mot · FV02146 · 1972-01-13 00:00:00 — av i m. fl. angående kalhuggningen av skog. har de allt hårdare skogsuttagen genom kalhuggningsmetoden utsatts för en allt starkare kritik. är det främst farhågorna för negativa effekter på lokalklimat, ekologi, skogsåterväxt, landskapsvård etc. som har diskuterats. Som exempel på lokala reaktioner kan nämnas den aktionsgrupp i norra som tillställde statsministern ett manifest med 700 namnunderskrifter. Där tas främst de sysselsättningspolitiska effekterna av en hård skogsdrift upp. I manifestet uttrycks farhågor för att skogsbolagens awerkningstakt kommer att medföra att skogstillgångarna i norra kommer att vara helt slutawerkade om bara . Bristen på arbetstillfällen kommer att bli katastrofal , eftersom skogsarbete sysselsätter största delen av befolkningen i området, menar man. Aktionsgruppen vänder sig mot den snävt företagsekonomiska synen på skogsbruket, bristen på hänsyn tili människa och natur samt bristande återväxtåtgärder från skogsbolagens sida. Vidare anklagas för att tillåta bolagen att vanvårda sina skogar. Skogsvårdslagen sägs vara så vagt formulerad att det finns små möjligheter att beivra skogsbolagens skövlingar. Aktionsgruppen pekar slutligen på de stora värden som tas ut ur skog och vatten i norra utan att vinsterna därav kommer regionen till godo. Utflyttningen kommer att fortsätta med stora förluster för enskilda, kommuner och hela samhället. I manifestet krävs att skogsbolagen skall skapa nya arbetstillfällen i norra som ersättning för dem som rationaliserats bort, att skogsvårdslagen ändras så att återväxt i skogsbruket och kontinuerlig sysselsättning säkras för framtiden, att hormoslyrförbudet upprätthålls och att ett inflytande (för samhället) över skogsbrukets långtidsplanering behövs för att de lokala ekonomiska och sociala samhällskostnaderna skall kunna beaktas. De åsikter som så klart uttrycks i manifestet från norra är intressanta därför att de så uttryckligen betonar just sysselsättningsfrågorna. Dessutom förs motsvarande debatt på många andra håll i landet. Till grund för skogsvården ligger främst skogsvård slagen och i viss mån naturvårdslagen. Skogsvård slagen har skrivningar av till synes relativt restriktiv innebörd, men uppenbarligen tillämpas den i praktiken på ett mera liberalt sätt. I skogsvårdslagen talas t. ex. om att skogsmark skall utnyttjas så att en i huvudsak jämn avkastning erhålles (§ 1), att avverkning i utvecklingsbar skog normalt skall ske genom gallring (§ 6), att avverkning i icke utvecklingsbar skog skall ske så att större rubbningar i avkastningens jämnhet inte uppkommer och utan att skogens återväxt försvåras (§ 7). I skogsvårdslagens förarbeten talas dessutom om behovet av att skogsvården ger en jämn sysselsättning. Naturvårdslagen ger länsstyrelserna möjlighet att förordna om lokalt tillståndstvång för åtgärder, däribland avverkning, som kan komma att väsentligt skada eller ändra landskapsbilden. Utrymmet för några snabba direkta åtgärder för att eventuellt ändra rådande avverkningspolitik torde vara begränsat. Det är fråga om ett omfattande problem som berör flera olika lagar och som har konsekvenser på flera politiskt viktiga områden (t. ex. miljövård och regional sysselsättningspolitik). Den enda möjligheten till en snabb reaktion från samhällets sida torde vara att en arbetsgrupp tillsätts med uppgift att göra en utvärdering av huruvida de nuvarande skötselmetoderna med stora kalhyggen haft negativa återverkningar på återväxten (ekologin) och den framtida sysselsättningen. 1 arbetsgruppen bör förutom parlamentariker ingå representanter för , skogsindustrin, AMS, etc. Utredningen bör främst inriktas på sysselsättningen och de miljöpolitiska och ekologiska verkningarna av kalhuggningarna av våra skogsarealer. Skogspolitiska utredningens betänkande som väntas kommer enligt uppgift inte att behandla vare sig miljö- eller sysselsättningspolitiska aspekter på skogsbruket annat än indirekt. Utredningen väntas bl. a. påpeka att våra skogsuttag kommer att öka när skogsindustrins produktionskapacitet ytterligare byggs ut. Ur skogsvårdssynpunkt nödvändiga uttag av icke utvecklingsbar överårig skog kommer således att öka med risk för ännu mera kalhyggen inom skogsbruket. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos Kungl. begära att en arbetsgrupp tillsättes med uppgift dels att från miljömässiga och sysselsättningspolitiska utgångspunkter utvärdera erfarenheterna av de allt vanligare kalhuggningarna av stora skogsarealer, dels att framlägga förslag till åtgärder i anledning av därvid konstaterade eventuella negativa verkningar, dels att mot bakgrund av utvärderingen göra en översyn av tillämpliga delar av lagstiftningen på det aktuella området.