ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV021279 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen. Enligt kungörelsen 1969:356 regleras industrins möjligheter att erhålla statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin. Bidrag utgår med belopp som motsvarar högst av godkänt bidragsunderlag men får för en och samma anläggning inte överstiga . Av flera skäl har vi tidigare hemställt om att området för denna bidragsverksamhet utvidgas så att även jordbruk och trädgårdsanläggningar kan komma i åtnjutande av bidrag i likhet med vad som gäller för industrin. Även om jordbruket kan erhålla kreditgarantier såväl för anläggning som för utrustning synes detta inte utgöra skäl för att utestänga jord- och trädgårdsnäringarna från möjligheterna till statsbidrag. Kostnaderna för vatten- och luftvårdande åtgärder är betungande, särskilt om hänsyn tas till jordbrukets ringa lönsamhet och otillfredsställande förräntningsmöjligheter. Från miljösynpunkt synes oss också vatten- och luftvårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen vara lika angelägna som inom industrin. Dålig luft och orent vatten åsamkar ju inte annorlunda miljöskador för att industrin är föroreningskälla. Det synes oss angeläget att samtliga föroreningskällor kan elimineras, oskadliggöras, efter samma förutsättningar. Jordbruken är därtill endast i undantagsfall anslutna till kommunala reningsverk, varför kostnaderna för förhindrande av vattenföroreningar från exempelvis silos, gödselstäder osv. helt faller på det enskilda jordbruket. Det finns anledning räkna med att en utvidgning av bidragsgivningen skulle medföra en önskad stimulans för att förbättra tillståndet i detta avseende inom de jordbruksbetonade landsbygdsområdena. Anslagsrubriceringen bör i anledning av vårt yrkande ändras till Bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin, jordbruket och trädgårdsnäringen m. m. Med hänsyn till föreliggande reservationer på anslaget torde någon uppräkning av detsamma ej vara behövlig. Med stöd av vad här anförts hemställes att måtte besluta att statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin bör utgå enligt gällande bestämmelser också till 1 - 1972. jordbruket och trädgårdsnäringen, samt att anslagsrubriken i anledning därav bör ändras till Bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin, jordbruket och trädgårdsnäringen m. m. PER-ER1K NISSER (m) N. () i Trobro () ()
mot · FV02128 · 1972-01-13 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. om åtgärder för att förhindra utvecklingsstörningar hos barn i lekskola eller barnstuga. Det har blivit uppenbart att barn som i hemmet inte visat något tecken på störningar i utvecklingen dock under vistelse i lekskola eller barnstuga kan röja sådana utan att någon åtgärd för att hjälpa barnet kunnat vidtagas. Praktiska svårigheter eller bristande kunskap hos handledare eller föräldrar om det brådskande i fallet har haft som följd att skador som företetts t. ex. hos femåringar föranlett ingripande först i sjuårsåldem i samband med den vanliga skolan. I vissa fall har det då varit för sent eller i varje fall mindre möjligheter till hjälp. Som regel gäller att utvecklingsstördhet möjligt bör bli föremål för diagnos och behandling. Lekskolan och barnstugan har som regel inte de praktiska möjligheterna att bevaka saken. Det har visat sig att barn, som i stort sett förefaller att vara normala och som i hemmiljön inte haft svårigheter eller hinder, i förskola och lekskola visat sig vara hämmade men att det enda som hänt är att de fortsatt vara problembarn i detta sociala sammanhang eller lämnat skolmiljön. Bevisligen har vissa lätta skador som kunnat hjälpas vid snar undersökning och vård blivit grava. Det vore därför angeläget att bestämmelser funnes som reglerade dessa förhållanden. Förmodligen kunde en relativt enkel granskning och test av förskolebarnen betyda att de barn det gäller finge hjälp på ett stadium då framtida men kan lindras eller helt undvikas. De anvisningar för personal och föreståndare för lekskolor etc. som vore behövliga torde utan större svårighet kunna åvägabringas. Eftersom en snar åtgärd vöre betydelsefull kunde lämpligen den barnstugeutredning som arbetar uppmärksamma saken. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att motionen överlämnas till barnstugeutredningen. () i Agnäs () () () i Falköing
