prop · FV03111 · 1972-12-31 00:00:00 — Både i förhållande tUl denrUcsgenomsnittliga fördelningen och i förhållande till fördelningen inomNorrbottens län hade fler flyttande låga resp. höga inkomster före flyttningen.Aret efter flyttningen har överrepresentationen i de lägsta inkomstgruppernaförsvunnit vilket slår igenom i något större andelstal imellaninkomstgrupperna. Tabell 3:21 Män som flyttat från länår 1969 fördelade på inkomstgrupper -4,3 -0,1 -7,9 -6,8 -6,3 -4,7 Utflyttningen från länhar i grundmaterialet ytterligare delats upp efter vilken typ av ort manflyttat thl. I analysen används därvid länsstyrelsernas modifierade förslagtill ortsklassificering. Det visar sig att de som flyttade tih storstäder ochprimära centra både och hade en mera positiv inkomstbild än desom flyttade till regionala centra. De som flyttade inom hadeen i stort sett riksgenomsnitthg fördelning både och . Bland demsom flyttade enbart inom fanns en viss underrepresentation i dehögsta inkomstgrupperna, vilket är ett motsatt mönster mot det som gäller fördem som flyttat ut ur länet. 1 detta avsnitt behandlassysselsättningens utveckling inom olika näringsgrenar under i huvudsak1960-talet. Dessutom lämnas uppgifter om den regionalasysselsättningsstrukturen. Orsakerna till den illustrerade utvecklingenbehandlas endast översUctligt och tas upp till närmare analys först i avsnitt3.3.3. Till största delen bygger framställningen i avsnittet på bearbetningarav folkräkningsmaterial och arbetskraftsundersökningarna. har antaletsysselsatta inom jord- och skogsbruk snabbt gått starkt tillbaka, medansysselsättningen inom främst samhällehg service har ökat. Sysselsättningeninom industrin har varit i stort sett oförändrad. Dennautveckling återspeglar skiljaktigheter i produktionens utveckling inom deolika näringsgrenarna. tabell 3:22 framgår att produktionen inom jord- ochskogsbruk har varit i stort sett oförändrad medanindustriproduktionen har nästan fördubblats. Inom alla näringsgrenar utomsamhällelig service, där mättekniska problem i stort sett omöjliggör produktivitetsmätningar,har produktivitetsförbättringar minskat det relativa behovet av arbetskraft.Uppgifterna i tabell 3:22 om produktionens utveckling i de skildanäringsgrenarna är hämtade års långtidsutredning. Från denna är ocksåberäkningarna över utvecklingen 1975 tagna. Med undantagför utvecklingen i samhällelig service överensstämmer den beräknadeutvecklingen - både vad beträffar sysselsättning och produktion nära medutvecklingen . För den samhälleliga servicenberäknas en mindre dämpning av expansionen. Tabell 3:22 Produktions- och sysselsättningsutveckling inäringsgrenar -23,4 -23,9 -26,7 Produktionsförändringarna är mätta i volym.Sysselsättningen anges enhgt arbetskraftsundersökningarnas definition. Sysselsättningens fördelning på/läringsgrenar varierar mellan länen. Andelen sysselsatta inom detsysselsättningsmässigt tillbakagående jord-och skogsbmket var nästan30% i , i och mot endast 2resp. Också inom samhälleligservice, som är den näringsgren som uppvisat den snabbastesysselsättningsökningen, varierar andelen sysselsatta mellan länen. Stockholmsoch län har med de högsta andelstalen, varefler ochNorrbottens län följer med . och och länligger tiUsammans med flera andra län strax , medan med15 % har den lägsta andelen sysselsatta inom samhällelig service. Eftersomsysselsättningsutvecklingen i länen inom skilda näringsgrenar i de flesta fall överensstämmer ganska nära medriksutvecklingen, slår olikheten i näringsgrenssammansättningen igenom i dentotala sysselsättningsutvecklingen. I figur 3:28 redovisassysselsättningsutvecklingen i länen och 1966-1970. har det varit nödvändigtatt använda den folkräknings-anpassade arbetskraftsundersökningen, vilketmedför att enskilda länsvärden för är något osäkra. De storstadsnära länen ochHallands län redovisar under båda femårsperioderna en ökning av sysselsättningenpå . , , och har ocksåhöga värden under båda perioderna. och , , ,och län har enligt figuren en märkbart lägre tiUväxtunder den senare perioden än under den förra medan , ,och har en något positivare utveckling under densenare perioden. 