prop · FV0324 · 1972-12-31 00:00:00 — I statsbidrag utbetalades under budgetåret1970/71 1,4 milj. kr. för sådana inlägg. Gruppenframhåller att en person rimligtvis inte kan betecknas som handikappad enbartav den anledningen att han behöver hålfotsinlägg. Det kan därför med skälhävdas att den enskilde själv borde fä betala den tämligen obetydliga kostnadsom hålfotsinlägget oberoende av dess typ betingar. För hjälpmedelsanslagetinnebär bidraget en kostnad som f. n. uppgår till ca 1,4 milj. kr. per år.Dessa pengar kan säkerligen komma till bättre användning om de används tillandra insatser för handikappade. Enligt hjälpmedelsgrappens mening bör därförstatsbidraget till hålfotsinlägg avskaffas. Distributionoch finansiering av vissa förbrukningsartiklar Ihjälpmedelshanteringen intar förbrukningsartiklama en särställning. De harhuvudsakligen engångskaraktär och förbrakas fortlöpande. De utlämnas som regeli poster som är avsedda att täcka viss tids förbrak-ning. Denna tid kan varieraavsevärt och i vissa faU utsträckas tUl eller mer. Som förbrakningsartiklarbetecknas bandage m. m. för colostomi- och Ueostomiopererade, viss injektionsutrastningför diabe-tiker samt hjälpmedel för personer med urinretention och urin- eUer tarminkontinens.Dessa artiklars speciella natur motiverar att tillhandahållandet sker isärskilda former. Bandagematerielför kutana stomier behövs då den naturliga tömningsvägen för kroppensslaggprodukter på grand av sjukdom blivit obrakbar och tömningssättet genom ettkirurgiskt ingrepp har måst ändras till en kutan stomi, dvs. en konstgjordöppning i bukväggen. Antalet stomiopererade i uppskattas till ca 20000. Bandagemate-rielen består utöver plastprodukter för korttidsbruk avhudskyddsmedel, resårbälten, rullhäfta, gördlar o. d. Bandagematerielentillhandahälls på olika sätt av sjukvårdshuvudmännen. Till denna materielutgick statsbidrag med ca 4,3 milj. kr. under /71. Sedanår 1969 är injektionssprutor och kanyler för diabetiker upptagna pähjälpmedelsförteckningen. De distribueras på olika sätt, bl. a. genom apotekoch sjukhusförråd. De totala statsbidragskostnadema för utlämnade sprator ochkanyler torde kunna beräknas till 2 ä 3 milj. kr. Ihjälpmedelsförteckningen är uppförda vissa hjälpmedel för patienter med urininkontinens,urinretention och tarminkontinens (kateter, uribag med hållare, uridom, blöjaav typ kronikerblöja, skyddsbyxa o. distribueras huvudsakligen från sjukhusförråd. Distributionen av kronikerblöjoretc. sker i flertalet sjukvårdsområden över lasaretts centralförräd. Kostnadenför statsbidragsberättigade artiklar för personer med urininkontinens, urinretentionoch tarminkontinens beräknas uppgå till 3 ä 4 milj. kr./år. Hjälpmedelsgrappenföreslär att de angivna förbrukningsartiklama tillhandahålls genom apoteken.Central upphandling genom Apoteksbolaget medför att fördyrande mellanhänderkan uteslutas, varigenom en besparingseffekt bör kunna uppnås. Hudskyddsmedel,tvättsprit, o, d. tillhandahålls normalt genom apoteken. Där utlämnas också insulinför diabetiker. Genom apoteken uppnås en god geografisk spridning av utlämningsställena.En smidig distribution genom apoteken kan i växande utsträckning förenas medviss rådgivning och personlig service till kunderna. Hjälpmedelsgrappenföreslår att de förbrakningsartiklar som enligt gruppens förslag skalltillhandahållas kostnadsfritt genom apoteken finansieras genomsjukförsäkringens läkemedelsersättning. Motiveringen är tvåfaldig. Dels hardessa artiklar - sprutor för diabetiker, kanyler, stomi-bandage, skyddsblöjorför urin- och tarminkontinenta - ett nära samband med sjukvården. Dels ingårdet i apotekens ratiner att från rekvirera denersättning som tillkommer dem för kostnadsfria och rabatterade läkemedel. Detvore därför inte rationellt att införa ett ytterligare förfaringssätt meddebitering av vederbörande sjukvårdshuvudman eller socialstyrelsen.Hjälpmedelsgruppens förslag innebär att de kostnadsfria förbrukningsartiklarnafinansieras genom