mot · FV02263 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. angående oljetransporter med supertankers i skärgårdsområden. Anta att en supertanker full av råolja går under i eller utanför någon av våra skärgårdar. Den kan kollidera eller explodera, gå på grund och brytas sönder. Dess innehåll kommer ut såsom i när förliste. Något eller några hundratusen ton råolja pressas av vind, strömmar och vågor mot någon av våra kuster. Det kan vara i öst eller syd i , i väst vid . Vad händer då? Det vet vi inte. Vädret och platsen för haveriet avgör det. Men vi kan få uppleva en miljökatastrof utan motstycke: miltals av stränder och öar nerklibbade, tusentals dödade fåglar, förgiftning av vattnet, väldiga förluster för fiske och turism, en nersmutsning som inte går att värdera i pengar. Har vi rätt att ta en sådan risk? Bör vi fortsätta att göra det? Enligt vår mening bör vi inte det. Supertankers hör inte hemma i ett innanhav som eller i trånga skärgårdar som på den svenska . Jättetankfartyg kan genom sin storlek och sitt djupgående passera betydligt färre farleder än andra båtar, deras marginal för kursändringar och felmanövrar är mycket mindre. En 200 000-tonnare brukar vara , och går med full last på . En grynna noteras inte av en mindre tanker som går över den; samma grund kan bli katastrof för en supertanker. Den levande kraften i supertankers är oerhörd och motorstyrkan i förhållande till lasten mycket liten. Det tar flera kilometer att stoppa ett sådant fartyg när det går i toppfart, dess styrförmåga är obetydlig eller obefintlig vid låg hastighet. Det kan vara ytterst svårt att ändra kurs, t. ex. vid möten som inte är förutsedda. Fartyg av denna storlek är avsedda för oceanerna riskerna ökar radikalt när man skall köra skärgårdstrafik med dem. Därför bör vi söka finna alternativ för supertankers den sista vägen in till kusten. Man kan som på flera håll i världen tänka sig en omlastningshamn för olja någonstans vid . Den skulle läggas där djupström och trafikförhållanden gör riskerna minst. Man skulle bygga upp en speciell katastroforganisation och ställa särskilt stora säkerhetskrav. I en sådan terminal skulle supertankers kunna lossa sin last, och mindre tankfartyg föra oljan därifrån den sista biten in till kusterna. Man kan också som på många andra håll i världen bygga ett slags havshamn utanför kustbandet. Där skulle tankfartyg innan de kommer in till skärgården kunna förtöjas vid en sorts stor boj. Därifrån skulle sedan oljan via slangar och pipelines på botten föras in till stranden. Tyvärr har dessa och andra alternativ inte utretts i . Redan går jättetankers med olja in i , ännu större fartyg lossar olja i . Vid planerar man t. o. m. 500 000-tonnare som ännu inte byggts. Vår nuvarande oljeskyddsorganisation skulle självfallet inte kunna klara följderna av ett haveri med ett fartyg i den storleken. Därför bör vi snabbt utreda alternativ till supertankfartyg i skärgårdsområden och i . Oljeimporten till ökar snabbt år . Problemen med oljetransporterna blir därför allt viktigare. bör nu ta initiativ till en utredning som kan visa hur vi skall bemästra de faror som redan finns och blir allt större. Mot bakgrund av motiveringen ovan yrkar vi att hos Kungl. Maj:t hemställer att en utredning tillsätts för att så snabbt som möjligt undersöka tänkbara alternativ till supertankers med olja i våra skärgårdsområden. PER () () () () () () () i () () () PER () () () i