1965 hadelänen som helt eller till större delen ligger inom stödområdet den mestnegativa sysselsättningsutveckhngen. Under den följande femårsperiodenförändrades denna bild. Endast och hade dåanmärkningsvärt låga utveckhngstal. Osäkerheten värden böruppmärksammmas. Figur 3:28 Sysselsättningsutvecklingen i länen perioderna1961-1965 och 1966-1970 eei AB.K,o E S P H Z T D R Y K,L Sysselsättningsuppgifter påkommunblocksnivån är ännu ej tillgängliga för . Det är därför intemöjligt att illustrera sysselsättningsutvecklingen för olika ortstyper åren1966-1970. 1 stäUet redovisas i tabeU 3:23 den i länsplanering 1967 (alternativ 2) prognoseradeutvecklingen för . Vid indelningen i ortstyper användslänsstyrelsernas modifierade klassificering. SkUlnaden mellan olika ortstyperi fråga om den totala sysselsättningsutveckhngen är stor. Storstäderna förutsesi prognosen öka sysselsättningen per femårsperiod, medan kommuncentrasom helhet skulle få en svagt negativ utveckling. För sysselsättningen inomjordbruk och industri var för sig finns knappast några variationer meUan skildaortstyper. De mellan ortstyper mycket skiftande proportionerna mellan dessabåda näringar leder emellertid tUl att den totala utvecklingen inom de s. k.basnäringarna varierar mellan ortsklasserna. Huvudsakhgast som en följd av denohkartade sysselsättningsutvecklingen inom basnäringarna erhålls störrevariationer i fråga om sysselsättningsutvecklingen inom service- ochbyggnadsverksamhet. Tabell 3:23 Beräknad sysselsättningsutveckling åren1966-1980 i ortsklasser enligt länsstyrelsernas modifierade förslag -22,8 -24,0 -0,6 -23,4 -2,1 -24,3 -5,1 -0,9 -1,7 -23,8 -1,9 Sysselsättningsutvecklingen inom areella näringar i ett något längretidsperspektiv har sysselsättningsutvecklingen inom jordbruk och skogsbruk intevarit helt parallella. höll sig sysselsättningen inomskogsbruk, bl. a. under påverkan av ökade awerkningsvolymer och en moderatrationaliseringstakt, i stort sett oförändrad för att anknytatill jordbmkets nedåtgående Äldersstmkturen för de inom jord-och skogsbruket sysselsatta har på grund av den långvariga minskningen avantalet sysselsatta blivit mycket sned. Något i dessa näringsgrenarvar över 5 mot bland totalantalet sysselsatta. Denomfattande tillbakagången av antalet sysselsatta har därförtUl hälften utgjorts av en naturiig avgång på grund av pensionering ochdödlighet. För 1970-talet kan förutses en fortsatt naturlig avgång av minstsamma omfattning som , vilket medför att yrkesbytena intebehöver få samma omfattning som den förutsedda tillbakagången av totalantaletsysselsatta. De areella näringarnas successivt minskande betydelse för denregionala sysselsättningsutvecklingen har belysts mera i detalj i avsnitt 3.1. Tabell 3:24 Sysselsättningsutvecklingen inom jordbruk ochskogsbruk 1950 1960 1951- 1965 1961- 1970 1966- 1960 1965 1970 (per femårsperiod) -19,1 -21,2 -26,7 -19,5 -10,2 -15,9 -21,0 -23,9 , 1960 och 1965 är uppgifterna hämtade frånfolkräkningarna dessa år. ftån folkräkningsanpassadeaibetskraftsundersökningen detta år. Flera olika faktorer bidrar tillminskningen av sysselsättningen i jord-och skogsbmk. Den fördajordbrukspolitiken har varit inriktad på att skapa ökad lönsamhet inomjordbmkssektorn, vilket bl. a. inneburit att stöd tUl sammanslagningar avjordbruk utgått. har en ökad mekanisering ägt rum. Detta har letttill att antalet bmkningsenheter minskat, som den genomsnittligaarealen per enhet ökat. I vissa delar av landet har också den totala åkerarealenminskat i snabb takt. Inom skogsbmket har skett en mycketsnabb minskning av den erforderliga arbetsinsatsen per skogskubikmeter från, ca0,50 dagsverken tih ca 0,20 dagsverken . Fram rih år 1975fömtser långtidsutredning en fortsatt minskning tUl 0,13 dagsverkenper skogskubikmeter. 