mot · FV0240 · 1972-01-11 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder till förhindrande av djurplågeri. Människans förhållande till djuren regleras i svensk lag av ett flertal olika författningar, t. ex. BrottsB kap. 16 § 13, Lagen om djurskydd , Lag ang. slakt av husdjur, KK . 1966 med vissa bestämmelser om kastrering och slakt av ren, KK . 1959 om offentlig förevisning av djur, KK . 1944 med vissa bestämmelser om användning av djur för vetenskapligt ändamål m. m., KK . 1944 angående förfarandet vid polismyndighets omhändertagande av djur m. m. och KK . 1944 ang. transport av vissa levande djur m. m. Dessutom finns vissa närbesläktade bestämmelser i hälsovårdsstadga, jaktstadga, fiskeristadga m. fl. BrottsB 16:13 lyder: Om någon genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller på annat sätt otillbörligen utsätter djur för lidande, dömes för djurplågeri till böter eller fängelse i högst . För att bli dömd förutsättes uppsåt. Även om som i detta fall eventuellt uppsåt dolus eventualis är till fyllest, innebär det dock att gärningsmannen måste inse att effekten av en handling är möjlig och det tillika kan hållas för visst, att han skulle ha handlat som han gjort, även om han insett att effekten skulle inträffa. Detta krav på uppsåt för straffbarhet har gjort att för djuren ganska plågsamma förhållanden kan uppkomma och fortfara utan att gärningsmannen ålägges straff eller att straffet blir obetydligt ställt i relation till orsakat lidande. Som exempel kan anföras domsagas häradsrätts utslag 14/5 1965 märkt DB 132/1965, där en djurägare, som skulle föda upp tjurar till slakt, band upp dem med bindsle om halsen när de var relativt små och sedan icke justerade bindslen i takt med tillväxten. Efter hand som tjurarna växte trängde bindslena in i halsen och kom att ligga i en tunnel på muskulaturen. Tunneln slöt sig delvis, och ur dess öppningar sipprade fram ett illaluktande var. Djurägaren åtalades men frikändes av rätten, då uppsåt att plåga djuren inte ansågs ha förelegat. Denna fråga har f. ö. rönt en välvillig behandling genom riksdagsbeslut (3LU 1970:15) men hitintills icke åtgärdats. Vi anser att folkopinionen nu icke är benägen att godtaga ett sådant förfarande utan kräver en strängare sanktion för åstadkommet lidande för djuren, vare sig det skett med uppsåt eller ej. 1 samma paragraf är också begreppet otillbörligen, som är avsett föreskriva att icke allt lidande, som åsamkas djuren, faller under djurplågeriparagrafen, t. ex. djurförsöken, diffust och oklart och bör på ett eller annat sätt förtydligas. Det finnes starka motiv för att skapa förutsättningar för att skärpa sanktionerna för tillfogat lidande. På grund av de stora förändringar som skett på djurhållningens område sedan djurskyddslagen kom till kommer en särskild motion att avhandla just dessa förhållanden. Här kommer endast de delar att behandlas som hör samman med KK . 1944 med vissa bestämmelser om användning av djur för vetenskapliga ändamål m. m. samt kontrollen av lagarnas efterlevnad. T. Aygiin, som är föregångare beträffande forskningen om vävnadskulturens metoder, yttrade i vetenskapliga kommitté om nya forskningsmetoder utan djurförsök bl. a.: Det är min fasta övertygelse, att det finns alternativa metoder till försök på levande djur. Vi bör göra allt som står i vår makt för att stödja och vidareutveckla dessa, så att de kan bli internationellt erkända. Dessa och andra alternativmetoder kommer att accepteras så snart vi i vårt forskningsarbete kan bevisa att de i de flesta fall gör djurförsök onödiga, om de blott blir prövade. (citatet ur bok, s. 97). I samband med utskottsbehandlingen av motion 1971:78 ang. användningen av djur för vetenskapliga experiment har statens bakteriologiska laboratorium, mot plågsamma djurförsök, Nordiska samfundets stiftelse för vetenskaplig forskning utan djurförsök och tillstyrkt att en översyn sker av nu gällande bestämmelser. Av de avstyrkande myndigheterna anför veterinärstyrelsen att den funnit det nödvändigt inge framställning till Kungl. Maj:t rörande större enhetlighet i journalföring och skärpning av åtgärderna för att motverka oärlig åtkomst av försöksdjur. uttalar en förhoppning om att man från statsmakternas sida ägnar strävandena å ena sidan att utveckla användandet av cellkulturer och å andra sidan