ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV021334 · 1972-01-26 00:00:00 — om lånemöjligheter för mindre och medelstora företag ur allmänna pensionsfonden. Mindre och medelstora företag befinner sig i ett betydande underläge jämfört med större företag när det gäller kapitalförsörjningen. Självfinansieringsgraden i dessa företag ligger på en lägre nivå, vilket sammanhänger med ett lägre bruttosparande. De mindre företagens möjligheter att ställa formella garantier vid lån är mindre. Det är sällan lönt för mindre och medelstora företag att försöka ta upp obligationslån, eftersom kostnaderna för detta är för stora i förhållande till de belopp det gäller. Det finns också en tendens till att mindre företag missgynnas i samband med kreditåtstramningar. Som jag närmare utvecklat i en särskild motion kan detta förhållande i viss mån rättas till genom att bankerna åläggs att göra kreditnedskärningar, proportionella för olika storleksgrupper av företag. Enligt långtidsutredningen kan självfinansieringsgraden väntas sjunka ytterligare , vilket särskilt hårt kommer att drabba de företag, som har en låg självfinansiering. Till dessa hör otvivelaktigt flertalet mindre och medelstora företag. En sänkt självfinansieringsgrad innebär att ökade krav ställs på kapitalmarknaden. Även om tillgången på krediter ökar kommer den grupp av företag, dvs. på grund av den låga självfinansieringsgraden många mindre och medelstora, som har låg soliditet att ha problem med kapitalförsörjningen. Ett företag med låg soliditet har oavsett dess förväntade lönsamhetsutveckling svårt att erhålla lån på grund av potentiella långivares riskaversion. Vid sidan av åtgärder för att öka tillgången på riskvilligt kapital för mindre och medelstora företag gäller det därför att finna låneformer som neutraliserar detta handikapp. Enligt min mening erbjuder härvid AP-fonderna en möjlighet som närmare bör övervägas. De mindre företagens möjligheter att nu utnyttja de väldiga kapitalresurser som ligger i AP-fonderna är begränsade. De s. k. återlånen är, åtminstone i sin nuvarande utformning, inget attraktivt alternativ för många företag. Det gäller i stället att hitta former, som inte har återlånens begränsningar. Betydande belopp har ställts till de större företagens förfogande via obligationslån o. d. Med användande av en likartad teknik bör lån ur AP-fonderna kunna lämnas till grupper av mindre och medelstora företag. Genom att företagen tar upp lånen som grupp ökar deras möjligheter att ställa säkerheter. Det sker också en riskspridning genom att gruppen kommer att innehålla företag med både hög soliditet och låg soliditet, företag verksamma inom expansiva branscher och företag verksamma inom mindre expansiva branscher. att undvika att företag skall behöva betala tillbaka lån för ett företag i gruppen som gått i konkurs e. d. måste man tänka sig någon form av kreditförsäkringssystem inom gruppen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär utredning om möjligheterna att låna ut medel ur AP-fonderna till grupper av mindre och medelstora företag.
mot · FV021338 · 1972-01-01 00:00:00 — av m. fl. om förlängning av lagen om inskränkning i rätten till inmutning inom . stadgas i en särskild lag att inmutningsrätt enligt gruvlagen inte utan tillstånd av Kungl. Maj:t får beviljas annan än kronan. I lagen anges vissa förutsättningar för beviljandet av sådant tillstånd. Lagen är tidsbegränsad och upphör att gälla med utgången av 1972. Enligt uppgift förbereds inget förslag om att förlänga lagens giltighetstid. Staten lägger ner stora belopp på prospekterings- och undersökningsarbeten runt om i , där den statliga gruvdriften redan nu är den helt dominerande. Det förefaller mot den bakgrunden självklart att man också i fortsättningen säkrar samhällets inflytande över dessa rikedomar, vilka staten självklart också bör utnyttja genom att i än större utsträckning exploatera brytvärda fyndigheter. Lagen kom till för att förhindra skadlig splittring av rätten till de brytvärda fyndigheterna. En sådan splittring kan åstadkomma svårigheter ur exploateringssynpunkt och skapa hinder för rationell gruvdrift. Uppdelningen av gruvrätten på flera olika händer torde exempelvis utgöra en del av förklaringen till de svårigheter som den mellansvenska gruvnäringen brottas med. En stark inriktning på ökad exploatering av Norrbottensmalmerna torde även i fortsättningen kräva att staten behåller kontrollen över inmutningsrätten. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att lagen om inskränkning i rätten till inmutning inom förlänges intill dess att annorlunda beslutar. (vpk) (vpk)
