bör, framhållerstyrelsen, en smidig handläggningsordning utarbetas för berörda organ. Vidareär det viktigt att personal kan utbUdas.Dessutom krävs sannolikt en upplysningsverksamhet rörande de tilltänktaåtgärderna. och domänverket framhåller särskilt attförsöksverksamheten bör inriktas på att analysera olika skötselmetoder samtkostnadema för dessa metoder. anser att man vid enförsöksverksamhet bör beakta möjligheterna att sysselsätta äldre, lokalt bundenarbetskraft. framhåller att förbundet bör beredas tUlfäUe att delta i försöksverksamheten föratt kunna bevaka de kommunala synpunkterna. Bland de övriga frågor som tas upp avremissinstanserna är bl. a. behovet av ökad forskning. Statensnaturvetenskapliga forskningsråd anser detsärskilt angeläget att den ekosystemanalytiska grundforskningen upprustas.Behovet av sociologiska undersökningar för att klarlägga den rekreationssökandeallmänhetens inställning tUl frågor om attraktiviteten i landskapet påpekasockså i flera yttranden. Jag tar först upp frågan om särskildalandskapsvårdande åtgärder inomodlingslandskapet. 1967: 95 angående riktiinjer för jordbrukspolitikenuttalade dåvarande chefen för att frågan omlandskapsvården borde ägnas särskild uppmärksamhet vid fortsatta överväganden rörande den statliga naturvårdsverksamheten.Statens naturvårdsverk fick därför i uppdrag att följa inverkningarnafrån landskapsvårdssynpunkt av minskningen i jordbruksjordens omfattning. En särskUd arbetsgrupp medrepresentanter för bl. a. kommunförbundet och dåvarande RLF tillsattesdärefter av . Uppdraget redovisades av i enrapport . Enligt rapporten beräknas ca 200 000 haej bestående jordbraksmark vara av sådan betydelse från nalurvårdssynpunkt attden bör bli föremål för landskapsvårdande åtgärder. Åtgärderna bör emellertidenligt till en början ha karaktären av försöksverksamhet.Ytterligare undersökningar behöver nämligen göras innan ställning kan tas tillfrågan humvida landskapsvårdande åtgärder bör komma till stånd i den omfattningsom anges i rapporten. Vid remissbehandlingen bar rapporten fått ett positivtmottagande. I likhet med och remissinstanserna anser jag atten försöksverksamhet med landskapsvård i odlingsbygder bör påbörjas nästabudgetår. Under försöksverksamheten bör bedrivaspraktiska försök med olika metoder för landskapets öppethållande.Försöksverksamheten bör begränsas liU ett mindre anlal områden som bör väljasut så att skUda typer av odlingslandskapet blir representerade. Verksamhetenbör bedrivas på kommunalt initiativ och under kommunalt huvudmannaskap. Såvälprunärkommuner och landstingskommuner som av dessa upprättade stiftelser bördärvid komma i fråga. Statsbidrag bör utgå med högst av kostnaderna förskötseln. Bidragsgivningen bör has om hand av som också börutarbeta anvisningar m. m. för verksamheten.Den regionala tillsynen bör åvila länsstyrelserna i samverkan medlantbruksnämnderna och skogsvårdsstyrelserna. Den arbetskraft som behövs förde statsbidragsberättigade arbetena bör anvisas av länsarbetsnämnderna. Dettautesluter dock inte att ägaren till marken kan anlitas för sådana arbeten därannan lämplig arbetskraft inte finns. En smidig organisation för arbetet börutarbetas under försöksverksamheten. Vidare bör kostnaderna för delandskapsvårdande åtgärderna klarläggas. Frågan om i vilka former skötseln av deutvalda områdena långsiktigt skall garanteras bör ägnas särskilduppmärksamhet. Därvid bör bl. a. prövaslämpligheten av alt säkerställa skötseln genom avtal med markägaren. Föralt säkra de insatser som görs bör sådana avtal kompletteras medlandskapsskyddsförordnanden enligt naturvårdslagen. I vissa fall kan det istället vara lämpligt att avsätta ell område eller del av ett område somnaturreservat. Inom de områden där landskapsvård bedrivs bör åtgärder vidtas för att underlätta allmänhetens tiUgångtill områdena. Kostnadema för sådana åtgärder bör få räknas in i bidragsunderlaget. Försöksverksamhetenbör