ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02293 · 1972-01-21 00:00:00 — om förlängning av vår- eller höstsession. Genom införandet av enkammarriksdagen har arbetsbetingelserna för i mycket hög grad förändrats. Det stora antalet ledamöter i samma kammare jämte det ständigt växande antalet ärenden som skall behandla har medfört att arhetsformerna för till stora delar varit mycket otillfredsställande. Pressdebatten om arbete har varit livlig och till stor del uppehållit sig med kritiska synpunkter på oformligheten i riksdagsarbetet. Bland kritiska synpunkter som framförts har nämnts: långa arbetsplena, stort antal talare, glest besatta bänkar i kammaren och alltför stort antal enkla frågor och interpellationer. Olika försök att komma till rätta med dessa problem har gjorts av talmanskonferensen och genom överenskommelser i riksdagsgrupperna. Till största delen har dessa rationaliseringsåtgärder gått ut på att begränsa antalet talare i varje fråga, begränsa inläggens och anförandenas längd samt uppmana till en mera sparsam användning av frågeinstitutet. Dessa försök är naturligtvis vällovliga om de leder till att arbetet i kan bedrivas under mera rationella former. Dessutom medger förändringar av denna typ bättre möjligheter för pressen att bevaka det som händer i och på så vis förmedla det till allmänheten. Vi menar emellertid att dessa åtgärder inte är tillräckliga och om begränsningar av antalet talare och talens längd blir det enda sättet att skapa bättre arbetsvillkor för kan det i stället medföra betydande nackdelar i form av minskad aktivitet hos många riksdagsmän. I och med att arbetsuppgifter växer och fler riksdagsmän är engagerade i de frågor som skall behandlas borde det naturliga sättet att komma till rätta med arbetsproblem vara att öka tiden för riksdagsarbetet. Det kan ske antingen genom att vårsessionen förlängs till omkring eller att höstsessionen börjar tidigare, förslagsvis . Om riksdagsmännen skall få möjlighet att fullgöra sitt arhete som ombud för sina väljare och företrädare för olika samhällsuppfattningar måste det också skapas tidsramar som är avpassade till det innehåll arbete har med hänsyn till den allt större betydelse arbete bör få för samhällets utveckling. Vi anser därför att frågan om en bättre arbetsmetodik för bör prövas förutsättningslöst, så att de möjligheter till effektivare arbete som kan erhållas genom en förlängning av riksdagsåret också undersökes. Med hänvisning till ovanstående får vi därför hemställa att beslutar att pröva frågan om en förlängning av våreller höstsessionen för att möjliggöra ett effektivare riksdagsarbete under lämpliga arbetsbetingelser.
mot · FV02295 · 1972-01-21 00:00:00 — NILSG () i Skegrie
mot · FV02299 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. om avdrag vid inkomsttaxeringen av utgifter för fördyrade levnadsomkostnader Den pågående strukturrationaliseringen inom näringslivet har helt förändrat förutsättningarna för boende och sysselsättning i vårt land. Många arbetstagare tvingas till följd av rationaliseringar, företagsnedläggelser eller liknande omständigheter att bli yrkesverksamma på annan ort än där de tidigare varit verksamma. Att byta arbetsplats innebär alltid problem både för den enskilde och för samhället. Svårigheter att skaffa bostad, otillräckligt utbyggda kommunikationer och andra förhållanden i de större tätorterna skapar regelmässigt anpassningsproblem för de familjer som tvingas flytta. Inflyttningskommunerna ställs på hårda ekonomiska prov för att klara de nödvändiga investeringarna. Enbart de offentliga investeringarna för att ge de inflyttade bostad och acceptabel samhällsservice torde i många kommuner dra en kostnad i storleksordningen . rycks underlaget undan för den befintliga servicen i utflyttningskommunerna, och även bostadsbeståndet kommer i många fall att utnyttjas mindre effektivt. Sammantagna blir de samhällsekonomiska verkningarna avsevärda. Det står helt klart att det är till fördel såväl för den enskilde som för berörda kommuner, om en person som övergår till arbete på annan ort bor kvar i sin gamla hemort, även om de bägge orterna ligger ganska långt från varandra. Familjens omkostnader okar givetvis, men kostnaderna för investeringar i ny samhällsservice kan reduceras. Beträffande restiderna blir dessa i många fall inte