prop · FV031 · 1972-12-31 00:00:00 — Vissaadministrativa fördelar står alt vinna om å ena sidan bevUjandet av lån ochbidrag och å andra sidan dessas utbetalningoch redovisning samt lånens förvaltning sammanförs till en och samma myndighet.Statens naturvårdsverk finner det särskilt värdefullt att bosläder ochbostadskomplement av skilda slag efter handges samma betydelse från finansierings- och planeringssynpunkt.Bostadsstyrelsen framhåller att de av kommittén angivna långsiktiga målen ivissa delar motsvarar vad styrelsen har anfört i olika sammanhang. Ettangeläget mål är sålunda alt byggandet av lokaler finansieras enligt en endalåneform och att lill driften av vissa lokalerutgår bidrag som avpassas med hänsyn till verksamhetsform, personalbehov m. m. Likartade synpunkter anförSvenska kommunförbundet som finner det nödvändigt att medel för den behövligautbyggnaden av bostadskomplement garanteras som finansieringsgaran-linges för bosläder. borde det totala anläggningsstödet kunna ges en enhetlig låneform. sägersig även i övrigt dela kommitténs uppfattning om finansieringssystemetsutformning. HSB hälsar medtillfredsställelse förslaget tUl en enhetiigare, av bostadsslyrelsen handhavdfinansiering. HSB anser, mot bakgrund av bl. a. en av HSB gjord sammanställning av antalet lokaler ochanläggningar i bostadsområden, attbehovet av enhetlig finansiering är mycket stort. Stiftelsen beskriver med utgångspunkt i konkreta projekt den sociala målsättning som har varit vägledande för stiftelsens verksamhet.Stiftelsen fortsätter. Den angivna målsättningen församordnat byggande och förvaltning kräveren totalsamordnad finansiering. Denna bör ske genom länsbostadsnämnden iform av enbart statliga bostadslån och omfatta samtliga bostadskomplement inomområdet. På så sätt når man uppenbaraadministrativa vinster med de ekonomiska och sociala fördelarna. krävs ett ändratstatsbidragssystem eller en bättre samordning av skildastatsbidragsformer. Någraremissinstanser, som ansluter sig till huvudmålen, gör vissa reservationer eller anser sig inte hamöjlighet att bedöma angelägenhe- Prop.1972:1 BUaga 13 238 ten av de föreslagna långsiktiga åtgärderna. Bland dessaremissinstanser återfinnsSÖ, som beträffande integrerade anläggningar framhåller att man ännu saknarerfarenheter av hur förmånliga sådana anläggningar är. Frågan bör därför bliföremål för fortsatta överväganden och de praktiskaerfarenhetema bör studeras noggrant. LO och anser att en översyn avfinansieringsformerna är önskvärd men påpekar att frågan om altverkligen realisera utbyggnaden av servicendärmed inte löses. och Svenska pekar påvissa frågor beträffande beräkningsregler och fastighetsbildning som behöver belysas ytterligare.Statens institut för byggnadsforskning anser att den iategrering avfinansiering som kommittén föreslår är av värde för att. förenkla tillkomstenav de anläggningar som är aktueUa och haringa erinringar mot de äv kommittén framförda finansieringssystemen.Institutet framhåller dock att systemen inte får göras så detaljerade att kommunernas handlingsfrihet beskärs. Näringslivets byggnadsdelegation, SAF,. och fastighetsägareförbundbetonar vikten av att en avvägning görs mellan vad samhället och denenskilde skaU betala. Det bör enligt dessa remissinstanser observeras alt destatsbidrag som f, n. utgår t. ex till vatten och avlopp, vägar och skolor kankomma att påverkas oförmånligt vidinförande av etl enhetiigt lån, åtminstone för servicefunktioner därannan än kommun är huvudman. Det bör därför klargöras i vilka fall den enskUdebostadskonsumenten skall drabbas av höjda boendekostnader tUl följd av kapital-och driftkostnader vid en eventuell övergång till enhetiiga lån. Riksbanksfullmäktige uttrycker tveksamhetinför det av kommittén angivna havudmåletall bostadskomplement skaU tillerkännas samma betydelse som bostäder. Enligt fuUmäklige kan goda motiv sannolikt anförasför att låta bostader och boendeservice bilda en enhet från administrativa,finansiella m. fl. Av