mot · FV02638 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående avtrappningen av avdraget på slutlig skatt. har frågan om familjebeskattningen och en eventuell övergång till särbeskattning varit föremål för en livlig debatt. Eftersom allt fler gifta kvinnor gått ut i produktionen har det stått klart att vi inte kunde behålla ett otidsenligt sambeskattningssystem. Men även de som i princip varit anhängare av ett individuellt skattesystem har ansett det svårt att genomföra en totalreform, eftersom man varit medveten om att verkningarna skulle komma att bli negativa för många familjer i låga inkomstlägen. De motiv man anfört för ett bibehållande av vissa inslag av sambeskattning eller andra former för kompensation till familjer med en förvärvsinkomst har varit att många kvinnor saknar utbildning och/eller arbetsmöjligheter bl. a. på grund av ortsbundenhet, att det råder brist på barntillsyn i många kommuner osv. I det nya skattesystem som trädde i kraft från har också hänsyn tagits till familjer med en inkomsttagare genom införandet av ett extra avdrag om . på slutskatten, och detta avdrag kan sägas ha en gynnsammare effekt för låginkomstfamiljerna än det gamla systemet med de dubbla ortsavdragen, som gav de högavlönade med hemmamake större kompensation än den lågavlönade i samma situation. I det nya systemet får man lika mycket oavsett i vilket inkomstläge man befinner sig, såvitt man har så pass höga inkomster att man över huvud taget kan utnyttja avdraget. Vi kan naturligtvis acceptera att även ett nytt skattesystem har inslag av skyddsåtgärder för familjer i låg- och medelinkomstlägen med endast en förvärvsarbetande. Däremot anser vi att det knappast finns skäl att bibehålla ett hemmamakestöd upp i de högsta inkomstlägena och vi anser också att det är tvivelaktigt om att årligt belopp om . ) har någon ekonomisk betydelse i höginkomstfamiljema och i synnerhet i sådana familjer utan minderåriga barn. Grundavdraget trappas av för att helt försvinna vid en taxerad inkomst på . Det får därför anses konsekvent att också hemmamakeavdraget avtrappas på liknande sätt och att reduktionen sättes in när grundavdraget är helt avtrappat. På grund av att 1 800-kronorsavdraget avser den uträknade skatten i motsats till grundavdraget, som utgör ett avdrag på den taxerade inkomsten, bör reduktionen exempelvis kunna ske med en tiondel av den del av inkomsten som överstiger , medan den reduktionsfaktor som gäller för grundavdraget är en femtedel. Avtrappningen skulle därigenom ske inom ett relativt stort inkomstskikt, och förslaget innebär att det extra avdraget på slutskatten skulle vara helt avtrappat först vid en taxerad inkomst på . Reduktionsregeln bör givetvis också gälla för ensamstående med barn i motsvarande inkomstlägen. Innebörden av en sådan reform skulle bli att gifta och ensamstående med barn i de högsta lönelägena jämställs i skattehänseende med ungkarlar av båda könen och utom med vissa undantag med var och en av två förvärvsarbetande makar. Reformen skulle medföra årliga besparingar i storleksordningen . Det är således icke oaväsentliga besparingar som kan ske genom en reducering av 1 800-kronorsavdraget i de högsta inkomstlägena och det bör påpekas att dessa medel bör kunna användas till viktigare ändamål, t. ex. en snabbare yt byggnad av samhällets barntillsyn, vilket i sin tur skulle medverka till att det blir lättare att få till stånd en övergång till ett renodlat individuellt skattesystem. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att måtte besluta a) om avtrappning av avdrag på slutskatten med början vid den inkomstgräns där grundavdraget är borta och med en tiondel av den del av inkomsten som överstiger , b) att skatteutskottet får i uppdrag att utarbeta erforderlig lagtext. () () () () () () () () 'N (s)