särskilt mycket längre än för dem som har arbete på ett ställe och bostad på ett annat i våra större tätortsregioner. De nuvarande skattereglerna ger inte någon rättvisa och stimulans åt dem som vill behålla sin bostäder i områden med vikande sysselsättning. De s. k. pendlarna får inte möjligheter till något avdrag för fördyrade omkostnader för intäkternas förvärvande. Skattedomstolar och beskattningsmyndigheter har sålunda med den nuvarande utformningen av bestämmelserna om avdrag för ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning inte möjligheter att medge avdrag i ens tillnärmelsevis alla de fall, då kostnaderna uppkommit till följd av den skattskyldiges förvärvsverksamhet och därför rimligen bör vara avdragsgilla vid taxeringen. Det är enligt vår mening angeläget att kommunalskattelagens avdragsbestämmelser för fördyrade levnadsomkostnader och resekostnader utformas och tolkas liberalare. Om en skattskyldig finner det förenligt med sina och sin familjs eller anhörigas intressen att bo kvar i sin tidigare miljö och bostadsort, bör skattebestämmelserna vara så utformade att reell valfrihet föreligger. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att anhåller hos Kungl. Maj:t om utredning och förslag till ändrade bestämmelser beträffande avdrag vid beskattningen för förhöjda levnadsomkostnader på annan ort och resekostnader i enlighet med vad som anförts i motionen. H. () () () () ()
mot · FV023 · 1972-01-10 00:00:00 — om stadgande i grundlag angående enskilds val av politisk partitillhörighet. Det ligger i demokratins väsen att den lämnar åt den enskilde medborgaren att helt självständigt och suveränt bestämma över bl. a. sin politiska partitillhörighet. Demokratin har också varit angelägen att skapa garantier för att den enskildes partipolitiska sympatier skall, om denne så önskar, förbli vederbörandes ensak. Ingendera av dessa båda fundamentala förutsättningar för en sund demokrati är till finnandes i vårt land. Det är ytterst angeläget att skapa dem. Den politiska tvångsanslutningen via fackföreningsrörelsen måste bringas att upphöra. Att så göra är inte som har gjorts gällande att diskriminera den fackliga rörelsen; någon sådan åstundan finns inte på något håll och minst av allt i riksdag. Det är blott och bart att hävda en demokratisk princip som vi i demokratins namn är skyldiga att slå vakt om. Grundlagen bör tillföras ett stadgande av åsyftad innebörd. Det bör inte få formen av ett förbud i negativ anda utan bör komma till uttryck i en klar och positiv förklaring att i detta land kan beslut angående politisk partitillhörighet fattas endast av den enskilde själv genom en personlig viljeyttring. Med åberopande av det anförda hemställer jag att beslutar att hos Kungl. begära att grundlagberedningen ges direktiv att i grundlag införa stadgande som garanterar den enskildes suveräna och exklusiva rätt att besluta i fråga om politisk partitillhörighet.
mot · FV02301 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. angående fyllnadsinbetalningen av preliminär skatt och räntan på kvarstående skatt Skattskyldig, som vid upprättandet av sin självdeklaration finner att den inbetalda preliminära skatten är otillräcklig, kan genom fyllnadsinbetalning undvika att bliva påförd kvarvarande skatt med de dryga räntekostnader detta innebär. Taxeringsnämnderna lämnar meddelanden om avvikelse från ingiven självdeklaration ända fram till , och av praktiska skäl sker en anhopning av dessa meddelanden till tiden majjuni. I sådana fall har den skattskyldige ingen möjlighet att genom fyllnadsinbetalning undgå en kvarstående skatt, som icke kunnat förutses. Förhållandet är orimligt och orättvist och kan för den enskilde medföra en ohållbar ekonomisk situation, kännetecknad av ständigt stigande skatteskulder. Även den 12-procentiga räntan på kvarstående skatt framstår i betraktande av den aktuella räntenivån som obillig. Det är naturligtvis i och för sig önskvärt att räntesatsen för kvarstående skatt hålles på en sådan nivå att de skattskyldiga stimuleras till skatteinbetalning , men en räntesats om är icke försvarlig. En räntesats som med förslagsvis överstiger motsvarande marknadsränta inkomståret bör ha samma effekt och följer då förändringarna på den allmänna räntenivån i landet. Utredningen om företagens uppgiftsplikt har bl. a. i uppdrag att behandla hithörande problem. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförada hemställer vi att hos Kungl. 1. att sådan ändring av uppbördsförordningen vidtages att fyllnadsinbetalning av skatt får ske året efter inkomståret, 2. att motionen överlämnas för beaktande till utredningen om företagens uppgiftsplikt (Fi 1970:69). () ()
