mot · FV02267 · 1972-01-19 00:00:00 — av herrar i och i om en inventering av svenska växter och djur. Intresset för naturvård är väldokumenterat i vårt land. Detta visas bl. a. av att nästan ingen har ifrågasatt det riktiga i att med allmänna medel satsa på miljövård av olika slag. Olika myndigheter har inrättats både på riksplanet och regionalt för att verka på miljövårdsområdet. De olika organen har ofta att göra svåra bedömningar. För att riktiga beslut skall kunna fattas måste beslutsunderlaget vara adekvat. För att detta skall kunna uppnås måste noggranna investeringar göras. Vad som är viktigt på naturvårdsområdet är att man både centralt och regionalt går in för en mera grundlig inventering av bl.a våra växtsamhällen. Det är risk för att vissa arter av vår flora både regionalt och i landet i dess helhet försvinner om vi inte vidtager åtgärder för att skydda dem. Men vi vet inte riktigt hur mycket det finns kvar av vissa rariteter på grund av att en godtagbar inventering saknas. Vi vill komma dithän att vi inte endast skyddar arten som sådan utan också den miljö i vilken den förekommer. Att vissa växter löper fara att utrotas beror inte enbart på exploatering av markområden utan även av en spontan igenväxning. Men det är inte endast inom vår flora som en bättre inventering borde ske. Här borde även göras en kartläggning över hur våra flyttfågelsträck går, vilka rastplatser de utnyttjar för att kunna skydda dessa platser osv. skall gärna medgivas att inventering har skett i inte ringa grad som både ligger längre tillbaka i tiden och . Inte minst värdefullt har det varit att på det lokala planet initiativ har tagits på enskilt håll. Det behöver väl inte heller betonas vad ideella organisationer och vetenskapliga institutioner här har uträttat. Inom vissa län har det genom naturvårdsenhet upprättats naturvårdsplaner, som är oerhört värdefulla och som också föregåtts av viss botanisk inventering, men de ekonomiska och personella resurserna har inte varit tillräckliga vare sig för på det centrala planet eller för naturvårdsenheten vid för att kunna genomföra fullt godtagbara inventeringar. På länsplanet är förhållandena något olika beroende på variation av resurser och även intresse. Men genomgående är att man inte har resurser för att ägna sig åt en behövlig inventering. naturvårdsenhet har mestadels en stor anhopning av inventeringsarbeten och andra dithörande arbetsuppgifter som rör exploatering av grustäkter. Detta på grund av det stora behov av grus som råder i landet. Ärenden hopar sig hos naturvårdsenheten som i egenskap av det naturvårdande organet skall göra vissa inventeringar för att få klarhet i vilken omfattning intrånget berör landskapsbilden och även i de flesta fall på platsen. Dessa arbetsuppgifter är tidsödande men helt naturligt nödvändiga. Men resurserna är otillräckliga för övrig önskvärd inventering. En inventering av det önskade slaget skulle också giva stabilare underlag beträffande den allmänna naturvården i den fysiska riksplanen som i och för sig är värdefull. Vidare kan i detta sammanhang både vetenskapliga och sociala aspekter förenas. För att kunna genomföra den i motionen önskade inventeringen bör man utnyttja de personella resurser som finns vid våra universitet, högskolor och andra som har utbildning för sådana uppgifter. När det gäller behövlig fågel inventering kunde man t. ex. anlita ornitologiska förening med dess underavdelningar. Ansvarig för det här arbetet bör såväl som vara. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar om sådan inventering av växter och djur som skisserats i motionen.