mot · FV021280 · 1972-01-26 00:00:00 — av i Åkersbergs m. fl. om skärpta åtgärder mot illegal jakt. Omfattningen av olaga och olovlig jakt har ökat och även fått en allvarligare karaktär. Sålunda sker den illegala jakten i allt större utsträckning från bil eller snöskoter och ofta i organiserad form. Vid jakt i mörker kan djuren bländas med strålkastare och blir sedan ett lätt byte. Den naturliga skyggheten hos djuren är inte lika stark mot ett fordon som mot en människa, vilket ytterligare ökar effekten av att använda fordon vid illegal jakt. Tecken tyder på att kött från tjuvskjutna älgar och hjortdjur regelmässigt köps upp av mindre nogräknade restauratörer och detaljhandlare. Det är då alltså inte fråga om tjuvjakt för husbehov utan om en kommersiellt inriktad brottslighet. Tjuvjakten sker ofta med finkalibriga vapen, varigenom risken för skadskjutning ökar som tjuvjägare ogärna följer och fäller det skadskjutna djuret. Illegal jakt på exempelvis älg leder ofta till att späda kalvar ställs moderlösa och går svältdöden till mötes. Ett starkt inslag av djurplågeri kan alltså påvisas i den illegala jakten. Samhällets reaktion mot illegal jakt är uppenbart otillräcklig. Straffsanktioner och övervakning måste förstärkas. En viktig sanktionsform i jaktstadgan är att utrustning som använts vid illegal jakt kan förklaras förverkad. Denna möjlighet föreligger dock inte för transportmedel. jaktutredning föreslog att även transportmedel skulle innefattas, vilket dock inte beaktades när jaktlagstiftningen reviderades . Frågan togs då upp i motioner, som avslogs av majoritet. I beslutet förordades emellertid skärpt uppmärksamhet på problemet och antyddes nödvändigheten av åtgärder om utvecklingen av den illegala jakten motiverade det. Situationen är nu sådan att frågan måste aktualiseras på nytt. Vi föreslår därför att 30 § jaktstadgan ändras så att även transportmedel får förklaras förverkat. En förstärkning av övervakningen kan komma till stånd genom att en särskild expertgrupp organiseras i varje län med medverkan av polis, jaktvårdare, jakträttsinnehavare m.fl. Sådana expertgrupper mot illegal jakt har spontant inrättats i några län där intresset varit stort och tjuvjakten särskilt allvarlig och kan uppenbarligen medverka till att övervakning och andra förebyggande åtgärder samordnas och effektiviseras. 1* 1972. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring i jaktlagstiftningen att transportmedel som används vid illegal jakt kan förklaras förverkat, samt att ger Kungl. till känna vad som anförts i motionen om inrättandet i varje län av expertgrupp mot illegal jakt. () ()
mot · FV021283 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om statligt rationaliseringsstöd till sambetesföreningar inom jordbruket. I Norrlandslänen - främst i har jordbrukare bildat s. k. sambetesföreningar. Dessa föreningar utgör sammanslutningar av 3 till 7 jordbrukare i syfte att gemensamt ordna betesgång och skötsel av mjölkkorna . Föreningarna bildas som ideella föreningar och antar stadgar, enligt vilka medlemmarna bl. a. förbinder sig att lämna samtliga mjölkkor till sambetet. Lantbruksnämndernas konsulenter har varit behjälpliga vid bildandet av föreningarna. Som inledning av verksamheten arrenderar föreningen tillräckligt stora åkerarealer för att motsvara behovet för medlemmarnas kor. Innan driften kan börja besås åkrarna med lämpliga betesväxter, stängsel sätts upp, vattenfrågan ordnas och en rationell mjölkningsanläggning byggs. Ofta ligger sambetet långt från delägarnas jordbruk. Avståndet förefaller inte ha varit något hinder för en framgångsrik verksamhet och i många fall bor även delägarna långt från varandra. De största sambetesföreningarna har ungefär 70 kor och 7 delägare. har 17 föreningar bildats inom och tillsammans ungefär lika många i övriga Norrlandslän. Anläggningskostnaderna för ett sambete av normal storlek brukar uppgå till 30 000 - . För skötseln av djuren anställs i regel en erfaren kreatursskötare eller två