prop · FV0369 · 1972-12-31 00:00:00 — 1. uppsåtligen eller av grov oaktsamhet meddelaroriklig eller vilseledande uppgift i försäkringsteknisk utredning, somingivits till försäkringsinspektionen, eller i redogörelse eller upplysning,som lämnats till inspektionen enligt 67 § eller 68 § första stycket, 2. underlåter att fuUgöra skyldighet som avses i 21 §första stycket, 32 § andra stycket, 41 § andra stycket, 56 § tredje stycketeller 63 § tredje stycket. 80 §Är gärning som avses i 7779 §§ belagd med straff i brotts balken, dömes ej till ansvar enhgt denna lag. 81 § Bestämmelserna i 114116 §§ lagen (1951 r 308)om ekonomiska föreningar äger motsvarande tillämpning på understödsförening. 82 § Fordran som på grund av moderskapsförsäkringinnestår hos understödsförening får ej utmätas. Omutmätningsfrihet för kapitalförsäkring, sjukhjälp och pension finnsbestämmelser i lagen (1927r 77) om försäkringsavtal och i utsökningslagen(1877r 31 s. 1). Denna lag träder i kraft den 1 juh 1972, då lagen(1938r 96) om understödsföreningar skall upphöra att gälla. Den gamla lagen gäller fortfarande i fråga omerkänd arbetslöshetskassa och sådan icke erkänd arbetslöshetskassa somregistrerats före den nya lagens ikraftträdande. I fråga om understödsförening som omfattas av dennya lagen och som är registrerad hos försäkringsinspektionen vid den nya lagensikraftträdande gäUer i stället för 6, 11, 17 och 19 §§, 21 § första stycket,24 och 25 §§, de i 27 § första stycket 1 och 2 samt 31 § första stycket 2meddelade särskUda bestämmelserna och 35 § den nya lagen samt 21 §, 38 § andrastycket, 51 § första stycket, 57 § 1 mom. första stycket och 60 § lagen (1951 r308) om ekonomiska föreningar den gamla lagen i tUlämpliga delar till dessföreningens stadgar i dessa hänseenden änd- 1972: 69 21 råtstill överensstämmelse med den nya lagen. Grundar sig i annat hänseendeföreskrift i förenings stadgar på den gamla lagen skall, i stället förstadgarnas föreskrift, motsvarande bestämmelse i den nya lagen gälla. Anmälanför registrering av stadgeändring enligt första stycket skall göras hosförsäkringsinspektionen före utgången av . Sker ej anmälansom leder till registrering och har inspektionen ej medgett undantag med stödav 2 § andra stycket den nya lagen, äger 71 § tredje och fjärde styckena dennya lagen motsvarande tUlämpning. Närmare föreskrifter om anmälan meddelas avinspektionen. som enligt 3 § första stycketden gamla lagen skaU bestå av minst 50 medlemmar och vars medlemsantal vid dennya lagens ikraftträdande uppgår till minst 50 men ej 100 behöver ej göraanmälan enligt 41 § andra stycket den nya lagen tidigare än efterikraftträdandet. Nedgår antalet under 50, skall dock sådan anmälan omedelbartske. Beslut om förenings minsta antal medlemmar som fattatsav tillsynsmyndighet med stöd av äldre lag gäller fortfarande. Har beslut av föreningsstämma fattats före den nyalagens ikraftträdande, äger den gamla lagen tillämpning i fråga om beslutet. Styrelseledamot, revisor eller fullmäktig somutsetts med tillämpning av den gamla lagen får utöva sitt uppdrag under dentid för vilken han är utsedd utan hinder av bestämmelse som saknar motsvarigheti den gamla lagen. trätt i likvidation före dennya lagens ikraftträdande tillämpas den gamla lagen. Gäller enligt 3 bestämmelse i den gamla lagen,tillämpas vad i samma lag föreskrives om ansvar för överträdelse avbestämmelsen. För pensionskassa som med stöd av 90 § förstastycket 1 den gamla lagen förklarats undantagen från lagens tillämpninginträder skyldighet att tUlämpa den nya lagen , om ej kassandessförinnan förklarats undantagen från den nya lagens tillämpning. Haransökan om sådan förklaring ingetts men inte avgjorts före nämnda dag inträderskyldigheten den senare dag då beslut, varigenom ansökan lämnas utan bifall,meddelas. Förekommer i lag eller annan författning hänvisningtill föreskrift som ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i ställetden bestämmelsen. Lag om ändring i lagen (1951: 308) om ekonomiskaföreningar