mot · FV0216 · 1972-01-12 00:00:00 — av i om inskränkning av bouppteckningsplikten. Enligt 20 kap. skall bouppteckning upprättas efter avliden person oavsett boets omfattning, tillgångar och den avlidnes ålder. Skyldigheten till bouppteckning är således inte beroende av om arvsskatt utgår eller inte. I många fall synes bärande skäl för upprättande av bouppteckning inte föreligga. Det gäller t. ex. i de fall då den avlidne är medellös eller i det närmaste medellös och utan kända arvingar eller då den avlidne är ett barn utan efterlämnade tillgångar. I nämnda fall borde bouppteckningsskyldighet inte föreligga. I stället skulle bouppteckningen kunna ersättas av en skriftlig anmälan till rätten, som i sin tur fick avgöra huruvida en fullständig bouppteckning är nödvändig eller ej. En sådan skriftlig anmälan kunde undertecknas av två vederhäftiga personer under ed. Någon direkt uppteckning av boets tillgångar, möbler etc. behövde ej företagas. Om rätten vid bedömning skulle finna att boets tillgångar var så ringa, att dessa inte täckte boets skulder, kunde rätten därmed anse den inlämnade anmälan tillräcklig. Skulle det visa sig att dödsboet efter anmälans inlämnande tillförts medel exempelvis genom vinst å premieobligation eller på annat sätt, skulle bouppteckning företas på sätt som sker genom tilläggsbouppteckning. En uppmjukning av bestämmelser angående bouppteckning skulle enligt min mening medföra besparing för dels de enskilda medborgare som berörs härav, dels tingsrätterna i arbetskostnader genom att antalet vitesförelägganden och förordnanden av god man att föranstalta om bouppteckning kunde nedbringas. Förslag om uppmjukning av bouppteckningsskyldighet har framförts av bl. a. undertecknad i riksdagsmotioner åren 1961, 1963, 1966, 1967 och 1971. I samband med förstnämnda motion fann första lagutskottet i sitt av antagna utlåtande inte sådana omständigheter ha förebringats att en ändring kunde anses påkallad i lagberedningens och ärvdabalksakkunnigas ståndpunkt. Den obligatoriska bouppteckningsplikten skulle därmed bibehållas. Utskottet erinrade också om att ifrågavarande bouppteckningar i allmänhet fordrade föga utredningar och kunde ofta avfattas jämlikt förefintliga blankettformulär. I sitt utlåtande , vilket antogs av , framhöll första lagutskottet till stöd för bibehållande av den obligatoriska bouppteckningsplikten bl. a. att motionsförslaget i många fall inte skulle medföra någon egentlig förenkling. De anförda synpunkterna mot en förenkling kan i och för sig vara riktiga. Emellertid kvarstår det faktum att lagens bestämmelser måste följas, vilket - som i motionen anförts - i många fall medför onödigt besvär och därtill kostnader för dödsbodelägarna i form av exempelvis kallelse till bouppteckning, arvode till två gode män, kostnader för resor etc. De skäl som tidigare åberopats till stöd för en allmän obligatorisk bouppteckningsplikt anser jag inte övertygande. Allmänheten uppfattar bouppteckning som ett underlag för myndigheterna att beräkna arvsskatt. En bouppteckning i de fall då det inte kan bli fråga om någon arvsskatt ter sig därför helt omotiverad och anses vara ett utslag av pappersexercis. Enligt min mening tarvar en förenkling och uppmjukning av bouppteckningsplikten ingen särskild utredning. Frågan är till sin omfattning mycket begränsad och kan knappast motivera några mer omfattande undersökningar. Jag förutsätter därför att en erforderlig utredning kan ske inom för ändring i bestämmelser i dessa stycken. Med stöd av vad i motionen anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådan ändring i bestämmelser att en uppmjukning av bouppteckningsplikten kan företas i enlighet med vad i motionen anförts.