prop · FV036 · 1972-12-31 00:00:00 — Det kan exempelvis inte gärna komma i fråga att vidpseudohermafroditism genomgående tiUmäta yttre genitaUas typ större vikt änkönskörtiamas eller tvärtom. Man bör i StäUet välja en lösnmg som i det enskUdafaUet leder tiU det för individens pereonUghetsutveckling mest tiUfredsstäUanderesultatet Stor hänsyn måste tas tiU huravida det är lämpUgt och möjUgt attkorrigera missbUdningen. Om den psykosexueUa utvecklingen inte har fortskriditnämnvärt torde det ofta inte föreligga andra mera avgörande håUpunkter förkönsbestämningen än könsorganens karaktär sådan denna framträder sedanmissbUdningen har hävts. De sakkunniga finner det därför naturUgt attkönstillhörigheten i dessa faU får faststäUas med hänsyn tUl möjUghetema attkorrigera genitaUa i maskulin eUer feminin riktning. Avgörande vid en sådankorrigering bör vara vUken rekonstraktion som med hänsyn tUl omständighetema idet särekUda faUet leder tUl det somatiskt sett bästa resultatet, dvs, det somter sig anatomiskt och funktioneUt lämpligast för framtiden. Av betydelse ärsålunda att individen kan beredas så god anpassning på sexualUvets område sommöjUgt ocb att möjUghetema tUl moderekap bevaras i görUg mån faderekap äruteslutet vid pseudohermafroditism. Ett somatiskt övervägande av nu nämndakaraktär får emeUertid inte läggas tiU grund för bedömandet avkönstillhörigheten, om det kommer i konflikt med köns-roUsutvecklingen, Iblandär intersexualiteten av den art att en operativ eller hormonell 1972: 6 21 korrektionöver huvud taget inte tjänar något ändamål eller att missbUdningen inte ansesböra korrigeras mer än i begränsad omfattning. I dessa faU torde karaktären hosde yttre genitalia bli utslagsgivande vid val av kön. Härför talar inte baraatt de i hög grad påverkar den allmänna uppfattningen om könstiUhörighetenutan också att de har betydelse för individens möjUgheter tiU anpassning inomsexuallivet. Är yttte genitalia inte typiska för vare sig manUgt ellerkvinnligt kön, torde inte återstå annan utväg än att efter en totalbedömning avindividens kroppsUga tUlstånd föreöka fastslå, vilken könstillhörighet som ärmest förenUg med detta, SjälvfaUet måste också här vid bedömningen hänsyn tastiU UtveckUngen av individens könsroU, Enutpräglad psykosexueU inriktning bör enligt de sakkunnigas mening i principvara utslagsgivande även för de somatiskt intersexueUa, En rättelse av enmissbUdning bör inte få ske i strid mot en fast könsidentifiering och enetablerad könsroU, All erfarenhet visar att en sådan åtgärd kan ge upphov tiUsvåra psykiska störningar. Sammanfattningsvisanser de sakkunniga att även somatiskt intersexueUa pereoner bör få rätt attvinna faststäUande för framtiden av motsatt könstiUhörighet mot den tidigareregistterade. En föratsättning bör i princip vara att åtgärden står i bästöverensstämmelse med sökandens aktueUa somatiska tUlstånd eUer, ommissbUdningen bör korrigeras, det tiUstånd som efter en korrektion anses varadet för individen lämpligaste, Å andra sidan bör det vara ett hinder motfaststäUelse, om den sökta könstUlhörigheten skuUe strida mot en manifest psykosexueUinriktning och en entydig könsroU, DenmöjUghet för intersexueUa att vinna faststäUande av motsatt könstillhörighetsom de sakkunniga viU införa kräver enUgt dem vissa bestänmielser som bör få sinplats i en fristående lag. Genom denna lagstiftning bör för de intereexueUaskapas en möjlighet att få frågan om könstUlhörighet prövad efter grundsatsersom är lämpade för just denna kategori. Prövningen bör utmynna i attkönstUlhörigheten faststäUs med bindande verkan för framtiden, FaststäUelsenskall således bli avgörande inte bara för registteringen dvs, de uppgifter omkönet som innefattas i kyrkobokföringens könsanteckning, i födelsenumret ochi fömamnet utan också i andra, materieUrättsliga sammanhang, t, ex, medavseende på behörigheten att ingå äktenskap med en pereon av visst kön,MöjUgheten att vinna faststäUelse bör begränsas tiU de faU då sökandenskönstUlhörighet befinnes vara motsatt den registterade. Med den registteradekönstUlhörigheten avses härvid den som framgår av könsanteckningen ikyrkobokföringen. 