samma skäl skulle emellertid ytterligare enrad, huvudsakligen kommunala, samhällsfunktioner kunna tillfogas. Den utvidgning av den prioriterade sektorn på kreditmarknadensom detta kunde innebära skulle emellertid medföra att möjligheterna att föraen konjunkturstabiliserande kreditpoUlik begränsades. I etl läge där 11,4miljarder kr. av en total kreditmarknad på . går tillprioriterade sektorerna bör varje krav på ytterUgare utökning av detprioriterade området behandlas med störstarestriktivitet och alla möjligheter lill att inskränka området för prioriteradekrediter tiUvaralas. Behovet av restriktivitet i dessa avseenden blir särskUt accentuerat i ett läge då specielltutrymme måste skapas på kreditmarknaden även för andra sektorer änstaten och bostadsbyggandet. FuUmäklige påtalar vidare bristen påangelägenhetsgradering av olika serviceanläggningar. Prop.1972:1 BUaga 13 239 Meningarna är delade beträffandekommitténs förslag att krav på möjlighettill samordning och flexibilitet beträffande lokalanvändning skall successivt skrivas in som förutsättning förstatliga låne- och bidragsformer.Förslaget tillstyrks av , i Örebrolän, socialutredningen. Svenska sparbanksföreningenoch flertalet länsbostadsnämnder som har yttrat sig i frågan. Socialstyrelsenanser beträffande barnstugor alt barnstugeutredning bör avvaktas. SÖ menar attstyrande kravformuleringar fordrar en specificeringsgrad som nuvarandeerfarenheter inte ger underlag för. , som vitsordarangelägenheten av flexibilitet i så stor utsträckning som möjligt, avstyrkeratt krav f. n. skall kunna ställas på flexibilitet i samband med långivningen.Enligt styrelsen borde det i regel ligga ibyggherrarnas intresse att lokaler med såväl kommersiell som annan service får så flexibel utformning och generell användningsom möjligt. Där flexibilitet inte åstadkommes på frivUlig väg torde det i allmänhet finnas ett vägande motivmot flexibilitet. Länsbostadsnämnderna i och Västmanlandslän ställer sig också avvisande till förslaget. Tveksamma till förslaget är vidareSvenska kommunförbundet och statens planverk. tillstyrker attbestämmelserna utformas så att integration uppmuntras men motsätter sig ensådan utformning att låne- och bidragsbestämmelsema i själva verket kommer att hindra möjligheterna att utveckla enskildafunktioner på serviceområdet. Om bestämmelser av den innebörd som kommitténhar tänkt sig kommer att införas måste en vid tolkning förutsättas.Statens planverk anser att det förslag somkommittén framfört om lånevillkor i fråga om samordning och flexibilitetframstår som något oklart tiU sin innebörd och att det därför inte kanbehandlas i detalj. I den mån sådana låneviUkor avser byggnadsutförandeöverensstämmer det med planverkets instruktioner att de inordnas ianvisningarna till byggnadsstadgan. Kommitténs förslag att uppgifter omfinansieringsmöjligheter, kvalitets- och behovsnormer samt rekommendationeravseende utformningen av lokaler ibostadsområden skall ställas samman i en informationsskriftförordas av samtliga remissinstanser som yttrar sig i frågan. Bland dessa kan nämnas , , , ,, länsstyrelseni , HSB, samt en del kommunala organ. utgår från att skriftenbör komma till stånd först sedanvederbörliga beslut fattats i anledning av bl. a. nu föreliggande betänkande. Med detta förbehåll anser styrelsen detlämpligt alt en mindre skrift utges. upplyser attverket tillbaka är i färd med att utarbeta information ochrekommendationer som un- 1972:1 BUaga 13 240 derlag för utformning av planer med avseende påboendemiljön. Planverketsdel av den informationsskrift som kommittén har föreslagit torde delvis överensstämma md dessa planerade rådoch anvisningar. Verket anför alt kommitténs fiirslag all publicerainformationen i form av en handbok i tvådelar förefaller alltför detaljerat för att ställning skall kunna tastUl förslaget på detta stadium. anser, med tanke på det stora antaletprojekt som är aktuella, att arbetet med informationsskriften bör bedrivasskyndsamt. Kommitténs förslagom