mot · FV021339 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående licensgivningen beträffande import från låglöneländer. Den svenska företagsamheten har ställts inför allt större svårigheter, litt stort antal företag har tvingats lägga ner sin verksamhet eller inskränka driften. Detta har drabbat även synnerligen välskötta företag. Orsaken är inte sällan den hårda konkurrensen från länder med mycket låg kostnadsnivå. Den tilltagande importen från och från de kommunistiskt styrda länderna, i vilka senare en rent politisk prissättning tillämpas, är påtagligt besvärande för svensk företagsamhet. Det är ett förhållande som med mer än önskvärd tydlighet markeras av antalet konkurser. inträffade ett rekordstort hoppades man efteråt antal konkurser, eller nära 3 000 stycken. Det innebar en ökning om jämfört med det föregående året. Emellertid visar det sig nu att vi har haft avsevärt över 4 000 konkurser i landet. Dessa siffror inger synnerligen allvarliga farhågor. Landet har inte råd att låta så många företag försvinna. Det är långtifrån lika lätt att skapa nya. En ansvarskännande politik måste innebära att något görs för att vända denna utveckling av företagsdöden. Det är långtifrån ett utpräglat företagarintresse bakom krav på sådana åtgärder. Även de anställda har samma berättigade önskemål om kontinuitet i företagsamheten. Under nuvarande förhållanden åsamkas de stora lidanden och bekymmer då de tvingas sälla sig till de arbetslösas långa kö. Många av dem får aldrig en meningsfull uppgift igen. Andra kanske får arbete men måste bryta upp från en kär hemort för att hamna i en stor tätort med stress och vantrivsel. Inte minst strävan efter en stimulerande arbetsmiljö - något som regeringen i årets statsverksproposition gärna talar om gör det till en primär angelägenhet för samhället att se till att människorna i större utsträckning får behålla sina arbeten. Det måste alltså vara helt i överensstämmelse med samhällets och enskilda människors intresse att bl. a. söka hindra sådan importkonkurrens som ovan nämnts och som drabbar stora delar av näringslivet orimligt hårt. Lämpliga åtgärder i den riktningen vore att begränsa licensgivningen avseende import från låglöneländer samt därjämte att begränsa importkontingenterna från sådana länder. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att inom ramen för och licensgivningen avseende importen från låglöneländer tillämpas så att fortbeståndet av eljest livskraftiga svenska industrigrenar och av hög sysselsättning inte äventyras samt att begränsning av importkontingenterna vidias för dylika länder där så befinnes möjligt.
mot · FV02134 · 1972-01-13 00:00:00 — av m. fl. angående biologiundervisningen vid gymnasieskolans tekniska linjer. Eleverna vid gymnasieskolans tekniska linjer erhåller normalt ingen undervisning i biologi. Den ämnesförteckning som enligt Läroplan för gymnasieskolan (Lgy 70) gäller för dessa linjer upptar inte i något fall detta ämne. Vid de tidigare tekniska gymnasierna förekom i ganska stor utsträckning att eleverna frivilligt läste biologi som tillvalsämne. Ämnet lästes då enligt timplanen för gymnasiets naturvetenskapliga linje (1,5 vtr i åk 2 och 3,4 vtr i åk 3). Ingenjörer med utbildning vid gymnasieskolans tekniska linjer erhåller ofta arbeten vid kommunala och statliga förvaltningar eller i näringslivet där de kommer att få stort inflytande på olika miljövårdsfrågor. Som exempel kan nämnas kommunala befattningar vid gatukontor, fastighetsnämnder, tekniska verk, byggnadskontor och stadsarkitektkontor. I flera statliga verk och förvaltningar sitter ifrågavarande ingenjörer på tjänster där olika miljöfrågor kommer in i bilden. I näringslivet får många av dessa ingenjörer ledande befattningar, för vilka det är önskvärt med en god och allsidig kännedom om olika miljöproblem. Mot denna bakgrund är det beklagligt att elever i gymnasieskolans tekniska linjer ej erhåller undervisning i biologi. Gymnasieskolans konstruktion torde ej ge utrymme för ett frivilligt tillval enligt tidigare modell. Däremot är det tänkbart att viss undervisning kan erhållas inom ramen för timmar till förfogande, vilka av skolan disponeras i stort sett fritt för sådana ämnen som normalt inte ryms inom kursplanerna. Enligt den äldre läroplanen har i ämnet barnavård i åk 9 tilldelats ca 10 lektioner. Schematekniskt har detta lösts på flera sätt, bl a. så att eleverna ibland fått genomgå en koncentrerad kurs i barnavård. På liknande sätt kunde biologiundervisningen ordnas. Eleverna skulle då varje läsår få en koncentrerad kurs med tonvikten lagd på miljöfrågor. Omfattningen bör vara lägst per läsår. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos Kungl. Maj:t begär sådan ändring av läroplanen för gymnasieskolans tekniska linjer att biologiundervisning med anknytning till miljövård förekommer med lägst per läsår i varje årskurs. () i Åkersbergs