3,4,1 Materiella förutsättningar för fastställande av könstillhörighet Denav de sakkunniga föreslagna lagen innehåUer i 1 § regler om de föratsättningarimder vUka ändrad könstillhörighet kan faststäUas, Syftet är att för de bådagrapper som det här gäUer icke-somatiskt och somatiskt intersexueUa åstadkomma regler som leder tUl ett rimligt resultat med beaktande av både denenskUdes uppfattning om sin könstUlhörighet, hans könsroU ochrättsverkningarna av den tiUtänkta könstUlhörigheten, Iförsta stycket behandlas transsexualism. Det avgörande kriteriet är härvid attindividen uppfattar och upplever sig som tUlhörande motsatt kön mot detanatomiska. Saknas den primära upplevelsen av motsatt könstillhörighet, kan detinte komma i fråga att faststäUa en könstillhörighet som står i strid motföreUggande somatiska faktorer. De sakkuimiga uppstäUer därför som engrundläggande föratsättning för faststäUelse enUgt lagen, att sökanden uppleversig som tillhörande det motsatta könet Att denna föratsättning är för handenkan i regel inte konstateras annat än efter ingående och långvarig medicinskoch psykologisk undersökning. Observationstiden lär knappast kunna underetigaett år. Föratt man skaU kunna tala om en bestämd upplevelse av motsatt könstUlhörighetmåste denna uppenbarUgen också ha viss varaktighet. Upplevelsen för detövervägande antalet transsexueUa framträder redan före femåreåldem och för sågott som samtiiga före 15-åreåldem, Det har dock förekommit situationer, därden ttanssexueUa debuten in-ttäffat efter puberteten i enstaka fall efter20-åreäldem och där individen ttots detta bUvit lika fast etablerad i den motsattakönsroUen som pereoner med tidigare sådan debut. De sakkuimiga föreslår därföratt krav skaU uppstäUas på att den motsatta psykosexuella upplevelsen härledersig fi ungdomen, Sismämnda uttryck torde i princip kunna anses motsvara ungefärpubertetens avslutande men också medge en tolkning som innebär att denavgörande tidpunkten flyttas fram något, om sökandens allmänna utveckUng ärföreenad. Den psykosexueUa inriktningen skaU ha bestått oavbraten frånungdomen och framåt. Somett ytterligare villkor uppstäUs att sökanden sedan avsevärd tid uppträder ienUghet med sin psykosexueUa upplevelse. Det fordras därvid att han har visatförmåga att hävda den upplevda könsidentiteten i förhåUande tUl omgivningen ochanpassa sig tiU de krav som på arbetsplatsen, i umgängeslivet och i andrasociala sammanhang ställs på pereoner med den önskade könstillhörigheten. Hithör också krav på operativa åtgärder i syfle att uppnå anatomisk likhet medmotsatt kön. Har sådana krav eUer önskemål mte framförts finns enligt de sakkunnigaanledning tiU särekUd föreiktighet vid prövning av den psyko- sexueUainriktningen och individens möjUghet att hävda denna i samhäUet, UtfaUer dennaprövning positivt, saknas å andra sidan skäl att för bifaU tiU ansökan omfaststäUelse uppstäUa specieUa fordringar på vissa anatomiska förändringar. Desakkuimiga medger att kravet på avsevärd tids uppttädande i den motsattakönsroUen kan synas onödigt långtgående i många faU, Som exempel anförepereoner i sådan samhäUsställning att en fuUständig Övergång tiU motsattkönsroU kan medföra särskUda problem, i synnerhet om den inte sker samtidigtmed att den nya könstUlhörigheten faststäUs, EmeUertid torde man inte kunna fånågon verklig säkerhet för att mdividen kommer att kvaretå i den motsattakönsrollen om han inte har visat sig kunna hävda den ute i samhäUet att den kan bettaktas som fast etablerad. Medhänsyn tiU rättsändringens avgörande betydelse för framtiden uppstäUer desakkunniga vidare krav på en prognos, som innebär att sökanden måste antas äveni framtiden leva i den nya könsroUen, Endast om individen är så etablerad idenna roU att det får anses praktiskt uteslutet med ett återfall i denureprungUga bör den sökta fast-stäUelsen ske. Föratomde