mot · FV02557 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i Agnäs och i Gäddvik om bidrag av AMS-medel till samernas anläggningar för fiske och turism. hyser inom sina gränser en folkminoritet som bott inom det område där den i huvudsak är hemma långt före den svenska folkgrupp som är dominerande där. Det är samerna. Svensk syn på samerna förbiser ofta detta faktum. Samernas rätt till land och vatten härledes icke från kronan. Samerna är på de områden där de nu finns landets ursprungliga innevånare, och jakt- och fiskerätten är deras ursprungligaste rättighet. Så återger samerna sin syn på sig själva i en resolution vid XXI i . I samma resolution pekar de på att de redan tidigt fått sina rättigheter erkända. Riksdrotsen utfärdade ett brev som är märkligt eftersom drotsen var landets då högste juridiske ämbetsman och hans ord tungt vägande. Det heter i detta dokument, att ingen fick störa samerna i deras venaciones, vilket torde ha inneburit frihet och rätt för dem till jakt och fiske. Steg för steg har samerna undanträngts från land och vatten i sina egna områden. Deras näringar hindras av svenskt intrång som gör renskötseln svår och minskar lönsamheten. är både jakt och fiske begränsade näringsfång. De upplever de ständigt nya kraftverksbyggena och framdragningen av vägar och kraftledningar som ett hot mot sin existens. Enligt vår uppfattning bör samhället stödja samerna i deras ansträngningar att finna försörjning i sin ursprungliga miljö och behålla största möjliga folkstam i samernas land och bevara dess integritet. Frågan om inkomstgivande sysselsättning för samerna är en ytterst väsentlig angelägenhet för svenska staten. Samhällets medverkan måste till om samernas folkminoritet skall överleva. Samerna har försökt att anpassa sig till den nya tiden och tagit tekniken i sin tjänst genom hjälpmedel som snöskotrar, kortvågsradio och flyg. De har prövat olika binäringar för att komplettera inkomsten av renskötseln. Den avkastning fisket ger kan öka om fisken lätt kan uppsamlas och flygas till konsumenterna. följer uppmärksamt den nya situationen och talar om rennäringen med binäringar. Vi påminner om det stora intresset som finns både inom landet och utomlands att lära känna samerna och deras bygder med deras särprägel. Om detta intresse kan kanaliseras på rätt sätt, bör det ge samerna inkomster utan att negativt inverka på deras huvudnäring. I dagens läge bör arbetsmarknadens myndigheter få ökade möjligheter att bistå samerna i uppbyggnaden av fjäll- och fiskeläger. vad som kan skapas är bröderna anläggning i . Vi vet att turister uppskattar att bli mottagna av samerna och få lära känna fjällen under deras sakkunniga ledning. Det finns en mycket stor grupp människor i världen som är beredda att betala högt pris för rekreation i sista vildmark, de nordskandinaviska fjällområdena, och samerna bör få stöd att bygga upp vad som behövs för att ta emot dem. Inte minst fisket kan ge inkomster, om det skötes rätt och tillstånd och fiskekortsavgifter ordnas på rätt sätt så att det blir just den samiska befolkningen som får råda, utforma och leda. Den turism som sker under deras egen planering och i deras egen regi skall inte störa trivseln i deras land utan öka den. Det bör ligga helt i linje med intentionerna för AMS att stödja samerna. Särskilt i begynnelseskedet är det särskilt svårt för dem att skaffa kapital, men det torde vara ställt utom allt tvivel att verksamheten i längden både ger sysselsättning och vinst. En satsning från samhällets sida på detta område bör, rätt upplagd, kunna upplevas som ett värdefullt stöd av samerna i deras strävan att i hembygden anpassa sina arbetsinsatser till en förändrad värld. De flesta av dem kan endast med största svårighet finna sig till rätta vid förflyttning, och det är ett rättfärdigt krav att deras ursprungliga rätt till landet icke kränkes. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att AMS-medel får användas för bidrag till samernas egna anläggningar för fiske och turism. () i Agnäs PER () i Gäddvik