mot · FV021372 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om vidgad rätt till statligt regionalpolitisk stöd. Den av riksdag beslutade lagen om lokaliseringssamråd ger Kungl. Maj:t bemyndigande att förordna om skyldighet för den som planerar nybyggnad av eller annan byggnadslovskrävande åtgärd med lokaler att samråda med statlig lokaliseringsmyndighet om lokalisering av verksamhet, som lokalerna är avsedda för. Sådant förordnande skall kunna ges i den omfattning det är påkallat från regionalpolitisk synpunkt. Samrådet syftar till att garantera att företagares lokaliseringsbeslut fattas på grundval av allsidig information om lokaliseringsförutsättningarna på skilda håll i landet. Den som planerar sådan byggnadsåtgärd skall anmäla sina planer till lokaliseringsmyndigheten. Den i propositionen intagna departementspromemorian anger att det är viktigt att den anmälande blir grundligt informerad bl. a. om det regionalpolitiska stöd som kan lämnas honom vid etablering inom område där stöd kan utgå. Departementschefen redogör också i propositionen för den vid samma års riksdag beslutade fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten och uttalar att en omständighet, som han vill ge särskild tyngd åt i detta sammanhang, är utbyggnaden av det regionalpolitiska stödet. Det är viktigt, säger statsrådet, att information om stödmöjligheterna når ut till alla företag som planerar etablering eller utvidgning. Maj:t har senare utfärdat närmare föreskrifter om lokaliseringssamrådet (SFS 1971:51). Enligt dessa skall samrådet gälla inom Stockholms-, Göteborgs- och och omfatta förutom olika slag av tillverkning även partihandel och varuhandelsförmedling, bankoch annan finansverksamhet, i den mån skyldighet icke föreligger att inhämta yttrande från lagen om bankrörelse, försäkringsverksamhet, fastighetsförvaltning och -förmedling samt uppdragsverksamhet. Eftersom det regionalpolitiska stödet enligt kungörelsen 1970:180 är begränsat till industriell eller industriliknande verksamhet, industriserviceverksamhet och turistnäringen omfattar lokaliseringssamrådet fler näringsgrenar och branscher än regionalpolitiskt stöd kan utgå till. Även om Kungl. Maj:t har möjlighet att bevilja lokaliseringsstöd vid investeringar i byggnader till företag eller organisation som flyttar central förvaltning från storstadsområde till annan ort, kan dettta stöd inte utgå till maskiner och andra inventarier och ej heller för att öppna filialkontor eller starta annan lokal verksamhet. Eftersom samrådsverksamheten helt bygger på företagens egna beslut om flyttning av verksamhet från storstadsområdena är företagsledningens bedömning om vad som är till gagn för företaget och dess verksamhet helt avgörande för eventuellt beslut om flyttning. Den vikt statsrådet fäste vid upplysningsverksamheten om stödmöjligheterna var säkert välmotiverad, då i flertalet fall möjligheten att erhålla ekonomiskt stöd troligen blir avgörande för företagens beslut. Upplysningsverksamheten om stödmöjligheterna blir dock ointressant för företag inom branscher där stöd inte kan utgå, och effekten kan också bli negativ, då företagare som inte kan erhålla stöd kan få den uppfattningen att en omlokalisering av deras företag betraktas som betydelselös ur samhällets synpunkt. En utlokalisering av här avsedd serviceverksamhet får då inte den stimulans som kan erhållas genom ekonomiskt stöd och som är önskvärd med hänsyn till betydelsen av utflyttning av serviceverksamhet till orter med ensidiga och otillräckliga sysselsättningsmöjligheter. Mot den bakgrunden är det angeläget att statligt regionalpolitisk! stöd kan utgå till företagare som omfattas av bestämmelserna om lokaliseringssamråd men som inte kan erhålla dylikt stöd vid omlokalisering av partihandel och varuhandelsförmedling, bank- och annan finansverksamhet, fastighetsförvaltning och -förmedling samt uppdragsverksamhet. Stödet bör i dessa fall utgå efter samma regler som för industriserviceverksamhet. Med hänvisning till ovanstående hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att företagare som omfattas av bestämmelserna om lokaliseringssamråd men som inte kan erhålla statligt regionalpolitisk! stöd bör kunna erhålla dylikt stöd enligt samma regler som gäller för industriserviceverksamhet. () () ()