nu nämnda kraven för faststäUelse, vilka anger de kännetecken somutmärker ttanssexueUa pereoner, krävs vidare att sökanden har fyUt . Densom inte har uppnått denna ålder har enUgt de sakkunniga i allmänhet intetiUräckUg erfarenhet och mognad för att fatta ett beslut med de vittgåendekonsekvenser som det här är fråga om. Det fordras också att sökanden inte ärgift, Huravida sökanden har varit gift är däremot utan betydelse, SlutUgenanser de sakkunniga, att krav bör uppstäUas på steriUsering eUer avsaknad avfortplantningsförmåga på grund av sjukdom eller annan omständighet. Det skuUeannare inte kunna uteslutas, att den som får manUgt kön blir mor eUer att densom får kvinnligt kön bUr far, Eftereom sterUisering enUgt gäUande lag inte kanske endast i syfte att erhåUa ändrad könstillhörighet har de sakkunniga i denföreslagna lagen tagit upp en särekUd bestänunelse om sterUisering i syfte attvinna faststäUelse av könstillhörighet. Desakkunniga har övervägt också ett krav på att sökanden mte har bam eUeradoptivbarn. För en sådan regel talar hänsynen både tiU tidigare bam och tiUbam som sökanden kan komma att adoptera i sin nya könsroU samt intresset avordning och reda i släktskapsförhåUan-dena. Hänsynen tiU bamen torde ha sinhuvudsakUga betydelse när det gäUer underåriga som står under sökandens vårdnadeUer som sökanden ändå har rätt att umgås med. Det är dock enligt desakkunniga inte utan vadare givet att det alltid är påkallat av hänsyn tiUbamets bästa att skUja ett bam från en transsexuell far eUer mor. Om bamet aUtidhar upplevt vederbörande i den nya könsroUen finns ofta ingen an- 1972: 6 24 Att låta barnets existens förhindra att könsroUen sanktionerasgenom faststäUande av den nya könstUlhörigheten vore då inte beUer någon lämpUglösning. Det allmänna önskemålet om reda i släktskapsförhåUandena torde böra fåvika för den transsexueUes intresse av att få rättsändringen genomförd. Desakkunniga har därför stannat för att inte uppstäUa krav på att sökanden inteskaU ha bam. Den omständigheten att sökanden har bam eUer adoptivbarn i den ursprungUgakönsrollen kan dock självfaUet ge särekUd anledning tUI försiktighet just vidprövningen av om etableringen i den nya könsrollen verkUgen är manifest. Somgrundläggande förutsättning för faststäUande av motsatt könstUlhörighet närdet gäUer somatiskt intersexueUa uppstäUs i 1 § andra stycket att detföreUgger sådan missbUdning av könsorganen som kan ge anledning tiU tvekan omkönet Uteslutna blir härigenom sådana faU då avvikelsen gäUer enbart desekundära könska-raktärema (behåring, bröst etc), I dessa faU föreligger intenågon intereexuaUtet, Det bör emeUertid enUgt de sakkunniga inte fordras attmissbUdningen är av särekUt svårbedömd natur. Även en rubbning vars innebördefter medicinsk uttedning ter sig fuUt klarlagd för läkaren kan i det aUmännaföreställningssättet ge anledning tiU tvekan om könstillhörigheten och omfattasdärför av bestämmelsen. Föreligger det inte någon tvekan om könet finns påvanligt sätt möjlighet att vinna rättelse enUgt folkbokföringskungörelsen, Eftereomändrad könstillhörighet inte på somatiska grunder bör få faststäUas i strid moten manifest psykosexueU inriktning ocb en etablerad könsroU iq>pstäUer de sakkunnigaäven det vUlkoret att rättsändringen skaU vara förenUg med utvecklingen avkönsroUen, Att viUkoret inte har utformats mera konkret sammanhänger med attkönsroUsut-vecklingen fortskrider i olika snabb takt för skUda individer. Företre-årsåldem anses i allmänhet utvecklingen inte ha gått längre än att enomställning tiU motsatt könsroU kan ske utan större svårigheter. Meningarnainom medicinen är emeUertid delade på denna punkt. Till skillnad frånsituationen vid transsexualism, där det är den starka psykosexueUainriktningen som driver fram rättsändringen, får man vid somatiskintereexuaUtet räkna med att könsidentifikationen i många faU är vacklande eUeroklar. En fuUständig överensstämmelse meUan den nya könstillhörigheten ochkönsroUen vid tiden för prövningen