mot · FV021525 · 1972-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 25 med förslag till lag om förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luften. I debatten om växtbekämpningsmedel har två frågor kommit att dominera. Dels har flygbesprutning i skogsbruket uppmärksammats, dels har en typ av fenoxisyrapreparat, hormoslyr, i debatten kommit att bli ett slags symbol för det miljöhot som många människor upplever i spridningen av gifter. Det är värt att notera att jordbrukets användning av fenoxisyror inte uppmärksammats lika mycket som skogsbrukets trots att den är av mångdubbelt större omfattning. Möjligen kan detta förklaras av att allemansrätten är mer tillämplig i skogsmarker än i jordbruksmarker. Det beslutsunderlag på vilket giftnämnden baserat sitt uppmärksammade beslut att medge ökad användning av fenoxisyrapreparat i skogsbruket utvisar skillnader mellan olika typer av fenoxisyror. Skillnaderna avser bl. a. giftighet, halt av skadliga föroreningar, upplagring i levande organismer, genetiska och fosterskadande effekter. Fenoxisyra av 2,4,5-T-typ (hormoslyr) synes vara klart skadligare än andra förekommande typer, varför ett totalförbud mot hormoslyr är motiverat. förekommer helt andra växtbekämpningsmedel, som uppenbarligen är avsevärt skadligare än fenoxisyror. Den tillsatta utredningen om spridning av kemiska bekämpningsmedel har därför en angelägen uppgift. Angeläget på vore givetvis en övergång från kemiska till biologiska bekämpningsmetoder. Någon begränsning av de använda kvantiteterna bekämpningsmedel garanteras i och för sig inte vid bifall till propositionens förslag. Endast sättet att sprida medlen regleras klarare och med större tyngd. I avvaktan på beslut med anledning av förslag från pågående utredningar torde dock i praktiken en begränsning iakttagas, inte minst av hänsyn till den allmänna opinionen. Kännetecknande för beslutsprocessen i många miljöärenden, t. ex. i giftnämnden, är att ekonomiska intressen har större formella och reella möjligheter att göra sig gällande än vad enskilda människor eller grupper av människor har. beslut att medge ökad användning av fenoxisyror dikterades av skogsbrukets ekonomiska intressen men ingav hos många människor en känsla av maktlöshet. Formellt har giftnämndens uppgift sagts vara att balansera nytta mot risker, dvs. att ta ekonomiska hänsyn. Hormoslyr har blivit en symbol för miljöhotet mot de enskilda människorna, debatten har trängt på djupet och engagerat. Den risk som ligger i detta har giftnämndens majoritet inte balanserat in i sitt beslut. Ett beslut om förbud mot hormoslyr blir därför ett politiskt beslut mer än ett faktabaserat ställningstagande av experter. Dock finns det framstående forskare som förordar just ett totalförbud mot 2,4,5-Tfenoxisyrapreparat. Vi politiker kan inte passivt bevittna hur den tekniska utvecklingen styr in på ett stickspår. Det räcker inte för oss att korrigera i efterhand. Vi måste styra den tekniska utvecklingen så att den blir till gagn för mänskligheten. Härvid måste miljöpolitiken bli övergripande och göras vägledande för beslut även inom andra politiska delområden än miljövården. För människorna är det inte bara en fråga om att överleva utan också att leva och att leva i trygghet i stort och i smått. Spridningen av miljögifter upplevs av många människor som ett allvarligt hot mot trygghet och hälsa. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att vid behandlingen av proposition 1972:25 hos Kungl. Maj:t anhåller om att totalförbud utfärdas mot användning av hormoslyr (fenoxisyrapreparat av 2,4,5-T-typ).