mot · FV021340 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om försäljning till allmänheten av Statsföretag AB:s aktieinnehav i . I annan motion denna dag har vi yrkat på en utredning om formerna för försäljning till allmänheten av aktier i de i vinstsyfte drivna statliga företagen, varvid speciellt bör uppmärksammas möjligheterna att bereda de anställda i statliga företag tillfälle att förvärva aktier i de företag vari de arbetar. Med hänvisning till de i denna motion anförda motiven för ett personligt andelsägande i statliga företag vill vi i ett avseende yrka på en omedelbar åtgärd. Det gäller det statliga malmbolaget , , vilket sedan gammalt arbetat i vinstsyfte och efter privatekonomiska grunder. Vi anser det angeläget att åtminstone i någon utsträckning söka återknyta banden mellan företaget och ett större antal människor och förordar därför att en minoritetspostaktie till ett nominellt belopp, , försäljes till marknadsmässig emissionskurs. En breddning av basen för ägande skulle otvivelaktigt vara till gagn såväl för företaget självt och de anställda som för strävandena att sprida ägandet och stimulera sparandet. Med hänsyn till ovissheten om möjligheterna att placera aktierna på marknaden på en gång i denna stora omfattning utan att kursen tryckes ned förordar vi att försäljningen sker över . För /73 föreslår vi en tranch av nominellt . Med hänsyn till önskvärdheten av aktiernas spridning på så många händer som möjligt bör inköpsrätten begränsas till högst 40 aktier per person. Valordningen bör genom Kungl. Maj:ts försorg utformas så att inflytande tillförsäkras minoriteten vid tillsättningen av styrelse och revisorer. Med stöd av det anförda hemställes att 1. beslutar att av Statsföretag AB:s till uppgående innehav av aktier i till ett nominellt belopp av skall erbjudas allmänheten i valör på per aktie till en marknadsmässig emissionskurs, varvid särskilt tillses att anställda i skall beredas tillfälle förvärva aktier, att köpare av lägre antal aktier skall äga förtur vid överteckning och att en bred spridning av aktieköpen bland allmänheten vinnes; 2. beslutar att under /73 utbudet av aktier bestämmes till nominellt ; samt 3. bemyndigar Kungl. Maj:t att vidta de förberedelser som emissionen erfordrar, varvid särskilt bör beaktas vad i motionen anförts i fråga om valordning för bolaget. () () 72 1 105 S
mot · FV021342 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om information angående energiproblematiken. Energibehovet stiger oavlåtligt i snabb takt. har vattenkraften varit den dominerande energikällan, kompletterad med oljekraftverk. Kärnkraftverk planeras och byggs nu på flera håll. Den miljöpåverkan som uppkommer genom olika typer av kraftförsörjning har varit föremål för en häftig debatt, och opinionsstormar kan befaras emellanåt ha påverkat besluten, så att inte enbart saklig prövning har kommit till stånd. Att en livlig allmän debatt föregår besluten är i hög grad önskvärt, men bristfällig kunskap om olika alternativ och om konsekvenserna av skilda avvägningar minskar inläggens värde för beslutsfattarna och därmed medborgarnas möjligheter att öva inflytande på frågornas lösning. Vissa ärenden är av den arten att särskilda samhällsinsatser krävs för att tillgodose allmänhetens behov av information. Dit hör frågan om på vilket sätt energiförsörjningen skall tryggas. Alldeles särskilt gäller det kärnkraften, som många upplever som ett allvarligt hot mot mänskligt liv och känner en stark fruktan inför, medan andra ser den som en välkommen energikälla. Det är otillfredsställande att allmänhetens information i detta avseende enbart kommer från endera motståndsrörelser eller från dem som uppfattas som nära intressenter. För att underlätta medborgarnas ställningstagande i den alltmer aktuella frågan om hur energiförsörjningen på något skall byggas upp, däri inkluderat konsekvenserna av det framställda yrkandet att konsumtionen skall begränsas, och för att undvika en känsloladdad och starkt polariserad debatt bör en omfattande informationskampanj kring energiproblematiken med särskild tonvikt vid kärnkraften och dess verkningar komma till stånd. Utan närmare utredning är det knappast möjligt att föreslå utformningen av en sådan kampanj. Samverkan med radio/TV, så som skett vid t. ex. trafikinformation, i kombination med lättillgängligt faktamaterial i broschyrform förefaller lämpligt. bör kunna vara huvudman för kampanjen. Med hänvisning till vad här anförts hemställs att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag rörande information till medborgarna om energiproblematiken. () () 1* 1972.