kan därför inte krävas. Om i någotundantagsfaU könsroUsutvecklingen trots aUa ansträngningar inte skuUe ta avseddriktning kan man få överväga en återgång tiU den ureprungUga könstUlhörigheten,Denna fråga behandlas längre fram. VidareuppstäUer de sakkunniga villkoret att rättelse av missbUdningen skaU kunna skepå sätt som överensstämmer med den önskade könstilUiörigheten, Om någonkorrektion inte anses påkaUad, fordras i StäUetatt den sökta könstillhörigheten är den som är mest förenlig med sökandenskroppsUga tiUstånd, Några närmare anvisningar lorde här mte vara möjUga, utanavgörandet får grundas på ett bedömande av individens somatiska utveckling idess helhet, I aUmänhet torde könskaraktären hos yttre genitaUa få ansesutslagsgivande. Om de nu berörda somatiska viUkoren inte är uppfyUda, kanfastställelse ske enligt de regler som föreslås för transsexueUa, Enföratsättning i sådant faU är dock att sökanden har fyUt . Någotkrav på att sökanden inte skaU vara gift och att han skaU saknafortplantnmgsfönnåga har inte stäUts upp när det gäUer de somatisktintersexueUa, Som skäl härför anför de sakkunniga dels att man torde kunnabortse från möjUgheten att sökanden är gift, eftersom könsroUsutvecklingen i överensstämmelsemed den ursprungUga köns-registteringen regelmässigt måste betraktas somavslutad åtminstone innan äktenskap ingås, dels att fortplantningsförmåga iallmänhet saknas i hithörande situationer. I de undantagsfaU då sådan förmågakan finnas vid medfött adrenogenitalt syndrom, sedan viriUseringen hävts skuUe en fordran på steriUsering för faststäUelse av kvinnUgt kön direktmotverka syftet med ändringen. Desakkunniga har inte stäUt upp något krav på att de rättelser av förekommandemissbUdningar som kan anses påkaUade skaU vara utförda för att fastställelseav ändrad könstillhörighet skall kunna bevUjas, Som skäl härför anförs attbåde föräldrama och bamet självt naturUgtvis i regel kommer att medverka tiUatt den beslutade nya könstillhörigheten slår igenom så fuUständigt som möjUgti både somatiskt och psykosexueUt hänseende. Om själva missbUdningen likväl inågot faU skuUe kvaretå kortare eUer efter rättsändringen, synesdetta mte uppkaUa några större betänkligheter från allmän synpunkt. Tvärtom kandet ibland vara kirargiskt sett lämpUgt att låta anstå något med en operativrekonstruktion av genitaUa, Rättsändringen och utvecklingen i den nyakönsrollen bör dock inte hindras därav, I undantagsfaU kunde ett krav påoperation tänkas leda tiU skadUga verkningar, nämligen om det skuUe visa sigatt bamets psykosexueUa inriktning och könsroU utvecklas i strid mot denfaststäUda könstUlhörigheten, Eftersombestämmelsema om faststäUande av könstUlhörighet kan beräknas komma atttiUämpas i företa hand på bam har de sakkunniga ansett det nödvändigt attföreslå regler om vem som skaU få ansöka om faststäUelse i dessa faU, Sommönster har tjänat bestämmelsema i 12 § reUgionsfrihetslagen (1951: 680) och 42§ namnlagen. De sakkunniga föreslår att ansökan för den som står under annansvårdnad och inte har fyllt skaU göras av vårdnadshavaren men att ansökanför bam som har fyUt kräver samtycke av bamet självt, TiUkommer vårdnadenmer än en person fordras att samtiiga biträder ansökningen. Densom har fyUt får själv göra ansökan, under den allmänna föratsättningenför rättshandlingsförmåga att han förstår rättsändringens innebörd. Innanerfarenheter av den nya lagstiftningen har vunnits anser de sakkunniga attreglemas tiUämplighet inte bör utsttäckas längre än nödvändigt, FaststäUelseenligt lagen föreslås därför kunna komma i fråga endast för svenska medborgare(1§ ttedje stycket), 3,4,2Rättsverkan av beslut om fastställande av könstillhörighet Dåmotsatt könstiUhörighet har konstaterats vara den riktiga skaU den enUgt desakkunniga för framtiden gäUa i aUa rättsUga sammanhang där det har betydelseom individen är man eUer kvinna. Av aUmänna regler följer att frågan omindividens rätta kön därefter i princip inte kan bU föremål för materieUprövning av domstol