särskilda åtgärder för utvecklingsprojektförordas eUer lämnas ulan erinran avsamtliga remissinstanser utom statens råd för samhällsforskning sominte anser sig ha underlag för ställningstagande i frågan. Flertalet remissinstanser understrykerbehovet av särskilda åtgärder och tUlstyrkerförslaget utan närmare kommentarer. för byggnadsforskning diskuterar förslagetutförUgare. Rådet framhåller att bostadsbyggandet har mycket storsamhällsekonomisk och social betydelse i vårt land. All avdela resurser förmera systematisk efterkontroll av utfallethärav vore därför en insats som kan ge stor avkastning. Därigenom skuUe grövre misstag inte behöva upprepasoch bättre boendekva-litet och ökad ekonomisk effektivitet kunna uppnås.Någon utförligare diskussion om innebörden av utvecklingsprojekt och vilkenroll forskningen bör spela däri har enli, rådet inte förts. Rådet framhålleralt forskarnas medverkan i ett utvecklingsprojekt behövs redan på ett tidigtstadium, om den cykliska återföringsprocess som kommittén efterlyser skall blimöjlig. Förslaget attinrätta en särskild delegation knuten lill för särskildautvecklingsprojekt möts med tveksamhet av en del remissinstanser. Flera av deremissinstanser som tUlstyrker förslagetuttrycker önskemål om att få medverka i delegationen. Bland de remissinstanser som ställer sigtveksamma eller negativa till förslaget om en särskild delegation kan nämnas SÖ,, statens institut förbyggnadsforskning och statens planverk. anser altutvecklingsprojekten kan hanteras inom styrelsensnuvarande organisatoriska ram, varvid erforderlig samverkan med myndigheteroch organisationer kommer att ske. SÖ påpekar att artificiellt gynnsamma viUkor för utvecklingsprojekt kan innebära risk förbristande anknytning tUl kommunernas vanliga planeringsproblem. En uppföljning och utvärdering av vissa pågåendekommunala projekt förordas. anser attfinansieringsfrågan bör handläggas inombostadsstyrelsens ordinarie 'eksamhet. är dock berett att medverka ien eventuell samrådsgrupp. att en delegation av föreslagen typ kan få motsatt effekt än denavsedda då många kan avvakta delegationens initiativ. försök avliknande slag, bl. a. inom studentbostadsbyggandel. 1972:1 BUaga 13 241 ger belägg för att dessa farhågor är motiverade. Positiva till förslagetom en särskild delegation ställer sig , ,statens råd för byggnadsforskning, , ,, länsstyrelserna i , och samtVästernorrlands län, socialutredningen. , kommunstyrelserna i och SundsvaU, TCO, ,Näringslivets byggnadsdelegation med instämmande från SAF, Svenska bankföreningen.Svenska byggnadsindustriförbundet. ochSveriges fastighetsägareförbund samt , och . förbyggnadsforskning anser all den föreslagna delegationen, knuten tUlbostadsslyrelsen, har en viktig funktion att fylla som stimulerande ochkoordinerande organ och att ett samarbete med denna skulle vara av varde förrådets verksamhet. För att kunna genomföra sitt arbete måste delegationen hatUlgång tUl ett kvalificerat sekretariat. Näringslivets byggnadsdelegation,SAF, , . och förutsätteralt representativa organ för näringslivet bereds möjlighet att ingå i de avkommittén föreslagna referensgrupperna, som skall behandla och analysera olikaprojekt. Byggnadsdelegationen ifrågasätter emellertid om verksamheten skall förläggastill eller om arbetsuppgifterna inte är av den arten att de iförsta hand hör hemma inom redan etablerade forskningsinstitutioner. Beträffande omfattningen av utvecklingsverksamhetenreser några remissinstanser invändningar mot kommitténs förslag. Statens rådför byggnadsforskning anser att det är omöjligt att i förväg ange vUkenomfattning i form av anlal projekt som verksamheten skall kunna ha. Svenskariksbyggen finner begränsningen av antalet projekt tiU fem mindreändamålsenlig. Del kan på goda grunder antas all projekt av ifrågavarande slagkommer all vara av synnerligen varierande storlek. En i och för sig nödvändigbegränsning bör i stället ske i form av ekonomiska ramar. LO och anför liknande synpunkter. Med