mot · FV021629 · 1972-04-11 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 61 med förslag till lag om ändring i ölförsäljningsförordningen (1961:159), m. m. Även om jag tillsammans med i en reservation till alkoholpolitiska utredningens betänkande Mellanölsfrågan utnyttjat möjligheten att uttala hur principiellt och praktiskt felaktigt det är att bryta ut mellanölet ur den alkoholpolitiska helhetsdiskussionen, vill jag i ytterligare understryka denna mening genom en motion i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 61. Tyvärr har den svenska alkoholpolitiken då och då kännetecknats av kortsiktighet och sannerligen inte utgjort något gott exempel för den i utlandet ganska väl ansedda parlamentariska och politiska svenska beslutsprocessen. Alkoholpolitiska utredningen tycks därtill enligt vad skatteutskottet erfor 1971 kunna framlägga sitt huvudbetänkande . Även om denna bedömning synes vara ett uttryck för både optimism och önsketänkande, ligger ändock den stora avgörande alkoholdebatten så nära i tiden, att det är oklokt att nu fatta beslut om en av delarna i helheten. Härtill kommer den osäkerhet som karakteriserar APU:s överväganden och i ännu högre grad den splittrade bild som den omfattande remissbehandlingen visar. Det är emellertid med stor tillfredsställelse som jag konstaterar att departementschefen med stöd av flertalet tunga remissinstanser avvisat förslaget om att mellanölet endast skulle säljas manuellt över disk. Med denna inställning till onödigt krångel hade även förslaget om en lagfäst 18-årsgräns kunnat avvisas. Departementschefen går här till och med längre än utredningsmajoriteten och föreslår dels att 18-årsgränsen även skall gälla för pilsner klass II A, dels att utskänkningsåldem skall höjas från 16 till . Förslaget om lagfäst 18-årsgräns kan vid första påseende förefalla a. med tanke på de sanktionsmöjligheter som kan knytas till En lagfäst 18-årsgräns kan emellertid inte i sig väntas bli bättre efterlevd än den nuvarande frivilliga. Man mister en del av engagemanget hos berörda parter och risken finns, att bestämmelsen liksom i , och stannar på papperet. Det är av utomordentligt stor betydelse att lagar och bestämmelser har stöd i det allmänna rättsmedvetandet. Om man således överhuvud taget skall ha en lagfäst åldersgräns kan det med rätta ifrågasättas om 18-årsgränsen är den lämpligaste. Med tanke på att undersökningar visar att av 16- och 17-åringarna är ölkonsumenter, av vilka en synnerligen liten minoritet tillhör missbruksgruppen, borde en lagfäst 16-årsgräns vara lämpligare. Icke minst anser jag det vara helt omotiverat att som departementschefen föreslår höja utskänkningsåldem från 16 till . Jag har tidigare i utredningen tagit avstånd från åldersgränsresonemanget icke minst av det skälet att ölfrågan inte borde brytas ut ur sitt stora alkoholpolitiska sammanhang, men med hänsyn till det antagbara resultatet av riksdagsbehandlingen vill jag framföra ett yrkande om 16-årsgräns på försök. Som APU påpekar ger ungdomens alkoholkonsumtion och alkoholvanor anledning till stor oro. Det är klart belagt att alkoholdebuten sker tidigare och att absolutisternas antal i varje åldersgrupp minskar. Det synes som om denna utveckling accentuerades , men om detta skedde på grund av införandet av mellanölet är på intet sätt klarlagt. Över huvud taget visar undersökningarna att den lilla minoriteten missbrukare inte enbart berusar sig med mellanöl. Problemet är som tidigare nämnts inte bara ett ölproblem. Problemet gäller samtliga alkoholdrycker och sammanhänger icke minst med ändrade ekonomiska, tekniska, sociala och kulturella förhållanden. I försöken att finna lösningar måste vi alldeles särskilt analysera ungdomens livsföring, förändringarna inom den s. k. ungdomskulturen, den till synes tidigare fysiska och sociala mognaden, andra samlevnadsformer, attityder och värderingar. Allt detta måste prövas mot tänkbara ändringstrender . Det är inte bara dagens 17-åring det gäller. Om den enskilde föräldern diskuterar problemet med den utgångspunkten är detta förståeligt. Men den ansvarige politikern på riksnivå måste vidga perspektivet att också gälla 1980-talets 17-åring. Det är uppseendeväckande att undervisningen och informationen i så hög grad försummats under de år som gått sedan 1954 års alkoholpolitiska reform genomfördes. Desto mer glädjande är det att departementschefen ansluter sig till APU :s krav på en utbyggd information. Utredningens majoritet angav en kostnadsram på totalt . och jag reserverade oss i utredningen för ett avsevärt större belopp. Även departementschefen inser att det nu krävs en jättekampanj och anger kostnadsramen . Jag avvisar emellertid tanken att skulle bli huvudman för informationsverksamheten. Självfallet bör även detta organ engageras i verksamheten, men huvudmannauppgiften bör ges åt en central ledningsgrupp som står mera oberoende gentemot de olika åsiktsriktningarna i den svenska alkoholpolitiken. Framför allt måste denna informationskampanj genomföras av yrkeskunnigt folk med erfarenheter av denna typ av informationsinsatser, t. ex. upplysningskampanjen inför övergången från vänster- till högertrafik. Vidare måste informationskampanjen samordnas och bli en samlad insats. Det är felaktigt att plottra ut hela anslaget på organisationer av olika slag. Risken för en uddlös, splittrad och inåtriktad aktivitet är stor. De interna kafferepen i Organisationssverige är självfallet av värde för de redan frälsta. Men gäller det att nå de samhällsmedlemmar som budskapet alldeles särskilt gäller. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes 1. anhåller att Kungl. Maj:t tillsätter en central ledningsgrupp som huvudman för det under sjunde huvudtiteln /73 anvisade reservationsanslaget på till Upplysning om alkohol- och narkotikaproblemen, 2. antager det vid proposition nr 61 fogade förslaget till Lag om ändring i ölförsäljningsförordningen (1961:159) med den ändringen att 22 § erhåller följande lydelse: Öl må icke utskänkas eller utminuteras till den som kan antagas ej hava fyllt . Öl må på försäljningsställe. Ej heller olovlig försäljning. Ej må någon såsom ombud eller på därmed jämförligt sätt med anskaffande av öl tillhandagå den som kan antagas ej hava fyllt eller missbruka alkoholhaltiga drycker eller vara berörd av sådana drycker eller annat berusningsmedel., 3. ger Kungl. Maj:t till känna vad som i övrigt anförts i motionen.