eUer annan myndighet Bortsettfrån möjligheten att få en omprövning genom resning eUer annat extraordinärträttsmedel bör det i allmänhet vara uteslutet att återgå tiU den ureprungUgakönstillhörigheten. De sakkunniga anser det Ugga i sakens natur att avgörandetav en statusfråga som den förevarande måste ges nära nog orabbUghet och attbyte av könstUlhörighet regelmässigt måste vara en engångsföreteelse i denintereexueUes Uv, Den enda punkt där tvekan i något faU möjUgen skuUe kunna uppstågäUer somatisk intereexuaUtet hos bam med outvecklad könsroU, Den garanti fören gynnsam prognos som för den transsexueUes del ligger i att han skall ha levti den efterettävade könsroUen saknar motsvarighet här. Mankan därför knappast undvara en möjUghet att återgå tiU den ureprungUgakönstillhörigheten i åtminstone vissa av de teoretiskt tänkbara faU dåindividens psykosexuella inriktning och könsroUsutveckling tar en vändning istrid mot den beslutade rättsändringen. För en sådan återgång bör starka skälkrävas. Den situation som föreUgger här har starka beröringspunkter med den somåsyftas med bestämmelsema om transsexueUa i 1 § första stycket och desakkunniga har därför funnit det naturUgt att anknyta tiU dem, I företa styckethar därför tagits upp en föreskrift att faststäUelse enUgt detta stycke får skeäven om sökanden har erhåUit faststäUelse enUgt reglema om somatisktintereexueUa i andra stycket Underrättelseom fastställelsen av den nya könstUlhörigheten bör av den beslutandemyndigheten sändas tiU pastorsämbetet för ändring av könsanteckningen. Desakkunniga anser att det saknas anledning att räkna med annat än att den somhar ett könsbundet fömamn efter faststäUande av ändrad könstillhörighet ansökerom nytt sådant namn. Någon underrättelse tiU patentverket om faststäUelsenbehövs därför inte. EnUgt 25 § namnlagen krävs synnerliga skäl för att ändringav Att faststäUandet av en könstillhörighet motsatt den föratregistrerade utgör skäl för sådan ändring synes de sakkunniga uppenbart. Detfinns vidare anledning räkna med att, sedan möjUghet skapats att fastställakönstillhörigheten i faU av intereexuaUtet, patentverket i princip kommer attkräva faststäUelse för medgivande tiU fömamnsbyte. Att helt förbjuda sådantbyte, när faststäUelse inte har meddelats, anser de sakkunniga dock mindrelämpligt. Byte bör sålunda kunna ske när en könsregistrering har bUvit oriktigpå grund av något uppenbart fel. Ett ovUlkorUgt förbud skulle också kunnatänkas hindra möjUgheten tiU successiv anpassning tUl önskad könsroU genom byteav könsbundet fömamn tiU ett mera neuttalt sådant namn, 3.4.3Operativa ingrepp m. m. Operativaingrepp i könsorganen vid intersexuaUtet kan ske av flera olika anledningar.Som exempel kan nämnas ingrepp som föranleds av sjukdom i organen såsom dåkönskörtiama vid vissa former av somatisk intersexuaUtet måste avlägsnas tiUförhindrande av tumörutveck-Img. Kastteiing enUgt den humanitära indikationen ikastteringslagen kan bU aktueU för vissa transsexueUa. Frågan om tiUåtUghetenav ingrepp i könsorganen aktuaUseras emeUertid även i sådana faU då detomedelbara syftet med ingreppet är att förändra könstillhörigheten.Sterilisering enbart i detta syfte kan inte ske enUgt steriUseringslagen, SkuUeåtgärden inte tUlåtas på annan grund, kunde faststäUelse av ändradkönstillhörighet för ttanssexueUa komma i fråga endast bettäffande det fåtalsådana personer hos vilka sterUitet redan föreligger. Inte heUer får enUgtkastreringslagen kastrering utföras om syftet är begränsat tUl att vinnaändrad könstillhörighet. Någotbehov av utvidgade möjUgheter tiU kastrering anser de sakkunniga knappastföreUgga i förevarande sammanhang. Däremot framhåUer de att det ofta ärönskvärt med rekonstruktiva operationer av genitaUa både för att hävamissbUdningar vid somatisk intereexuaUtet och för att få tiU stånd en anatonuskanpassning tiU könsidentiteten vid transsexuaUsm, Redan f, n, sker f, ö, sådanaoperationer och de sakkunniga anser det motsvara ett legitimt behov för