djurintresserade ungdomar, bl. a. medlemmar av Blå stjärnan. Mjölkleverans sker gemensamt från föreningen till mejeri och uppdelning av likviden görs på grundval av företagna provmjölkningar. Fördelarna med sambetet är dels att jordbrukaren och hans familj ej är bundna av djurskötseln på somrarna och därigenom får möjlighet att hinna bruka större arealer men även tillfälle till någon tids semester, dels att det möjliggör för var och en att ha fler djur och större produktion på sin gård genom att inga arealer behöver avsättas till bete för mjölkkorna. Sambetesföreningarna är alltså viktiga medel för att skapa bättre förutsättningar för bedrivande av mjölkproduktion vid familjejordbruken. De är något av en modern fäboddrift. Ur allmän synpunkt bör det vara av intresse att underlätta tillkomsten av en sådan samverkan mellan jordbrukarna. Enligt gällande bestämmelser för stöd till jordbrukets rationalisering synes lån eller bidrag inte kunna beviljas för anläggande av sambeten. Men eftersom bildande av fler sambetesföreningar bör vara ett betydelsefullt inslag i främst det norrländska jordbrukets rationalisering och minskar de djurägande jordbrukarfamiljernas bundenhet , finns mycket goda skäl att bestämmelserna får en sådan utformning att statligt rationaliseringsstöd kan beviljas för anläggande av sambeten och att bildandet av fler sådana föreningar därigenom underlättas. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj :t anhåller om utredning och förslag om statligt rationaliseringsstöd till s. k. sambetesföreningar inom jordbruket. PER () . ÅSLING (c) () i Bäckmora
mot · FV021284 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i Heden och angående skördeskadeskyddet. Inom skördeskadeskyddet finns ett behovsprövat bidrag som skall kunna komplettera de generalla ersättningarna. Bidraget skall kunna utgå då så betydande skördeskador uppenbarligen föreligger att skadeersättning bör lämnas men inte kan ges i den generella formen på grund av systemets allmänna konstruktion eller brister i detsamma. Det belopp, som skall stå till förfogande för ändamålet, skall enligt gällande bestämmelser motsvara en procent av de utgående allmänna kontantersättningarna för skördeskador, dock lägst . 1 statsverkspropositionen föreslås en höjning av minimibeloppet till fr. o. m. . Erfarenheterna från ett antal skördeår ger vid handen, att det belopp, som enligt gällande regler skall stå till förfogande för individuellt prövade skördeskadebidrag, är helt otillräckligt. I ett stort antal fall har skadedrabbade jordbrukare blivit utan ersättning trots att de enligt försäkringens principer och syfte borde ha fått ersättning. Anledningen till ersättningens uteblivande är sålunda brister i skördeskadeskyddets system. De individuellt prövade bidragen skulle enligt tankarna bakom försäkringssystemet eliminera sådana brister. Men i praktiken har detta sålunda inte kunnat ske på sätt som avsetts. Många jordbrukare har härigenom åsamkats förluster i strid med försäkringens syfte. Vi finner det därför nödvändigt att ett väsentligt större belopp ställes till förfogande för individuellt prövade bidrag. Den höjning av minimibeloppet som departementschefen nu föreslår kan inte betraktas som tillräcklig. Vårt förslag är att ramen för de behovsprövade bidragen bestäms till av de utgående allmänna kontanta ersättningarna för skördeskador eller, om beräkning enligt denna regel ger till resultat ett lägre belopp, lägst . Med stöd av det anförda får vi hemställa att i fråga om skördeskadeskyddet beslutar medge att ramen för de behovsprövade bidragen fastställes till av de utgående allmänna kontanta ersättningarna för skördeskador eller, om beräkning enligt denna regel ger till resultat ett lägre belopp, lägst . () ()