att i praktiskt handlande förbättra uppfödningen, skötseln, hälsotillståndet och anskaffningen av försöksdjur allt större intresse. meddelar att man har en försöksnämnd som bl. a. medverkar till att mångå försöksdjurs liv sparas genom att onödiga och dåligt planerade försök förebyggs. På detta sätt har samtliga remissinstanser utom en direkt eller indirekt påtalat brister i nu gällande förfarande. bok har också aktualiserat olika frågor i samband med denna verksamhet. Kan antalet försöksdjur (som ökat avsevärt ) minskas genom bättre planering? (Se Medicinska forskningsrådets remissyttrande.) Är vissa nu pågående djurförsök onödiga eller meningslösa? Pågår parallella experiment på flera institutioner och skulle i så fall dessa kunna samordnas? Kan några nu aktuella experiment utbytas mot cellförsök? Vilka ekonomiska insatser erfordras för att skapa en cellbank? Är det möjligt att medgiva bättre insyn i institutionernas försöksdjurslokaler och experimentverksamhet etc.? Vilka kostnader krävs för att skapa bättre lokaler vid institutionerna? Är den av veterinärstyrelsen förebådade skärpningen av kontrollen av åtkomst tillräcklig? Har den skett? Är användning av djur i grund- och gymnasieskola lämplig? Kan den bestämmelse som förbjuder operativt ingrepp etc. i undervisningssyfte utvidgas att gälla även experimentsyfte? Kan bestämmelserna om bedövning mot smärta skärpas? Som exempel kan nämnas Nordiska samfundets mot plågsamma djurförsök skildring i sitt yttrande till motion 1971:78 "Bränning av rakade kaniner med brännjärn upphettat till har utförts på Allmänna sjukhuset, . För den svårast brända gruppen varade bränningen . Under själva bränningen var djuren bedövade med eter. Efter uppvaknadet levde somliga och fick således uthärda alla smärtorna. Intet nämns om att smärtstillande medel gavs djuren levde efter uppvaknandet. Är det nödvändigt med sådana plågor? En stor grupp människor är intensivt engagerade av dessa och liknande frågor. Med hänsyn till dels de redovisade remissyttrandena, dels de opinionsyttringar i form av ovannämnda bok och tidningsartiklar som förekommit synes ytterligare motiv föreligga för en översyn av den försöksverksamhet med djurexperiment som pågår, med målsättning att begränsa dess omfång, minska plågorna för försöksdjuren, skapa bättre insyn, ordna godtagbara lokaler och slutligen bereda trygghet för djurägare mot stöld av djur. Enligt författningarna är hälsovårdsnämnderna med biträde av distriktsveterinärer närmast ansvariga. Över dem vakar länsstyrelse med länsveterinär. Högsta tillsynsmyndighet är veterinärstyrelsen. Beträffande denna kontrollorganisation bör erinras om att hälsovårdsnämnderna fått ett alltmer vidgat arbetsområde. Bostads- och butikskontrollen är mycket arbetskrävande, miljöfrågor med vatten-och luftprov kräver sitt. Gärna blir djurskyddskontrollen eftersatt. I många fall synes ingen kontroll ha verkställts. Skärpta bestämmelser för hälsovårdsnämndernas kontrollverksamhet kan bidraga till en effektivisering och aktivisering av denna verksamhet. Även om detta sker, kan man emellertid ifrågasätta om hälsovårdsnämnderna har tillgång till den sakkunskap, som är erforderlig i samtliga fall. Speciell sakkunskap bör förefinnas för att bedöma produktionsanordningar för mjölk, kött etc., som omnämnts ovan, men kanske alldeles särskild utbildning fordras för att utöva kontrollmyndigheten i vetenskapliga institutioners försöksdjursavdelningar. Det vore säkert av stort värde att ha tillgång till en väl kvalificerad person dels för genomförande av kontroller i särskilt kvalifikationskrävande fall, dels också som uppsamlare av alla de klagomål, som finnes inom detta område, dels slutligen att som en djurens ombudsman övervaka att djurens rätt i olika sammanhang tillgodoses. Med hänvisning till det anförda får vi anhålla att beslutar att hos Kungl. 1. att förslag framläggs till sådan ändring av BrottsB 16:13 att orsakande av djurplågeri bestraffas oavsett uppsåt och att begrepper otillbörligen klarlägges, 2. att utredning verkställes och förslag framlägges beträffande vetenskapliga experiment med försöksdjur med beaktande av i motionen framförda synpunkter, 3. att bestämmelser om kontroll av lagarnas efterlevnad skärpes, 4. att förslag om tillsättande av en djurens ombudsman eller motsvarande förelägges .