Härigenomförordnas, att 116 och 118 §§ lagen (1951 r 308) om ekonomiska föreningarskall ha nedan angivna lydelse. stadgar förbehåll, att tvister mellan föreningen och styrelsen,styrelseledamot, likvidator, föreningsmedlem eUer röstberättigad, som ej ärmedlem, skola hänskjutas till avgörande av en eller flera skiljemän, äge detförbehåll samma verkan som tillkommer skiljeavtal. Om påkallande avförbehållets tillämpning gäl-le vad om talans väckande och om delgivning idenna lag finnes Stadgat; där styrelsen vill föra klandertalan mot beslut avföreningsstämma, skall styrelsens rätt till talan anses bevarad, om den i 36 §andra stycket omförmälda stämman blivit inom klandertiden utlyst att hållas såsnart det med iakttagande av föreskriven kaUel-setid kan ske. stadgar förbehåll, att tvister mellan föreningen och styrelsen,styrelseledamot, , föreningsmedlem eller röstberättigad, som ej ärmedlem, skola hänskjutas till avgörande av en eller flera skiljemän, äge detförbehåll samma verkan som tUlkommer skiljeavtal. Om påkallande avförbehållets tillämpning gäl-le vad om talans väckande och om delgivning idenna lag finnes stadgat; där styrelsen vUl föra klandertalan mot beslut avföreningsstämma, skall styrelsens rätt tUl talan anses bevarad, om den i 36 §omförmälda stämman blivit inom klandertiden utlyst att hållas så snart det mediakttagande av föreskriven kallelsetid kan ske. 118 §1 Vad i denna lag är föreskrivet skall ej ägatillämpning år 1. ömsesidiga försäkringsbolag, sjukkassor, understödsföreningar och andra försäkringsföreningar i vidare mån än som följer av lagen (1972: ) om understödsföreningar; 2. de föreningar för anskaffande av lån mot säkerhet av inteckning i fast egendom, å vUka gällande bestämmelser om hypoteks-föreningar äga tUlämpning; 1. ömsesidiga försäkringsbolag, sjukkassor,understödsföreningar och andra försåkringsföreningar; 2. de föreningar för anskaffande av lån mot säkerhet avinteckning i fast egendom, å vilka gällande bestämmelser omhypoteks-föreningar eller om bostadskredit- föreningar äga tUlämpning; 3. förening av trafikförsäkringsanstalter, vilken av försäkringsinspektionengodkänts att handhava för anstalterna gemensamma angelägen heter; ' Senaste lydelse 1971: 482. 1972: 69 23 4.bostadsrättsföreningar i vidare mån än som följer av bostadsrättslagen (1971 r479). Ejheller göres genom denna lag ändring i vad om föreningar för visst ändamåleljest är i lag eller författning särskilt stadgat. Dennalag träder i kraft . 1972: 69 24 Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen istatsrådet på . Närvarande:Statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , ,, , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ny lagstiftning omunderstödsföreningar och anför. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallade jag numeraexpeditionschefen att såsom sakkunnig se över lagen (1938: 96) omunderstödsföreningar (UFL). Översynen skulle ske huvudsakligen medutgångspunkt i de synpunkter som tagits upp i en av försäkringsinspektionen medskrivelse till överlämnad promemoria. Densakkunnige har avgett betänkandet (SOU 1970: 23) Understödsföreningar.Betänkandet innehåller bl. a. förslag till ny lag om understödsföreningar.Lagförslaget torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga1. Efterremiss har yttranden avgetts av , bankinspektionen,försäkringsinspektionen, , utredningen om kontant stödvid arbetslöshet (), fullmäktige i , (), . i (LO),(), akademikers centralorganisation(), (), (), De fria sjukkassornas förbund, ,, och (gemensamt yttrande). samt följande understödsföreningar,nämligen , ochAnsvar, Funebris, Konsumentkooperationens pensionskassa. Sjöbefäletspensionskassa, pensionskassorna för Svenska tobaksaktiebolagets arbetarpersonaloch förvaltningspersonal, kommunalanställdas pensionskassa ochSveriges köpmannaförbunds pensionskassa. 1972: 69 25 Försäkringsbolaget ,ömsesidig försäkringsförening, (SPP) har hänvisat till det yttrande somavgetts av och . har överlämnat yttranden frånJönköpings läns allmänna försäkringskassa, allmänna försäkringskassa ochÄlvsborgs läns allmänna försäkringskassa. 