mot · FV021285 · 1972-01-25 00:00:00 — av i Gäddvik m. fl. om ökat anslag till stöd åt jordbruket i norra . Jordbruket i norra har fått arbeta under mycket otillfredsställande villkor. Ett påtagligt mått på jordbrukets inkomstförhållanden erhålles genom bearbetning av de bokslut som ligger till grund för deklarationerna. För att dessa skall ge en realistisk bild har de kompletterats med verkliga värden på djur, lager m. m. Vidare har räknats med företagsekonomiskt riktiga avskrivningar på byggnader och maskiner. En annan viktig komplettering är räntan på i jordbruket insatt eget kapital och värdet av brukarens och hans familjs arbete. Genom dessa kompletteringar erhålles det verkliga ekonomiska resultatet. Grundmaterialet utgöres av bokslut och deklarationer från 172 gårdar i . Jordbrukarfamiljens arbetsersättning enligt dessa beräkningar, som torde vara företagsekonomiskt oantastliga, uppgår till endast ca i genomsnitt. Att jordbrukarna kan existera måste bero på att de i många fall ej räknar med nödvändiga avskrivningar eller räntor på det i jordbruket arbetande egna kapitalet. Förra årets riksdagsbeslut om särskilda stödåtgärder för jordbruket i norra var en insats som borde ha kommit . Det krävs dock ytterligare åtgärder för att säkra ett nödvändigt, livskraftigt jordbruk i norra delen av landet. Skälen är flera. Från beredskaps- och försvarspolitiska synpunkter måste man vidmakthålla en regional livsmedelsförsörjning, särskilt av färskvaror. Jordbruket har också en väsentlig uppgift i regionalpolitiken i samverkan med andra näringar. Ett betydande jordbruk är nödvändigt för det öppna odlingslandskap som krävs från kultur- och miljösynpunkter både för fast boende och för turist- och friluftsliv. En stor svaghet med Norrlandsstödet till jordbruket är att det inte anpassats till penningvärdeförsämringen. Ett obligatoriskt inflationsskydd, anknutet till jordbrukets kostnadsprisindex, bör byggas in i systemet så att prisstödet blir värdebeständigt. Vidare bör det beslutade vidgade investeringsstödet även utgå till brukare som kombinerar sitt jordbruk med annan sysselsättning, t. ex. skogsarbete, fiske och andra förtjänstmöjligheter på orten. Från både landskapsvårds- och regionalpolitiska synpunkter är det värdefullt att möjligheterna till s. k. deltidsjordbruk starkes. Även nytillkommande jordbrukare i norra bör bli delaktiga av det vidgade investeringsstödet. Jordbruket i norra är i ett mycket känsligt utvecklingsläge. Lönsamheten är svag och framtidstron bland brukarna sviktar. Jordbrukarna är klart medvetna om att det är statens jordbrukspolitik men även annan politik t. ex. markpolitiken där de fortlöpande drabbas av nya förbud som formar betingelserna för deras framtid. Vill statsmakterna verkligen ha ett livskraftigt jordbruk i norra måste statens insatser bidraga till att återställa brukarnas framtidstro. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar dels att stödet till jordbruket i norra skall justeras med hänsyn till utvecklingen av den allmänna prisnivån, dels att ge Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts rörande stöd till rationalisering av jordbruk i norra . PER () i Gäddvik () i Agnäs
mot · FV021286 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i och i Öskevik om en översyn av områdesindelningen för extra mjölkpristillägg. Enligt jordbruksnämndens cirkulär nr 1971 beträffande områdesindelning för det särskilda prisstödet för mjölk fastställdes 5 stödområden. Sålunda fastställdes för läns del att till stödområdet skulle hänföras kommunerna: , , , och samt , och församlingar av . Enligt samma cirkulär utgår mjölkpristillägg till de brukare som ej ingår i stödområde 5 men som enligt äldre bestämmelser erhåller extra mjölkpristillägg. Detta tillägg upphör vid ägarskifte. Enligt vår mening bör övervägas att knyta detta bidrag till fastigheten och ej till ägaren. Vi inser svårigheterna att klart bedöma vilka områden som bör tillhöra stödområden för mjölkpristillägg. Klart är emellertid att relativt väl avgränsade områden utanför stödområde 5 har samma produktionsbetingelser som områden vilka nu tillhör stödområdet. Sådana områden bedömer vi vara norra församling av , Kvistbro och Tångeråsa församlingar av kommun samt och kommuner. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att vid översynen av områdesindelningen för extra mjölkpristillägg skall beaktas vad i motionen anförts. () i Öskevik
