mot · FV02837 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om inordnande av inkoinstrelaterade sociala förmåner i skattesystemet. De kontanta socialförmånerna behandlas på olika sätt i skattehänseende. Folkpension, tilläggspension och livränta är beskattningsbara såvida beloppen inte faller inom ramen för grundavdrag jämte övriga avdrag. Andra ersättningar från socialförsäkringarna beskattas däremot som regel inte. Dit hör bl. a. sjukpenningen, dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen, de studiesociala förmånerna m. m. Den senare ordningen gäller således även i många fall, när försäkringsförmånerna grundar sig på inkomstbortfallsprincipen. Denna innebär att ersättningen från socialförsäkringen är avsedd att till viss del ge kompensation för bortfall av inkomst i samband med sjukdom, arbetslöshet eller liknande. Det torde i första hand vara administrativa skäl som gjort, att man i dessa fall valt att använda sig av nettometoden. Med nettometoden uppnås bl. a. vissa förenklingar vid uppbörden av källskatt och vid taxeringskontrollen. Systemet med nettobelopp har emellertid å andra sidan också stora olägenheter. Dessa sammahänger bl. a. med svårigheterna att avväga förmånsbeloppen så att de i varje enskilt fall ger ett inkomsttillskott, som står i rimlig relation till vad den försäkrade skulle uppburit efter skatt om han hade varit i arbete. Olika faktorer kan på detta sätt medverka till att vissa som uppbär en förmån kan bli överkompenserade, medan andra inte får den kompensation som de från allmän synpunkt kan anses vara beträttigade till. Skattesystemets utformning spelar här stor roll liksom möjligheterna att uppbära ersättningar från flera försäkringar på samma gång. Utvecklingen inom socialförsäkringssystemet har lett till att frågan om att gå över till ett bruttosystem har fått ökad aktualitet. Det skulle innebära att förmånerna fick räknas upp i förhållande till nuvarande nivå men i stället göras beskattningsbara. arbetar också en utredning med att undersöka de tekniska förutsättningarna för att inordna sjukpenningen, motsvarande förmåner från yrkesskadeförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen i skattesystemet. Enligt vår mening bör bruttometoden i de här nämnda fallen vara att föredra. De tidigare nämnda nackdelarna med ett nettosystem kommer då att elimineras. Bruttosystemet har emellertid andra Bland annat ger det möjligheter till att göra förmåner av detta slag pensionsgrundande. Pensionsförmånerna kan i sådant fall grundas på summan av erhållna arbetsinkomster och beskattningsbara sociala förmåner. Den ofta diskuterade frågan om ATP-rätten vid sjukdom och arbetslöshet samt i samband med fortbildning m. m. skulle då kunna lösas på ett smidigt sätt. ger bruttosystemet ökade möjligheter att skapa jämlikhet mellan olika inkomsttagargrupper. Det bör enligt vår mening därför övervägas att använda sig av bruttometoden inte bara i fråga om pensioner och liknande utan även när det gäller ersättningar som utgår i stället för lön i samband med sjukdom, arbetslöshet, omskolning m. m. Det nu pågående utredningsarbetet som närmast avser att undersöka de tekniska förutsättningarna för att gå över till bruttometoden bör därför utvidgas till att gälla en prövning av frågan ur alla aspekter. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag i syfte att inordna inkomstrelaterade sociala förmåner i skattesystemet i enlighet med vad som har anförts i mo () i Trvärålund () i Glömminge