2.1 Huvuddrag i lagstiftningen om understödsföreningar Enligt UFL är en understödsförening en sådan förening förinbördes bistånd, som avser att utan affärsmässigt drivande av försäkringsrörelseidka verksamhet som faller inom personförsäkringens område. Som exempel påunderstödsföreningar med sådan verksamhet nämns föreningar som meddelarpension (ålderspension, efterlevandepension eller invalidpension), sjukhjälpeller moderskapshjälp, kapitalunderstöd vid dödsfall (begravningshjälp ellerunderstöd åt avlidens familj eller åt förmånstagare) eller understöd vidarbetslöshet. AUt efter arten av den verksamhet som drivs avunderstödsföreningarna kan dessa indelas i pensionskassor, sjukkassor,begravningskassor, sjuk- och begravningskassor samt arbetslöshetskassor. Understödsföreningarna kan i likhet med andra föreningarindelas i öppna och slutna föreningar. En förening sägs vara öppen då vem somhelst inom föreningens verksamhetsområde kan vinna anslutning till föreningen.I en sluten förening däremot kan medlemskap vinnas endast av dem som äranställda hos viss arbetsgivare, tillhör viss annan förening eller som ingår ien på annat liknande sätt begränsad person-gmpp. Understödsföreningarnastår under tillsyn av statiig myndighet. är förarbetslöshetskassorna och för övriga föreningarförsäkringsinspektionen. Föreningarna skall registreras hostillsynsmyndigheten. Andra understödsföreningar än arbetslöshetskassorna skallerlägga bidrag till bestridande av tUlsynsmyndighetens kostnader förorganisation och verksamhet. I syfteatt trygga att verksamheten baseras på en något så när omfattandeförsäkringsstock har ställts upp regler i fråga om understödsföreningsmedlemsantal. Enligt huvudregeln skall förening bestå av minst 100 medlemmar. Högsta tillåtna kapitalförsäkringsbelopp är i princip . för en medlem. Understödsföreningskall för sin verksamhet ta upp fasta medlemsavgifter. Dessa skall vara såavvägda att de tillsammans med andra för verksamheten avsedda inkomster kanantas förslå till infriande av för- 1972: 69 26 fallnautfästelser, förvaltningskostnader och övriga utgifter liksom till fondbUdning.Kravet att avgifterna skall vara tillräckliga för sitt ändamål är ett uttryckför den s. k. soliditetsprincipen. Understödsföreningskall i princip upprätta försäkringsteknisk utredning avföreningens ställning enligt grunder som bestäms av tiUsynsmyndigheten. som meddelar enbart sjukpenning för för ettsammanhängande sjuklighetstiUstånd eller/och sjukvårdsersättning är dockundantagen från skyldigheten att upprätta sådan utredning. För annanunderstödsförening än arbetslöshetskassa gäller fondbildningsregler som ärägnade att säkerställa att föreningen kan infria sina försäkringsutfästelser.Enligt huvudregeln skall hela det överskott som uppkommer påförsäkringsverksamheten avsättas till en fond. Strängare regler gälleremellertid för vissa föreningar, nämligen dels föreningar som meddelarsjukhjälp än för varje tidsperiod av tolv månadereller för som överstiger för ett sammanhängandesjuklighetstiUstånd, dels föreningar som meddelar kapitalunderstöd till högrebelopp än , dels föreningar som meddelar pension. Fondmedlen fårplaceras endast i vissa angivna typer av värdepapper och tillgångar. Vid sidanav den fondbUdning som skall trygga försäkringsverksamheten redovisarföreningarna också i stor utsträckning s. k. fria fonder. Dessa har bUdats avöverskott på försäkringsverksamheten eller av donationer och andra frivilligabidrag. UFL innehåller utförHgaregler i associationsrättsliga frågor, dvs. regler om styrelse, firmateckning,revision, föreningssammanträde, stadgeändring samt likvidation och upplösning. Som angetts i detföregående gäller UFL för bl. a. understödsföreningar som har till uppgift attbereda understöd vid arbetslöshet. Enligt uttryckligt stadgande gäller dockatt fackförening, fackförbund eller annan liknande förening