prop · FV0398 · 1972-12-31 00:00:00 — Denföreslagna regeln i tredje stycket innebär att det straff som vid lagföring iSverige under beaktande av bestämmelsen om straffskärpning vid återfall i 26kap. 3 § ådömes för brottet inte får vara strängare än det svåraste straffsom på gärningsorten är stadgat för 1972: 98 213 brottet,dvs. maximum i den tillämpliga utländska straffskalan, utan hänsyntill förefintiiga allmänna straffskärpningsbestäm-melser. Den tanke som liggerbakom ifrågavarande regel i tredje stycket, nämligen att strängare straff intefår ådömas här i än som högst kunde ha tiUämpats vid lagföring pä gämingsorten,är sålunda realiserad på ett sätt som kan medföra en begränsning av den svenskadomstolens handlingsfrihet som går längre än som i och för sig följer av denangivna tanken. Av praktiska skäl kan emellertid en sådan lösning varaförsvarlig. En jämförelse med vad som på gärningsorten skulle kunna följa påbrottet kan nämligen domstolen svårligen genomföra utan att göra sig närmareförtrogen med det främmande straffsystemet, under det att den utländska iförsta hand tillämpliga straffskalan torde vara lättare tillgänglig. Uttrycket "ärstadgat" torde med hänsyn till presensformen jämför innebörden av att iandra stycket uttrycket "var fri frän ansvar" utbytts mot "ärfri från ansvar" innefatta en hänvisning till den straffskala som vidsamtidig lagföring på gärningsorten skulle vinna tillämpning. Om efter brottetsbegående men före den svenska domen straffmaximum på gärningsorten ändratsskulle sålunda, fortfarande under antagande att gärningslandet har bestämmelsermotsvarande dem i 5 § andra stycket i promulgationslag,hänvisningen gälla det lägsta av ifrågavarande . Den föreslagnaomskrivningen av punkt 2 har inriktat stadgandet på två särskildapersonkategorier, dels krigsman, dvs. svenska krigsmän, vilkas brott i storutsträckning också faller under punkt 3 såsom brott mot , och dels annanän krigsman, dvs. alla andra personer, utlänningar som svenskar. Stadgandetsinnebörd har härigenom blivit mer svårfattlig än om man bibehållit inriktningenpå viss lokalitet, område där avdelning av krigsmakten befann sig. En sådaninriktning synes även mera logisk i förhållande till den i föregående punktangivna lokaliteten, svenskt fartyg eller luftfartyg. Jag förordar därför attpunkt 2 erhåller lydelsen: "om brottet förövats å område där avdelning avkrigsmakten befann sig, dock i fall gärningsmannen ej var krigsman allenast omavdelningen befann sig där för annat ändamål än övning". Den i tredje stycket avförevarande paragraf föreslagna centrala kontrollen över i vad mån åtal skallfå ske går betydligt utöver området för den diskretionära åtalsprövning, varomnu stadgas i 5 och 6 §§ och 1972: 98 214 motvars omfattning departementschefen rest principiella erinringar. Jag ifrågasätterockså, om det kan vara erforderligt att sträcka den centrala kontrollen sålångt. Beträffande brott som begåtts här i riket har i förhållande tillkonventionen gjorts förbehåll för att svensk straffrättskipning må tillämpas,även om ansvar för gärningen prövats i konventionsstat, och i den föreslagna 6§ har getts för de svenska domstolarna bindande regler för hur utomlands eventueUtundergången påföljd skall tillgodoräknas vid straffets bestämmande. Ur allmänsynpunkt borde det vid sådant förhållande vara både önskvärt och godtagbart attutan diskretionär central kontroll låta åklagare och domstolar pröva frågornaom straff för här i riket begångna brott. Jag förordar sålunda att itredje stycket göres inskränkning i åtalsprövningen beträffande i riketbegångna brott. Lagrådet:Förslagen lämnas utan erinran. Prop.1972: 98 215 Utdragav protokollet över justitieärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen istatsrådet på Närvarande:Statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , , ,, , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter lagrådets yttrande över förslag till lag omändring i , lag om ändring i lagen (1971: 965) om straff förtrafikbrott som begåtts utomlands, lag om ändring i lagen (1966: 78) om förbudi vissa fall mot rundradiosändning på öppna havet, lag om ändring i lagen(1966: 314) om kontinentalsockeln och lag om ändring i lagen (1971: 176) omvissa internationella sanktioner. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådetsuttalanden i fråga om betydelsen av den föreslagna föreskriften i 2 kap. 2 §andra stycket BrB om krav på dubbel straffbarhet kan jag i princip ansluta migtill. Jag vill endast i klarhetens intresse framhålla, att svensk domstol vid lagföringför brott som begåtts utomlands givetvis sätUlvida skall beakta innehåUet ilagen på gämingsorten vid tiden för gämingen, att ansvar inte i något fall får ådömas,om gärningen var fri från straff enligt den lag som gällde på gärningsorten närgärningen förövades, oavsett om gärningen till följd av lagändring kommit attbli straffbar enligt de bestämmelser i gämingsortens lag som gäller vid tidenför lagföringen i . Vid remissen tUl lagrådetförordade jag att genom ratifikation tillträder den i den 28 maj1970 undertecknade europeiska konventionen om brottmålsdoms internationellarättsverkningar. Vidare förordade jag att vid ratifikationen görs förbehåll motavdelning 1 i del III av konventionen, dels såvitt bestämmelserna i dennaavdelning innebär hinder mot lagföring i för brott, för vilket detlindrigaste straff som är stadgat i svensk lag är fängelse eller däröver,dels såvitt dessa bestämmelser innebär hinder mot verkställighet i avhär i landet ådömd eller ålagd påföljd för brott samt avges förklaring enligtartiklarna 15.3, 19.2 och 64.3. Underframhållande att ärendet bör behandlas under vårsession hemställerjag, att Kungl. 