mot · FV02303 · 1972-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om höjning av det extra avdraget vid taxering för inkomst av kapital I flera andra länder, däribland de mer expansiva som t. ex. är hushållssparande! betydligt större än i vårt land. Det förhållandet kan vara betingat av olika skäl, där både sociala aspekter och den enskildes sparbehov hör till bilden. Sparandets betydelse för samhällets framåtskridande och för välståndet är dock ganska uppenbart för de flesta. En otillfredsställande sparbenägenhet hos den stora allmänheten leder bl. a. till att de mindre och medelstora företagens försörjning med kapital försvåras. Detta får i sin tur negativa konsekvenser för investering och utveckling inom produktionen. Staten har vid olika tillfällen vidtagit vissa sparstimulerande åtgärder för att animera till ett ökat sparande. En sådan, införd åtgärd, är det s. k. sparavdraget vid taxering till inkomstskatt. Detta avdrag har varit av oförändrad storlek sedan ett tiotal år tillbaka, nämligen . för ensamstående och . för två makar. En höjning av detta taxeringsavdrag är därför väl motiverat, dels genom dess sparstimulerande effekter, dels genom den relativa minskning som beloppen fått genom inflationen. En justering uppåt av sparavdraget är således angeläget. Sett ur olika synpunkter bör vi aktivt bidraga till att öka sparbenägenheten hos hushållen. Vi förordar att beloppen höjs till . för ensamstående och . för två makar. En sådan höjning bör kunna återställa relationen gentemot tidigare samt stimulera sparviljan särskilt hos småspararna. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar 1. att det extra avdraget för inkomst av kapital höjs till . för ensamstående och . för två makar; samt 2. att uppdra åt vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. () i Lane-Herrestad () i Ulfsbyn
mot · FV02304 · 1972-01-20 00:00:00 — av i m. fl. om skattskyldighet till mervärdeskatt vid upphandling Vid upprepade tillfällen och i olika sammanhang har understrukits vikten av att konkurrensen mellan enskilda och statliga företag sker på lika villkor. Särskilt i samband med utformningen av den indirekta beskattningen har betonats att beskattningen måste utformas så att konkurrensneutraliteten upprätthålls. Även revisorer har fäst uppmärksamheten på detta. Efter ett uttalande i frågan av bevillningsutskottet vid riksdag har bestämmelserna för den statliga upphandlingen ändrats, i syfte att undvika snedvridning av konkurrensen. Genom KK har intagits en ny 15 a-paragraf upphandlingskungörelse, vari föreskrives att ej skattskyldig anbudsgivares anbud skall höjas med belopp motsvarande den mervärdeskatt anbudsgivaren haft att erlägga om han varit skattskyldig. Sådan anbudsgivare är skyldig att ange den anbudssumma som han skulle ha lämnat om skattskyldighet förelegat. Emellertid gäller ej upphandlingskungörelsen för kommunerna, varför viss snedvridning av konkurrensen kvarstår. Till landsting och primärkommuner lämnas regelmässigt offerter på ett stort antal olika varor och tjänster som utbjuds av såväl offentliga som enskilda företag. Visserligen blir undantagen från skatteplikt något färre i fråga om mervärdeskatten än beträffande den allmänna varuskatten. Men på grund av att det skattepliktiga varuområdet vidgats, får undantagen från skattskyldighet större betydelse . Motsvarande bestämmelser bör därför gälla även upphandling. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att antar följande förslag till ändrad lydelse av punkt 1 av anvisningarna till 2 § förordningen (nr 430) om mervärdeskatt: till 2 §. Verksamhet anses enligt kommunalskattelagen. Verksamhet som staten eller kommun bedriver räknas som yrkesmässig när den drives i bolagsform eller liknande och när den drives i konkurrens med enskild verksamhet. () ()
