mot · FV02814 · 1972-01-26 00:00:00 — angående målsättningen för den ekonomiska politiken , m. m. Enligt årets finansplan anges den ekonomiska politikens mål på följande sätt: Riktpunkten för den ekonomiska politiken är att åstadkomma en balanserad ekonomisk expansion, som förenar kraven på full sysselsättning, rimlig prisstabilitet och extern balans. motsvarande målangivelse har följande lydelse: De centrala målen för den ekonomiska politiken 1971 är givna: full sysselsättning, fortsatt hög tillväxttakt, jämnare inkomstfördelning samt bättre regional balans. Av dessa två exempel framgår, att de ekonomisk-politiska målen uppenbarligen inte är desamma båda åren. Naturligtvis kan målsättningarna ges olika betoning i framställningen beroende på den aktuella situationen och på vilken sikt målen anges. Men det kan inte vara särskilt ändamålsenligt att blanda kort- och långsiktiga mål i varje fall inte om man vill se målangivelserna som klart definierade och överordnade och inte endast allmänna talesätt utan närmare preciserad innebörd. Det kan knappast vara avsikten, att en jämnare inkomstfördelning exempelvis uppgetts som mål , låt vara att statsmakterna har särskild anledning uttala målsättningen då avtalsrörelse pågår på arbetsmarknaden. Den försiktigt angivna målsättningen bättre regional balans kan rimligen inte bli helt inaktuell , även om konjunkturdämpningen minskar takten i omflyttningarna även i en ekonomi som långsiktigt präglas av påtaglig regional obalans. Balanserad ekonomisk expansion kan visserligen ges också en regionalpolitisk målinnebörd, men det är i så fall fråga om en målförändring i förhållande till 1971, då man antydde, att man inte önskade se den regionala obalansen oförändrad. För att de ekonomisk-politiska målsättningarna inte endast ska ses som ord utan kontinuitet mellan budgetåren måste också innebörden av olika uttryck klarare definieras. Regional balans bör innebära jämnt resursutnyttjande på samma nivå över hela landet utan trendmässiga förskjutningar mellan olika regioner vare sig på arbetsmarknaden eller kapitalmarknaden. Full sysselsättning bör definieras som den situation, då alla öppet och partiellt arbetslösa samt latent arbetssökande har den sysselsättningsnivå de själva uttryckt önskemål om (enligt ). Innebörden av övriga angivna målsättningar kan naturligtvis härledas till de prognoser, som återfinns i den preliminära försörjningsbalansen samt bytes- och betalningbalansprognoserna. bör som sin målsättning för den ekonomiska politiken ange regional balans och full sysselsättning enligt bestämda definitioner samt vidhålla kravet på jämnare inkomstfördelning, utöver den formulering som finns angiven i finansplanen. Under det nu löpande budgetåret har den svenska ekonomin präglats av den kraftiga konjunkturdämpningen och den extremt höga registrerade och på annat sätt uppmätta arbetslösheten. Statsmakterna har genom stora insatser försökt att häva konjunkturnedgången och dämpningen i den ekonomiska aktiviteten med åtgärder, som beräknas uppgå till totalt ca . Det måste vara värdefullt att kunna efter en så stor konjunkturpolitisk satsning också göra någon form av utvärdering av de vidtagna åtgärdernas effekter på ekonomi och sysselsättning. Det borde vara särskilt angeläget i en situation, då insatserna har fått denna stora omfattning och då så många ekonomisk-politiska instrument kommit till användning. har det varit mera tillfälligheter som avgjort om den ekonomiska forskningen särskilt kommit att inriktas på en utvärdering av de vidtagna ekonomisk-politiska åtgärderna. En sådan utvärdering och kartläggning av den ekonomiska politikens verkningar bör därför beslutas av . Med hänvisning till det anförda hemställes att för sin del antar regional balans och full sysselsättning enligt i motionen angivna definitioner samt jämnare inkomstfördelning som målsättning för den ekonomiska politiken utöver den målformulering som anges i finansplanen, samt att hos Kungl. Maj:t anhåller om utvärdering och kartläggning av den ekonomiska politikens verkningar .