1 kombination med en måttlig ökning av avverkningenresulterar detta i en förutsedd minskning av arbetskraftsbehovet med ca 6 %per år. Den snabbt minskandesysselsättningen inom skogsbruket uppmärksammas i ERU:s i, vars innehåll närmare redovisas i avsnitt 10. I rapporten diskuterarprofessor bl. a. olika möjligheter att bibehålla skogsbruket iNorriands inland. Han konstaterar därvid att endast en del av den potentiellaskogsavverkningen hgger inom pendlingsavstånd från orter med mer än 2 200invånare. 1 täcker sådana pendhngsområden , i Västerbottenslän , i och i av den potentiellaavverkningen. Rationaliseringen inom skogsbruketinnebär enligt rapporten att sam-hähsapparaten inom Norriands inland inte kanbäras upp av enbart skogsbruket, frånsett på ett mycket ringa antal punkter.Utgångspunkten Prop.1972:111 Bilaga 1 S2 är härvid att storieksgränsen 2 200 invånare iöverensstämmelse med tidigare överväganden av (SOU 1970:14) utgör ettnärmevärde på en tätortsstorlek, där serviceutbudet är acceptabelt för deflesta konsumenter. 1 samband med utvärderingen iinrikesdepartementet av länsplanering 1967 gjordes en beräkning avsysselsättningsutvecklingen inom jord-och skogsbruk under perioden 1966-1980.Trots de mellan länen varierande fömtsättningarna befanns att de flesta länenlåg väl samlade minskning per . ochSkaraborgs län med en minskning av per femårsperiod skulle enligtberäkningarna få den minst negativa utvecklingen, medan i ochKopparbergs län sysselsättningen beräknades minska per femårsperiod.På kommunblocksnivån är spridningen i den beräknade utvecklingen större. Avtabell 3:25 kan utläsas att och har en förhållandevisstor andel kommunblock med en beräknat låg minsknings-takt, medan NorraMellansverige har en stor andel med hög minsknings-takt. Tabell 3:25 Beräknad sysselsättnings minsk ning inom jord-och skogsbruk i kommunblock. Fördelning av kommunblock efter beräknad sysselsätt- Tabellen grundar sig på material redovisat i SOU 1969:27.För definitionen på riksomräden se bihang A. Sysselsättningen inom industrinsådan den registreras i industristatistiken har inte visatnågra bestämda tendenser till vare sig minskning eher ökning. De klarakonjunkturtopparna avtecknar sig i den bUd avindustrisysselsättningen som lämnas i figur 3:29. Mera omfattande definitionsändringargjordes i statistiken åren 1964 och 1967, varför approximativa beräkningar harfått göras för att erhålla jämförbarhet. I figuren är ocksåförvaltningspersonalens utveckling medtagen. Även om konjunktursvängningarna ärmärkbara också för denna grupp har den tagit en successivt större del av sysselsättningen. Är 1960 var andelenförvaltningspersonal mot . Figur 3.29 Industrl.sysselsättningens utveckling underåren 1960-1970 " ,* arbetarpersonal ** * * " Figuren bygger på en bearbetning av SCB:sindustristatistik utförd inom . Den i industristatistikenregistrerade sysselsättningsutvecklingen beaktar inte den utbrytning av vissafunktioner som har skett. Den mycket snabba utveckling som präglatsysselsättningen inom uppdragsverksamhet beror till en del påatt vissa av de funktioner som tidigare tillgodosågs inom industrin i ökadutsträckning utförs av speciella servicegivare. Är 1960 var ca 35 000 personersysselsatta inom uppdragsverksamhet mot ca 80 1970, alltså mer än enfördubb-Ung. Även om större delen av denna tillväxt skulle bero på enutbrytning av vissa arbetsuppgifter från industrin, kvarstår dock iakttagelsenom uidustrisysselsättningens stagnation . 1 relativa tal ärtiUbakagången klar. Är 1960 utgjorde sysselsättningen inom industri avtotalantalet sysselsatta enligt folkräkningen mot enligt denfolkräkningsanpassade arbetskraftsundersökningen. I bihang A behandlassysselsättningsutvecklingen inom industrin i kommunblocken länsvis för perioden1965-1969. I den fortsatta framställningen diskuteras . Inom ramen för en under perioden1965-1969 svagt minskande totalsysselsättning finns en avsevärd variationmellan branscher. Så har t. ex. transportmedelsindustrin ökat sysselsättningen med18 %, somsysselsättningen har minskat inom konfektions-, läder- och