mot · FV02306 · 1972-01-21 00:00:00 — av i Gäddvik iti. om differentierad beskattning av flytande bränsle. Utvecklingen i stora delar av har i jämförelse med andra landsdelar gått i negativ riktning. Orsakerna härtill kan vara flera, men det är lätt att framför andra peka på två. Det är dels de långa avstånden, dels det strängare klimatet än i landet i övrigt. De långa avstånden medför att transportkostnaderna blir större för norrlänningarna än för landets övriga innevånare. Vi vill i denna motion peka på ett område där transportkostnaderna slår igenom i högre priser. På bensin och olja är priset med hänsyn till distributionskostnaderna högre särskilt i inland än i områden kring importhamnarna. Transportavstånden medför också ett ökat behov av fordon i liksom ökat slitage, ökad bränsleåtgång och ökat personalbehov. Enligt vår mening borde staten kunna medverka till kostnadsutjämnande åtgärder genom lägre skatteutttag för det flytande bränsle som distribueras till de zonområden där högre prissättning än vid importhamnarna nu tillämpas. Vi vill vidare ifrågasätta om icke en avsevärd del av det flytande bränsle som förbrukas i skulle med lägre transportkostnader kunna importeras via och andra norska hamnar. Till dessa kan stora tankers gå med last. Fraktfart med oljetankers i och har varit föremål för mycken debatt med hänsyn till risken för oljeskador vid haverier. Som framgår av betänkandet Olja i rör (SOU 1970: 57) har utredning om rörtransport av olja och gas funnit järnvägstransport från vara ett från ekonomisk synpunkt realistiskt alternativ till nuvarande transportmetoder. Det får numera betraktas som realistiskt att anta att olja i avsevärda mängder kan utvinnas från havsbotten i . Därest då vilket är troligt kommer att förvärva stora kvantiteter från dessa fyndigheter kan en oljeledning från norsk hamn till visa sig vara ett lönsamt alternativ för oljetransporten. I vad gäller nya transportsätt för flytande bränsle till vill vi nu icke framställa några yrkanden utan nöjer oss med att påpeka att dessa kan utgöra goda alternativ till de transporter som sker . Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. anhåller om förslag om differentierad beskattning av flytande bränsle i syfte att motverka olika priser på detta i olika delar av landet. PER () i Gäddvik () HANS () () i Agnäs
mot · FV02307 · 1972-01-20 00:00:00 — om införande av skattefria utbildnings- och omställningsfondcr inom näringslivet. Kravet på ekonomisk effektivitet kommer inte sällan i konflikt med individens trygghet och arbetsanpassning. Variationer i fråga om utvecklingen på olika marknader kan olika hårt drabba de anställda i olika företag, branscher och regioner. Arbetsmarknadspolitiken måste därför tillgodose två huvudkrav, dels den enskildes trygghetsanspråk, dels näringslivets anspråk på rörlig och välutbildad arbetskraft. Arbetsmarknadspolitiken blir därmed inte bara en fråga om att omplacera friställd arbetskraft; den måste också medverka till att arbetskraften står till förfogande och motsvarar de växande kraven. Omskolningen och vuxenutbildningen kommer därför att spela en växande roll. Utbildningen av den kvalificerade arbetskraften måste förbättras. Resurser bör avdelas även för en effektiv företagarutbildning. På dessa områden krävs ett utbyggt samarbete mellan näringsliv och myndigheter. För de anställda kan problemen ibland med större eller mindre svårigheter lösas genom omplacering, med eller utan omskolning, inom samma eller samverkande företag. kan i stort sett likvärdiga arbetsuppgifter efter en kortare övergångstid skapas. tvingas vederbörande gå utan sysselsättning för längre perioder. I vissa fall, särskilt när det gäller äldre arbetskraft och handikappade, ter sig möjligheterna att skapa ny sysselsättning än besvärligare eller rent av obefintliga. I solidaritetens intresse måste alla medborgare vara beredda att göra de insatser som fordras för att lösa de människors problem vilkas friställning kan betraktas som priset för högre effektivitet. För att öka näringslivets möjligheter att självständigt lösa dessa problem bör bl. a. skattefria utbildnings- och omställningsfonder skapas inom näringslivet. Under åberopande av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t förelägger förslag om avsättning till utbildnings- och omställningsfond för företagen i syfte att öka de anställdas ekonomiska trygghet i händelse av företagsnedläggelser, omlokalisering av verksamheten eller andra omställningar. () () Kartong: S. 12.
