mot · FV02502 · 1972-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om en bättre balans mellan teoretisk och praktisk undervisning i . De senaste årens kraftiga expansion inom skolans område har inneburit att bildningsnivån markant förbättrats. En hög allmänbildning är önskvärd för alla kategorier i samhället oavsett yrke och en förutsättning för att välståndet skall kunna öka. Det är ett värde i sig att människor lär sig förstå sin egen situation och förhållanden i samhället. Människor som växer upp i vårt land söker sig i allt större utsträckning till teoretiska yrken, och man räknar med att det kommer att råda en bristsituation i vad gäller arbetskraft inom industrin. Bidragande orsaker till detta förhållande har bl. a. varit de teoretiska yrkenas högre status och att industriarbete inte ansetts motsvara de krav som ställts på god arbetsmiljö och omväxlande arbetsuppgifter. Den omständigheten att man på skolans område ägnar större uppmärksamhet och utrymme åt teoretisk än praktisk verksamhet kan även i viss utsträckning ha bidragit till det dominerande intresset för teoretiska yrken. Den gällande läroplanen för , vilken beslutade om 1968, har en klar inriktning på teoretiska studier. I och med denna reform har man lyckats hålla samman högstadium, vilket vi anser vara värdefullt. Vissa praktiska moment har förstärkts i undervisningen, men trots detta måste skolan i första hand anses tillfredsställa krav på en teoretisk yrkesinriktning. Samhällsutvecklingen har bl. a. medfört att familjens roll förändrats, och kunskaper som tidigare inhämtades i hemmen måste därför i stor utsträckning förmedlas av skolan. Detta gäller inte minst förmågan att lösa de praktiska vardagsproblem som vi ständigt konfronteras med. Det är angeläget att man i ambitionen att höja bildningsnivån upprätthåller en balans mellan kunskaper och färdigheter i teoretiska och praktiska ting. Situationen i dagens skola kritiseras av såväl lärare som elever. Gjorda undersökningar tyder på att över hälften av alla elever finner sin situation vara mindre tillfredsställande. Det tryck som eleverna utsätts för leder i många fall till psykiska besvär. Denna missanpassning tar sig uttryck bl. a. i skolk, olika former av verklighetsflykt och brutalitet. Lärarnas möjligheter att ge en meningsfull undervisning försvåras eller omintetgörs genom detta. Vid flera olika konferenser har beskrivningar över den otillfredsställande situationen i skolan förekommit. Såväl lärare, elever som föräldrar framhåller att bland de mer angelägna åtgärder som bör vidtas är att skolenheterna bör göras mindre för att man därigenom skall kunna skapa en bättre skolmiljö, klassenheterna minskas för att förbättra kontakterna mellan lärare och elever och undervisningen ges ett mer praktiskt innehåll för att ge de mer bristande teoretiskt intresse skall ges en större motivation för skolarbetet. Vi förutsätter att kommer att beakta detta i sitt fortsatta arbete. Riskerna med en alltför teoretisk skola påtalades av en mängd remissinstanser vid behandlingen av läroplanen (Lgr 69). De negativa konsekvenserna har också vid olika tillfällen påtalats av . Den nuvarande läroplanen har visserligen tillämpats bara , men mycket talar ändå för att dessa varningar varit befogade och bör hörsammas. Skolans uppgift är att ge eleverna kunskaper för det samhälle vi lever i. Härvidlag är det av vikt att medborgarna inte bara får teoretiska insikter, utan minst lika viktigt att de får kunskaper som gör det möjligt fördem att klara de praktiska problemen i vardagen och arbetslivet. Undervisningen i den nuvarande motsvarar inte de krav som bör ställas på balans mellan praktik och teori i undervisningen. Det är enligt vår mening en riktig princip som ligger till grund för sammanhållningen av klasserna, varför någon förändring i det avseendet inte bör vidtagas. Inom den sammanhållna klassens ram måste dock de individuella studiemöjligheterna ökas. Det var olyckligt att man vid Lgr 69 :s tillblivelse inte klart insåg att praktisk sysselsättning av en del elever upplevs som den mest meningsfulla inlärningsformen. En ökad praktisk inriktning skulle alltså väl svara mot kravet på en ökad individualisering av undervisningen. Lgr 69 innebär att man under samtliga i högstadium har möjligheter att göra tillval av ämnen. De ämnen som står till förfogande är B-språk, konst, teknik och ekonomi. Samtliga dessa ämnen har getts en i huvudsak teoretisk inriktning, vilket är olyckligt. Såväl konst, teknik som ekonomi kan med fördel ges en mer praktisk inriktning i undervisningen. Vid den läroplansöversyn som vi ämnar föreslå är det dessutom angeläget att man prövar frågan om nya tillvalsmöjligheter för att bättre tillgodose det differentierade behovet av praktisk verksamhet. I och med Lgr 69 :s införande kom ett nytt inslag i skolan nämligen fritt valt arbete. Motiven för detta var att utöver de allmänna tillvalsämnena fanns ett behov av tillval efter elevernas intresseinriktning. Det förutsattes att de aktiviteter som valdes skulle komma att rymmas inom de praktisk- estetiska ämnesområdena i stor utsträckning. De erfarenheter som finns av det fritt valda arbetet är mycket olika. har det fungerat i enlighet med de intentioner departementschefen angav i propositionen om den nya läroplanen. I andra fall har det varit svårt att hålla eleverna sysselsatta . De gjorda erfarenheterna av det fritt valda arbetet bör bli föremål för en ingående utvärdering i syfte att på ett bättre sätt tillgodose den praktiska inriktningen av undervisningen. Vi finner det angeläget att man, mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits, redan nu gör en översyn av Lgr 69. En grundläggande målsättning för denna översyn bör vara att man håller fast vid principen om den sammanhållna klassen och att elever delges såväl de teoretiska som praktiska kunskaper och färdigheter som behövs i det moderna samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj :t begär att en översyn av Lgr 69 skall ske i syfte att nå en bättre balans mellan teoretisk och praktisk undervisning. () i Lane-Herrestad () i Skärstad () ()