mot · FV02504 · 1972-01-24 00:00:00 — angående verksamheten vid och högskolor. I propositionen 1972:1, bil. 10 föreslår Kungl. Maj:t att och högskolor skall få en viss personalförstärkning och att utgifterna uppräknas med till . Under en följd av år har mycket allvarliga brister i upphandlingsförfarandet vid inköp av odontologisk materiel påtalats. Betydande överpris har utbetalats och en s. k. materielkontroll tillämpats, som inneburit allvarlig ekonomisk och tandvårdsmässig skada för huvudmän och tand vårdspatienter. Beträffande upphandling av amalgam framhöll i skrivelse av (Dnr 40/69) bl. a. följande för en odontologisk fakultet: Enligt bestämmelserna i 15 § upphandlingskungörelsen skall myndighet vid anbudsgivningen beakta 'samtliga omständigheter. Priset behöver sålunda inte i och för sig vara avgörande för vilket anbud som antas. I cirkulärskrivelse från anges dock att det endast skall vara fråga om 'affärsmässigt betingade förhållanden, vilket bör tolkas så att de på något sätt bör vara ekonomiskt mätbara. En korrekt handläggning av här aktuellt slag påfordrar sålunda att ekonomiska värderingar företas av alla de omständigheter som vid sidan av det erbjudna priset anses böra beaktas vid kostnadsjämförelsen mellan olika fabrikat. Av handlingarna i det aktuella ärendet framgick att ett lämnat anbud vid upphandling av amalgam inte antagits oaktat detta anbud var lägst. Det sägs i skrivelsen bl. a. följande: "Orsakerna härtill var att man vid anbudsprövningen i begreppet 'samtliga omständigheter inräknat det förhållandet att en övergång till GAMA:s fabrikat, bedömts medföra tidsförluster vid beredningen och handhavandet av materialet. Dessa förluster ansågs kostnadsmässigt inte kunde kompenseras av det av GAMA erbjudna lägre inköpspriset. Någon undersökning som dokumenterar detta förhållande har emellertid, såvitt framgår av handlingarna, inte företagits vid institutet. Det förefaller därför ändamålsenligt att institutet företar en sådan undersökning så att ett säkrare bedömningsunderlag, än vad som finns att tillgå, kan läggas till grund för ställningstagandet vid kommande upphandlingar. Omfattningen av undersökningen får självfallet anpassas efter de begränsade upphandlingsbelopp som det här är fråga om. Av handlingarna framgår vidare att , efter prövning av sådana omständigheter som här berörts och trots att vissa övergångs svårigheter uppstått, ansett sig tills vidare i stor utsträckning böra övergå till GAMA:s fabrikat, vilket visat sig vara mest fördelaktigt ur prissynpunkt. Erfarenheterna från torde även böra beaktas av institutet. Under har jag ganska ingående sökt att studera upphandlings-, kvalitets- och prisförhållanden vid odontologiska upphandlingar av den statliga utrustningsnämnden och av landstingen. har jag varit ledamot i en hälso- och sjukvårdsstyrelse, där vi hade förmånen att ha en tandvårdschef vilken vid sin granskning följde principen att bedöma kvaliteten och priset samt att vara objektiv i sitt arbete och praktiskt följa frågan. I har den s. k. amalgamskandalen i och påtalats. En omfattande skriftväxling har följt och departements- och riksdagshandlingar i genomgåtts. Kritik har framförts vid inköp av bl. a. amalgam och silver, varvid det betalats mer än det lägsta anbudspriset. Det har påtalats det felaktiga i att anställda i tandvården och privata ekonomiska intressen sammanblandats, vilket i många fall medfört överbetalningar med många , och att undermålig vara trots ett högt pris kommit ut på marknaden, till skada för huvudmän och patienter. I stället för att anlita statens provningsanstalt, eller de förnämliga möjligheter som finns inom svensk industri för objektiv provtagning av materiel, vilken provtagning för en ringa kostnad kan utföras av kvalificerad personal, underlåtes detta och dyra och arbetskrävande s. k. kontroller eller prov överlåts till högavlönad arbetskraft, som teoretiskt är överkvalificerad men praktiskt okunnig då det gäller de aktuella uppgifterna. Vid exempelvis kontroll av kofferdamklammer anlitades sådan högavlönad arbetskraft för prov. Man grubblar ännu över hur detta kunde ske. Resultatet synes vara begränsat till funderingar över att en kvalitetsmetall vid sterilisering i en autoklav med dess C troligtvis ruggar, trots att metallens smältpunkt ligger över 1 800 C. Det ansågs vara för dyrt att anlita statens provningsanstalt, men man kan fråga sig om högavlönade arbetskrafter under årslång prövningstid icke kostar något och om inte också tekniska hjälpmedel, om de köpts eller hyrts, är kostsamma vid