sjukförsäkringen enligt samma regler som gäller för dekostnadsfria läkemedlen. Fleraremissinstanser framhåller den stora betydelse handikapphjälpmedlen har för dehandikappade. Hjälpmedlen är i många fall nödvändiga för att handikappadeskall kunna leva ett normalt liv, i andra fall ger de en ökad säkerhet ochbekvämlighet. anser i likhet med hjälpmedelsgruppen atthjälpmedelsverksamheten inte får sessom en isolerad rehabiliteringsinsats utan integreras i ett större sammanhanginom vilket man tar hänsyn till individens totala behov. Även styrelsen förteknisk utveckling anför liknande synpunkter och framhåller atthjälpmedelsverksamheten otvivelaktigt är ett mycket viktigt led i samhälletsrehabiliteringsinsatser. Verksamheten måste dock ses i sitt sammanhang medandra åtgärder av social, medicinsk och teknisk art. Den har sålunda anknytningtill olika insatser som berör bostäder, serviceanordningar, arbetsplatser,transportmedel, sjukvårdsorgan samt utbildnings- och fritidsanordningar. Ett flertalremissinstanser betonar att en väl fungerande hjälpmedelsverksamhet förhandikappade också har samhällsekonomisk betydelse. Arbetsmarknadsstyrelsenanför att hjälpmedel för att eliminera svårigheter för handikappade i dendagliga livsföringen ofta är en föratsätt-ning för ett inträde eller fortsattverksamhet på arbetsmarknaden. anser att den starkaökningen av hjälpmedelskostnaderna måste sättas i relation tillsin rehabiliterande effekt och till kostnadema för andrarehabiliteringsåtgärder. Hjälpmedlen in-besparar i hög grad kostsammaarbetsinsatser för vård såväl inom sjukhus och institutioner som i hemmiljöoch utgör därför en ekonomisk och effektiv rehabiliteringsform. Styrelsen förteknisk utveckling framhåller att även om kostnadema för anskaffande avhjälpmedel stigit relativt snabbt representerar dessa kostnaderendast en mindre del av den totala rehabiliteringsinsatsen i vårt land. Deorganisatoriska förändringarna hjälpmedelsgrappen föreslagit tas upp i ettstort antal yttranden. landstings förvaltningsutskott anföratt den mycket betydande ökning av hjälpmedelskostnaderna, som skett undersenare är, visar det stora behov som föreligger på detta område. Samtidigtmedför kostnadsutvecklingen givetvis att det finns anledning att på olika sättsöka rationalisera verksamheten utan att för den skull någon försämring skerför de handikappade. pekar på att statsbidragen tillhandikapphjälpmedel ökat ärligen. Mot denbakgrunden och med hänsyn till de omständigheter i övrigt som redovisas ibetänkandet är det naturligt att staten vill förstärka sitt inflytande överprisbildningen och upphandlingen av handikapphjälpmedel samt också pröva formemaför statsbidragsförfarandet. Institutet anser att den kartläggning hjälpmedelsgruppengjort av förhållandena inom hjälpmedelsområdet är väl ägnad att ligga tillgrund för en analys i syfte att nå fram till förbättringar på området. och finner hjälpmedelsgruppensförslag om rationaliseringar av verksamheten i olika avseenden för attförbilliga anskaffandet och tillhandahållandet av goda och ändamålsenligahjälpmedel värdefulla. Karolinskasjukhusets direktion framhåller att betänkandet ger en översikt av de bristersom vidlåder hjälpmedelsverksamhetens nuvarande organisation.De åtgärder som föreslagits i betänkandet synes ge möjligheter till en förbättraddetaljanalys av hjälpmedelsförsörjningen, dess effektivitet och kostnader. Ettflertal förvaltningsutskott anför liknande synpunkter. länslandstings förvaltningsutskott anser att hjälpmedelsgrappens olika förslag kanbilda ett gott underlag för en mera effektiv och rationellhjälpmedelsförsörjning. Det material som presenterats i betänkandet kommersannolikt att även ge sjukvårdshuvudmännen impulser till förbättringsåtgärderpå det lokala planet. läns landstings förvaltningsutskott framhåller -mot bakgranden av bl. a. den starka ökningen av samhällets kostnader förhjälpmedelsverksamheten - att det är angeläget att åtgärder vidtas för attuppnå en effektivisering av