mot · FV021343 · 1972-01-01 00:00:00 — om fortsatt utbyggnad för fritidsverksamhet vid , m. m. har under planering anläggningen av ett vattenkraftsprojekt benämnt Juktans pumpkraftstation. Förslaget som utretts innebär att vattnet från sjön i socken i pumpas upp till över . Om detta projekt realiseras kommer ett mycket intressant och hoppingivande försök som domänverket gjort att helt spolieras, nämligen jakt- och fiskecamp. Det betyder att ett statligt verks satsning ödeläggs av ett annat statligt verk. Det har hos befolkningen i och i kommun i synnerhet väckt undran att två statliga verk visar sig stå i motsats till varandra och mest att kan projektera ett kraftverk under de förhållanden som här föreligger. Visserligen torde utförandet av Juktans pumpkraftstation ge en del sysselsättning men i första hand åt den fasta arbetarstab som flyttar dit från annat håll och endast under en kort utbyggnadstid, medan domänverkets anläggning har betytt arbete och inkomster för många. Den ger alltfort sysselsättning och är under utbyggnad. Den har börjat som experiment men har slagit mycket väl ut och kan sägas vara en typ som vägleder kommuner av glesbygdskaraktär. jakt- och fiskecamp har visat sig motsvara en efterfrågan av frilufts- och vildmarksliv och kan betecknas som ett mycket lovande företag. Sakkunniga anser att har ovanligt goda förutsättningar dels genom sin natur, sitt allmänna läge, dels genom att sjön visat sig vara helt självreproducerande med och öring trots ett intensivt sportfiske, något som är mycket sällsynt. Invändningen att fisken bara finns i turistbroschyrerna kan inte göras i detta fall. Inte bara har folk sökt sig till campen utan även under midvintern, t. ex. den . I en bygd med sådan brist på lämpliga objekt för ökad sysselsättning är jakt-och fiskecamp en icke oväsentlig anläggning som väckt stora förhoppningar. Om Juktans pumpkraftstation får fullbordas måste domänverkets anläggning bort. Fisket i den kanske bästa lappmarkssjön ödeläggs. En vacker natur blir förstörd. ingrepp blir till men för en hårt drabbad kommun och för i stort. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om dels angelägenheten av att utbyggnaden för fritidsverksamhet vid fortsätter, dels önskvärdheten av att planer om en pumpkraftstation vid icke kommer till utförande. den 26 januari 19^2 () i Agnäs
mot · FV021345 · 1972-01-26 00:00:00 — angående tryckningen av postgiroinbetalningskort. utgick skrivelse till alla tryckerier från postbanken, vari de informerades om förändringar av postgiroblanketterna och postgironumren. Sedermera har en ny skrivelse utsänts i vilken tryckerierna informeras om att kontrollsiffran, som tillförts postgironumren, syftar till att öka säkerheten vid automatisk inläsning i datorer. Vidare meddelar postbanken att de förändringar, som avser inbetalningskorten, innebär att särskilda krav ställs i fråga om papperskvalitet och trycknings- och skärningsprecision då blanketterna skall läsas automatiskt i optiska läsare. Därför får dessa nya inbetalningskort tryckas endast av tryckerier med vilka postbanken tecknar speciella avtal och som uppfyller de särskilda kraven. har postbanken slutat tillhandahålla grundupplagor av de äldre blanketterna avsedda för tilltryck. Härigenom har postbanken skapat monopol på tryckning av och tilltryck på inbetalningskort. De avtal, som krävs för tryckningstillstånd, måste emellertid anses vara överflödiga, eftersom sannolikt varje tryckeri kan klara uppgiften och självfallet i eget intresse skaffar den eventuella vägledning som krävs. Följaktligen bör postbanken avstå från detta rigorösa krav. 1 annat fall kommer beställare av tilltryck att tvingas vänta orimligt länge på leverans av tilltryckta inbetalningskort. På postbanken är redan nu förhållandena sådana att en månads väntetid anses normalt. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller att postverket anmodas avstå från det genom postbanken utfärdade kravet på särskilt avtal med tryckerier som önskar utföra tryckning av och tilltryck på de nya postgiroinbetalningskorten.
