mot · FV021090 · 1972-01-25 00:00:00 — av herrar och ' om inrättande vid av en professur i installationsteknik. har det tagits en rad initiativ för att åstadkomma en förstärkning av forskning och utbildning inom bygginstallationsteknik. I detta sammanhang kan följande nämnas: utredningen framlagd av svenska väg- och vattenbyggares riksförbund 1965, utredningen av generaldirektör 1967 på uppdrag av UKÄ, framställning från statens råd för byggnadsforskning, utbildningsrådet för V-sektionen, branschorganisationer, och enskilda företag. Det totala bruttoproduktionsvärdet av byggnadsverksamhet i vårt land uppgick till . Enligt ovan nämnda framställningar uppgår kostnaderna för byggnadernas installationer till av den totala byggnadskostnaden. För vissa typer av byggnadsobjekt, exempelvis sjukhus, svarar installationerna för av den totala byggnadskostnaden. Kostnadsandelen för installationerna har ökat mycket starkt. Växande anspråk på arbetsmiljöns utformning, t. ex. inom industrin, kommer sannolikt att ytterligare öka installationernas andel av byggnadskostnaderna. Utvecklingen kan illustreras av hur projekteringskostnader fördelar sig på olika fack. Enligt var andelen projekteringskostnader för WS och el av de totala projekteringskostnaderna. hade denna andel vuxit till . Enbart inom WS-facket skedde en ökning från till . ökningen har motsvarats av en minskning av projekteringskostnader för arkitekt- och byggnadskonstruktionsfacken. Tillsammans svarade dessa för . Installationerna har i alla typer av byggnader en avsevärt kortare livslängd än byggnaders stomme. Andelen av de årliga kapitalkostnaderna blir därför större för installationerna. Till detta kommer de årliga driftkostnaderna för uppvärmning och övrig energiförbrukning, vatten och avlopp och avfallshantering. Enligt kan man räkna med en årlig kostnad av ca 2 500 milj. kr. enbart för bränsle för uppvärmning. Underlag för en motsvarande beräkning av övriga driftkostnader saknas. illustrerar dock i 79 en ungefärlig fördelning av de årliga kostnaderna. Omräknat till procentenheter blir denna fördelning: » WS + el Driftkostnader el, värme, VA Inredning, underhåll, städning, bevakning, service Dessa siffror varierar självklart mycket, men tillsammans med uppgifter om det totala produktionsvärdet av byggnadsverksamhet ger de dock en god uppfattning om de värden som är aktuella. En förutsättning för att dessa betydande årliga kostnader för installationer skall ge avsedd utdelning i form av en god bostads- och arbetsmiljö är att en riktig anpassning görs dels mellan byggnaden och installationen, dels inbördes mellan de olika installationssystemen. Det kan konstateras att det förekommer betydande klagomål på brister beträffande denna samordning. Såväl funktionsmässigt som rent byggnadstekniskt utgör detta ett stort problem, som växer med en mer avancerad byggteknik och som kräver en ny helhetssyn inom installationstekniken. Det har sagts att det vid de tekniska högskolorna finns 40 professurer i husbyggnad men endast 1 professur i WS-teknik. Denna jämförelse bör dock nyanseras på olika sätt. Utgångspunkten kan vara följande sammanställning av professurer vid de olika tekniska högskolorna. Antal professurer A V M E Totalt 23 27 34 30 Exkl. bro-, vägvattenbyggnad, trafiktekn. Husbyggn.teknik i snäv mening enl. 3 V 3-6 3 Installation, VVS 1 Vid en jämförelse av fördelningen av professurer bör bl. a. noteras: att professuren i installation WS - eg. Värme- och ventilationsteknik vid M/KTH - har stöd av andra läroämnen inom sektion M t. ex. Kylteknik. Vid den omläggning av undervisningen som efter beslut i trätt i kraft med första årskursen kommer dock utbildningen i grundläggande ämnen som matematik, mekanik, hetslära m. m. att kompletteras av fördjupade studier inom endast ett stort tillämpat ämne. Ett av dessa ämnen är uppvärmnings- och ventilationsteknik med sanitetsteknik, att rad 4 ovan är en mycket snäv avgränsning och att rad 2 och 3 är en mycket vid, att utbildning för byggnadsproduktionen sker inom V, att E-utbildningen har byggnadsområdet som ett av sina tillämpningsområden. Viiken tolkning som än görs av dessa jämförelser är det uppenbart att området installationsteknik, VVS-teknik, inte är tillräckligt representerat. Bristen blir ännu mera uppenbar om man i jämförelsen också tar hänsyn till undervisningen på andra nivåer. fanns under två gymnasier med speciella linjer för utbildning av VVS-ingenjörer, ett i och ett i . Dessa linjer försvann i samband med gymnasiereformen. Vi har