gummiindustrin medmer än . Eftersom branschsammansättningen varierar regionalt slår denolikartade branschutvecklingen igenom i den totala sysselsättningen i ohkaregioner. I bihang Ä delas industriutvecklingen inom varje enskilt kommunblockunder perioden 19651969 upp i två skUda komponenter. En del av utvecklingenförklaras med blockets branschsammansättning, medan återstoden förklaras medinombransch-variationen, vilken uppstår på grund av att utvecklingen inomskilda branscher i blocket inte överensstämmer med riksutvecklingen inommotsvarande branscher. Figur 3:30 ger samma typ av information för länen. För fleraav länen föreligger god överensstämmelse mehan den branschbetingade och denfaktiska utvecklingen. Så är fallet t. ex. för , ochVästernorrlands län, där en faktisk sysselsättningsminskning sammanfaller meden stor andel sysselsatta i tillbakagående branscher. Några markanta undantagfinns dock. , , och harunder perioden haft en avsevärt bättre sysselsättningsutveckling än vad branschsammansätt- Figur 3:30Faktisk och branschbetlngad sysselsättningsutveckling inom industri perioden1965-1969 i länen Figur 3:31 Andel sysselsatta i länen inombyggnadsverksamhet åren 1965 och 197aindex: Riket = 100. eS »U G Ab!l.L G,H M E ,H 'W iF,N AB.U iG.S Figuren bygger på en bearbetning inom inrikesdepartementetav SCB:s industristatistik. De bakomliggande beräkningarna beskrivs merautförligt i bihang A. Värdena ärhämtade för från folkräkningen och för från denfolkräkningsanpassade arbetskraftsundersökningen. rungen talar för. Samma förhållande präglar utvecklingen iSkaraborgs och medan den faktiska utvecklingen i framför allt Stockholmsoch ligger under den som enligt branschsammansättningenkunde förväntas. 1 har den faktiska sysselsättningen mmskat meninte så mycket som branschsammansättningen skulle ge anledning att förmoda. 1 tabell 3:26 har kommunblockeninom och utom stödområdet gmpperats efter länsstyrelsernas modifierade förslagtill ortsklassificering. Totalt visar sig kommunblocken inom stödområdet hahaft den bästa sysselsättningsutvecklingen, detta trots attbranschsammansättningen där har varit mindre gynnsam än i resten av landet.Totalt har sysselsättningen inom stödområdet ökat mot en minskningmed utom stödområdet. har branschsammansättningen talat för enminskning inom stödområdet mot utom stödområdet. För deortstyper som är representerade inom stödområdet gäller genomgående attsysselsättningsutvecklingen har varit mera positiv än imotsvarande ortstyp utanför stödområdet. Speciellt stor är skillnaden iutvecklingen för primära centra inom och utom stödområdet. Tabell 3:26 Faktisk och branschbetlngadsysselsättningsutveckling inom industri i ortsklasser enligtlänsstyrelsernas modifierade förslag -10,1 -2,2 -0,2 -1,2 -4,0 -5,3 -5,4 -4,0 -5,2 -3,0 -5,0 -2,7 Tabellen bygger på en bearbetning inominrikesdepartementet av SCB:s industristatistik. De bakomliggandeberäkningarna beskrivs mera utförligt i bihang A. Den användaortsklassiTiceringen behandlas i avsnitt 9.3 och i inledningen av avsnitt 3. Sysselsättningsutvecklingen inomindustri har varit negativ i storstadsområdena. TUlbakagången har skett trotsatt den beräknade bransch-betingade utvecklingen talar för en ganskatillväxtbetonad branschsammansättning. Branscher med en positiv riksutvecklinghar emellertid i storstadsområdena haft en mindre positiv utveckling ochbranscher med en negativ riksutveckling har haft en än mera negativ utvecklingän i riket i dess helhet. Orsakerna till denna utveckling kan endast antydas.Så torde t. ex. de höga löne- och markkostnaderna i storstadsområdena ha inneburit att industrins konkurrensförmåga reducerats. Närdet gäller stödområdet har regionalpolitiskt stöd i olika former utgåttsamtidigt som arbetskraftsresurser har ställts till förfogande genomfriställningar inom jord- och skogsbmket. Sysselsättningen inombyggnadsverksamhet har ökat från ca 295 1960 tih ca 365 1970.Detta har inneburit en från 9 tih höjd andel av den totalasysselsättningen i landet. De