en kontroll, som ändå endast kan få beteckningen prov utan värde. Genom att i anbudshandlingar använda s. k. namnvaror kan inköpen styras över till de företag vilka skall gynnas, därför att namnvaran ofta är knuten till vissa intressen och företag, vilka på så sätt kan betinga sig ett högt pris. Trots att dessa förhållanden och förfaranden måste ha varit kända av de ansvariga har denna verksamhet fått fortsätta utan att rättelse skett. Vid en utrustningskonferens lär ett utkast till en ny upphandlingsordning ha presenterats. Men om staten eller landstingen fortsätter liksom vid inköp och kontroll av dentalvaror och om en mer effektiv och objektiv kontroll av kvalitet och pris inte kommer till stånd, kommer både staten och landstingen att få stora kostnader för inköp och skapa cn svällande personell byråkrati med personer som huvudsakligen kommer att sitta på sammanträden, s. k. utredningar o. ( i stället för att ägna sig åt tandvård. Situationen 1972 framgår bl. a. av skrivelse till statens pris- och kartellnämnd . Den har följande lydelse: Dnr 1/72 och kartellnämnd Konkurrens-, pris- och marginalförhållandena inom dentalvarubranschen Dentalvarubranschen har vid olika tillfällen uppmärksammats av NO. Branschens sortiment kan beräknas omfatta flera tiotusental artiklar. Om den totala försäljningen till svenska förbrukare (folktandvård, privatpraktiserande tandläkare, tandläkarhögskolor, laboratorier) har någon aktuell uppgift ej stått att få. Siffran torde med tidigare gjorda uppskattningar som utgångspunkt kunna beräknas vara av storleksordningen . På den svenska marknaden är ett stort antal inoch utländska tillverkare företrädda. Såväl importen som exporten är betydande. Den helt övervägande delen av försäljningen sker genom s. k. dentaldepåer. Depåerna kan sägas fylla en detaljhandelsfunktion såtillvida att försäljningen riktar sig i huvudsak direkt till förbrukarna. Försäljningen till folktandvården och tandläkarhögskolorna sker väsentligen genom anbudsförfarande. Bland dentaldepåema intar , som är den största, AB , AB , samtliga i , samt Västra Dentaldepot i , tillsammans en dominerande ställning på marknaden. Landstingens Inköpscentral () uppträder delvis som självständig depå men torde i viss utsträckning även vara kund hos de egentliga dentaldepåema för vidareförsäljning till olika landsting. har börjat bedriva försäljning även till privata tandläkare. Dentalvarubranschen har varit föremål för tämligen ingående utredningar av pris- och kartellnämnden. En första sådan utredning gjordes på framställning från NO. Utredningen, som omfattade pris- och konkurrensförhållandena i allmänhet i branschen, har refererats i Pris- och Kartellfrågor 1958:2, sid. 105 ff. Två andra utredningar av nämnden, den ena överlämnad , den andra , rörde främst de särskilda leveranssvårigheter som postorderföretaget utsatts för och som föranledde NO att göra en framställning till näringsfrihetsrådet. Detta för förhållandena i branschen principiellt mycket viktiga ärende återkallades av NO , sedan ingående överläggningar med olika berörda parter resulterat i att de fyra viktigaste leverantörerna som vägrat leverera varor till Nordenta förklarat sig beredda att uppta leveranser till företaget. En betydelsefull roll i ärendet och ej minst i den uppgörelse som kom till stånd spelade , som redan nämnts den största av de på marknaden dominerande dentaldepåerna och Nordentas viktigaste konkurrent. Ehuru självfallet olika förhållanden är annorlunda i branschen nu än då Nordenta-ärendet var aktuellt, torde åtskilligt av vad som då framkom bilda en intressant bakgrund till dagens situation. Jag bilägger därför ett exemplar av den framställning till näringsfrihetsrådet som gjordes av NO 30.4.1965. I kartellregistret har under nr 2840 införts en redogörelse för ett konkurrensbegränsande avtal slutet 30.1.1971 mellan verkställande direktören i Nordenta, , och ende aktieägaren i bolaget, , å ena sidan, och ägaren till , ek. (STI), å andra sidan. Genom avtalet överläts samtliga aktier i till STI. Vidare förband sig makarna vid vite av att icke i direkt eller indirekt bedriva med Nordenta konkurrerande verksamhet. Slutligen avtalades att A/S Dansk Nordenta och A/S Norsk Nordenta vilka bildats på tillskyndan av direktör ej äger att i bedriva verksamhet, som konkurrerar med Nordenta. Självfallet är det av största intresse att få klarhet i vad det här nämnda avtalet har fått för verkningar på pris- och konkurrensförhållandena inom dentalvarubranschen, då ju genom avtalet Nordenta införlivats med