mot · FV021267 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. I årets statsverksproposition från kan man tydligt spåra från departementschefens sida en vilja att i varje fall närma sig de biologiska och ekologiska problemen inom svenskt jordbruk och skogsbruk. I strävan att göra jord- och skogsbruket mera lönsamt har de stora summor som kommit forskningen till del främst använts för att öka skördarnas storlek. Med olika växtskyddspreparat vill man förhindra nya sjukdomar och eliminera ett ökat antal skadegörare. Växtförädlingen och växtskyddet har varit framgångsrikt i vårt land och står på ett högt internationellt plan, trots styvmoderlig behandling anslagsmässigt sett. Den aktuella växtskyddssituationen präglas dock av stor osäkerhet. För producenten inom jordbruk och trädgårdsbruk yttrar sig detta så att han ställs inför valet att antingen avstå från bekämpningen av allvarliga skadegörare (skadedjur, växtsjukdomar, ogräs), med risk för svåra skörde- och kvalitetsförluster, eller insätta av giftnämnden registrerade och tillåtna kemiska medel, som kanske när som helst kan bli belagda med restriktioner eller förbud på grund av ogynnsamma miljöpåverkningar eller giftrisker. Konsumenten å sin sida oroas ständigt av alarmerande uppgifter i nyhets- och fackpress om bekämpningsmedlens sidoeffekter i form av akuta och kroniska påverkningar, fosterskador och genetiska effekter. I mycket hög grad beror detta osäkerhetstillstånd på de bristande resurser som forsknings- och undersökningsverksamheten på området åtnjuter. Den statliga institution som i första hand är ansvarig för forskning, försök och upplysning i växtskyddsfrågor på jord- och trädgårdsbrukets område är statens växtskyddsanstalt. De välmotiverade framställningar om utökade anslag som av denna anstalt framförts i de senaste årens petita har ej beaktats i tillräcklig grad. I framställningen för /73 upprepas de aktuella anslagsbehoven som i första hand avser: Undersökningar över bekämpningens ekonomi vid angrepp av olika skadegörare, så att effektivare rådgivning kan ges rörande behovet, tidpunkten och intensiteten av kemiska eller andra bekämpningsåtgärder. En mera rationell och miljöinriktad prövning av nyare kemiska medel i fältförsök, kombinerade med restanalyser vid anstaltens kemiska laboratorium. En väsentlig utvidgning av de resistensbiologiska undersökningar som av anstalten upptagits i samarbete med landets växtförädlingsanstalter i avsikt att nedbringa behovet av bekämpningsinsatser. Fördjupade studier av metoder som avser att bygga upp sjukdomsfritt förökningsmaterial av jordbruks- och trädgårdsväxter i samarbete med frökontrollanstalten och . Mera omfattande fältförsök i samarbete med rörande växtföljdens och andra odlingstekniska faktorers inflytande på skadegörarförekomsten. Inom biologisk bekämpning, där skadegörarnas naturliga fiender utnyttjas, tillmäts insektpatogenerna särskilt intresse. Behovet av grundläggande studier över skadegörarnas och deras fienders biologi framträder starkt. Anstaltens resurser för informations- och rådgivningsarbete är otillräckliga och behöver förstärkas för att bättre motsvara det behov av objektiv upplysning som föreligger hos odlare och allmänhet. Då det gäller bekämpning av skadegörare, inte bara i fältgrödor utan även i förråd och lager, fordras en utbyggnad av anstaltens personal- och utrustningsresurser. I den ömtåliga lönsamhetssituation som svenskt jordbruk nu befinner sig är det givetvis angeläget att beredskapen och kampen mot skadedjur, växtsjukdomar och ogräs är effektiva. Målet, ett så kemikaliefritt växtskydd som möjligt, måste vi därför närma oss etappvis, och utvecklingen bör baseras på en väl utrustad forsknings- och försöksverksamhet på mycket bred front. En kraftig upprustning av växtskyddsanstaltens personella och materiella resurser är ytterst angelägen och bör genomföras omgående och utan hinder av pågående lokaliseringsutredning. Som en första utbyggnad synes inrättandet av en särskild tjänst för utveckling av biologisk växtskyddsmetodik lämplig. Till en sådan tjänst, som bör lönegradsplaceras så att den kan locka kvalificerad sökande, bör