anledning avförslaget att ansvaret för finansieringen avforskningsverksamheten i första handskall läggas på byggnadsforskningsrådel förklarar sig statens råd förbyggnadsforskning berett att stödja forskningsmässigt arbete som gäUer samspelmellan bebyggelse och verksamhet eller tekniska egenskaper hos anläggningarna.Rådet erinrar dock om att forskningen måste arbeta med alla former avbebyggelse och att resurserna för utvecklingsarbete därför kommer att varabegränsade. Beträffande forskning om organisation och drift av verksamheter iserviceanläggningar torde enligt rådets mening 1972:1 BUaga 13 242 andrafinansiärer, såsom statens råd för samhällsforskning och riksbanksfonden, kunna träda till. församhällsforskning delar kommitténs uppfattning att resultaten aveventuella utvecklingsprojekt skall följas upp, om grundade slutsatser skallkunna dras av projekten. Härtill syftande studier faller enligtsamhällsforskningsrådets mening i första hand inom området för statens råd förbyggnadsforskning. för byggnadsforskning tillfogarall särskild stimulans behövs om kommuneroch byggherrar skall intresseras för att medverka i utvecklingsprojektav den art kommittén åsyftar och ta på sig det merarbete det för med sig. Rådet anser därför, att delegationen bör gesmöjlighet att lämna bidrag till planering och projektering avutvecklingsprojekt och att särskilda medel bör avsättas härför. framförliknande synpunkter och menar att exempelvis bidrag lill programutveckling kanvisa sig stimuleiande och minska risken för felaktig planering. I det föregående harjag lämnat ert redogörelse för anslagsframställning samtvissa förslag av servicekommillén och remissyttrandena över förslagen. Jag tar nu först upp de frågorsom har samband med styrelsens anslagsframställning. Stalsmaktemasbeslut om bostadsbyggandets omfattning har varit inriktade på fullföljandetav det program om en miljon nybyggdalägenheter , som statsmakterna har uttalat sigför. Under vart och ett av blev drygt 109 000 lägenheterfärdiga för inflyttning och beräknas ca 105 000 lägenheter hablivit färdigställda. Av miljonprogrammet har genomförts när sjuår nu har förflutit. Enligt beslut av förra årets riksdagskulle bostadsbyggnadsplanen för omfatta 95 000 lägenheter jämte enprojeklreserv av 10 000 lägenheter. Ramenför beslut om bostadslån för nybyggnad bestämdes med utgångspunkt i 87 000 lägenheter och det ickestatiigt belånade bostadsbyggandet beräknades lill 8 000 lägenheter. I sysselsättningsfrämjande syfte har avprojektreserven 2 000 lägenheter tagits i anspråk för utökning avdet statligt belånade byggandet och 4 000 lägenheter för byggandet utanstatiiga lån. Härutöver har småhus somuppförs utan statligt stöd fått påbörjas ulan igångsättningstillståndunder fjärde kvartalet 1971. Detta har medfört ett ytterligare tillskott tillpåbörjandet, som kan uppskattas till ca 1 500 lägenheter. Ramen för beslut om bostadslån förnybyggnad fördelas i m2våningsyta. Den låneram som bar fördelats för motsvarar 89 000lägenheter med den genomsnittliga våningsytan i de lä- Prop.1972:1 BUaga 13 243 genheler som fick preliminärt beslut om bostadslån åren19671968. Eftersomlägenhelsytoma genomsnittligt sett då var större än de är , beräknasantalet lägenheter som har fått lånebeslut uppgå tUl närmare 92000. Antalet lägenheter för vUka lånebeslut ellerigångsattningstUlstånd har meddelats samtantalet lägenheter som har fått påbörjas utan igångsättningstillståndberäknas således ha uppgått till sammanlagt drygt 105 000. Slutliga uppgifter om 1971 årsigångsättning föreligger ännu inte. Det är emellertid troligt att den istatistiken registrerade igångsättningen blir lägre än de angivna drygt105 000 lägenheterna. Det beror till en del på viss försening avigångsättningen , som inte kunde inhämtas helt underden , och till en del påen ändring av definitionen på igångsättning i statistiska centralbyrånsbostadsbyggnadsstatistik. påbörjades ca10 000 lägenheter mindre än . Nedgången varmest påtaglig mars ochapril då