för vårdande avyrkesangelägenheter inte är underkastad reglerna i UFL av den anledningen attföreningen bl. a. meddelar sådant understöd. Av de understödsföreningar somlämnar arbetslöshetsunderstöd och som lyder under UFL är samtiiga utom enorganiserade som erkända arbetslöshetskassor enligt förordningen (1956: 629) omerkända arbetslöshetskassor (AKF). Dessa kassor intar i flera hänseenden ensärställning bland understödsföreningarna. De finansieras i stor utsträckninggenom statsbidrag. De har vidare en klart facklig inriktning. Som förut nämntsstår de under tillsyn av som mot bakgrund av denspecieUa inriktningen och finansieringen har särskilda möjligheter att styrakassornas verksamhet. Genom AKF gäller i betydande utsträckning särskUda reglerför de erkända arbetslöshetskassorna. UFL:s betydelse för kassorna torde ipraktiken vara begränsad till en rad föreningsrättsliga bestämmelser av mera allmännatur. 2.2Understödsföreningarnas verksamhet och utveckling Densakkunnige har i betänkandet lämnat en utförlig översikt överunderstödsföreningarnas verksamhet och utveckling 1968 (s.4056). I det följande återges det väsentligaste innehållet av denna översikt.De statistiska uppgifterna, som avser slutet av resp. år, har i vissutsträckning kompletterats med siffror också . 2.2.1Andra understödsföreningar än arbetslöshetskassor Densakkunnige erinrar inledningsvis om att samhället som UFL gälltpräglats av genomgripande förändringar på det ekonomiska och sociala området.Understödsföreningarna har inte lämnats oberörda av denna utveckling. Särskilthar reformerna inom socialförsäkringens område direkt påverkat verksamhetenför många föreningar. Antalet föreningar olika år framgår avföljande tabell: 'Ingår bland sjukkassor. TabeUen,som inte omfattar de erkända sjukkassorna, vUka anförtroddes denaUmänna sjukförsäkringen, visar att nedgången av antalet föreningar varitkraftig. I fråga om de föreningar som meddelar sjukhjälp har bl. a. införandetav den obligatoriska sjukförsäkringen liksom senare genomförda höjningar aversättningarna från de allmänna försäkringskassorna bidragit till att ettstort antal föreningar trätt i likvidation. En vanlig orsak till attbegravningskassa trätt i likvidation har varit att medlemsantalet gått nedunder 100, varigenom föreningen inte fått fortsätta sin verksamhet. I sambandmed att ATP-reformen genomfördes upphörde många pensionskassor med sin verksamhet.Antalet nyregistreringar har efter hand minskat. har endast trenya föreningar tillkommit. Många av de föreningar som trätt i likvidation haröverlåtit sin verksamhet på annan understödsförening. Sammanslagningar av tvåstörre föreningar har huvudsakligen skett inom gruppen öppna begravningskassoroch har bidragit till en stark koncentration av denna verksamhet till destörsta öppna begravningskassorna. Är 1935 var flertalet sjukkassor ochbegravningskassor öppna föreningar (715 öppna och 499 slutna föreningar). Är1967 övervägde i stället antalet slutna föreningar inom dessa kategorierföreningar (259 slutna och 114 öppna föreningar). Inom gruppen pensionskassordominerade de slutna föreningarna (21 öppna och 244 slutna). Är1968 var av de 107 pensionskassorna endast 6 öppna. Med ett undantag är deöppna pensionskassornas verksamhet av mycket ringa omfattning. Sedan år 1950har inte bildats någon ny öppen understödsförening. Det sammanlagda antalet medlemmar i understödsföreningarnaökade fram till trots att antalet föreningar samtidigtminskade. är medlemsantalet däremot sjunkande. Utvecklingen ifråga om medlemsantalet i olika kategorier av föreningar framgår närmare avföljande tabell. Ingår bland sjukkassor. a. att medlemsantalet fortiöpande minskar i fråga om samtiigaföreningsgrupper utom pensionskassorna, vilka efter hand ökat sittmedlemsantal. Utvecklingeni fråga om nyanslutning och frivillig avgång åren 195669 framgår av följandetabell. Med nyanslutning avses annan anslutning än inträde vid överlåtelse avannan förenings verksamhet. Frivillig avgång avser avgång