mot · FV02670 · 1972-01-25 00:00:00 — om åtgärder för att komma till rätta med läkemedelsmissbruket. reviderade () sina definitioner inom toxikomaniområdet och ändrade på goda grunder de mera teoretiska än praktiska addiction- och habituation-begreppen, för klarhetsvinnande och enhetlighet, till drugdependence-begreppet eller bäst översatt läkemedelsberoende. I narkomanvårdskommittdns 1967/1969 första delbetänkande har också definitionsbegreppet varit under diskussion, och man tog upp narkomani, narkotikamissbruk, läkemedelsmissbruk och läkemedelsberoende, medan thinner och en rad andra syntetiska eller naturliga beroendeframkallande nervgifter, som dock borde vara med, inte upptogs. En diskussion om definitioner och terminologi har i detta sammanhang stor betydelse. Karakteristiskt för det moderna narkotikamissbruket är att ständigt nya preparat dyker upp i missbruksfloran, som enskilda enheter eller kombinerade med andra eller i form av överdoseringar av tillvänjande preparat. Ett ingående studium av graden av tillvänjning hos olika läkemedel har förekommit då man konstaterat en stark uppgång av läkemedelsmissbruk med förgiftningar som följder. Detta gäller framför allt lugnande medel och sömnmedelspreparat. vårdades t. ex. vid i 990 patienter med akut överdosering av hypnotiska eller sedativa medel. Dessa utgjorde över en fjärdedel av totalantalet förgiftningsfall vid sjukhuset. har totalantalet läkemedelsförgiftningar i landet stigit alltmer. Detta bidrager också till att de redan hårt belastade intensiwårdsavdelningarna blivit svårt tyngda. Vid en utomordentligt intressant undersökning och försöksverksamhet om hur detta missbruk eller hur självmordshandlingar med läkemedel skulle förebyggas, som gjordes på 1964-1969, kunde man konstatera ett sammanhang mellan toxikomani och suicidf örsö ken. I spåren av de effektivare psykofarmakologiska preparaten och med lättheten att få tag på dessa läkemedel legalt eller illegalt följer ibland också en symtomväxling från alkoholmissbruk till läkemedelsmissbruk. En så stor andel som i försöksgruppen missbrukade både alkohol och läkemedel. Detta gjorde att man inom utredningen ställde sig frågan om det verkligen rörde sig om suicidförsök i enlighet med de givna definitionerna eller om det var överdosering såsom ett led i ett kroniskt missbruk. Efter utredning av varje enskilt fall visade det sig, att den helt dominerande metodiken varit överdosering, men också en stor procent uppvisade patienternas bristande kunskap om preparatens verkan i större doser eller i kombination med andra preparat eller alkoholmissbruk. Det renodlade narkotikamissbruket var i denna undersökning stort. Tyvärr finns det klara tecken på att en rad nya psykoaktiva droger, som inte är narkotikaklassade utan kan erhållas på vanliga recept, missbrukas alltmer i direkt berusningssyfte. När motåtgärder måste förordas för att komma till rätta med läkemedelsmissbruket bör i detta fall främst en striktare förskrivningspraxis inom läkarkåren tillämpas, såsom skett beträffande narkotikapreparaten. 1 narkotikaförordningen MF 1962 nr 104 och i förordning om tandläkarens rätt att förordna receptbelagda läkemedel 1969 MF nr 103 ges direktiv om förskrivningsrättens begränsning vad gäller narkotika. Denna förordning bör möjligen vidgas till att också gälla andra tillvänjande preparat av sömnmedelskaraktär. På de preparat där man funnit risk för tillvänjning bör detta klart deklareras på medicinen. Med orden Risk för tillvänjning kan dessa fakta redovisas så att den enskilda patienten i förebyggande syfte inser risken med sin medicin. Som en praktisk detalj i samma syfte bör också förpackningsstorlekarna minskas i enlighet med narkotikaförordningens föreskrifter, där endast avdelade doser i form av tabletter, pulver, suppositorier eller rektioler om högst 5 st. får förordnas. De förpackningsstorlekar som bör förekomma för dessa preparat är 1020 st. i varje ordination. En bättre social kontroll över läkemedelskonsumtionen i stort är också ett led i att förebygga tillvänjning. Det bör uppdras åt att i samverkan med läkarna och apoteken organisera en överblick över denna medicinering. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära att läkemedelsförordningen och narkotikaförordningen kompletteras i enlighet med vad som angivits i motionen. () ()