tills vidare bedrivas . Därefter bör gjorda erfarenheter redovisas avnaturvårdsverket för Kungl. Maj:t ochstäUning tas till verksamhetens fortsättning. För /73bör 1 milj. kr. beräknas under detta anslag för bidrag till landskapsvårdandearbeten inom odlingslandskapet. förslag att särskildamedel skall anvisas för landskapsvårdande åtgärder i övrigt kan jag intebiträda. Prop.1972:1 Bilaga 11 136 attsådana åtgärder liksom tidigare kommer alt ulföras som beredskapsarbeten. Deinsatser som gjorts på detta sätt har varit av stor betydelse frånlandskapsvårdssynpunkt. Under /71 har statsbidrag tilllandskapsvårdande arbeten utgått med sammanlagt 21,9 milj. kr. Detta innebär enökning med ca 7,6 milj. kr. jämfört med närmastföregående budgetår. Genom det omfattande planerings- och inventeringsarbetesom utförts har möjligheterna förbättrats alt sätta in åtgärderna inom deområden där de kan göra störst nytta från land-skapsvårdssynpunkl. När det gälleranvändningen i övrigt av anslaget vill jag erinra om att anslaget i fråga om naturvårdsobjekt istatens ägo avser nationalparker och sådana objekt som är redovisade på den s.k. naturvårdsfonden. Häratöver finns etl stort anlal områden, domänreserval m.m., som är redovisade på domänfonden men som är av intresse frånnaturvårds-synpunkt. Kostnaderna för vård och förvaltning av dessa områden bestrids i princip av domänverkels driftsmedel. 1detta sammanhang kan erinras om att i prop. 1968: 103 angåendeeffektivisering och samordning av statens skogsföretag m. m. anförs attdomänverket kan ställas inför uppgifter som normalt inte faller inomaffärsmässigt driven företagsamhet, t. ex. naturvårdande uppgifter. Därvid harförutsatts att hänsyn härtill skall tas vid fastställande av avkastningskravenför verket. De områden det här gäUer har iaUmänhet erhåUit sin särskilda karaktär av reservat e. d. förenaturvårdslagstiftningens tillkomst. De från nalurvårdssynpunkt mest angelägnaområdena bör emellertid i princip behandlas och redovisas på sammasätt som andra naturvårdsområden. Efter samråd med chefen förindustridepartementet förordar jag därför all de av dessa områden som frånnalurvårdssynpunkt anses särskilt skyddsvärda avsätts som naturreservat ochöverförs från domänfonden till naturvårdsfonden. bör kostnadsansvaretför vården av områdena övergå från domänverket till . För att förberedaen sådan överföring bör inventera befintliga domänreservat o.d. från naturvårdssynpunkt och efter samråd med domänverket lämna förslag omvilka områden som bör föras över lillnaturvårdsfonden. Härvid bör angelägenheten från nalurvårdssynpunkt avatt föra över sådana områden vägas mot angelägenheten av att avsätta mark ienskUd ägo som naturreservat. Stora områdenav särskild betydelse också för skogsbruket bör dock vara kvar underdomänfonden även sedan de avsatts som naturreservat. För /73 bör anslaget ökasmed 2,4 milj. kr. till 8,1 milj. kr. Av anslaget bör som jag tidigare förordat1 milj. kr. beräknas för landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet. Jaghar vidare beräknat 2,1 mUj. som ersättning till domänfonden för upplåtenmark. Jag hemställer att Kungl. Prop.1972:1 Bilaga 11 137 1) godkänna vad jag förordatrörande försöksverksamhet avseende landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet 2) till Vård avnaturvårdsområden m. m. för /73 anvisa ett reservationsanslag av8 . Stöd till idrotten: Organisationsstöd m. m. 1970/71 Utgift 40 042 000 Reservation 358 814 1971/72 Anslag 45 400 000 1972/73 Förslag 50 900 000 Anslaget används förbidrag lill för den idrottsverksamhet som bedrivsav förbundet och lill förbundet anslutna organisationer. Från anslaget utgårockså av Kungl. Maj:t särskilt fastställda bidrag till vissa utanförriksidrottsförbundet stående organisationer. För anslagets användning gällerde av riksdag beslutade riktlinjerna för organisalionsslödet tillidrotten (prop. 1970: 79, SU 1970: 122, rskr 1970: 291).