av annan anledning äninträffat försäkringsfall och omfattar inte avgång vid överlåtelse ellerlikvidation. Enundersökning vid utgången av av medlemmarnas fördelning efter ålder ifråga om sjukkassor, begravningskassor samt sjuk- och begravningskassor visar,att av den totala folkmängden i åldrar omkring 25 o/o var medlemmari sådana föreningar. I åldersgrupperna under var däremot en allt mindredel av folkmängden medlemmar ju längre ned man kom på åldersskalan. Endast 34o/p av folkmängden i åldrarna hade medlemskap i nämnda föreningar. Trotsden stora nedgången i antalet föreningar har fonderna fortlöpande ökat istorlek. Vid utgången av redovisade föreningarna sammanligt 3 960milj. i fonder, vilket innebär mer än en sex-dubbling . uppgick fondökningen tUl 197 milj. kr. Den största andelen avfonderna faller på pensionskassorna. Dessas fonder uppgick sålunda vid utgångenav till 3 684 mUj. och svarar för drygt 3 000 milj. kr. av dentotala ökningen . Bland övriga grupper av föreningar ärfondbildningen störst hos begravningskassorna med drygt 200 milj. kr. Underår 1969 inbetalades i avgifter till samtiiga understödsföreningar 142 milj.kr.. varav123 milj. kr. Under uppgick utbetalningar förförsäkringsfall tiU 122 mUj. kr., varav 103 milj. kr. Idet följande skall lämnas vissa uppgifter om verksamheten inom olika grupper avunderstödsföreningar. Pensionskassornakan indelas i två huvudgmpper, tjänstepensionskassor och andra pensionskassor.Tjänstepensionskassorna kan i sin tur delas upp i tre kategorier, delsITP-kassorna som meddelar kompletteringsförsäkring till ATP enligt med avarbetsmarknadens parter träffade pensionsavtal, dels fribrevskassor, dvs.pensionskassor i vilka avgiftsbetalningen upphört och försäkringarna nedsattstill fribrev, dels övriga tjänstepensionskassor. Pensionskassornameddelar ålderspension, invalidpension och efterlevandepension. I några faUmeddelas också s. k. avgiftsbefrielseförsäkring och kapitalunderstöd. FöljandetabeU belyser försäkringsbestånd och pensionsbelopp i olika gmpper av pensionskassorvid slutet av . Utbetalt pensionsbelopp per pen- sionstagare i genomsnitt under året (kr.) Somframgår av tabellen är den verksamhet som bedrivs av gruppen andrapensionskassor än tjänstepensionskassor relativt obetydlig. Gruppen bestårhuvudsakligen av äldre föreningar med gamla traditioner. De flesta är bildadeinom någon yrkesorganisation såsom hantverksförening, sjömannaförening,regementskår e.d. Vadgäller utvecklingen inom tjänstepensionskassorna kan följandenämnas. Ar 1960 träffades på arbetsmarknaden uppgörelse om den plan förkompletterande pensionsförmåner som går under benämningen ITP-planen (industrins tUläggspension för tjänste- Prop.1972: 69 31 män).Denna omfattar numera såväl plan för ålderspension, intjänad fr. o. m. den 1januari 1960, familjepension, sjuk- och invalidpension och änkepension som planför grupplivförsäkring. Enligt ITP-planen skulle pensionsförmånerna tryggasantingen genom att företaget tecknade pensionsförsäkring (i försäkringsbolageller understödsförening) eller på annat sätt. träffades uppgörelse omdet s. k. PRI-systemet, vilket syftade på tryggande genom annat sätt än genompensionsförsäkring. Detta system innebar följande. Pensioneringen administrerasav företagen med hjälp av en av parterna stiftad ideell förening,(). Företagen tecknar kreditförsäkring iett kreditförsäkringsbolag. Försäkringsbolaget , ömsesidigt,(FPG) och skall avsätta mot pensionsskulden svarande medel till en förändamålet särskilt inrättad pensionsstiftelse (). Dessa stiftelserhar därefter ersatts med en särskUd redovisning av pensionsskuld enligtbestämmelserna i lagen (1967: 531) om tryggande av pensionsskuld m. m. Förpensionskassoma fick överenskommelsen om ITP-planen och andra liknandeuppgörelser tUl följd att en del föreningar, de s. k. ITP-kassorna, börjademeddela försäkringar enligt avtalsuppgörelserna. För de föreningar som intekom att meddela sådana försäkringar blev följden att i princip all