mot · FV02513 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om inrättande vid av en personlig professur i byggnadskultur och bebyggelsemiljö, m. m. har med anledning av motionen 1971:832 i skrivelse till Kungl. Maj:t anhållit att Kungl. Maj:t låter verkställa den utredning av frågan om skydd för kulturhistoriskt värdefulla bebyggelser och miljöer som kulturutskottet i sitt betänkande 1971:26 förordat. Frågan om en skyddslagstiftning för bevarande av våra äldre städer och samhällen är därmed under utredning. I det saneringsprogram som framlagts av den statliga saneringsutredningen ingår upprustning av äldre fastigheter inrymmande upp emot halvmiljonen bostadslägenheter. Däribland ingår även kulturhistoriskt värdefulla byggnader. Frågan om deras bevarande och sättet för deras upprustning har däremot inte utretts. Det är en angelägen uppgift för samhället att upprustningen av denna bebyggelse sker med kunskap och förståelse för de historiska och estetiska miljövärden som denna bebyggelse inrymmer. En förstärkning av kunskapsnivån för alla dem som arbetar med och ansvarar för dessa frågor blir därigenom en synnerligen angelägen för att inte säga nödvändig uppgift. Vi vill därför återknyta till de motioner om undervisning i byggnadskultur och bebyggelsemiljö som tidigare framlagts och avslagits. Av många betraktas det senaste årtiondets raserande av äldre stadskärnor som en ödesdiger nedgångsperiod i vår byggnadskultur. För att motverka denna meningslösa förstörelse behövs dock inte bara en skyddslagstiftning utan också en utvidgad undervisning och forskning i byggnadskulturvård. ministerråd har i resolution (66) 19 punkt A av den s. k. Palmarekommendationen rekommenderat medlemsländer, alltså även , att vidta åtgärder i vissa specificerade avseenden för att skydda sin länders byggnadskultur. Om skall kunna uppfylla dessa förpliktelser måste vår utbildningsnivå inom ämnesområdet höjas. I anda och i överensstämmelse med de riktlinjer som uppdragits i denna rekommendation anser vi det nödvändigt att inrätta dels en professur i Byggnadskultur och bebyggelsemiljö med undervisning i vård och restaurering med tillhörande institution, dels universitetslektorat i ämnet. Vid den tilltänkta institutionen skall bedrivas såväl grundutbildning som högre utbildning jämte forskning och utredning. De tilltänkta universitetslektoraten skall förmedla grundutbildning. Sorn en närmare precisering av ämnets omfattning kan förslagsvis anges följande. Behandling av byggnadskulturens och bebyggelsemiljöns begrepp, villkor, lagstiftning och administration, av restaureringens historia, teori, metodik och hjälpmedel, av en restaurerings handläggning, planering, genomförande och dokumentation samt av arkitektoniska, antikvariska och tekniska restaureringsåtgärder. Redovisning och inventering, beskrivning, tolkning och klassificering av kulturhistoriskt värdefulla byggnader och av bebyggelsemiljöer av kulturhistoriskt intresse jämte synpunkter på deras behov av förnyelse och iståndsättning. Information om teorier, metoder och normer inom modern europeisk byggnadskulturvård gällande såväl kvalificerad monumentvård som iståndsättning av byggnader och bebyggelsemiljöer i samband med stadsförnyelse. Kännedom om antagna rekommendationer o. d. om byggnadskultur och bebyggelsemiljö inom och . Fältstudier och studieresor, praktiska övningsuppgifter inom ämnesområdet i uppmätning, fotografering, inventering och projektering samt utarbetande av uppsats. I den högre utbildningen: Studium av arkitektoniska, antikvariska, tekniska, juridiska, ekonomiska och sociala spörsmål i samband med bevarande och iståndsättning av bebyggelsemiljöer. Studium av bevaringsplaner för kulturhistoriskt värdefulla byggnader och av bebyggelsemiljöer av kulturhistoriskt intresse jämte av deras integrering i region- och riksplaneringen. Studium av ekonomisk långtidsplanering för byggnadskultur- och bebyggelsem ilj övården. Jämförande studium av den europeiska byggnadskultur- och bebyggelsemiljövården och dess verksamhet. Fältstudier och studieresor samt utarbetande av avhandling. Eftersom det i finns ytterst få personer med den kompetens som erfordras för att bygga upp och leda en första institution har vi försäkrat oss om att vi kan föreslå som ett betryggande namn. Denne besitter som arkitekt och konsthistoriker en gedigen teoretisk kunskap och innehar en omfattande praktisk erfarenhet inom ämnesområdet. Genom sin vidareutbildning i ämnet med avlagd examen som restaureringsarkitekt vid Facoltå di Architettura, Universitå degli Studi di och specialutbildning vid uppfyller också kravet på en god internationell orientering. Ett uppfyllande av det senare kravet är ett villkor för att vårt land snabbt och effektivt skall tillgodogöra sig den rika internationella erfarenhet som finns inom ämnesområdet. Detta gäller inte minst i lagstiftningsfrågor. Med stöd av vad som anförts hemställs 1. att hos Kungl. Maj:t föreslår att en personlig professur i Byggnadskultur och bebyggelsemiljö med undervisning i vård och restaurering med tillhörande institution inrättas vid universitets humanistiska fakultet, 2. att arkitekten fil. lic. kallas till sagda professur, 3. att en utredning föranstaltas om inrättande av universitetslektorat i Byggnadskultur och bebyggelsemiljö med undervisning i vård och restaurering vid universiteten och de tekniska högskolorna. () ()