mot · FV02665 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående den förebyggande hälsovården. fyrdubblades samhällets nettokostnader på hälsooch sjukvårdens område. Kostnaderna steg från . Till en den beror detta på höjd ambitionsnivå, men försämrad hälsostandard har också haft betydelse. Den snabbt expanderande hälso- och sjukvårdssektorn speglar olika brister som finns i samhället. Felaktiga åtgärder eller obeaktade aspekter på väsentliga orsakssammanhang som påverkar människans hälsosituation leder slutligen till att en vårdkostnad uppstår. Några exempel förtjänar att nämnas: Trafiken har expanderat krafigt. Bilen har blivit det dominerande transportsättet. Detta har medfört en snabb ökning av antalet trafikolyckor, vilka tar i anspråk en stor del av samhällets vårdsresurser. Inom arbetslivet har produktionsökningen varit markant. Den har ofta uppnåtts genom förbättrade tekniska metoder som emellertid inte tagit hänsyn till människans fysiska och psykiska förmåga. Detta har lett till att antalet olyckor i arbetslivet har ökat starkt. Den psykiska förslitningen främst i form av stress har också ökat påtagligt. Boendemiljöns utformning har inte ägnats tillräcklig uppmärksamhet. I dåliga boendemiljöer uppstår lätt bl. a. alkohol- och narkotikaproblem. Vidare kan nämnas den direkta naturförstöringen t. ex. i form av luftföroreningar och buller som leder till att vårdbehov uppstår. Exemplifieringarna skulle kunna fortsätta. Sammantaget gäller att de alla ger upphov till hälso- och sjukvårdsåtgärder. Landstingen är huvudmän för hälso-och sjukvården. De ökade kraven på denna sektor och utbyggnaden av den har medfört en snabb kostnadsexpansion för landtingen. Utdebiteringen av landstingsskatt har på flera håll nått en sådan nivå att ytterligare höjningar är förenade med stora problem. De höga landstingsskatterna drabbar i hög grad låginkomsttagarna eftersom dessa skatter till skillnad från de statliga är proportionella. Den debatt som förekommer om landstingens stigande kostnader tar enligt vår mening alltför litet hänsyn till att hälso- och sjukvårdssektorns expansion huvudsakligen är en spegling av bristerna på andra Endast marginella förbättringar torde vara möjliga att åstadkomma inom ramen för vad som traditionellt räknas till hälso- och sjukvårdssektorn. För att åstadkomma en mer omfattande och varaktig förbättring krävs åtgärder på en rad samhällsområden. En bättre trafikplanering kan nedbringa olycksfallen i trafiken. En förbättring av arbetsmiljön kan minska antalet olyckor i arbetslivet, och en minskning av stressen kan reducera behovet av psykiatrisk vård. En bättre planering av boendemiljön, där hänsyn tas till människans fysiskt och psykiskt grundade förmåga, liksom en minskning av luftföroreningar och buller kan nedbringa vårdbehovet. Här åvilar ansvaret till stor del samhället. Det faktum kvarstår dock att den enskilde genom egna åtgärder grundade på ökad upplysning och vidgad kunskap kan vidta åtgärder för att förbättra sin hälsostandard. har ett tilltagande intresse för en allmän hälsovårdsinformation kunnat förmärkas bl. a. inom skolan, massmedia och hälsooch sjukvården. Inom har hälsoupplysningen ägnats allt större uppmärksamhet, bl. a. genom hälsovårdsupplysningsdelegationen (HVUD) med en hälsoupplysningspanel, representerande ett stort antal myndigheter och organ. har också bedrivit viss allmän hälsoupplysning som i första hand varit inriktad på kostfrågor. Även inom länsläkarorganisationen och landstingen har man börjat planera för en utökad allmän hälsoupplysning. informationskampanj i kostfrågor är ett exempel på ökade insatser inom hälsoupplysningsområdet. Även om det redan uträttats mycket på hälsoupplysningens område genom såväl statliga och kommunala som enskilda initiativ, återstår ännu mycket att göra inom denna form av förebyggande hälsovårdsverksamhet. Hälsoupplysningen måste få en väsentligt bredare och djupare förankring i samhället, och den måste genomföras kontinuerligt och systematiskt om den skall