avgiftsbetalningupphörde och att de intjänade pensionerna nedsattes till fribrev. En del avdessa kassor fortsatte verksamheten med att förvalta dessa fribrev(fribrevskassorna) under det att övriga kassor lade ned sin verksamhet. ITP-kassornahar i sina stadgar utformat försäkringsvUlkor och grunder efter vad somtillämpas av försäkringsbolaget , ömsesidigförsäkringsförening. Ändringar i de på arbetsmarknaden träffade avtalen omkompletterande pensionsförmåner medför i allmänhet ändringar i SPP:sförsäkringsvUlkor och grunder och i pensionskassornas stadgar. Förpensionskassomas del är en stadgeändring i allmänhet en tidskrävande procedur,bl. a. på grund av att beslut krävs på två föreningssammanträden. Svårigheternaatt anpassa stadgarna efter träffade pensionsavtal medför därför, att ändringarnaibland får ges retroaktiv verkan. I de större tjänstepensionskassorna utövasmedlemmarnas befogenheter vid föreningsstämma i regel av särskilda ombud. Dessautses vanligen av de anställdas organisationer och av arbetsgivaren ellerarbetsgivarorganisation. Sjukförsäkringmeddelas av sjukkassor och av sjuk- och begravningskassor. Enligt UFL:s reglerkan kassorna delas in i två kategorier, nämligen dels föreningar som ger utsjukpenning än för ett sammanhängandesjuklighetstiUstånd, dels övriga föreningar. De förra skall i princip ha minst500 medlemmar, de senare minst 100 medlemmar. var antaletsjukförsäkrade medlemmar 185 481, varav 113 912 var medlemmar i 34 föreningarsom lämnar Prop.1972: 69 32 sjukpenning än och 71 569 varmedlemmar i övriga 110 föreningar. Av de sjukförsäkrade medlemmarna var 133 984sjukpenningförsäkrade och 64 475 försäkrade för sjukhusvård, läkarvård,läkemedel m. m. Sjukhjälpsersättningarna avser i regel små belopp och ärofta maximerade på olika sätt. Uppgifter för visar att över hälften avdet totala antalet medlemmar var tillförsäkrade en sjukpenning som var lägre än4 kr. Alla föreningar utom en har begränsat sjuk-hjälpstiden tillhögst . I allmänhet tillämpas en viss karenstid, ofta . Vidberäkning av läkarvårdsersättning tUlämpas i regel läkarvårdstaxan (1969:657). Vissa föreningar lämnar också moderskapshjälp med belopp som vanligen inteöverstiger . Sjukkassorna har måst anpassa sin verksamhet till denallmänna sjukförsäkringen. Efter denna försäkrings genomförande blevsjukkassorna hänvisade till att ge kompletteringsförsäkringar. Som framgår avdet följande har utrymmet för sådana försäkringar därefter minskat i takt medförbättringar inom den allmänna försäkringen. Mer betydande utvidgningarsåvitt angår sjukpenningersättning skedde genom lagstiftning . I dettaläge ansågs det angeläget att förhindra möjligheten till överförsäkring. Efteröverläggningar med försäkringsbolagen lämnade försäkringsinspektionen år 1963en rekommendation som innebar att försäkringsförmånerna inom frivillig sjuk-och olycksfallsförsäkring skulle maximeras på sådant sätt, att de tillsammansmed förmånerna från den allmänna försäkringen och eventuella andra tjänsteförmånerkompenserade högst 93 "lo av den försäkrades förlorade nettoinkomst efterskatt. Rekommendationen kom att gälla också för de understödsföreningar sommeddelade sjukhjälp. Eftersom de statsanställda fr. o. m. ficksjuklöneförmåner till en kompensationsnivå av ca 93 "lo kundekompletteringsförsäkring inte vidare meddelas statsanställda. 1966 medgav emellertid Kungl. Maj:t att , oavsettrekommendationen, fick tillförsäkra arbetstagare som inte uppbär oavkortad lönunder sjukdom, en dagersättning av högst . från arbetsoförmågans sjundedag, insjuk-nandedagen inräknad. meddelade därefter understödsföreningarnaatt dessa generellt borde tillämpa samma ersättningsregel såvitt gälldeersättning till statsanställda och andra gmpper med motsvarandesjuklöneförmåner. påpekade inspektionen att med hänsyn till år 1967genomförda nya förbättringar i fråga om sjukpenningförmånerna inom den allmännaförsäkringen utrymmet för kompletteringsförsäkring till högre belopp än 3 kr.per dag skulle prövas från fall till fall.