mot · FV02308 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. oin ändring av grunderna för beräkning av utskiftningsskatt. Då ett bolags aktiekapital nedsättes eller då ett aktiebolag upplöses överföres vissa eller alla tillgängliga medel till delägarna, vanligen i förhållande till deras aktieinnehav. Det är i dessa fall fråga om utskiftning och utskiftat belopp. De tillgångar som utskiftas från ett aktiebolag skulle ha blivit föremål för beskattning hos respektive mottagare om de än utskiftningen utbetalats i vanlig ordning. För att dessa tillgångar ej skall undgå beskattning vid utskiftning beslutades om skatt vid utskiftning av aktiebolags tillgångar. Föremål för beskattning är sådana hos bolag uppsamlade medel som inte kan anses såsom av aktieägare tillskjutet belopp. Utskiftningsskatten, som ursprungligen bestämdes till , är av det utskiftade beloppet. På grund av att själva utskiftningsskatten skall inräknas i det utskiftade beloppet blir den totala skatten vid nedsättning av aktiekapital i vissa fall % av nämnda belopp. Utskiftningsskatten är en betydelsefull faktor för aktiebolag, exempelvis vid fusioner, då ett övertaget bolag avses skola upphöra. Vid fusion enligt 174 § 1 mom. aktiebolagslagen skall emellertid skatt inte utgå om moderbolag från ingången av eller från den dag då dotterbolags verksamhet började ägt mer än n/io av aktiekapitalet däri. I vissa andra fall kan riksskattenämnden ge dispens, vilket gör det möjligt för moderbolag att överta dotterbolags latenta skuld för utskiftningsskatt. Dispens kan erhållas endast under vissa förutsättningar. Vid utskiftning skall av aktieägare tillskjutet belopp icke beskattas. Med tillskjutet belopp avses ett bolags ingångsvärde med tillägg av vad som av delägare senare tillskjutits samt med avdrag av visst utdelat belopp. Ett bolags ingångsvärde utgörs av vad delägarna sammanlagt tillskjutit i penningar eller annat för bildandet av bolag. Vid införandet av den nya fastighetsrealisationsvinstbeskattningcn accepterades principen att i möjligaste mån ej beskatta en på inflation beroende fiktiv vinst. En utvidgning av denna princips tillämpningsområde, så att även utskiftningsskatt omfattas, är enligt vår mening angelägen. Detta kan ske genom att ett bolags ingångsvärde omräknas med de uppräkningstal, grundade på konsumentprisindex, som fastställts för realisationsvinstbeskattning av fastighet. Motsvarande justering av värdet på belopp som tillskjutits efter bolags bildande bör göras. Mot bakgrund av den betydelse som den pågående strukturomvandlingen inom näringslivet har är det av vikt att en dylik förändring av ifrågavarande beskattning med det snaraste åstadkommes. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer att förslag om indexreglering av ingångsvärde m. m. vid beräkning av utskiftningsskatt förelägges . () ()
mot · FV02312 · 1972-01-21 00:00:00 — om ökade resurser för narkotikabekämpningen. Situationen på den s. k. narkotikafronten inger allt större oro, och farhågorna för hur den framtida utvecklingen skall te sig förorsakar allt större bekymmer i samhället, hos den breda allmänheten samt framför allt hos de föräldrar vilkas barn råkat ut för detta gissel. Ökning-, en av narkotikamissbruket torde utan överdrift kunnan anses som högst anmärkningsvärd. Vad som är så oroväckande är inte bara själva missbruket som sådant utan kanske i lika hög grad de följdverkningar missbruket för med sig, framför allt på det kriminologiska området. En mycket stor del av den alltmer ökande brottsligheten i vårt land är en följd av narkotikamissbruket, som med alla sina biverkningar och tragedier tenderar att bli ett verkligt samhällsproblem. De stora och verkligt farliga individerna i detta tragiska drama är de s. k. langarna av olika kategorier. Internationellt opererande gangstersyndikat har vuxit upp inom detta område, och deras förmåga och uppfinningsrikedom att smuggla in narkotika över landets gränser är stor. Tullen och polisen står här med dagens resurser inför en nästan omöjlig situation. En kraftig förstärkning av polisens och tullens personella resurser torde bli ofrånkomlig om något verkligt resultat skall kunna uppnås, vilket ävenledes bör ses som en av bakgrunderna till moderata samlingspartiets partimotion om en utökning av antalet polistjänster. Langarnas hänsynslöshet i sin »hantering» är omvittnad, och brott av allra grövsta slag och t. o. m. »likvidationer» av personer lär förekomma. De sätter sig över lagar och förordningar. Den enda återhållande effekten i detta speciella fall torde, trots allt, vara hårda motåtgärder från samhällets sida i form av skärpta straff. Även om frihetsberövandet såsom korrigeringsmetod ibland kanske kan ställas under diskussion, torde i vad det gäller dagens totalt hänsynslösa »narkotikamarodörer» intet annat medel stå till buds. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs1 att uttalar att de avdelningar inom polisen och tullen 1 (Se även motion 1972:336) som handhar narkotikabekämpningen i första hand bör förstärkas. PER ER 1K NISSER (m) () () () () PER () () N. () i Trobro
mot · FV02314 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar Ringaby och om slopande av anslaget till . Med hänvisning till den motivering som anförts i motion nr 315 hemställer vi att anslaget under punkt F 9, bil. 4 till statsverkspropositionen nedräknas med det belopp som utgår till organisationen . () ()