mot · FV021154 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar och angående gymnasieskolans yrkesinriktade linjer. De många reformerna på skolans område har inneburit mycket genomgripande förändringar av undervisningsinnehållet framför allt på de yrkesutbildande linjerna inom gymnasieskolan. Genom reduktionen av läsårets längd , genom övergången från lektioner omfattande samt genom reduktionen av utrymmet för de yrkestekniska ämnena på timplanen har den totala tid som anslås till yrkesutbildning minskat med . (hantverks- och industriorganisation beräknar minskningen till .) Denna kvantitativa minskning av undervisningstiden har man ansett sig kunna motverka genom en höjning av undervisningens effektivitet. I stället för att som tidigare till stor del ha arbetat med produktion och beställningsarbeten av olika slag, s. k. externa arbetsobjekt, har utbildningen på de yrkestekniska linjerna fått en mera systematiserad studiegång, ofta med fasta undervisningsstationer. Man har därigenom ansett sig erhålla en mera individanpassad undervisning och på så sätt ett bättre resultat . Genom att arbeten med objekt ur verkliga livet i hög grad minskat till förmån för rena övningsobjekt, har undervisningen ibland betraktats som tråkigare . Eleverna ser inget slutresultat av sitt arbete, och motivationen sjunker. För kommunernas del har också kostnaderna för yrkesutbildningens materielsida ökat avsevärt sedan inkomsterna från beställningsarbetena försvunnit, bl. a. beroende på att den materiel som används i yrkesutbildningen är dyr. Tiden för det direkta yrkesarbetet har således skurits ned för att ge utrymme för flera teoretiska ämnen på y-linjerna. Samtliga elever på dessa linjer läser obligatoriskt svenska och arbetslivsorientering. Eleverna skall dessutom genom tillval läsa antingen engelska, matematik, psykologi eller annat teoretiskt ämne . Innehållet i y-linjernas allmänna teoretiska ämnen är detsamma som på de övriga tvååriga linjerna, alltså den tidigare . Det kan visserligen förefalla vara alltför tidigt att redan efter en termins erfarenheter aktualisera frågan om justeringar av de gällande läroplanerna. Erfarenheterna från många skolor är dock så nedslående att det med tanke på de elever som skall genom gå denna utbildning är motiverat att redan nu undersöka i vad mån mindre korrigeringar kan göras. Det föreligger nämligen en allvarlig risk för att många elever som bättre än andra behöver en fortsatt utbildning efter genomgången grundskola kommer att skrämmas bort genom de negativa erfarenheter som deras äldre kamrater gjort eller kan komma att göra. Problemen har varit speciellt stora i svenska. Undersökningar som gjorts har visat att ända av dessa elever velat slippa ämnet svenska helt och hållet. Många lärare har kämpat en nära nog hopplös kamp mot bristande motivation och intresse hos dessa elever. Även de mest raffinerade pedagogiska metoder har oftast slagit fel. Eleverna har ofta svarat med skolk och bråk på lektionerna. Många har helt enkelt gett upp och slutat skolan och sökt sig ut i arbetslivet eller gått sysslolösa. I vissa fall har lärarna tvingats överge gällande läroplan, vilket sannolikt i många fall varit till elevernas bästa även om många lärare ansett det otillfredsställande att förfara på ett något egenmäktigt sätt. Det har i inte så få klasser uppenbarats att många elever knappast kan sägas behärska den enkla läsningens konst. Att under sådana omständigheter undervisa 30 elever ofta representerande olika linjer i gymnasieskolan har inneburit en övermäktig uppgift. Det förhåller sig ju så, att många av y-linjernas elever valt att fortsätta i gymnasieskolan av det skälet att de varit intresserade av en praktisk utbildning. Många har däremot redan i hyst en påtaglig ovilja mot de teoretiska ämnena, vilket tagit sig uttryck i bl. a. oro och skolleda alltför välkänt och väl dokumenterat för att behöva beröras närmare. De problem för de yrkesinriktade linjerna som sålunda redan nu kan konstateras gäller således dels yrkesutbildningen, som knappast ger tillräcklig förberedelse för de uppgifter som väntar ute i näringslivet, dels den teoretiska undervisningen, som inte är så anpassad efter elevernas förutsättningar och intresse att den ger den motivation och den träning i kommunikationsfärdigheter som de i ett skolsystem syftande till demokrati och jämlikhet har rätt att få. Även om mera genomgripande och permanenta åtgärder inte kan komma i fråga efter så begränsad erfarenhet, synes det dock möjligt och lämpligt att skapa möjligheter för de enskilda skolorna att göra sådana smärre förändringar av gällande läroplaner att elevernas behov, intresse och möjligheter bättre tillgodoses. Genom att de yrkestekniska ämnena ligger i block utan raster emellan slutar eleverna på dessa linjer sin undervisning 14.30 de dagar dessa ämnen står på schemat. Här finns det alltså plats för en utökning av yrkesarbetet utöver elevernas 38 timmars vecka. Eftersom det allmänna klagomålet från elevernas sida är att det är för litet tid för yrkesarbete , borde en sådan förändring tas emot positivt De som anslås till fritt val av ämne skulle kunna utgå eller kompletteras med alternativet tillval i yrkesämne. Effekten skulle bli minskad tid för allmänna ämnen och ökad tid för praktiskt arbete. Elevernas svenska kan lämpligen minskas till hälften. Det ger då utrymme för undervisning i mindre grupper. Undervisningsgruppen i svenska skulle då bli identisk med undervisningsgruppen i yrkesteknik, vilket skulle ge en mera lätthanterlig undervisningsgrupp. Den pedagogiska effekten av två timmars välfungerande undervisning i svenska i en liten grupp blir lika stor som fyra timmars dålig undervisning i en stor grupp. skapas utrymme för att öka elevernas yrkesteknik . Jämsides med att de lokala skolstyrelserna förslagsvis efter framställning till vederbörande länsskolnämnd ges möjlighet till sådan mindre förändring som anses nödvändig för att uppnå det för undervisningen uppställda målet, bör emellertid en översyn göras av av läroplanerna i de allmänna ämnena och de metodiska anvisningarna. Det är alldeles uppenbart att det är nödvändigt att ge lärarna större möjligheter att anpassa kurserna till det starkt differentierade elevmaterialet. Betygsfrågan måste också beaktas i detta sammanhang och i detta perspektiv. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. begär att länsskolnämnderna bemyndigas att efter framställning från skolstyrelse medge sådana smärre justeringar av läroplanen för gymnasieskolans yrkeslinjer som anses nödvändiga för att målsättningen skall kunna förverkligas i tillfredsställande utsträckning, att hos Kungl. anhåller om att ges i uppdrag att skyndsamt göra en översyn av läroplanerna för gymnasieskolans yrkeslinjer i den riktning som antytts i motionen.