regionala variationerna i denna andel är intespecieUt framträdande. Av figur 3:31 kan utläsas att framför allt någraNorriandslän har relativt höga andelstal. harspridningen kring riksgenomsnittet minskat, varvid de höga värdena i bl. a.Norrbottens och har reducerats något. ökade andelstaleni , och län. De relativt låga värdena iStockholms och förtjänar uppmärksammas. Bostadsbyggandet och därmedsammanhängande investeringar utgör en betydande del av den totalabyggnadsverksamheten i . Det finns emeUertid inte något klart sambandmellan bostadsbyggandets omfång i länen och andelen sysselsatta inombyggnadsverksamhet. En del av det bristande sambandet förklaras av den storaroll anläggningsverksamheten spelar i vissa län. För några av norrlandslänenhar t. ex. de stora kraftverksinvesteringarna gett sysselsättning åt en storbyggnadsarbetar-kår. Dessutom får man räkna med en viss, om än begränsad,utpendhng över länsgräns samt med en viss undersysselsättning, som slår igenombl. a. i arbetslöshetstalen. Ett markant drag i näringshvetsutveckling är att serviceverksamheterna sysselsätter en ökad andel avarbetskraften. Detta innebär bl. a. att sådana verksamheter tillväxer somtraditionellt varit bundna tiU relativt stora befolkningscentra. Det innebärockså att en allt större del av arbetskraften sysselsätts i näringar medrelativt sett små produktivitetsförbättringar vilket bl. a. sammanhänger medatt möjligheterna tiU rationahseringar inom sektorer som producerar personhgatjänster i aUmänhet är små. En fortsatt snabb teknisk utveckhng och ökning avkapitahntensiteten inom de agrara näringarna och tiUverkningsindustrin tordeleda tih att allt större del av arbetskraften även sysselsätts inomservicesektorerna. De framtida regionala utveckhngsför-loppen torde därmedpräglas av att sysselsättningen inom s. k. primära och sekundära näringartiUväxer i ohka takt. Detta förstärks även av att vissa funktioner inomtiUverknmgsindustrin bryts ut och tillgodoses av företag som anses tiUhöraserviceverksamhet. Bland sådana aktiviteter märks viss konsultverksamhet. Sysselsättningen inom den stora och heterogena grupp somgår under 1972:111 BUaga 1 57 mbriken service har expanderat i snabbtakt. Expansionstakten skiftar dock mellan olika branscher. Äv tabell 3:27framgår att samhällelig service tillsammans med uppdragsverksamhet har haft densnabbaste expansionen, medan sysselsättningen i stort sett har varit oförändradi t. ex. samfärdsel. Tabell 3:27 Sysselsättningsutveckling perioden 1961-1970inom olika servicebranscher Handel Samfärdsel Samhällelig service Uppdragsverksamhet Övrig service 478 000 242 000 393 000 34 000 271 000 5 34 000 247 000 503 000 60 000 251 000 534 000 251 000 696 000 81 000 279 000 + 11,7 + 2,1 + 27,9 + 76,4 - 8,3 + 0,0 + 1,6 + 38,3 + 35,0 + 10,0 Underlaget för tabeUen är folkräkningarna samt den folkräkningsanpassade arbetskraftsundersökningenår Den snabba öknmgen av antaletsysselsatta inom service har höjt serviceandelen från tih år1970. MeUan länen är spännvidden i serviceandelen ganska stor. länhade sysselsatta inom service, medan och Älvsborgslän hade . Som framgår av figur 3:32 har det under 1960-taletfunnits en tendens tih minskad spridning i serviceandelen mellan länen. Med fåundantag har länstalen närmat sig riksgenomsnittet. Ar 1970 var serviceandelenrelativt låg i en grupp syd- och meUansvenska län under det att ochNorrbottens län tillsammans med och hadevärden över riksgenomsnittet. Det är främst den snabba ökningenav antalet sysselsatta inom samhällelig service som betingat servicesektornsökande betydelse ur sysselsättningssynpunkt. Av sektorns totala ökning med ca400 000 sysselsatta svarar sjukvården för ca 95 000,utbildningsväsendet för ca 70 000, den offentliga förvaltningen för ca 50 000och övrig samhällehg service för ca 90 000. Tillsammans representerar detta ca300 000 sysselsatta eller tre fjärdedelar av den totala ökningen. Både från sysselsättningssynpunktoch med hänsyn tiU krav på ett jämnare utbud av