över 200 gymnasier med byggnadsteknisk linje men ingen med linje för VVS. Byggnadsbranschcn har också fått VVS-utbildade ingenjörer från privata tekniska institut och en del kommunala tekniska skolor. De särskilda facklinjer för VVS, som har förekommit vid en del av dessa skolor, kommer emellertid troligen att försvinna. Denna utbildningsprofil sätter naturligtvis sina spår i utförandet av anläggningarna. Inom VVS-tekniken framhävs de enskilda komponenterna - pumpar, fläktar, reglerdon, rör och kanaler etc. - framför den totala installationen, och den reella och funktionella integrationen av denna i byggnaden blir allvarligt försummad. har i sin anslagsframställning till UKÄ anfört: Det är därför att beteckna som en anmärkningsvärd brist, att hitintills ingen samlad av professur företrädd utbildning och forskning inom dessa områden finnes vid våra tekniska högskolor. Vissa delar av närmast den apparattekniska sidan av försörjningssystemet företrädes eller har företrätts av professur inom M-sektionen, men är vid CTH-M endast företrädd av speciallärare, och undervisningen för väg- och vattenbyggare och arkitekter sker ävenledes genom speciallärare eller biträdande lärare. Detta medför att forskning och utveckling, framför allt ifråga om systemen och deras anpassning till byggnaderna och inverkan på inomhusklimatet, endast i mycket begränsad utsträckning kommit till stånd. Samråd med företrädare inom dessa tre sektioner har skett och enighet råder om att professuren bör inrättas inom sektionen V, och bör ingå i en egen institution inom vilken samverkan kan ske med specialister på olika områden av installationsteknik vid andra sektioner i ett inledningsskede lämpligen de ovan nämnda speciallärar- och bitr. Denna institution skall ge lämplig utbildning för studerande inom de olika sektionerna och man kan genom lämplig kombination av ämnen tänka sig att utbilda tekniker med olika grundutbildning och inriktning på olika specialiteter. För väg- och vattenbyggare kan huvudvikten därvid läggas vid funktion och val av försörjningssystem och deras inverkan på och samband med byggnadens konstruktion o-h produktion. För arkitektutbildningen behövs framför allt en helhetssyn på problemet, omfattande klimatologisk behandling av byggnader med avseende på luft, fukt, värme, kyla. För sektion M bör undervisningen givetvis koncentreras till tekniken att konstruera och tillverka system och hithörande apparatur. Det är ur denna synpunkt väsentligt att även specialisterna på apparatteknik får god kontakt med de byggnadstekniska problemen genom att de olika specialisterna samverkar med den nya institutionen. Det är uppenbart att professur med nämnd huvudinriktning inte självklart kan hänföras till någon av V-, A- eller M-sektionerna. Oberoende av professurens placering är ett intensivt samarbete över sektionsgränsema nödvändigt. Detta har som framgår ovan starkt framhållits av CTH, vilket torde utgöra en garanti för att en professur vid CTH kan utvecklas på önskvärt sätt och ge värdefulla erfarenheter för andra tvärfackliga professurer. I anslagsäskande för /73 har UKÄ accepterat förslaget att verksamheten inom teknisk forskning och forskarutbildning byggs ut genom inrättande av en professur i installationsteknik. Departementschefen anför i bilaga 10 till proposition 1972: 1 »att det är angeläget att det installationstekniska ämnesområdet får en starkare ställning inom den tekniska utbildningen och forskningen. Med hänsyn till bl. a. pågående utredning rörande installationsbranschen är jag emellertid inte beredd att förorda att en högre tjänst inrättas inom ämnesområdet vid .» Avslutningsvis kan konstateras att det i skilda utredningar har dokumenterats nödvändigheten av att en professur i installationsteknik inrättas. Det finns därför inga skäl att anta att installationsbranschutredningen kan komma till någon ståndpunkt som förändrar förutsättningarna för inrättande av en professur. I proposition 1972: 1, bil. 13, s. 189-202, behandlas frågan om statligt stöd till företagsbundet forsknings- och utvecklingsarbete inom byggnadsområdet. Vidare redovisas byggforskningsrådets arbete med ett långsiktigt ramprogram. Rådet anger (s. 197) att det har för avsikt att kraftigt utvidga insatserna inom installationssektom. Det torde vara nödvändigt att en utbyggnad av dessa resurser samordnas med en förstärkning av den institutionsanknutna forskningen och utbildningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att en professur i installationsteknik inrättas vid .