det företag som varit att betrakta som Nordentas viktigaste konkurrent. Sedan Nordenta-ärendet avslutats , har ytterligare ett tiotal fall av leveransvägran eller andra former av konkurrensbegränsning inom dentalvarubranschen avgjorts hos NO, ingetdera dock av tillnärmelsevis samma omfattning som Nordenta-fallet. I samtliga fall har ärendena kunnat avskrivas utan att hänvändelse till näringsfrihetsrådet, respektive marknadsrådet kommit i fråga. Vissa iakttagelser har dock kunnat göras rörande branschen både i samband med dessa ärendens handläggning och i övrigt, vilka synes göra en förnyad granskning av branschen motiverad. Några av de ovan antydda fallen har gällt (), . Bolaget har dels egen tillverkning och försäljning av olika dentalvaror, bl. a. amalgam, dels agenturförsäljning. Försäljningen sker delvis via postorder och är inriktad såväl på folktandvården och tandläkarhögskolorna som de privata tandläkarna. GAMA:s prissättning har ej mera systematiskt granskats men torde av GAMA.s egna uppgifter att döma vara sådan, att bolaget kan betecknas som ett lågprisföretag. Ett ärende rörande GAMA (dnr 230/71) är f. n. anhängigt hos NO. Det gäller vägran av att till GAMA sälja s. k. hand- och vinkelstycken av det kända märket Kavo. De närmare omständigheterna framgår av bilagda kopior av handlingarna i ärendet. GAMA har i några fall framfört klagomål över att bolaget stundom nekats delta i anbudsgivning till olika offentliga organ, främst folktandvården, som omhänderhas av landstingen. Bolaget har vägrats delta såväl beträffande försäljning av bolagets varor som inköp av s. k. amalgamrester, för vilkas raffinering bolaget har särskild utrustning. Det måste från allmän synpunkt framstå som ytterligt angeläget att offentlig upphandling bedrivs på sådant sätt, att alla möjligheter att uppnå lägsta möjliga kostnader för det allmänna tillvaratages. Slutligen må nämnas, att uppmärksammat en artikel införd 2.12.1971 i . Enligt artikeln, varav kopia bilägges, hade en anställd hos i observerat att en plastbägare för blandning av gips kunde inköpas i ett varuhus i för , medan Landstingens Inköpscentral och en enskild dentalfirma för en nästan identisk artikel betingade sig ett pris av eller mera. Enligt inköpschefen vid folktandvården i skulle liknande förhållanden gälla för mångå detaljer inom dentalbranschen. Som torde ha framgått av ovanstående förekommer konkurrensbegränsande företeelser av olika slag inom dentalvarubranschen. Ej minst betydelsefull därvidlag synes vara den överenskommelse om samgående som träffats mellan de förut konkurrerande företagen, och AB Nordenta. I syfte att få underlag för en bedömning av inom dentalvarubranschen förekommande konkurrensbegränsningar hemställer jag att pris- och kartellnämnden genomför en undersökning av konkurrensförhållandena inom branschen. Det förutsättes att samråd under hand på sedvanligt sätt äger rum mellan nämnden och beträffande utredningens uppläggning och genomförande. i som ovan. Rätt avskrivet intygar på tjänstens vägnar: Av det anförda framgår, att byråkrati och administration kraftigt ökat och, utan att kritiserade brister avhjälpts, lagt beslag på en orimligt stor del av tillgängliga ekonomiska och personella resurser. Vi har fått ett utrednings-, kommitté-, ämbetsverks- och sammanträdessamhälle, där både s. k. förtroendevalda och kvalificerad anställd arbetskraft får ägna sig åt sidouppgifter, som de kan vara helt främmande för, i stället för att ägna sig åt hälso- och sjukvård, forskning och undervisning. Den senare sektorn måste ändå förstärkas och är en förutsättning för de ekonomiska besparingar vi talar om. och högskolor kostade budgetmässigt 1970/7 1 , 197 1/72 . och föreslås nu bli tilldelad . /73 (vad och kostar skattebetalarna är svårt att exakt ange). Trots allvarlig kritik fortsätter det administrativa och uppköpsmässiga slöseriet med penningmedel och arbetskraft i stället för att stärka den aktiva tandvården. Under dessa förhållanden bör inga nya tjänster inrättas, däremot synes det vara nödvändigt med en förändring av innehavet av tjänster. En höjning av anslaget med . bör inte ske och erforderliga förändringar bör kunna vidtas inom ramen för beloppet . bör kraftigt understryka att de påtalade bristerna bör rättas till och att detta bör ske utan tidsutdräkt. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta att avslå bemyndigande för Kungl. Maj:t att vid och högskolor få inrätta nya tjänster, samt att till och högskolor för /73 anvisa ett förslagsanslag av . vilket innebär en besparing av .