verksamheten. De åtgärder hjälpmedelsgrappen anvisattorde ge vissa möjligheter att uppnå sådana mål. länslandstings förvaltningsutskott framför liknande synpunker och anser att ettgenomförande av förslagen för sjukvårdshuvudmännen skulle irme-bära störrefrihet och större ansvar vid handhavandet av en stor del av hjälpmedelsförsörjningen.Jönköpings läns landstings förvaltningsutskott menar att förslagen inte enbarttorde syfta till att förbilliga anskaffandet och tillhandahållandet av bra ochändamålsenliga hjälpmedel. Sannolikt kommer förslagen även att innebärabetydande fördelar för den handikappade, såsom mer tillgänglig service,kortare leveranstider, ökade garantier för individuell hjälp vid utprovning. Norrbottensläns landstings förvaltningsutskott noterar med tillfredsställelse denföretagna översynen av hjälpmedelsverksamheten. För att denna verksamhetemellertid skall fungera tillfredsställande hade det varit önskvärt om ävenfrågorna om personalutbildning och information blivit föremål förhjälpmedelsgruppens överväganden. kommuns sjukvårdsstyrelse finner detbeklagligt att hjälpmedelsgrappen enligt sina direktiv inte haft tUl uppgiftatt lägga fram synpunkter och förslag beträffande hjälpmedelsverksamhetensregionala organisation. Avsaknaden av enhetliga riktlinjer har enligtsjukvårdsstyrelsens uppfattning bidragit till att skapa den oenhetlighet sområder mellan olika sjukvårdshuvudmän. Bristen på centrala anvisningar harsäkerligen medfört att värdefulla rationaliseringsvinster inte kunnat tas tillvara. Mot den bakgranden hälsar därför sjukvårdsstyrelsen i princip allaförslag som är ägnade att rationalisera verksamheten med störstatillfredsställelse. Detstora flertalet remissinstanser ansluter sig till förslaget om inrättandet avett hjälpmedelsråd i . är ense medhjälpmedelsgruppen om att styrelsens kapacitet måste förstärkas om styrelsen påett tillfredsställande sätt skall kunna sköta sina uppgifter inomhjälpmedelsområdet. Styrelsen finner att detta lämpligen kan ske 1972: 24 25 genominrättande av ett hjälpmedelsråd, under förutsättning att detta förses med visshandläggande personal. tillstyrker förslaget och betonaratt hjälpmedelsrädet avses utgöra en förstärkning av , somkanske inte alltid haft möjlighet att i tillräcklig utsträckning ägna sig äthjälpmedelsfrågan. landstings förvaltningsutskott framhåller attförslaget innebär en välkommen förstärkning av resurser.Genom företrädare från olika specialområden bör möjligheter ges att inomhjälpmedelsrådets ram på ett effektivt sätt arbeta för samordning avhjälpmedelsförsörjningen inom landet. landstingsförvaltningsutskott anser att förslaget om bl. a. ett hjälpmedelsräd germöjligheter till ökad styrning och effektivisering av verksamheten. Jönköpingsläns landstings förvaltningsutskott anser i likhet med hjälpmedelsgruppen detvara nödvändigt med ett centralt organ, som kontinuerligt kan följa verksamheten. Vissaremissinstanser anmäler viss tveksamhet eller avstyrker förslaget om inrättandeav ett hjälpmedelsräd. Flertalet av de remissinstanser som rest invändningarmot förslaget är dock ense med hjälpmedelsgrappen om att ökade resurser päcentral nivå bör tillföras hjälpmedelsorganisationen. ochhandikappinstitutet, vars yttranden ej är enhälliga i deima del, anför att deuppgifter som föreslagits åvila hjälpmedelsrådet bör inordnas isocialstyrelsens ordinarie verksamhet och att styrelsens personella resurserför ändamålet bör förstärkas. Genom vetenskapliga råd,handikappinstitutet, expertgrupper, ochhandikapporganisationerna bör styrelsen kunna få tillräcklig rådgivning utanett permanent hjälpmedelsräd. De särskilda yttranden, som fogats till de tvåremissyttrandena, ansluter sig till hjälpmedelsgrappens förslag om inrättandeav ett hjälpmedelsråd. Förvaltningsutskotten i och länslandsting anser att de föreslagna uppgifterna är angelägna men ifrågasätter ominte dessa uppgifter kunde åläggas handikappinstitutet. Liknande synpunkteranförs av sjukvårdsstyrelsen i kommun, som