mot · FV021421 · 1972-01-26 00:00:00 — om vetenskapliga undersökningar angående den framtida samhällsplaneringen. Samhällsplaneringen har i vårt land varit behäftad med stora brister. Först på ett sent stadium har statsmakterna insett sitt ansvar för att söka styra den yttre samhällsutvecklingen genom en målmedveten planering. har förändringar av samhällsstruktur och boendemiljö fått fortgå i stort sett okontrollerade och styrda väsentligen av marknadskrafter och liknande faktorer. Till de mest negativa dragen i bilden hör de starka koncentrations- och centraliseringstendenserna, med fortgående avfolkning i glesbygderna och hopgyttring i överdimensionerade storstäder. Utvecklingen och dagsläget behöver inte belysas närmare här. 1 en rad motioner har främst företrädare fäst uppmärksamheten på de nackdelar som följt på de stora befolkningsomflyttningarna och koncentrationstendenserna. Krav har rests på decentralisering och en bättre miljö, anpassad efter de enskilda människornas förutsättningar och behov. Vad man har anledning att särskilt rikta uppmärksamheten på är att utvecklingen knappast alls har påverkats av människans egna önskemål. Över huvud taget har man intill senaste år nästan aldrig gjort några verkliga undersökningar av hur människorna vill se sitt samhälle och sin miljö utformad. Vissa undersökningar av denna art har numera presenterats. Ett genomgående drag är att resultaten visar en stark otillfredsställelse med samhällets utformning, främst med storstadsmiljön. Som belysande exempel kan pekas på den SIFO-undersökning som publicerades . Den riktade sig till ungdomar mellan och gällde frågan var de skulle vilja bo , i något av de tre storstadsområdena, i någon mindre stad eller på landet. Resultatet visade att sade nej till storstäderna. Av dem som var bosatta där ville 2/3 flytta ut. Andra undersökningar visar samma tendenser. Det får här räcka med att hänvisa till det anförda. Det allvarligaste är nämligen just att de unga människorna ser så negativt på den samhällsstruktur som utformats i vårt land. Det är dessa människor som skall ta vid och forma framtiden. Vi har gett dem en dålig utgångspunkt för deras arbete. Det kan vara skäl att erinra om den kritik mot den nuvarande levnadsmiljön som uttalas i till FN om den mänskliga miljön. Det betonas att skillnaderna mellan de olika miljöernas egenskaper landsbygdens, de små och medelstora städernas, storstädernas är betydande för den enskilde men hans möjligheter att välja mellan dessa miljöer ringa till följd av arbetslivets koncentration. Stadsmiljön förkortar livslängden, särskilt för män. Sjukdomspanoramat är annorlunda i storstaden. Trångboddheten är störst liksom alkohol- och tobakskonsumtionen etc. Det framhålls i rapporten att noggranna och kontinuerliga studier av skillnaderna (mellan de olika levnadsmiljöerna) och deras effekt på individ och hushåll skulle behöva kontinuerligt sammanfattas och analyseras. Vi står nu i början av ett nytt skede där en aktiv samhällsplanering står högt på den politiska dagordningen. Som ett led beslut om en aktiv lokaliseringspolitik har planeringsinsatser satts i gång på alla nivåer. Ett förslag till fysisk riksplanering och ett förslag till regionalpolitisk! handlingsprogram kommer att framläggas för årets riksdag. Samhället håller alltså nu på att bestämma sig. Insikten om statsmakternas ansvar för att styra utvecklingen av samhällsstruktur och boendemiljö är allmän. Vad som emellertid är i högsta grad angeläget att framhålla i detta sammanhang är att samhällsplaneringen måste grundas på och styras av vetskap om de enskilda människornas behov och önskemål. Särskilt viktigt är det att ta reda på och ta hänsyn till vad de unga människorna vill. Undersökningar av den art som efterlysts i nationalrapporten till FN bör alltså komma till stånd och läggas till grund för den framtida samhällsplaneringen. Innan man går in för att acceptera eller främja en utveckling genom en riksplan, en länsplan etc., måste man veta vad de enskilda som berörs själva vill. Planeringen får inte bli en skrivbordsprodukt utan måste vara förankrad hos människorna. Vetenskapliga undersökningar av det slag som avses här kan på en rad olika fält berika beslutsunderlaget hos de politiska instanserna. Man kan få en bild av hur människorna upplever sin miljö i olika delar av landet. Denna kunskap bör vara till ledning för lokaliseringspolitikens utformning. Man kan få veta hur människorna vill ha sin boendemiljö utformad höghus, låghus, servicebehov osv. Denna vetskap bör styra stadsplaneringen etc. Man nödgas emellertid konstatera att sådana vetenskapliga undersökningar än så länge endast i en alldeles otillräcklig omfattning genomförs i samband med planeringsarbetet på olika nivåer. Att denna brist rättas till är en samhällsangelägenhet av största vikt. Den länsplanering som genomförts nu har inte byggt på några sådana undersökningar som åsyftas här. Vid den nya planeringsomgång som tar sin början bör emellertid beslutsunderlaget vidgas på denna väg. Av anförda skäl föreslås 1. att hemställer hos Kungl. Maj:t om åtgärder för att få till stånd vetenskapliga undersökningar om de enskilda människornas önskemål om den framtida samhällsplaneringen, 2. att uttalar att all samhällsplanering - i första hand den nya länsplanering som tar sin början bör grundas på vetenskapliga undersökningar av denna art.