mot · FV021590 · 1972-04-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 58 med förslag till förordning om skatt på annonser och reklam, m. m. Enligt 29 § i den föreslagna förordningen om skatt på annonser och reklam skall förordningen (1959:92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning äga tillämpning även på reklamskatt. Härigenom blir det möjligt att i reklamskatteärenden söka och erhålla förhandsbesked av . föreslås att 1 § i nyssnämnda förfarandeförordning skall kompletteras, främst på det sättet att vad som i förordningen sägs om vara skall äga motsvarande tillämpning på annan nyttighet och på tjänst. Emellertid är möjligheterna att erhålla förhandsbesked enligt förfarandeförordningen i viss omfattning begränsade jämfört med vad som gäller i andra fall, exempelvis i mervärdeskattefrågor. Sålunda kan formellt förhandsbesked inte lämnas i frågor rörande skattskyldighet och inte heller i frågor som rör principerna för fastställande av beskattningsvärdet. Detta har länge känts som en stor brist, och det kan ifrågasättas om inte denna begränsning mer är att se som en lapsus från lagstiftarens sida än som en medveten begränsning. Om förslaget till förordning om skatt på annonser och reklam skulle genomföras skulle denna brist bli än mer framträdande. Särskilda svårigheter skulle då komma att föreligga då det gäller att avgöra vem som är skattskyldig till reklamskatt och denna skattskyldighet inträder. Vidare innehåller den föreslagna förordningen komplicerade regler för beräkning av beskattningsvärdet. I detta skall t. ex. enligt 13 § i förslaget till förordning om skatt på annonser och reklam inräknas även värdet av prestationer som utförts av andra än det skattskyldiga tryckeriföretaget. Det är sannolikt att åtskilliga svårknäckta bedömningsfrågor kommer att aktualiseras i sådana fall. Det är därför nödvändigt att de skattskyldiga kan erhålla förhandsbesked även då det gäller frågor om beskattningsvärdet; i annat fall kan de åsamkas stora ekonomiska förluster. Någon anledning att begränsa möjligheterna att få förhandsbesked i frågor rörande skattskyldighet och beskattningsvärde till sådana fall som ryms inom den nu föreslagna förordningen föreligger givetvis inte, utan samma möjligheter bör föreligga då det gäller övriga skatter som faller under förfarandeförordningen. Ändringen bör tvärtom genomföras oavsett om reklamskatt införs eller ej. Under åberopande av det anförda hemställer vi att på det sätt måtte ändra det i proposition nr 58 framlagda förslaget till lag om ändring i förordningen (1959:92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning att följande ändring vidtas i 32 § nyssnämnda förordning: På ansökan av den som driver eller ämnar driva verksamhet, i vilken skattskyldighet ifrågakommer, skall beskattningsmyndigheten, därest tillgänglig utredning det medgiver, meddela förhandsbesked rörande skattskyldighet samt i fråga huruvida vara är skattepliktig ävensom efter vilken skattesats och vilket beskattningsvärde skatten, då sådan skall utgöras, är att bestämma. Beskedet skall utfärdas för sökanden och gälla för beskattningsperiod som ännu icke utgått, eller senare period, dock att beskedet icke må avse än . HANS () ()