tillägger att risk föreliggerför att hjälpmedelsrådet och handikappinstitutet kommer att arbeta med sammauppgifter. läns landstings förvaltningsutskott anser att förslagetmedför att beslutsförfarandet försvåras och efterlyser alternativa lösningarav en i och för sig välbehövlig förstärkning av . Skaraborgsläns landstings förvaltningsutskott anser att det föreslagna hjälpmedelsrådetkommer att få liknande uppgifter som och hemställer om enkompletterande utredning. anser det angeläget attundersöka om handikappinstitutet eller kan åläggas deföreslagna upp-giftema. delar den principiellauppfattningen att resurser måste förstärkas men ifrågasätterom inte detta kan ske t. ex. genom utnyttjande av styrelsens vetenskapliga råd. 1972: 24 26 uppgifter anför att ett väsentligt åliggandebör vara att biträda styrelsen vid bedömningen av mera allmännahjälpmedelsfrågor av betydelse. Hit hör t. ex. frågan om införande av nyagrupper hjälpmedel på hjälpmedelsförteckningen. läns landstingsförvaltningsutskott betonar att förutom den policyskapande effekten tordehjälpmedelsrådet också få en influerande verkan på samhällsplaneringen iallmänhet och insatserna för att bredda de handikappades möjligheter isynnerhet. De skisserade uppgifterna föresläs därför utvidgade så att rådet fårmöjligheter att söka påverka den allmänna samhällsplaneringen till fromma förhandikappade och människor i gemen. läns landstingsförvaltningsutskott framhåller att en av hjälpmedelsrådets väsentligaarbetsuppgifter blir att följa och styra sjukvårdshuvudmännenshjälpmedelsverksamhet med särskild tonvikt på verksamhetens decentralisering.Enligt direktionen för sjukhuset synes det rimligt atthjälpmedelsrådet bl. a. får egna möjligheter att följa och kontrollera attsamhällets policy genomförs på klinisk nivå, att adekvata resurser hossjukvårdshuvudmännen står till förfogande och att hjälpmedelsförsörjningen gerönskat resultat. För att följa det praktiska hjälpmedelsarbetet på fältet börtill hjälpmedelsrådet knytas ett antal rehabiliteringskonsulenter. Ansvarsfördelningenmellan olika centrala organ inom hjälpmedelsområdet tas upp av någraremissinstanser. Styrelsen för teknisk utveckling och direktionen förkarolinska sjukhuset anför att arbetsfördelningen mellan hjälpmedelsrådet,upphandlingsorganet och handikappinstitutet enligt förslaget ej synes heltklar. Det är därför nödvändigt att samordnings- och styrfunktionerna för deredan etablerade och föreslagna organen klarläggs så att onödigt dubbelarbeteundviks. Liknande synpunkter anför läns landstingsförvaltningsutskott och och högskolor. Utrustningsnämndentillägger att ansvaret för projektutveckling av hjälpmedlen ej bör åvila upphandlingsorganetutan hjälpmedelsrådet bör svara för denna speciella planering. Samtligaremissinstanser är ense med hjälpmedelsgruppen om behovet av en effektiviseringoch samordning av inköpsverksamheten av handikapphjälpmedel. Styrelsen förteknisk utveckling framhåller att marknadsbilden för hjälpmedelsområdetuppvisar ett speciellt utseende, eftersom hjälpmedlen finansieras avstatsverket och konsumenten erhåller hjälpmedlet efter ordination. Härigenomfår konsumenten inget ekonomiskt ansvar som normalt skulle påverkaprisbildningen: Mot den bakgranden finner styrelsen det angeläget att åtgärdervidtas för att rationalisera inköpsverksamheten. läns landstingsförvaltningsutskott konstaterar att prisutvecklingen inom hjälpmedelsområdetvarit 1972: 24 27 sådan, att man med viss oro sett att priserna påhjälpmedel blivit högre än vad som kan anses vara skäligt. finner i likhet med hjälpmedelsgrappen det angelägetatt man från statens sida vidtar åtgärder för att ernå en mer rationellinköpsverksamhet på hjälpmedelsområdet. menar att ensamordning av inköpsverksamheten bör kunna ge betydande besparingar för statenoch sjukvårdshuvudmännen, besparingar som bör användas till ytterligare hjälpåt handikappade. Beträffande förslaget om inrättandet av ettupphandlingsorgan för hjälpmedel benämnt statens upphandlingsnämnd förhandikapphjälpmedel (SUH) går remissyttrandena isär. Vissa remissinstanserfinner i likhet med hjälpmedelsgrappen att ett särskilt upphandlingsorgan börinrättas medan andra anser att befintliga organ för inköpsverksamhet bör utnyttjas. Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget ominrättandet av SUH. Några framhåller emellertid att i första hand bör resursemainom Landstingens inköpscentral () utnyttjas för upphandling. Svenska landstingsförbundetframhåller sålunda att har läng erfarenhet av tillämpningen av detinköpssystem som hjälpmedelsgrappen föreslagit och som förbundet finnernaturligt. Genom att staten beredes styrelse- och revisionsrepresentation iLIC bör erforderlig kontroll över verksamheten emås. föreslår att upphandlingsfunktionernainordnas i och högskolor och att ett närasamarbete etableras mellan upphandlingsorganet och inköpsavdelningama hossjukvårdshuvudmännen och LIC. Riksrevisionsverkét, direktionen för karolinskasjukhuset och och högskolor förordar att deföreslagna upphandlingsuppgiftema uppdras åt utrastningsnämnden.Riksrevisionsverket anför att de sammanlagda kostnaderna för verksamheten pådetta sätt kommer att bli lägre än vid ett genomförande av hjälpmedelsgruppensförslag. Styrelsen för teknisk utveckling och handikappinstitutetfinner det mest ändamålsenligt att försöksvis anknyta inköpsorganet tillsocialstyrelsen. , vars yttrande inte är enhällighet idenna del, framhåller att upphandlingsfunktionen bör av läggasut pä något befintligt upphandlingsorgan under en prövotid. Reservanterna iinstitutets styrelse tillstyrker förslaget om bildandet av ett särskilt upphandlingsorgan. Några remissinstanser förordar att upphandlingsuppgiftematillförs handikappinstitutet. Av dessa hemställer t. ex. Svenska kommunförbundetom ytterligare utredning innan beslut i frågan fattas. Flertalet remissinstanser tar upp de föreslagnafunktionerna för SUH. betonar att om upphandlingsorganettilldelas en alltför självständig ställning kan det lätt frestas att bortsefrån de avsevärda variationer i hjälpmedelsbehovet som föreligger. 1972: 24 28 diseradehjälpmedel kommer då att erfordras i större omfattning, något som kan reduceraeller omintetgöra vinster med långa serier. Ansvaret för kravspecifikationerbör därför inte läggas på upphandlingsorganet. Direktionen för sjukhusetoch anser att det vida ansvarsområde som föreslagits förupphandlingsorganet bör renodlas till enbart upphandling. Socialstyrelsenbetonar att upphandlingen inte får leda till en så kraftig begränsning avsortimentet som hjälpmedelsgruppen väntar sig. En viss nedskärning torde vararationell men ordinatörema måste ha erforderliga valmöjligheter. Västernorrlandsläns landstings förvaltningsutskott finner upphandlingsfunktionen välbetänktdå rationella och kostnadsbesparande åtgärder kommer att leda till en vissbegränsning av hjälpmedelssortimentet. Detta anses medföra att ordinatöremabättre lär känna sortimentet och på leda till bättre service för dehandikappade. Styrelsen för teknisk utveckling, som anför liknande synpunkter,betonar att genom tillkomsten av ett upphandlingsorgan bör möjligheterna attöverföra nya rön inom vetenskap och teknik kunna underlättas. Socialstyrelsentillstyrker förslaget att upphandlingsorganet i samverkan med bl. a.handikappinstitutet får möjlighet att stimulera tillverkning av nya hjälpmedeloch för ändamålet få använda 1 milj. kr. Vidare finnerstyrelsen förslaget att upphandlingsorganet skall ges möjlighet att lägga utbeställningar på mindre frekventa hjälpmedel välgrundat. och högskolor ansluter sig till dessaförslag och utgår från att upphandlings-organet och handikappinstitutet kommeratt nära samverka i dessa frågor. Direktionen för sjukhuset anseratt medlen för detta ändamål bör förvaltas av upphandlingsorganet ochdisponeras enligt beslut av hjälpmedelsrådet efter ansökningsförfarande, föratt därmed kunna utnyttjas av olika institutioner. anserdäremot att dessa medel bör disponeras av