denintereexueUe att korrigerande ingrepp i könsorganen, åtminstone under vissaförhållanden, kan ske även när det direkta syftet är att vinna faststäUelse avkönstiUhörigheten, Medhänsyn bl, a, tiU vissa uttalanden i förarbetena tUl kastreringslagen (prop,1944:14 s, 19) anser de sakkunniga det nödvändigt att lag-reglera frågan i vadmån mgrepp i könsorganen får företas i syfte att få tiU stånd ändring av könstiUhörigheten,Närmare bestämmelser härom är önskvärda även av det skälet att en okontroUeradmöjUghet för individen att få tiU stånd sådant ingrepp inte aUtid kan beräknasleda tUl åsyftat resultat Om föratsättningar för faststäUande av den efter- strävadekönstillhörigheten inte föreUgger, kommer ingreppet endast att innebära enmeningslös stympning, som sannoUkt föreätter individen i en ännu svåraresituation än förat. En operation av detta slag aktuaUserar inte enbartmedicinska frågeställningar. Läkaren som utför ingreppet kan inte alltid väntasäga fullständiga insikter exempelvis rörande de psykiska och sociala faktorersom har betydelse för fastställ-lande av den önskade könstiUhörigheten, Desakkunniga föreslår i 2 § en föreskrift att steriUsering eUer annat ingrepp ikönsorganen i syfte att vinna faststäUelse av könstUlhörigheten får företasendast efter särskUt tUlstånd, TUl sådana ingrepp bör hänföras inte baraingrepp som sker med kirurgiska metoder utan också andra åtgärder somdefinitivt förändrar vävnaderna, t, ex, bestrålning. HormontiUföreel ochoperationer som inte berör könsorganen bör däremot faUa utanför. Reduktion avbröstens storlek hos kvinnor som Önskar manUg könstillhörighet utgör ettexempel härpå. En sådan operation, som vanUgen är mycket enkel, har allmäntsett mte de verkningar på organismen som t, ex, en kastterande operation ochinte samma betydelse för bedömandet av könsidentiteten som ingrepp i de somprimära könskaraktärer betecknade könsorganen. Någon anledning att i dettasammanhang utvidga kastteringsmöjUghetema utöver vad som gäUer f. n. anser desakkunniga knappast föreUgga, En hänvisning tiU kastreringslagen har emellertidtagits upp i paragrafens sista stycke. Utanförregleringen faUer ingrepp i syfte att bota eUer förebygga sjukdom samt sådanaingrepp som sker efter det att ett faststäUelsebe-slut bar meddelats och somhar tiU syfte att ytterUgare underetryka den efterettävade könskaraktären. Atten sådan åtgärd, om den vidtas med patientens samtycke, är rättsenUg kan enUgtde sakkunnigas mening inte vara föremål för tvekan. Inte heUer ingrepp ikönsorganen på bam vUkas kön ännu inte har registterats omfattas avbestämmelsema. Det gäUer här nyfödda bam med missbUdningar som har föranletttvekan om könstUlhörigheten och dröjsmål med anmälan tiU pastoreämbetet. Oftafordras i dessa faU ett operativt tUlrättaläggande, i aUmänhet genomkorrigering av yttte genitaUa i riktning mot den könstiUhörighet som ansesvara den funktioneUt lämpligaste. Ingrepp av sådant slag bör enUgt desakkuimiga liksom hittiUs få utföras av läkare utan särekilda inskränkningar.Ett läkaringrepp som behövs enbart för att klarlägga individens somatiskatiUstånd torde också vara utan vidare tiUåtet på grund av allmänna regler. Denföreslagna lagregleringen omfattar vidare inte det faUet att en mdivid hosläkare begär exempelvis rekonstruktion av genitaUa i syfle att underlättaanpassningen till önskad könsroU men utan avsikt att söka faststäUelse, I ensådan situation blir aUmänna regler tiUämpUga. Dessa torde innebära att ettsådant ingrepp i aUmänhet inte är tiUåtet, FörtiUstånd krävs enligt förelaget ansökan av den som kan söka 1972: 6 29 faststäUelseoch, i fråga om bam som har fyUt , samtycke av barnet självt. Det fåranses ligga i sakens natur, att rättsändring enUgt lagen inte blir aktueU medavseende på den som på grand av rabbad själsverksamhet inte har förmåga attgöra en gUtig ansökan eUer lämna ett gUtigt samtycke enligt lagen, EnUgtde sakkunniga är det naturUgtvis oftast lämpligt att fastställelse- ochtUIståndsfrågoma prövas i ett sammanhang.