påbörjandet var drygt 5 000 lägenheter mindre än undermotsvarande tid föregående år. Denna minskningunder beror delvis på att den planerade igångsättningenvar mindre än föregående år men också på försenad igångsättning. Dennakan antas ha haft samband med bl. arbetskonflikten och deutdragna avtalsförhandlingarna. Förseningen varväsentligen koncentrerad till de tre storstadsregionerna. Genom olika åtgärdersom bar vidtagits för all stimulera och öka bostadsbyggandet har förseningensuccessivt kunnat inhämtas , särskilt under del sista kvartalet. På grand av ändringen avdefinitionen på igångsättning som innebär att tidpunkten för de egentliga byggnadsarbetenas påbörjanderäknas som igångsättningslidpunkt istället för som tidigare tidpunkten för påbörjandet av gmndläggningsarbetena är det emellertid osäkert om inhämtandet av förseningen kommer att återspeglashelt i bostadsbyggnadsstatislik. Många förelag, förvilka gmndläggningsarbetena har påbörjats men deegentiiga byggnadsarbetena kommer igång först efter årsskiftet19711972, kommer nämUgen all räknas somigångsatta , Om den tidigare definitionen används for bådeår 1970 och beräknas emellertid påböijandet under de båda åren bli ungefär detsamma, nämligen drygt 100 000 lägenheter. Småhusens andel avbostadsbyggandet har under större delen av legat , har andelen varitstörre än tidigare och stigit till , Av färdigställandet var andelennärmare och den beräknas ha varit ungefärlika stor. Även av påbörjandet beräknas småhu- 1972:1 BUaga 13 244 sens andel tUl . Av uppgifter från de kommunalabostadsbyggnadsprogrammen framgår att småhusens andel av bostadsbyggandet beräknas komma att öka ytterUgare under denärmaste åren. Den genomsnittiiga lägenhetsylan iflerfamiljshus med statliga lån har mmskat från 75 m tUl knappt 69 m år1970. Minskningen beror på en förskjutning både mot mindre ytstorlekar förlägenheter med givet antal rum och mot lägenheter med mindre antal rum.Sålunda minskade andelen färdigställda lägenheter om fyra rum och kök eUerstörre i flerfamUjshus med meUan och utgjorde sistnämnda år endastca av flerfamUjs-huslägenheterna. Beträffande småhusen är utvecklingen denmotsatta. Andelen färdigställda lägenheter med fyra rum och kök eUer störresteg ytterligare och utgjorde då av lägenheterna i småhusen. Upphävandet av föreskriftema omminsta yla och rumsantal för statiigt belånade småhus har förbättratmöjligheterna för en önskvärd ökning avproduktionen av småhus för mindre hushåll. Dessa möjligheter hartUlvaratagits på en del håll i landet ännu så länge dock i begränsadutsträckning ibland i kombination med upplåtelse av husen med hyresrätt. Inom flerfamiljshusbyggandetprövas vidare låghusbebyggelse där många av fleifamiljshuslägenheternafår markkontakt. Denna utveckling kan innebära att de traditionella gränserna iolika avseenden mellan småhus och flerfamiljshus kommer att bli mindre tydligaän tidigare. Jag anser att utvecklingen mot ökat antal lägenheter medmarkkontakt bör stimuleras och återkommer i det följande till frågan om vissaåtgärder för att bl. a. på detta område främja experimentverksamhet inom bostadsbyggandet. Jag vill vidare i delta sammanhangupplysa att en promemoria (Ds In 1971: 4)har upprättats inom på grundval av byggindustrialiseringsutredningensbetänkande (SOU 1969:63) Rationelltsmåhusbyggande och remissjrltrandena över denna. Promemorian, sominnehåUer sammanfattande synpunkter på möjligheterna att främja ett rationellt och ändamålsenligt småhusbyggande,har överlämnats lill berörda myndigheter och forskningsorgan. KredU försörjningenUU bostadsbyggandet har för femte året i följd omfattats av enöverenskommelse mellan delegationen för bostadsfinansiering (DFB) och kreditinstituten.