handikappinstitutet. Beträffandepersonalbehovet hos upphandlingsorganet anför utrustningsnämnden föruniversitet och högskolor att antalet fasta tjänster bör kunna begränsas, underföratsättning att verksamheten förläggs till ett befintligt organ medbasresurser på upphandlingsområdet. Statsbidragsreglemaför vissa enklare hjälpmedel Praktiskttaget samtliga remissinstanser ställer sig positiva till förslaget om införandeav ett samlingsbidrag till vissa enklare hjälpmedel. Socialstyrelsenunderstryker att i och för sig önskvärda besparingar inte får ske så att deminskar de handikappades möjligheter att få adekvata hjälpmedel. Statenshandikappråd anför liknande synpunkter och anser att regler måste skapas somgaranterar att sjukvårdshuvudmännen noggrant följer den utveckling som sker påområdet och att de handikap- 1972: 24 29 padeinte får färre och sämre hjälpmedel. En angelägen uppgift för länshandikapprådenblir att följa utvecklingen på detta område. Södermanlandsläns landstings förvaltningsutskott ansluter sig till förslaget och anser attbetydande förenklingar i nuvarande administrativa ratiner och bidragsregler börkunna vinnas bl. a. genom att sjukvärds-huvudmännen får ett direkt intresse avatt bevaka kostnadsaspekterna. läns landstingsförvaltningsutskott finner att förslaget rimligen bör innebära en sådan arbetsbesparingi administrativt hänseende sam skisserats i betänkandet. landstingsförvaltningsutskott hälsar förslaget med tillfredsställelse och ifrågasätterom inte fler hjälpmedelstyper skall föras över pä hjälpmedelsförteckning B,varigenom samlingsbidraget skulle komma att utgöra en större andel av de totalahjälpmedelskostnadema. landstings förvaltningsutskott finner detangeläget att hjälpmedelsrådet kontinuerhgt prövar vilka hjälpmedel som böromfattas av samlingsbidraget och att deima prövning syftar till mellan staten och sjukvårdshuvudmännen får ett ersättningssystem, därsamtliga hjälpmedel kan behandlas enligt schablonmetoden. finner det angeläget att möjligheter skapas att förenklaoch förbilliga sjukvårdshuvudmännens rutiner ifråga om enklare ADL-hjälpmedel.Eftersom det förutsatts att överläggningar skall tas upp med förbundet ansersig förbundet inte kunna föregripa det slutliga förhandlingsresultatet genomatt ta ställning för eller emot förslaget. Inte heller Svenska kommunförbundetvill ta ställning till förslaget i avvaktan på överläggningar i frågan. Kalmarläns landstings förvaltningsutskott anser att det hittillsvarande systemetfungerat tillfredsställande och att de adjministrativa besparingarna somförslaget beräknas medföra skulle bli av ringa omfattning. Någon ändring avnuvarande rutiner bör därför inte ske. läns landstingsförvaltningsutskott anför liknande synpunkter och tilllägger att en utveckladregistrering med återkrävande av hjälpmedel etc. kan visa sig mer ändamålsenlig.Västmanlands läns landstings förvaltningsutskott uttalar att ett i förhällandetUl totalkostnaden anpassat samlingsbidrag lätt får en tendens att urholkas,varför det är svårt att skapa garantier för att oförändrad kostnadstäckninghärigenom erhålls. Frågan bör utredas ytterligare. anser att i första hand måste hjälpmedelsorganisationen hossamtliga sjukvårdshuvudmän få en något så när likartad utbyggnad innan föratsätt-ningarföreligger för införandet av ett samlingsbidrag. Med hänvisning till att dennapremiss inte föreligger och behovet av ett fylligare utredningsmaterial ansersig sjukvårdsstyrelsen inte kunna tillstyrka förslaget. Ettflertal remissinstanser tar upp frågan om fullständig kostnadstäckning förhjälpmedel inom samlingsbidragets ram. , som tillstyrkerförslaget om samlingsbidrag, framhåller angelägenheten 1972: 24 30 avatt statsbidragen blir tillräckliga så att sjukvårdshuvudmännen inte behöverskjuta till betydande belopp av egna medel. läns landstingsförvaltningsutskott, som ställer sig positivt till förslaget, anser attbidraget bör baseras pä uppgifter om faktiska kostnader från varje sjukvårdshuvudmanunder .