mot · FV021287 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Stridsman och i Gäddvik angående regleringen av laxfisket. 1 Nedertorneå finns cirka 30 yrkes- och 10 binäringsfiskare. Fisket bedrivs med storryssjor och trål, med s. k. stornotar. Fångsten utgörs huvudsakligen av lax, laxöring, sik och siklöja, av siklöja. gav laxfisket det bästa utbytet; 1961 var fångsten . har laxfångsten gått ned så att den endast var . Denna nedgång beror till viss del på Kemi älvs utbyggnad men framför allt på det alltmer intensifierade fisket i . 1 fångas numera den största delen av laxen när den nått en vikt av . Den har då levt i älven och i havet. Laxhonorna har ej nått könsmogen ålder. När laxen nått en vikt omkring börjar den fördubbla sin vikt . Genom märkning vet man att laxar till havs väger upp till 10 å samt efter fyra havsår upp till . En reglering av laxfisket så att man endast fångade laxar över t. ex. skulle ge ett avsevärt större utbyte av laxfångsten, som det gav laxarna tillfälle att föröka sig i älvarna. Enligt offentlig statistik fångade danska fiskare lax i egentliga . De svenska fiskarnas fångst i samma område var lax. Till detta kommer de övriga Östersjöstaternas fångster. Vid en konferens i enades , och om en fördragstext som innebar att laxfisket ej skulle bedrivas under viss del av året. Ingen av ländernas regeringar har undertecknat överenskommelsen. Med hänvisning till det anförda hemställs att uppmanar regeringen att påskynda arbetet med nämnda överenskommelse samt om möjligt utvidga den till att omfatta även storleken hos de fångade laxarna. () PER ()
mot · FV021288 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om höjning av anslaget till Miljövårdsforskning. Från anslaget Miljövårdsforskning under jordbrukshuvudtiteln bestrids utgifter för företrädesvis målinriktad miljövårdsforskning. Till denna forskning hör bl. a. vatten-, luft- och annan naturvårdsforskning, bullerforskning, viltforskning samt forskning om miljögifter. Denna forskning leds av som har en särskild uppgift. har för detta ändamål för /73 begärt ett anslag om . Merparten av de projekt som forskningsnämnden föreslår avser forskning på redan igångsatta forsknings- och undersökningsområden. har ansett det nödvändigt att dessa medel ställs till forskningsnämndens förfogande så att inga avbrott i pågående forskning behöver göras. Men man vill även starta vissa nya angelägna projekt. Det är givetvis ytterst angeläget att dessa redan påbörjade arbeten kan fullföljas, i synnerhet som ett antal arbeten redan uppskjutits eller stoppats genom att anslaget för innevarande budgetår var lägre än vad som kunde anses behövligt. Genom avbrott i redan påbörjade undersökningar splittras de forskarlag som arbetar inom området, och stora värden förspills härigenom. Bland de forskningsuppgifter vill få genomförda under /73 ingår uppföljning av pågående projekt på luftvårdsområdet till en kostnad av . För nya planerade undersökningar behövs . På vattenvårdsområdet behövs för att följa upp pågående projekt och för nya projekt. Inom området avloppsrenings- och slamfrågor behövs för pågående projekt och för nya. För den allmänna naturvårdsforskningens behov vill ha för pågående projekt och för nya projekt. För biocidforskning behövs för pågående undersökningar och för nya. För att undersöka möjligheterna att sanera kvicksilverförorenade vattenområden krävs för att fullfölja projekt och för planerade nya projekt . Därutöver behövs för internationellt forskarutbyte, forskarutbildning, deltagande i internationella forskningsprojekt och för För dessa senare uppgifter och för fullföljande av redan påbörjade forskningsprojekt skulle krävas ett anslag som ungefär svarar mot det anslag jordbruksministern nu föreslår. 1 så fall skulle praktiskt taget inga nya forskningsprojekt kunna genomföras. Om nya projekt skall genomföras måste pågående forskning i motsvarande omfattning avbrytas. Det är att märka att anslagsframställningen tillkommit efter ett intensivt arbete av vårt lands främsta expertis på miljövårdsforskning och att den inte medger någon prutmån. Enligt vår mening är det av största vikt att medel för naturvårdsforskning kan utgå med det av föreslagna beloppet . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att till Miljövårdsforskning för /73 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt reservationsanslag av .