mot · FV021348 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om minskning av anslaget till Förenade fabriksverken: Byggnader och utrustning. Enligt vår mening bör ytterligare statliga engagemang inom tvätteriområdet ske med största återhållsamhet. Det saknas skäl att inte låta denna sektor, liksom huvuddelen av vårt näringsliv i övrigt, karakteriseras av de gängse principerna om enskilt ägda företag som i konkurrens på lika villkor tävlar om kunderna under iakttagande av krav på lönsamhet. Verksamheten på detta område, som bedrives i regi av förenade fabriksverken, sker knappast under förhållanden som innebär likartade konkurrensvillkor gentemot andra på marknaden förekommande tvätteriföretag. Trots våra principiella betänkligheter kan vi emellertid godta anslagen till redan beslutade anläggningsarbeten i och . Vi ser dock ingen anledning att mot bakgrunden av vår ovan angivna inställning biträda förslaget om ett statligt förvärv av tvätteriet i förrän klarhet har skapats om den framtida lönsamheten under garantier för konkurrens på lika villkor. Anslagsbehovet skulle därigenom reduceras med och med lika mycket längre fram. Med anledning av vad ovan anförts hemställes att till Förenade fabriksverken: Byggnader och utrustning för /73 anvisar ett investeringsanslag av . () ()
mot · FV02135 · 1972-01-14 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag för sådan ändring av äldre skollokaler att handikappade elevers behov tillgodoses. gällande statsbidragsbestämmelser för skollokaler medger kommuner viss kompensation för den merkostnad som planering av skolbyggnader för rörelsehindrade elevers behov kan väntas medföra. Dessa bestämmelser avser enbart nybyggnad och gäller inte vid omändringar av äldre skolor. Det förekommer emellertid ofta att elever med handikapp av olika slag hänvisas till undervisning i äldre skollokaler, varför det finns behov av att göra också dessa lokaler handikappvänliga. Samma bidragsunderlag som gäller för handikapputrustning av skollokaler vid nybyggnad bör därför gälla också vid sådana ombyggnader som är nödvändiga för att erbjuda handikappade elever lämplig skolmiljö. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att uppdra åt Kungl. att utfärda sådan ändring i statsbidragsbestämmelserna för skolbyggnader att det blir möjligt för kommuner att erhålla kompensation för den merkostnad som kan bli följden av att äldre skollokaler omändras för att passa för handikappade elevers behov.
mot · FV021352 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i och i om vidgad representation för vid statliga bolagsstämmor. I samband med bildandet av det statliga förvaltningsbolaget skapades möjligheter till insyn i den statliga företagsgruppen från sida i delvis nya former. Möjligheter har sålunda öppnats för att utse 18 ledamöter att delta i förvaltningsbolagets stämma. Riksdagsledamöterna har också rätt att begära uppgifter om koncernen på stämman. Därtill kommer att riksgäldsfullmäktige på vägnar skall utse två av förvaltningsbolagets fem revisorer. I några statliga företag har det redan tidigare funnits möjlighet för riksdagsledamöter att delta i revisionen. Detta gäller Vin- och spritcentralen, Systembolaget, Tobaksbolaget och Centrala restaurangbolaget. Dessutom har regeringen regelbundet utsett riksdagsledamöter som styrelseledamöter i vissa företag. Den möjlighet som öppnats för representanter för att få delta i Statsföretags stämma är enligt vår mening av stort värde för den medborgerliga insynen i den statliga företagsamheten. Systemet innebär att parlamentariker får möjlighet att ställa frågor och att få information av mera allmän karaktär men även i ärenden av intern natur. Systemet med möjlighet för riksdagsmän att delta i Statsföretags stämma har prövats , och erfarenheten talar för att den bör fortsätta. Det finns enligt vår mening heller ingen rimlig anledning att inte utsträcka systemet till att omfatta samtliga statliga företag. I första hand bör de bolag som står utanför och inte är bland de ovan nämnda fiskala bolagen komma i fråga. I denna grupp ingår bl. a. , , och Tipstjänst. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag syftande till en utvidgning av systemet med representation från vid de statliga bolagens stämmor i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()