samhäUelig service är det avintresse att faststäha hur sysselsättningsökningen inom denna servicegrupp harfördelat sig på regioner. På grund av att sysselsättnmgsuppgifter för år 1970är tillgängliga endast genom arbetskraftsundersökningarna kan data för sådetaljerade näringsgrensuppdelningar som det här är frågan om endast lämnas förrUcsområden och större län. 1 tabell 3:28 anges för perioderna 1961 1965 och19661970 hur sysselsättningen har utvecklats i grupperna förvaltning,undervisning och sjukvård. Det bör vid toUcningen Figur 3:32 Andel sysselsatta inom serviceverksamhet åren1960, 1965 och 1970. Index: Rikets andel = 100. E N L H.S e< ' e< I Underiaget för tabeUen är folkräkningarna samt den folkräkningsanpassade arbetskraftsundersökningenår . av tabehen uppmärksammas att andelen sysselsatta inomsamhäUehg service varierar mehan riksområden och län, varför sammaprocentueha ökning kan ha skiftande innebörd i absoluta tal. Tabell 3:28 Sysselsättningsutvecklingen inom förvaltning,undervisning och sjukvård 1961-1965 och 1966-1970 i Uppgifterna I tabellen grundar sig på folkräkningarna åren1960 och 1965 samt den folkräkningsanpassade arbetskraftsundersökningen år1970. Denna är grundad på en urvalsundersökning vilket gör Individuella värdennågot osäkra. För en definition av riksområden, se bihang A. Under senare delen av 1960-talethar sysselsättningsutvecklingen inom sjukvård varit avsevärt snabbare än inomförvaltning och undervisning. Lägst har sysselsättningsökningen varit inomförvaltning under båda periodema. Ökningen av antalet sysselsatta inom sjukvårduppvisar de mmsta variationerna mehan rU I fråga om sysselsättningen inomförvaltning ligger den procentueUa ökningen i storstadslänen, med undantag förMalmöhus län , under riksgenomsnittet vilket får ses iljuset av den redan tidigare starka utbyggnaden av förvaltning i dessa län.Sydöstsverige, och har under båda periodernaökningstal över riksgenomsnittet. Med undantag för Norrlandslänen ochNorra ansluter utveckhngen inom undervisning i de olikariksområdena väl thl riksgenomsnittet. Som framgår av avsnitt 3.4 har enregional utjämning i utbudet av utbUdning skett . För de nyssangivna riksområdena har den pågående uttunningen i deyngre åldersgrupperna motverkat denna tendens. Data om servicesysselsättningensaknas för på kommunblocksnivån. För har i (SOU1970:3) Balanserad regional utveckhng gjorts en kartläggning avsysselsättningsutveckhngen inom den offentliga sektorn i storleksgrupperadekommunblock. Gränserna mellan kommunblocksgrupperna har valts så att variegrupp har fått cirka en sjättedel av totalbefolkningen. Av tabell 3:29 framgår attsysselsättningen inom samhällelig service var ojämnt fördelad på storaoch små kommunblock. Tabell 3:29 Andel sysselsatta inom samhällelig service avtotalantalet sysselsatta i storleksgrupperade kommunblock. Rikets andel= 100. 29 000- 54 000 14 000- 29 000 Av de redovisade serviceslagen gerundervisning den jämnaste fördelningsbuden. Den starkaste koncentrationenuppvisar den statliga förvaltningen. Den omfattande sjukvårdssektorn har, utom i de två minsta storleksgrupperna, en relativt jämn fördelning påstorleksgrupper. Beträffande den totala sysselsättningen inom samhälleligservice hgger endast mera markerat över riksgenomsnittet. Avövriga kommunblock uppvisar endast de minsta, med lägre befolkning än 14 000invånare, någon större avvikelse från riksgenomsnittet. Av tabell 3:30 framgår hursysselsättningen utvecklats inom de berörda serviceslagen 1965. Tabell 3:30 Sysselsättningsutveckling under perioden1961-1965 inom samhällelig service i storleksgrupperade kommunblock. 29 000- 54 000 14 000- 29 000 För hela den samhällehgaservicesektorn visar sig tyngdpunkten i ökningen av sysselsättnmgen hgga blandkommunblock i storieksgruppen 29 000-54 000 invånare. och deminsta kommunblocken har den lägsta procentuella ökningen. Av de exemplifieradedelsektorerna överensstämmer utvecklingen inom sjukvård och statlig förvaltningnärmast med den totala bilden.