mot · FV02302 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om anstånd med beslut rörande ett centralt personregister, m. m. Användningen av ADB-teknik på allt fler samhällsområden har snabbt skärpt kraven på förbättrat skydd för den personliga integriteten. har också behandlat en rad motioner inom detta ämnesområde. Några mer påtagliga resultat har dock ännu inte uppnåtts. Flera utredningar arbetar emellertid med målsättningen att åstadkomma en effektiv lagstiftning och att få till stånd en bättre kontroll av hur olika informationskällor utnyttjas. I en motion från vårt håll till förra årets riksdag underströks angelägenheten av att snabbt få till stånd bättre metoder för att skydda den personliga integriteten. Målet bör vara, framhölls det i denna motion, att få fram en lagstiftning som gäller hela dataområdet. Särskilda regler är nödvändiga då det gäller integrering av olika datasystem och beträffande rätten att utnyttja information i olika register, inte minst för kommersiella ändamål. Vi underströk också behovet av offentlig inspektion av dataregistren, eventuellt genom en permanent parlamentarisk nämnd. En sådan nämnd skulle vara av särskilt värde så länge det saknas en speciell datalag. Vi vill här på nytt understryka vikten av att man snabbt kommer till resultat. Offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén () som bl. a. har att lägga fram förslag till en datalag har gett detta arbete förtur. Kommittén kan väntas lägga fram ett förslag under innevarande år. Dessutom tillsattes en kommitté som behandlar samordning och kontroll av databanker . Utvecklingen inom datatekniken går oerhört snabbt. Detta fordrar stor vaksamhet från samhällets sida när det gäller olika förhållanden, som påverkar ADB-teknikens användande i samhället. Det finns all anledning till en viss restriktivitet när det gäller utbyggnad av nya register så länge det inte finns någon lagstiftning anpassad efter de nya tekniska förutsättningarna. Offentlighetsprincipen är grundläggande för enskildas insyn i förvaltningen. Den motiveras utifrån nödvändigheten av insyn för att nå demokratisk kontroll av samhället. Svårigheterna i detta sammanhang är att offentlighetsprincipen tillkommit under helt andra förhållanden än vad som gäller beträffande framtagning och bearbetning av information. Den ursprungliga motiveringen för offentlighet i förvaltningen är enligt vår mening fortfarande giltig och bör inte ifrågasättas. Däremot finner vi det synnerligen betänkligt, om denna princip kan utnyttjas för att tillhända sig och bearbeta uppgifter om enskilda personer för att på ett eller annat sätt använda dessa mot individen. Den nya tekniken ger dessa möjligheter och utnyttjas också bl. a. i kommersiellt syfte. Mycket av den information som har betydelse för olika samhällsbeslut eller överväganden av kommersiell natur är knuten till enskilda individer. För att skydda individerna mot insyn i deras intimaste privatliv har sekretesslagen tillkommit. Den stadgar bl. a. att privatlivets helgd skall skyddas. Enskilda personers ekonomiska förhållanden tillhör de områden där insynen ansetts böra begränsas. Detsamma gäller personuppgifter inom social- och kriminalvård. Det har varit svårt att skaffa fullständig information om enskilda individer. Registren har varit svåråtkomliga, inte minst för att de varit skilda från varandra. Registerstrukturen har varit decentraliserad. Datatekniken och de nästan obegränsade möjligheterna att kombinera informationer ur olika register har snabbt skapat möjligheter för en starkt centraliserad informationsbehandling. Den enskilda människans personliga integritet har därmed blivit avsevärt svårare att skydda. Informationer om enskilda människor innebär också möjligheter att bruka den makt som är förenad med dessa upplysningar. Det kan ske i form av påverkan men också genom diskriminering på grundval av tillgängliga informationer. Möjligheterna att använda informationsinnehavets makt anonymt är mycket stora. Databankernas snabba tillväxt har svåröverskådliga konsekvenser. Den information som en gång insamlats och inte helt förlorat sin aktualitet och som berör individers eller landets väsentliga intressen är en potentiell skaderisk bara genom sin existens. Erfarenheten visar att försvarshemligheter inte kan skyddas. I det här sammanhanget finns det anledning att understryka de risker som föreligger om för den enskilde känsligt material förs ut ur landet genom försäljning eller på annat sätt. Man kan peka på att den personupplysningsverksamhet som bedrivs i det här landet till huvuddelen sköts av ett amerikanskt kreditupplysningsföretag. Det finns inga garantier för att personupplysningarna stannar inom landets gränser. Det är också bevisat från tidigare erfarenheter att främmande länders upplysningstjänster ofta använder material av denna typ för att komma åt svaga punkter hos enskilda individer för att med hjälp av dessa bedriva sin verksamhet. I en krigssituation blir naturligtvis databankernas personupplysningar än mer betydelsefulla