mot · FV02675 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående anslaget Bidrag till Operan och Dramatiska teatern. Årets statsverksproposition innehåller vissa nyheter vad gäller de statsunderstödda teatrarna som på ett markerat sätt påverkar förhållandena jämfört med . Det är tre ändringar som härmed åsyftas. Statsbidraget föreslås bli betecknat som reservationsanslag i stället som förslagsanslag. Recettinkomsterna föreslås bli ökade betydligt. Full kompensation för avtalsenliga lönehöjningar är ej garanterad fr. o. m. 1972/73. Då den nya anslagsbeteckningen innebär att det statliga bidraget är varken större eller mindre än vad som blir fastställt i regleringsbrevet, dvs. sviker publiken, och inkomsterna ej blir vad som förutsatts i detta fall . - måste utgiftsstaten minskas i motsvarande mån för att ett bokslutsöverskridande ej skall uppstå. Skulle teatern spela in mer än vad som förutsatts i budgeten kommer den å andra sidan att få själv disponera överskottet. Detta kan självfallet få utomordentligt stora konsekvenser för teatern i förhållande till nuvarande bestämmelser, och det kan komma att få konsekvenser bl. a. i vad gäller teaterns repertoarval. Genom det relativa oberoendet av inkomstsidan har teatern varit fri att spela en repertoar som i första hand varit inriktad på en hög konstnärlig och litterär kvalitet och mindre sett till den publikfriande och a priori underhållande effekten som de olika pjäsvalen kunnat ha. Därmed är på intet sätt sagt att begreppen underhållande och konstnärligt högstående behöver vara motsatta varubeteckningar för en produktion. Det finns risk för att teatern kan bli avsevärt mera försiktig i sitt repertoarval och snegla till försäljningsmöjlighetema till bästa biljettpris. Man kan alltså säga att den profil som varit av djärv och konstnärlig högtstående kulturinstitution både inom svensk teater och inom svenskt kulturliv liksom internationellt sett mycket lätt kan gå förlorad och ersättas av en glättad och flinande teatermask. biljettpriser har legat stilla , vilket i realiteten inneburit en kontinuerlig sänkning till följd av penningvärdeförändringarna. Detta har varit en mycket medveten politik från teaterns sida, och den har icke nöjt sig med att hålla oförändrade priser utan har även i olika sammanhang och senast i teaterns petitum för /71 uttryckt önskemål om att biljettavgifterna helt skulle slopas eller i vart fall ersättas av en låg ordningsavgift. Bakgrunden till detta resonemang har varit och är att trots de förhållandevis låga biljettpriserna utgör dessa en ekonomisk tröskel som för många är ett hinder att besöka teaterns föreställningar. Speciellt har teatern därvid tänkt på den publik som består av unga familjer och som befinner sig i ett läge där de inte längre kommer i åtnjutande av de rabatter som teatern beviljar som de genom familjebildning och därmed förenade kostnader fått en betydligt inskränkt marginal för sådana aktiviteter i vilka teaterbesök ingår. 1 detta sammanhang har påpekats vilken ringa del teaterns egna inkomster utgör av den totala ekonomiska omslutningen. Då frågan bedömdes ha stor betydelse inte enbart för utan även för andra subventionerade teatrar och för de privata teatrarna och dessutom medförde ett ställningstagande till teaterns position och ställning i det samlade kulturutbudet, föreslog teatern i nyssnämnda petitum att frågan skulle, innan beslut fattades, bli föremål för bedömning. I statsverkspropositionen anförde utbildningsministern bl. a. att hela avgiftspolitiken på kultursidan ingick i utredningsuppdrag, och i avvaktan härpå företogs ingen förändring i dessa avseenden. utredning är ännu ej slutförd, varför dess bedömning av detta problemkomplex ännu inte är känt men är aviserat att föreligga . Det nu gjorda utspelet i fråga om teatrarnas prispolitik föregriper sålunda ställningstagande i denna fråga. /71 uppgick teaterns recettinkomster till . En höjning till nu föreskrivna . innebär en ökning . För att nå detta mål måste teatern under förutsättning av oförändrad publikfrekvens öka sina biljettpriser med samma procenttal; det innebär att 16-kronorsplatserna, som är teaterns dyraste, höjs till osv. En höjning av publikfrekvensen från nuvarande är knappast tänkbar och skulle för övrigt ej ge den önskade effekten, då de nu i allmänhet osålda platserna ger en mycket låg inkomst. Det finns vidare en risk för att teatern måste se till att de rabattförmåner som ungdom och pensionärer åtnjuter ej utnyttjas i sådan utsträckning att inte fullt betalande publik i önskad utsträckning kan köpa biljetter, dvs. både höja priserna även för dessa publikkategorier och försvåra åtkomligheten till biljetter till förmån för den fulltprisbetalande publiken. Teatern kommer vidare säkerligen inte att ha möjlighet att avsätta en speldag för barn- och ungdomsteater, vilken nu är förlagd till , utan måste se till att den även spelar ordinarie program för att på så sätt gardera recettinkomstema. Den avgift som skolungdomen haft att erlägga vid de speciella ungdomsföreställningarna har utgjort . De föreslagna bestämmelserna kan också komma att medföra att teatern måste ställa sig tveksam till turnéer i landsorten men även utomlands, då huvudinriktningen måste bli att intensifiera spelet på hemmascenerna för att gardera inkomstsidan. Skulle det visa sig att teatern under spelåret ej kan nå upp till föreskrivna . måste snabbt övervägas hur den kan minska sin utgiftssida i motsvarande mån. Detta är utomordentligt svårt då av teaterns utgiftsstat är bunden av löneåtaganden m. m. från spelårets ingång. Kompensation för avtalsenliga lönehöjningar Som inledningsvis anförts ifrågasätter utbildningsministern huruvida teatern i fortsättningen kommer att som helt kompenseras för avtalsenliga lönehöjningar. Ett frångående av denna princip skulle medföra att teatern skulle tvingas att inom sin driftbudget ta på sig kostnaden för en avtalsrörelse, och även ganska måttliga procentuella påslag kunde innebära kraftiga inskränkningar i teaterns produktionskapacitet. En normal lönerörelse belöper sig i reda pengar vid Dramatiska teatern på i runt tal . Skulle departementet t. ex. föreskriva att teatern skulle täcka halva kostnaden själv skulle detta utan tvekan innebära en katastrof, detta mot bakgrunden av att som ovan nämnts av teaterns utgiftsstat är bunden vid olika åtaganden och föreskrivna utgifter från spelårets ingång. Enligt vår mening bör fatta beslut om att statsbidraget i avvaktan på utredning beträffande de statsunderstödda teatrarnas avgiftspolitik tills vidare fortsätter att betecknas som förslagsanslag. Detta bör kunna förenas med en i förhållande till propositionen oförändrad stat, dvs. teatern kan anmanas att genom olika åtgärder, exempelvis ökat spel och differentierad ehuru icke markerat höjd prissättning, se till att inkomsterna når upp till angivna . Slutligen bör teatern, genom vetskapen att den får ökade automatiska lönekostnader täckta, ges möjlighet till planering på och kunna arbeta med ett rimligt krav på ekonomisk tillförsikt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att under åttonde huvudtiteln till Operan och Dramatiska teatern anvisar ett förslagsanslag av 50 . () JAN-ER1K () () ()