1)lag om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, 1972: 98 216 2) lag om ändring iutlänningslagen (1954:193), 3) lag om ändring ibrottsbalken, 4) lag om ändring i lagen(1971: 965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands, 5) lag om ändring i lagen(1966: 78) om förbud i vissa fall mot rundradiosändning på öppna havet, 6) lag om ändring i lagen(1966: 314) om kontinentalsockeln, 7) lag om ändring i lagen(1971:176) om vissa internationella sanktioner, dels godkärma deneuropeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar ienlighet med vad jag har förordat i det föregående. Medbifall tUl vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemstäUt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar. Prop.1972: 98 217 Propositionen...................................................... .... I Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ .... 1 Förslagtill lag om internationellt samarbete rörande verkställig het av brottmålsdom ........................................ .... 3 FörslagtUl lag om ändring i utiänningslagen (1954: 193) 13 Förslagtill lag om ändring i ................ 13 Förslagtill lag om ändring i lagen (1971: 965) om straff för tra fikbrott som begåtts utomlands............................ 16 FörslagtUl lag om ändring i lagen (1966: 78) om förbud i vissa fallmot rundradiosändning på öppna havet ............ .. 17 FörslagtUl lag om ändring i lagen (1966: 314) om kontinental sockeln ..................................................... 17 Förslagtill lag om ändring i lagen (1971: 176) om vissa interna sanktioner ............................................ 18 Utdrag avstatsrådsprotokollet den 21 aprU 1972 ...... .. 19 1 Inledning .................................................... 19 2 Konventionens huvudsakUgainnehåll ................ .. 20 3 GäUande svensk rätt m. m................................ .. 22 3.1 Verkställighet av brottmålsdom..................... .. 22 3.2 Statistiska uppgifter.................................... 27 3.3 Rättsverkan av utiändskbrottmålsdom........... .. 28 3.4 Svensk domstols straffrättsUgakompetens...... 29 4 Nordiskrätt................................................... .. 31 4.1 Verkställighet av utländskbrottmålsdom.......... 31 4.2 Rättsverkan av utiändsk brottmålsdom............ .. 32 4.3 Straffrättslig kompetens ............................ .. 34 5 Nordiskt lagstiftningssamarbete ................... 36 6 Departementspromemorian ........................... .. 38 6.1 tillträde tiUkonventionen................. .. 38 6.2 Metoden för att införlivakonventionen med svensk rätt .. 45 6.3 Huvuddragen av lagstiftningen .................... .. 47 6.3.1 Verkställighetsreglerna ....................... .. 47 6.3.2 TUlämpligheten av svensk lag ................ .. 54 7 Remissyttrandena ...................................... .. 58 7.1 tUlträde tUlkonventionen................ .. 58 7.2 Metoden för att införlivakonventionen med svensk rätt .. 59 7.3 Huvuddragen av lagstiftningen ..................... 59 7.3.1 Verkställighetsreglerna ....................... .. 59 7.3.2 Tillämpligheten av svensk lag ................ .. 65 8 Departementschefen .................................... 68 8.1 tUlträde tUlkonventionen................ .. 68 8.2 Metoden för att införlivakonventionen med svensk rätt .. 80 8.3 Huvuddragen av lagstiftningen ..................... .. 81 8.3.1 VerkstäUighetsreglema ....................... .. 81 8.3.2 Tillämpligheten av svensk lag ................. .. 94 8.4 Ikraftträdande-och övergångsbestämmelser 103 1972: 98 218 8.5 Lagförslag ........................................... 103 8.6 Specialmotivering ................................. 104 8.6.1 Förslaget tiU lag ominternationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom ........................................................ 104 8.6.2 Förslaget till lag om ändring iutlänningslagen .... 143 8.6.3 Förslaget tiU lag om ändring ibrottsbalken 143 8.6.4 Övriga lagförslag ............................. 148 8.7 HemstäUan .......................................... 149 Bilaga1 Konventionen om brottmålsdoms inter nationella rättsverkningar .................................. 150 BUaga 2Departementspromemorians lagförslag ..... 193 Utdrag av lagrådets protokoUden 25 aprU 1972 ....... 208 Utdrag avstatsrådsprotokollet ........ 215 1 972 71 0232