i detta hänseende. Databankerna kan också användas som en källa för urval vid Om basinformationen är tillräckligt aktuell och detaljerad kan olika händelser i människors liv utnyttjas på ett sätt som väcker anstöt. hjälp av selektiv reklam kan man spela på människors svagheter. Databankernas informationer ger också myndigheter möjligheter att placera människor i olika fack, t. ex. på arbetsmarknaden. Med hjälp av testdata, utbildning, tidigare anställningar och meriter i övrigt är det möjligt att avskaffa den personliga kontakten vid ett anställningsförfarande. De stora nackdelar och risker som är förenade med ADB-teknikens användning bör naturligtvis inte undanskymma att ADB-tekniken också öppnar många positiva möjligheter. Detta gäller bl. a. på forskningens område. Genom databehandling i företag och förvaltningar kan mycket rutinarbete elimineras. I samhällsplaneringen ger databehandlingen möjlighet att i ökad omfattning presentera alternativa lösningar. Centrala personregistret (CPR) Genom beslut av Kungl. Maj:t fick centrala folkbokförings- och uppbördsnämnden i uppdrag att bedriva fortsatt utvecklingsarbete rörande ett centralt personregister (CPR), med sikte på att ett sådant register skulle inrättas fr. o. m. . Inom har detta arbete fortsatts genom en särskild arbetsgrupp. Till grund för förslaget om upprättande av CPR ligger bl. a. det förhållandet, att persondata lagras i ett flertal register såväl offentligt kontrollerade som privata. Målet är att åstadkomma en samordning mellan dessa register för att därigenom nå vissa rationaliseringseffekter. I CPR kommer bl. a. följande uppgifter att ingå, nämligen personnummer, fastighetsbeteckning, civilstånd, omyndighetsregistrering, värnpliktskod, pensionsförhållande, nationalitet samt taxerad och beskattningsbar inkomst. Uppgifterna som finns i CPR kommer att aktualiseras via magnetband från länsstyrelsernas ADB-verksamhet. Ändrade personuppgifter kommer att tillföras en gång medan inkomst och debiteringsuppgifter tillförs en gång . Systemutvecklingen inom CPR görs på sådant sätt att begränsningar kan göras vid utlämnandet av data. Det är emellertid möjligt att använda CPR bl. a. för uppgifter till selektiv direktadresserad reklam och som hjälp vid kreditupplysningsverksamhet. Samtliga uppgifter som avses ingå i CPR är med nuvarande lagstiftning offentliga. CPR:s huvudanvädningsområde kommer att ligga inom folkbokföring och beskattning. Man har dock för avsikt att låta andra myndigheter, organisationer och företag direktansluta terminaler till CPR. Förfrågningar har redan inkommit från , försäkringsbolaget och . Genom avgifter för utnyttjande räknar med att CPR i stort sett skall vara kostnads 1 statsverkspropositionen (bil. 9, punkt C 6) anger finansministern att han anser det vara angeläget att CPR kommer till stånd möjligt. Maj:t kommer senare att ta ställning till efter vilka riktlinjer anslutning till CPR-systemet med terminal eller dator skall få ske. Finansministern förutskickar dock att Kungl. Maj:t kommer att pröva tillståndsfrågan i varje särskilt fall. Innan medgivande om anslutning lämnas skall konsekvenserna ur integritetsskydds- och offentlighetssynpunkt belysas. Den enda möjligheten att i rådande rättsläge undvika olägenheter beträffande den personliga integriteten är att försvåra åtkomsten av personuppgifter i registren. Som nämnts kommer att lägga fram förslag till lagstiftning under innevarande år. Denna lagstiftning kan av konstitutionella skäl inte träda i kraft . Vi anser att det skulle vara olyckligt, om man i detta läge centraliserade personregistren i den omfattning som inrättandet av CPR innebär. Enligt vår mening bör man därför avvakta med att införa CPR tills en lagstiftning tillkommit, som garanterar personlig integritet och förhindrar maktmissbruk i samband med användningen av information i databanker. Ett uppskov skulle också ge möjligheter att mera noggrant överväga alternativa sätt att bygga upp de samhällsägda dataregistren. Det är t. ex. inte osannolikt, att ett system byggt på regionala register i stället för riksregister skulle vara att föredra både ur sekretessynpunkt och i kostnadshänseende. I statsverkspropositionen anges engångskostnaden för införande av CPR till 4,2 milj. kr. och de årliga driftkostnaderna till ca 5 milj. kr. För nästa budgetår har äskat ett ökat anslag för detta ändamål med totalt , vilket departementschefen tillstyrker. Om ställningstagandet till hur CPR skall vara utformat senareläggs, kan anslaget till för /73 minskas med detta belopp. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av statsverkspropositionen bil. 9, , punkt C 6 beslutar 1. att ställningstagandet beträffande att inrätta ett centralt personregister skall anstå till dess anvädningen av ADB-register reglerats genom särskild lagstiftning i enlighet med vad som anförts i motionen; samt 2. att till för /73 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med minskat förslagsanslag av . () . () i Skegrie () i Luttra () i Bäckmora () () i () i Glömminge