mot · FV02274 · 1972-01-19 00:00:00 — av m. fl. om utveckling av underleverantörssystemet i näringslivet. De senaste årens arbetsmarknad har visat en, geografiskt sett, mycket ojämn sysselsättningsbild. Även om den nuvarande lågkonjunkturen tillfälligt något förändrat situationen är den genomsnittliga bilden den att det i storstäderna eller i de s. k. stockningsområdena finns fler lediga platser per anmäld arbetslös, under det att vissa andra län, främst då de s. k. skogslänen, har ett mycket stort antal arbetslösa i förhållande till varje lediganmäld plats. Detta förhållande leder till en allt svårare regional obalans. En ständig ström av arbetslösa från de arbetsmarknadsmässigt svaga områdena går till de redan överhettade områdena, och detta sker i stor utsträckning under statens medverkan. Av de 8 450 människor som erhöll statlig s. k. starthjälp inom skogslänen för att flytta ut från dessa län gick 4 200 eller till och län. Denna trend har varit rådande under större delen av . Denna obalans på arbetsmarknaden skapar, å ena sidan, en rad kända problem: dyrbar samhällsutbyggnad i stockningsområdena, köer, trängsel och otrivsel, ökade kommunikationssvårigheter, överrörlighet bland arbetskraften med större belastning för näringslivet i form av introduktions- och utbildningskostnader, överefterfrågan på varor som leder till omotiverade prishöjningar och inflationstendenser. Å andra sidan medför undersysselsättningen i andra orter personliga svårigheter, lägre inkomster och standard, dåligt underlag för enskild och offentlig service. Den skapar ökad ojämlikhet i flera avseenden, sociala problem, sned åldersfördelning osv. Utvecklingen innebär i sig själv att ökade svårigheter uppstår för ny lokalisering och förstärkning av näringslivet. Trots att dessa problem blivit alltmer uppmärksammade och opinionsyttringar mot rådande förhållanden uttrycks allt oftare från skilda grupper i berörda områden synes utvecklingen fortfarande gå i samma spår år . Enligt vår mening måste en betydligt mer medveten och intensiv insats göras än vad som skett för att åstadkomma en jämnare utveckling. Den helt avgörande frågan för att få en annan utveckling till stånd är att öka sysselsättningsmöjligheterna i de län som drabbas av avflyttning. Detta måste ske dels genom utveckling av befintligt näringsliv, dels genom nytillskott av företag genom lokalisering till områdena. Man måste i en helt annan omfattning än vad som skett flytta arbetstillfällen till arbetskraften i stället för att som flytta arbetskraften till storstadslänen. Även om lokaliseringspolitiken ökat successivt och kan påvisa goda resultat har verksamheten varit helt otillräcklig för att åstadkomma en sund regional balans. Vi förutsätter att lokaliseringspolitiken i stort kommer att behandlas i andra sammanhang i positiv riktning. Vad vi i denna motion särskilt vill ta upp är möjligheterna att sprida sysselsättningen genom överföring av större och mindre arbetsobjekt i olika former från stockningsområdena till de undersysselsatta orterna. Underleverantörssystemet är redan praktiserat i vårt land i ganska stor omfattning och kan anses vara ett bra och nödvändigt sätt att under rationell specialisering driva en effektiv produkttillverkning. Många mindre och medelstora företag är för sin existens helt beroende av underleverantörssystemet, liksom många storföretag bygger sin produktion på flera mindre specialtillverkande företag. En utveckling av underleverantörssystemet skulle kunna leda till bättre balans på arbetsmarknaden, om en medveten styrning av arbetsobjekt kunde åstadkommas från expansiva orter till undersysselsatta områden. En utveckling av detta system bör också innebära en effektivare användning av de totala produktionsresurserna. I uppgiften bör ingå att utveckla nya och förbättrade produkter och tillverkningsmetoder samt att driva en effektiv förmedling av tillverkningsobjekt. Olika praktiska lösningar kan tänkas. Arbetsmarknadsorganen skulle genom sin landsomfattande organisation och sin kännedom om sysselsättningsfrågorna ha möjlighet att framgångsrikt medverka i ifrågavarande utvecklingsarbete och förmedlingsverksamhet. Målsättningen att erbjuda arbetstillfällen nås ju såväl genom att anvisa lediga platser som genom att erbjuda arbetsobjekt där arbetskraften saknar arbete. Företagarföreningarna har också goda förutsättningar att medverka, de har nära kontakter med näringslivet och de har god lokalkännedom. De är redan engagerade i viss lokaliseringsverksamhet. Näringslivets branschorganisationer av olika slag har också kunskaper och erfarenheter av det slag som erfordras för att kunna medverka i angivet utvecklings- och förmedlingsarbete. En utredning av dessa frågor anser vi vara klart motiverad som ett led i ansträngningarna att åstadkomma en jämnare arbetsmarknad. Vi anser det också vara en självklar serviceåtgärd från samhällets sida för att stärka sysselsättningen hos många mindre och medelstora företag i vissa områden i landet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag om utveckling av underleverantörssystemet i näringslivet för att åstadkomma en effektiv förmedlingsverksamhet av arbetsobjekt och i syfte att motverka den obalans som råder på arbetsmarknaden. JAN-1VAN () i ÅSLING (c) () i Holmgården () i Bäckmora () i Ulfsbyn