mot · FV02493 · 1972-01-21 00:00:00 — om stöd åt forskarservice vid . Massmedieforskningen befinner sig internationellt sett i ett utvecklingsskede kännetecknat av rikt differentierade insatser på olika forskningsområden. För vårt lands del aktualiserade års radioutredning behovet av massmedieforskning särskilt med inriktning på programforskning inom radions och televisionens område och föreslog en tvärvetenskapligt orienterad forskningsstrategi som vann allmänt bifall i remissinstanserna. Utredningen underströk behovet av ett kulturvetenskapligt inriktat studium av etermedierna vid sidan av samhällsvetenskaplig grundforskning och den målinriktade forskning som bedrivs av för publik- och programforskning. Utredningen föreslog ett långsiktigt program enligt vilket de nya forskningsuppgifterna skulle knytas till och få växa fram ur redan etablerade ämnesområden, vilka genom speciella insatser från forskningsråden skulle tillföras medel för inrättande av exempelvis forskardocenturer med uppgift att initiera radio/TV-forskning. förslag om forskningsinitierande åtgärder har dock trots att gått ännu inte lett till några direkta åtgärder från statsmakternas sida. har uppenbarligen behovet av massmedieforskning blivit alltmer påtagligt. Fakultetsberedningen för humaniora och teologi lät utreda massmedieforskning inom humanistiska discipliner, och det framkom därvid att repertoaren över aktuella uppgifter är mycket rik samt att viss forskning om radio och television bedrivs i mindre omfattning, bl. a. inom ramen för ett specialseminarium i litteraturvetenskap vid samt vid insitutioner för film- och dramaforskning i och . Det är vidare väl känt att det vid flera statsvetenskapliga institutioner bedrivs forskning kring den politiska opinionsbildningen i etermedierna. Här finns alltså början till just den typ av forskning radioutredning förordade. Två skäl synes i den situationen tala till förmån för ett snabbt insatt stöd för radio/TV-forskning enligt utredningens intentioner: I läroplanerna för olika skolformer har massmedieundervisningen kontinuerligt stärkt sina positioner. Syftet är att hos eleverna grundlägga en förtrogenhet med det moderna samhällets kommunikationsformer, lära dem en kritisk hållning och bibringa dem det kulturhistoriska perspektiv och den förmåga till upplevelse och värdering som man förutsätter i undervisning om litteratur, konst och musik. Eftersom huvuddelen av massmedieundervisningen lagts på ämnet svenska som det centrala kommunikationsämnet så upptar den nya svensklärarutbild 1* 1972. ningen obligatoriska kursmoment i massmediekunskap och möjligheter till fördjupningskurser i massmedieforskning. Sådan undervisning måste för att bli meningsfull givetvis bygga på direkt kontakt med forskning i funktion. Radions och televisionens ställning i samhället ger ständigt anledning till debatt om allmän programpolicy, enskilda program och påverkningsfaktorer. Tyvärr saknas ofta ett tillförlitligt debattunderlag i form av programanalyser, historiska perspektiv och jämförelsematerial byggt på studier av utländsk radio/TV-verksamhet. Det är en viktig uppgift att finna metoder för dokumentation och analys av det allt ymnigare programstoffet i etermedierna. begränsas utvecklingsmöjligheterna för radio/TVforskningen bl. a. av att källmaterialet är svåråtkomligt och att det är dyrt att hantera det. Trots upprepade framställningar petitavägen har inte fått anslag till den forskaramanuens som begärts för arkivet. Detta gör att f. n. inte kan ge någon service åt intresserade forskare. Studium av radio- och TV-program förutsätter vidare bandningsmöjligheter. Några institutioner har utrustats med videobandspelare för undervisningsändamål, men bandkostnaderna är betydande. Med en begränsad ekonomisk insats skulle det emellertid vara möjligt att göra program tillgängliga för forskare. Omdisponeringen av anslagsposter i statsverkspropositionen gör att något ställningstagande till företagets begäran om till forskarservice inte redovisas, men har i brev fått meddelande om att anslagsframställningen inte heller detta år upptagits i riksstaten. Det bör understrykas att inbesparingen av åtgärder för forskarservice inte enbart drabbar massmedieforskarna. Eftersom det i samlas ett stort och betydande material från svenskt kultur- och samhällsliv ökar ständigt intresset från forskare på skilda områden. Vi vill här endast nämna de svårigheter det omfattande forskningsprojektet under mött genom att inte kunnat svara för en rimlig arkivservice. Sedan undervisning om radio och TV föreskrivs i samtliga läroplaner för det allmänna skolväsendet och sedan även universiteten fått i uppdrag att svara för radio- och TV-undervisning har det uppstått en efterfrågan på illustrations- och studiematerial för undervisningen. Men inte heller detta kan tillgodoses. I sina petita har statens humanistiska forskningsråd begärt ökade resurser bl. a. under åberopande av att man önskar ta upp nya projekt inom områden som inte tillräckligt tillgodosetts. Man nämner därvid just massmedieforskning. Vi anser att det är dags att se till att möjligheter skapas för att bedriva sådan forskning som är det nödvändiga underlaget för den i läroplanerna anbefai! a massmedieundervisningen och en förutsättning för en saklig debatt om massmediernas roll i kultur- och samhällslivet. I rådande statsfinansiella läge bör insatsen hållas modest och begränsa sig till att undanröja blockerande hinder och stödja enstaka projekt. Med hänvisning till radioutredningens principförslag och till det alltmer åberopade behovet att med inhemsk forskning berika undervisningen och den offentliga debatten anser vi att medel bör anvisas för av begärd forskarservice samt att forskningsråden bör stödja massmedieforsk ning. I motionen 1972:514 görs hemställan beträffande forskningsråden. Med hänvisning till det anförda hemställs att anvisar medel för av begärd forskarservice. () ()