mot · FV02607 · 1972-01-25 00:00:00 — av herrar Clarkson och angående bostadsbyggnadsplanen för 700 000 nya lägenheter har producerats , varav 500 000 i flerfamiljshus och 200 000 i småhus. Nyproduktionen av bostäder ligger alltjämt på en mycket hög nivå i linje med den av riksdagsmajoriteten formulerade målsättningen 1 000 000 lägenheter under . Vi vill påtala en rad av de effekter som denna ensidiga satsning på nyproduktion medfört. Bostadsproduktionen har koncentrerats till storstäderna () och s. k. expansiva orter, och utbudet av nya lägenheter har därmed fått en ensidig lokalisering utan beaktande av nybyggnadsbehovet i övriga delar av landet. Bostadsproduktionen har felstrukturerats genom den ensidiga satsningen på produktion av lägenheter i flerfamiljshus (ofta höghus) och en för liten andel småhuslägenheter. Bostadsproduktionen av nya hus och lägenheter har givits högsta prioritet, vilket medfört att den social- och miljöpolitiskt mycket viktiga ombyggnadsverksamheten fått för små anslag. Kostnadsläget i nyproducerade lägenheter har särskilt varit utomordentligt högt och de tusentals lägenheter som står tomma visar att ett klart köpmotstånd finns. Lägenhetsytoma (i flerfamiljshus) har successivt minskat, och genomsnittligt har de nyproducerade lägenheterna nu mindre bostadsyta än . Den volymmässiga satsningen på bostadsbyggande har hindrat och försvårat viktiga och nödvändiga bostadskompletterande bygginvesteringar som t. ex. butiker, kommunala servicebyggnader, sport- och fritidsanordningar liksom kyrkor och bensinstationer. Vi menar att dessa, var för sig allvarliga, sidoeffekter av den ensidiga satsningen på bostadsproduktionen sammantagna visar hur nödvändigt det nu är att ändra på den volymmässiga målsättningen för bostadspolitiken. Den av beslutade byggvolymen måste också bedömas med utgångspunkt i den aktuella konjunktursituationen. När konjunkturerna allvarligt sviktade , frisläppte regeringen dels det privatfinansierade småhusbyggandet, dels det som oprioriterat tidi gare rubricerade byggandet. Dessa tillfälliga insatser skall enligt riksdagsbeslut upphöra . Den av departementschefen föreslagna höga byggvolymen brutto 105 000 lägenheter kommer, om man får tro finansministerns konjunkturprognos, att genomföras i ett överhettat ekonomiskt klimat. Vi vill i detta sammanhang påminna om att långtidsutredningen räknade med en påtagligt minskad bostadsbyggnadsvolym och därvid angav en bruttosiffra på 96 000 lägenheter . Statsmakterna måste nu visa stor återhållsamhet med igångsättningen av bostäder för att hindra en fortsatt överproduktion och därmed motverka en ytterligare försvagning av den svenska ekonomin. Återhållsamheten bör kunna ta sig uttryck i en senare igångsättning och en minskad långivning med målsättning att minska den totala byggvolymen. Enligt vår mening bör bostadsbyggandets omfattning det kommande budgetåret kunna avse ett lägenhetsbestånd som understiger det av regeringen föreslagna. Den föreslagna volymminskningen från 105 000 till ca 95 000 lägenheter bör enligt vår uppfattning i första hand gälla det statsbelånade bostadsbyggandet av lägenheter i flerfamiljshus. Underskottet på totalbudgeten minskar därigenom med ca . bör med anledning av våra förslag om justering av bostadsbyggnadsramama göra en översyn av bostadsplaneringen så att volymminskningen kan åstadkommas med minsta möjliga störningar. Självklart måste beredskapen vara mycket hög, eftersom en annan konjunkturutveckling än den antagna kan påkalla särskilda stimulansåtgärder och bl. a. föranleda en uppskrivning av byggvolymen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att för beslutar fastställa en bostadsbyggnadsplan för maximalt 95 000 lägenheter, 2. att medger att ramama för bostadslån till nybyggnad bestäms med utgångspunkt i följande antal lägenheter 3. att hos Kungl. Maj:t hemställer om en preliminär omfördelning av ramama för bostadslån respektive projektreserv för åren 19731976 i enlighet med vad i motionen anförts.