mot · FV02129 · 1972-01-13 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till i . för (Kulturen) brottas sedan åtskilliga år med stora ekonomiska svårigheter. har ett självklart intresse för museet och har undan för undan ökat sitt bidrag, vilket för utgår med ej . Utan tvivel är emellertid Kulturen att betrakta som ett riksmuseum. Antalet besökare är stort och utgjorde ca 130 000. (Som jämförelse kan nämnas att i endast kunde inräkna 102 500 besökare.) uppgick statsbidraget till . har framhållit för chef, att statsbidraget måste höjas väsentligt för att de stegrade driftkostnaderna skall kunna täckas vid en verksamhet i oförändrad omfattning. I detta sammanhang torde det observeras, att de anställda vid rimligen kan antas ha samma anspråk på skälig löneförhöjning som personalen vid jämförbara, statliga institutioner. Då lönekostnaderna i Kulturens budget (exklusive pensionskostnader) för uppgick till , kan enbart kostnaden förde generella löneökningarna, vilka alltså är helt avhängiga av statens egen lönepolitik, beräknas till . musei- och utställningssakkunniga (MUS) framhåller i ett yttrande att Kulturens ekonomiska läge är allvarligt och förordar en specialundersökning av museet i . MUS förklarar sig villiga att under innevarande år påbörja en sådan undersökning dock först sedan de vid ej angiven tidpunkt har avlämnat sitt huvudförslag. Innan en slutlig lösning av museets problem nåtts anser MUS att statens bidrag bör begränsas till en nivå, som möjliggör driftens upprätthållande i oförändrad omfattning. De sakkunnigas yttrande berättigar oss att dra den slutsatsen, att de visserligen ej f. n. anser sig kunna tillstyrka Kulturens begäran om en anslagshöjning på men att de rekommenderar en ökning av statsbidraget väsentligt överstigande de som departementschefen kalkylerar med för höjda omkostnader. I avvaktan på den utredning, som förutsättes komma till stånd måste tydligen vård av museets samlingar respektive nyanskaffningar bli helt beroende av privata donationer, ty det lär inte vara realistiskt att räkna med ökade intäkter genom förhöjda medlemsavgifter eller inträdesavgifter o. d. Även om det ter sig i och för sig allvarligt att möjligheterna att rätt vårda de omfattande och värdefulla samlingarna är begränsade, är vi införstådda med att statligt stöd för sådant ändamål nu inte kan påräknas. Däremot bedömer vi det som så utomordentligt angeläget att den mödosamt uppbyggda organisationen kan bibehållas, att vi anser det vara en hela samhällets uppgift att bidraga med de ekonomiska anslag som erfordras därför. Det av departementschefen föreslagna statsbidraget, som enligt vad ovan angivits innebär en uppräkning med endast , förslår ej för att täcka de automatiskt ökade driftkostnaderna vid bibehållen verksamhetsnivå. Utgående års lönekostnader och kalkylerande med ett generellt lönetillägg på finner vi, att det statliga bidraget bör höjas med . Åberopande det anförda hemställer vi att måtte besluta att det statliga driftbidraget till Kulturen i för /73 skall utgå med och att den aviserade utredningen av museets organisation, verksamhet och ekonomi skall bedrivas med stor skyndsamhet. REGNÉLL (m) ()