knytas laboratoriebiträde och erforderlig utrustning. En forskning och en försöksverksamhet av denna art bör kunna samordnas med den praktiska verksamhet som bedrivs inom jordbruket och trädgårdsnäringen i på det biologiska området och som syftar till att framställa s. k. giftfritt odlade produkter. Med anledning av den intensiva miljödebatt som förekommer, inte bara i utan också i de stora industriländerna, har gemene man fått upp ögonen för nödvändigheten av rena och giftfria livsmedel. Efterfrågan är , särskilt i och , så stor att tillgången på sådana produkter inte kan täcka efterfrågan. Även inom svensk livsmedelshantering, distribution och försäljning är man nu inne på att lansera den giftfria linjen, så har börjat organisera en biodynamisk kontraktsodling av potatis. Även , Tempo, ICA samt s. k. hälsokostbutiker har visat intresse för giftfritt odlade produkter. I vårt land bedriver ett antal jordbrukare och trädgårdsodlare på olika sätt och med olika medel en mera biologiskt balanserad odling. Antalet odlare ökar , dock inte i takt med efterfrågan på deras produkter. Inköparna är beredda att betala ett merpris för produkterna. När företrädare för det konventionella jordbruket hävdar att det är nödvändigt av ekonomiska skäl att använda höga givor av konstgödsel och behandla mark och grödor med olika kemiska bekämpningspreparat anses detta gynnsamt under nu givna förutsättningar. Det är emellertid klart dokumenterat att andra odlingsformer kan uppvisa goda ekonomiska resultat, särskilt om man utgår från att intensivjordbruk av familjebruks storlek och karaktär utnyttjas för detta. På trädgårdsodlingens område tycks storleken dock icke sätta någon gräns. har odlingsformen förekommit både här i och i . Med en ökad efterfrågan av dessa s. k. giftfritt odlade livsmedel inställer sig nu en rad problem, som statsmakterna genom sitt stöd till jordbrukets institutioner och till konsumentorganisationerna borde ha ett stort intresse av att lösa och bevaka. Produkter har saluförts som har betecknats som giftfria dynamiska eller naturenligt odlade utan att garantier har kunnat lämnas härför. Detta är ett förfarande som hänger ihop med att man saknar kontroll och att efterfrågan överstiger vår nuvarande odlingskapacitet. Detta är högst otillfredsställande, då dessa produkter ofta betingar ett högre pris, som ofta blir ett marginalpris för många konsumenter, särskilt de familjer som söker sig till en sund föda. Det vöre helt naturligt att någon form av kontrollförfarande infördes, som klart och tydligt kunde ge köparna en garanti för att produkten framställts utan användning av kemiska bekämpningsmedel. Det bör givetvis också framhållas att, på grund av den allmänna miljökontaminationen, det ändå kan förekomma små giftmängder som tillförts genom regn och luft. Det rör sig alltså inte om en som giftfri garanterad produktion utan om en produktion som inte besprutats med kemiska bekämpningsmedel och där jorden icke behandlats med sådana. När vi vet att vi har mellan 60 och 70 stycken yrkesodlare spridda över hela landet och dessutom tusentals husbehovsodlare, när vi också vet att från konsumenthåll en snabbt ökad efterfrågan på giftfria produkter förefinns, synes det vara helt nödvändigt att försöka medverka till att utveckla en produktionsrådgivning och till en utbildning av rådgivande personal. Den i vårt land redan förefintliga produktionsrådgivningen ställer sig vad man kan förstå mestadels negativ eller oförstående inför den biologiskt balanserande och resursbevarande driftsinriktningen och anser det knappast möjligt att undvara en kemiskt bekämpning. Det är därför nödvändigt att bygga upp en helt ny form av produktionsrådgivning helst då inom ramen för den redan bestående. Det finns ett antal tjänstemän inom lantbruksnämnden och jordbruksorganisationen som står öppna och positiva till ett sådant initiativ. För att från forskningen och försökssidan leda, instruera och fortbilda rådgivare borde ett särskilt kollegium för biologiskt balanserad odling upprättas. I dessa borde personer från och andra institutioner ingå för att medverka till produktion av ovanstående typ. Kollegiet