mot · FV021346 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående rätt för små och medelstora företag till återlån ur allmänna pensionsfonden. Då den allmänna tilläggspensioneringen genomfördes bestämdes det att en betydande del av inbetalda avgifter skulle få återlånas av dem som erlagt avgifterna. Följande uppställning visar hur mycket av pensionsfondens placeringar som i själva verket utgjorts av återlån. År Återlån 31/12 (mkr) Återlån 31/12 i % av fondens totala plac. 1967 1 153,1 6,0 1968 1 414,5 5,6 1969 1 997,6 6,4 1970 2 438,6 6,4 1971 2 716,2 5,7 Endast har kommit de avgiftsbetalande företagen till godo i form av återlån. I proposition 1959:100 betonade departementschefen vikten av att en betydande del av fondmedlen i form av återlån återgick till dem som erlagt avgifterna. kan emellertid knappast betraktas som en betydande del. Särskilt otillfredsställande är det dessutom att de mindre företagen endast erhåller 0,5 å av återlånen som de svarar för av de inbetalda avgifterna. Att återlånen ej fått den omfattning avsett torde bero på begränsningar i nu gällande regler. Enligt dessa får kreditinrättningar låna pengar ur fonden under förutsättning att de i sin tur utlånar motsvarande belopp till den som erlagt pensionsavgift. Den erlagda avgiften måste dock uppgå till minst dubbelt så mycket som lånebeloppet. Endast det närmast föregående årets avgift får utgöra låneunderlag, och återlånade belopp får ej understiga . Detta betyder att företag, för vilka den årliga pensionsavgiften understiger , icke har möjlighet till återlån. Detta minskar väsentligt möjligheterna till återlån för en kategori företag som redan tidigare intar ett ogynnsamt läge på kreditmarknaden. Särskilt för detaljhandeln med dess begränsade möjligheter till inteckningslån skulle en förändring av återlånereglerna vara av stor betydelse. De förändringar som i första hand bör komma i fråga är följande: 1) Vidgning av möjligheterna till återlån av avgiftsbeloppet. 2) Rätt att räkna låneunderlag utsträcks till de fem senaste årens ackumulerade avgifter. 3) Förlängning av amorteringstiden för återlånen till högst . En höjning av lånegränsen till synes motiverad med hänsyn till önskvärdheten av att så långt som möjligt samla företagets kreditbehov i ett låneinstitut. På detta sätt undvikes de överhypotek som ofta minskar belåningsmöjligheterna för de mindre företagen. Kravet på möjligheter att ackumulera avgifter är främst avsett att tillgodose de mindre företagens intressen. För ett mindre företag uppgår i regel de inbetalda avgifterna inte till sådana belopp att återlån enligt gällande regler ter sig meningsfullt. Rätten till ackumulering under föreslagna skulle innebära en markant förbättring för många mindre företag, vilka härigenom kan erbjudas en rationell kreditmöjlighet. Dessa krav måste ses mot bakgrunden av de stora påfrestningarna på näringslivet i samband med anpassningen till en lägre självfinansieringsgrad, varvid de mindre företagen är särskilt utsatta. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. hemställer om en snabb utredning och förslag syftande till en för de små och medelstora företagen gynnsam revidering av reglerna för återlån av till AP-fonden inbetalade pensionsavgifter i enlighet med i motionen angivna riktlinjer. () ()