Överenskommelserna avsåg t.o. m. endast statiigt belånade nybyggnader. Fr. o. m. haröverenskommelsen vidgats till att avse krediter också for statligt belånadeombyggnader. De gångna fem årens erfarenheter avöverenskommelsemas tiUämpning kan på dethela taget sägas vara tillfredsställande. Genom överenskommelserna har förutsättningarna för bostadsbyggandets kreditför- Prop.1972:1 BUaga 13 245 sörjnmgblivit väsentiigt bättre än . Äv betydelse isammanhanget är också de åtgärder i övrigt som har vidtagits på initiativ avDFB bl. a. i syfte att påskynda utbetalnmgarna av bostadslån för alt därigenomminska väntetiderna för avlyft och att förbättra informationerna tillkreditgivarna om den planerade igångsättningen. harkreditförsörjningen fungerat utan nämnvärda störningar. Kostnadsutvecklingen inombostadsbyggandet var i stort sett gyim-samunder åren 19671969. bröts detma tUlfredsstäUandeutvecklmg och kostnaderna steg kraftigare . Som en följd häravhöjdes låneunderlags- och panlvärdenivån , varav tre enheter var att hänföra tUl höjningen avmervärdeskatten. Kostnadsökningarna har fortsatt . Till följd avdenna kostnadsutveckling har genom beslut låneunderlags- och panlvärdenivån höjts med ,nämligen fr. o. m. den 1 aprU och fr. o.m. Därmed har nivån böjts inom loppet av . Ävenom nivån har varit i stort sett oförändrad ända sedan mitten av år1966, är det självfallet angeläget att alla möjligheter att begränsa fortsattakostnadsökningar tas till vara. Jagåterkommer strax tiU den frågan men vill först beröra utvecklingen avparitelstalen. Dessa tal anger den takt med vilkenkapilalkostnadema skall ökas för hus med paritetslån och räntelån. De bestämsmed utgångspunkt i kostnadsutvecklingen för färdigställda hus tUl skillnad frånpanlvärdenivån som grundas på beräknade kostnader vid tiden för igångsättningen.Talen har för höjts tUl 1,05 för hus färdigställda ochtidigare, 1,04 för hus färdigställda och 1,02 för hus färdigställda . För flertalet av dessa husinnebär detta alt kapitalkostnaderna blir högre än . Isammanhanget bör nämnas att bosladslåneräntan för har fastställts lill7,, en minskning från föregående år med0,. Förutsättningen föratt den senaste tidens ogynnsamma kostnadsutveckling inom bostadsbyggandet skall kunna brytas och en påsikt acceptabel kostnadsnivå kunna upprätthållas är att ofrånkomliga löne-och kostnadsökningar i väsentiig mån uppvägs av enförbättrad produktivitet som får effekt på anbudspriser o. dyl.Produktivitetsutvecklingen är i sin tur beroende av de olika åtgärder som stat,kommuner, byggherrar, entreprenörer, materialtillverkare m. fl. I syfte att motverka koslnadsstegringarnahar statsmakterna sedan mitten av1960-talet riklat uppmärksamheten på de administrativa och organisatoriskaförutsättningarna för bostadsbyggandet. Strävandena har härvidlag tagit siguttryck i bl. a. åtgärder för alt främja det industriella byggandet ochstandardisering. har olika åtgärder vid- 1972:1 BUaga 13 246 tagitsför att åstadkomma ökad samverkan mellan byggherrar när det gäUer bl. Vid min anmälan i det föregående avanslaget Byggnadsforskning (p. E 7) har jagbehandlat vissa frågor som enligt min mening har stor betydelse förbedömning av vUka kostnadssänkande åtgärder som kan vidtas uiom byggandet. Det gäller bl. a. den byggnadsekonomiska forskningensomfattning och inriktning samt frågan om statiigt slöd tUl företagsbundetforsknings- och utveckUngsarbete inom byggnadsområdet. Jag har vidare i det sammanhanget påtalat behovet av alt den byggnadsekonomiskaforskningen mera än inriktas på de uppgifter som i byggprocessenåvilar byggherrar och samhällsorgan samt på deras möjligheter att styrabebyggelseprocessen så alt ett gott ekonomiskt resultat kan uppnås. De åtgärder jag angivit harbetydelse i första hand på lång sikt och kan inte påverka kostnads-och hyresutvecklingen. När det gäller denaktuella relationen mellan hyra och inkomst kommer däremot omedelbara resultatatt uppnås genom det förslag (prop. 1971: 156) om kraftigt höjdabostadstillägg för bamfamiljer som antog i slutet av förra året.Höjningen innebär avsevärda förstärkningar av framförallt de statsbidragsberälligade kommunala bostadstilläggen. För mångafamiljer som bor i nyproducerade lägenheter kommer det nuvarande kommunala tiUägget att fördubblas.