skall vidare ha till uppgift att intressera nyexaminerade agronomer och andra att vidareutbilda sig till rådgivare inom den biologiskt balanserade driftformen samt ombesörja att dessa kan praktisera inom sådana driftformer på kontinenten. En viss kursverksamhet för rådgivare och praktiska odlare skulle kollegiet kunna genomföra samt utarbeta lämpliga bördighetstester som skall ligga till grund för en rådgivning. Kollegiet skall också kunna meddela kompletterande undervisning och utbildning av sådan konsulentverksamhet. Allt fler börjar inse att man inte kan handskas med naturen och naturresurserna hur som helst. Den hänsynslösa exploateringen av både levande och materiella resurser måste stoppas, om vårt släkte skall ha möjlighet att fortleva under vad vi anser drägliga förhållanden, dvs. ha tillgång till frisk luft, rent vatten, bördig jord och hälsosam föda. Så länge de resursbevarande biokemiska kretsloppen inte beaktas utan vi på grund av kortsiktig ekonomisk rubbar balansen och bedriver rovdrift på naturens resurser kommer problemen bara att öka. Vår livsmiljö blir allt odrägligare. Den väsentliga frågan är utan tvivel om vi är beredda att påta oss de ofrånkomliga kostnader och det ansvar som krävs för att utforma jordbruket till ett harmoniskt och hållbart ekologiskt system. och kunskaper om hur en resursbevarande odling skall genomföras finns redan i stor utsträckning. Man har till och med omsatt de experimentellt vunna erfarenheterna i praktiken på flera håll på den europeiska kontinenten. Så finns det i en organisation med över 700 driftsenheter som konsekvent arbetar efter att både biologiskt och ekologiskt anpassa odlingen på ett sådant sätt att de resursbevarande kretsloppen i möjligaste mån hålls slutna. Man arbetar här medvetet på att stimulera jordens biologiska aktivitet så att en aktiv uppslutning av fastlagda växtnäringsämnen och en biologisk fixering av luftens kväve sker. Detta uppnås bland annat genom stadsavfall, gödsel och grönmassa, genom balanserad växtföljd samt genom ytlig jordbearbetning. Det gäller alltså inom ett resursbevarande jordbruk att skapa optimala förutsättningar för att växten skall komma i det läget att den själv aktivt ur luften, markvätska och jordmineral kan uppta de substanser den behöver för sin livsprocess. En biologiskt aktiv jord ger växten förmågan att bättre anpassa sig till rådande förhållanden och att hävda sig bättre vid parasitangrepp på liknande sätt som en aktiv människa, som lever på en balanserad kost, besitter en högre motståndskraft mot sjukdomar, medan en övernärd och inaktiv människa lättare dukar under för dessa. Det har även visat sig att en aktiv och levande jord har vissa antagonistiska mikroorganismer. Såsom bärande princip inom det resursbevarande jordbruket står att man måste betrakta jorden som en levande organism. För att verkligen kunna uppleva och uppfatta jorden som en levande organism måste man sätta sig in i och förstå hur intimt värme, luft och vatten ständigt befinner sig i ett dynamiskt jämviktsförhållande med jorden, vidare hur de olika livsformerna (växter och mikroorganismer) i ytskiktet av jorden är att betrakta som exponenter för alldeles speciella funktioner och processer hos denna organism. När jordbrukaren en gång verkligen förstår att jorden är en levande organism, som obetingat måste vårdas, får han med en gång en helt ny syn på sin gärning och ett helt nytt förhållande till jord, växter och djur. Härmed är grunden lagd till ett resursbevarande jordbruk. Av dessa orsaker är det av stort intresse att samt andra av statsmakterna understödda organ får möjlighet att både följa den nuvarande verksamheten på dessa områden och medverka vid rådgivning och undervisning. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos Kungl. 1. om en resursplanering så att växtskyddet, enligt ovan angivna riktlinjer, får en tillräckligt stor andel av anslaget till jordbruksforskning, 2. att ur samma anslag medel ställs till förfogande även för produktionsrådgivning och kontroll av odlingen av giftfri livsmedelsodliog, 3. att ges i uppdrag att utreda frågan om ett kollegium av ovan angiven art. () ()