kunna ge önskad effekt. Det bör vara ett allmänt önskemål att alla samhällsorgan genom samordnade hälsofrämjande åtgärder kan aktivt medverka till att avlasta sjukvården och socialvården. När det gäller ett nedsatt hälsotillstånd, på grund av t. ex. vissa övre luftvägsinfektioner, rubbningar i matsmältningsorganens funktion, fetma, järnbrist, konsumtion av tobak, alkohol, vissa läkemedel och stimulantia, psykosomatiska rubbningar, stress etc. till följd av mentalhygieniska brister, torde hälsotillståndet hos ett stort antal medborgare kunna påverkas i gynnsam riktning genom effektiva informationsåtgärder. Detta gäller också i den förebyggande hälso vårdsinformationen. Hälsoupplysningen måste syfta till att ge ökade kunskaper på en hel rad områden av väsentlig betydelse för den enskilda människan, såsom t. ex. en personlig hygien, sjuk- och olycksfallsvård (första hjälpan), förgiftningar, kostfrågor, läkemedel och stimulantia, mentalhygien, arbetsmiljö, vila, motion och fritidsverksamhet. Inte minst måste i informationen betonas vikten och värdet av aktivt deltagande i sport och friluftsliv. Hälsoupplysningen måste i första hand bedrivas inom samhällsfunktioner som har en nyckelställning när det gäller att lätt kunna nå och påverka den enskilda människan. Men även andra verksamhetsområden har här stor betydelse, t. ex. idrottsrörelsen och friluftslivet i övrigt, naturvården, frivilligorganisationernas verksamhet m. m. Det är nödvändigt att nyckelpersoner inom här nämnda samhällsfunktioner stimuleras till en positiv attityd till den personliga hälsovården och på så sätt aktivt medverkar inom hälsoupplysningen. När det gäller att på bästa sätt planera och genomföra en effektiv och långsiktig hälsoupplysning inom de olika samhällsfunktionerna på alla nivåer måste en hel rad frågor närmare klarläggas. Det gäller bl. a. möjligheterna till en kartläggning av informationsbehovet inom samhällets olika verksamhetsområden, prioriteringen av informationsverksamheten - alltefter det aktuella informationsbehovet och tillgängliga informationsresurser insamlingen av nödvändigt informationsunderlag, initieringen och genomförandet av viktiga medicinska och andra forskningsprojekt av väsentlig betydelse för hälsoupplysningen, informationens utformning med hänsyn till olika ålders- och yrkesgruppers förutsättningar och behov, framställningen och distributionen av erforderligt informationsmaterial samt slutligen en värdering av informationsresultatet. Olika kostnadsfrågor sammanhängande med en kontinuerlig och samordnad hälsoupplysning måste också utredas, liksom frågan om hur hälsoupplysningsverksamheten bäst bör fördelas på och samordnas mellan statliga, kommunala och andra organ. En parlamentarisk kommitté bör få i uppgift att skyndsamt verkställa utredning av frågorna angående hälsoupplysningen och övriga sjukdoms- och skadeförebyggande åtgärder för att förbättra folkhälsan. För att den förebyggande hälsoupplysningen skall få mera bestående positiva effekter måste den enskilde beredas möjlighet att fortlöpande kontrollera sin hälsostandard. Detta bör ske inom ramen för sjukförsäkringssystemet. Enligt vår mening vore det naturligt att utreda möjligheterna att vidga ramen för reformen om enhetliga läkarvårdskostnader till att även gälla åtgärder inom hälsovård och förebyggande sjukvård. Med hänvisning till det anförda hemställes1 att hos Kungl. anhåller att en parlamentariskt sammansatt kommitté ges i uppdrag att kartlägga möjligheterna till samordnade sjukdomsförebyggande åtgärder varvid kommittén bl. a. kartlägga behovet av och förutsättningarna för en samordnad och systematiskt genomförd allmän hälsoupplysning och hälsofostran, 1 (Se även motion nr 784.) 1* 1972. b. framlägga förslag angående hälsoupplysningens innehåll, utformning och organisation, allt i syfte att skapa bättre förutsättningar för en aktiv medverkan från samhällsorgans och alla medborgares sida för att förbättra folkhälsan. () () () i Skegrie () i Luttra () i Bäckmora () i Glömminge