mot · FV021719 · 1972-10-18 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majrts proposition nr 101 med förslag om inrättande av ett kreditaktiebolag. Företag med mindre än 200 anställda sysselsätter tillsammans mer än hälften av samtliga industriarbetare i landet. Detta är, som framhålls i Kungl. Majrts proposition 1972:101, en grupp företag som på en rad områden har stor betydelse för svensk ekonomi. Närheten till marknaden innebär i många fall stor flexibilitet och anpassningsförmåga. Man kan ha korta serier eller specialiserade produkter. De mindre och medelstora företagen spelar vidare en viktig roll som underleverantörer och serviceföretag. Det kan vidare på goda grunder hävdas att de mindre företagens uppbyggnad ofta medger en betydande rörlighet i deras handlande. För utvecklingen i vårt näringsliv, som ofta präglas av snabba och genomgripande skiftningar i teknik, marknadsförutsättningar och konkurrensförhållanden, har det stor betydelse att den industriella apparaten smidigt kan anpassas till nya förhållanden. Härtill kan fogas, att den mindre företagsamheten spelar en framträdande roll som innovatörer vid utvecklingen av nya produkter. I förhållande till antalet anställda visar erfarenheterna att det är bland de mindre och medelstora företagen som en stor del av produktutvecklingen inom näringslivet sker. har, som framhålles i propositionen, de mindre företagen blivit föremål för ökad uppmärksamhet. Så har en råd nya former för samhällsstöd skapats. Organ som , styrelsen för teknisk utveckling och företagarföreningarna kan nämnas. På kapitalförsörjningens område har AB Industrikredit och AB Företagskredit skapats, och även investeringsbank och Svenska utvecklings AB har möjligheter att bidra till finansieringen av mer riskfyllda projekt inom den mindre företagsamheten. Detta ökade samhällsintresse till trots kan det konstateras, att de mindre företagen har konfronterats med allt större svårigheter . Antalet företagsnedläggelser talar här sitt tydliga språk liksom den klara nedgången i fråga om nyföretagande. Enligt vår uppfattning beror dessa svårigheter inte i främsta rummet på förändringar på det internationella planet eller på en accelererad teknisk utveckling. I princip skiljer sig de mindre företagens problem på de flesta områden inte i sak från de störres. Inom hela det svenska näringslivet har man drabbats av ökande svårigheter att upprätthålla balans mellan kostnads- och inkomstutvecklingen. En sjunkande lönsamhet och en, till följd av detta, sjunkande självfinansieringsgrad är generella fenomen inom svenskt näringsliv. sidan har emellertid de större, börsnoterade företagen fördelar i förhållande till den mindre företagsamheten. Som exempel kan nämnas de förras möjligheter att lånefinansiera via obligationsemissioner. De börsnoterade företagen har därtill möjligheter att förbättra sin försörjning med riskvilligt eget kapital genom nyemission på aktiemarknaden. En betydande nackdel för de mindre företagen, som ägs av ett mindre antal personer, är de svårigheter, som drabbar dessa i samband med arvskiften. Den skattebelastning som då läggs på den nya ägaren/de nya ägarna kan i många fall äventyra företagets hela fortbestånd. De växande problem som drabbat näringslivet i allmänhet och den mindre företagsamheten i synnerhet är i främsta rummet en följd av den ekonomiska politiken och näringspolitiken. En rad nya bördor har lagts på näringslivet som t. ex. arbetsgivaravgiften. Denna skall därtill fördubblas från . Skattesystemet hämmar företagande och initiativ, vilket framför allt håller tillbaka nyföretagandet. Skattesystemet har därtill skapat en kostnadsinflation, som driver upp löner och andra kostnader på ett sätt som många företag inte kan klara. Sparande och kapitalbildning, som är en förutsättning inte minst för ett ökat nyföretagande, uppmuntras inte. Inte minst kreditpolitiken, särskilt , har vidare inneburit att många mindre företag drabbades av allvarliga finansieringssvårigheter. Den uppgång i antalet konkurser, som ägde rum jämfört med , talar härvid sitt tydliga språk. För att de mindre och medelstora företagens situation skall kunna förbättras krävs enligt vår uppfattning i främsta rummet förändringar på näringspolitikens och den ekonomiska politikens område som angriper orsakerna till dessa svårigheter. Vi delar uppfattningen i propositionen att den mindre företagsamhetens försörjning med riskvilligt kapital är ett väsentligt problem. Vi ställer oss inte främmande till tanken på finansieringsinstitut, som skall kunna köpa aktier i mindre och medelstora företag. Propositionen har emellertid inte klarlagt skälen för att staten skall engagera sig som delägare i ett sådant eller redovisat de förutsättningar under vilka ett sådant institut skall verka. Det finns sålunda anledning att ställa sig frågande till en rad punkter i propositionen. Som bankinspektionen, riksbanksfullmäktige, m. fl. påpekat i sina remissvar finns det skäl att tro att de förutsättningar för upplåning av medel för institutets del på kapitalmarknaden som propositionen förutsätter inte föreligger. Det torde vidare, vilket flera remissinstanser också påpekar, komma att vara förenat med betydande svårigheter att nå den avkastning för institutet, som propositionen förutsätter. Mot denna bakgrund finns enligt vår uppfattning inte någon anledning för statsmakterna att engagera sig som delägare i ett investeringsinstitut av detta slag. Vi finner det i stället angeläget att statsmakterna medverkar till att de mindre och medelstora företagen via de kreditinstitut som särskilt skapats för detta ändamål, t. ex. AB Industrikredit och AB Företagskredit, tillförs ytterligare medel från i första rummet AP-fonden. De legala hinder som finns mot skapandet av finansierings institut med uppgift att köpa aktier i mindre företag är enligt vår uppfattning knappast tidsenliga. De skäl som kunde anföras till förmån för ett sådant förbud vid lagstiftningens tillkomst har inte minst genom bankinspektionens och vidgade insyn i kreditväsendet inte längre aktualitet. Om det sålunda föreligger ett intresse från bankhåll att bilda finansieringsinstitut av här aktuellt slag bör detta kunna medges. Med anledning av vad som anförts hemställes att måtte besluta avslå Kungl. Maj :ts proposition 1972:101 med förslag om inrättandet av kreditaktiebolag samt att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla att Kungl. Maj .t måtte förelägga förslag om ändring i de lagbestämmelser som förhindrar bildandet av finansieringsinstitut med uppgift att tillhandahålla näringslivet riskbärande kapital genom inköp av aktier eller andelar. HANS () ()