mot · FV021403 · 1972-01-26 00:00:00 — av i Gäddvik m. fl. om omedelbara åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget i . har under en följd av år varit mest arbetslöshetsdrabbat av rikets län. Även med högkonjunktur i Syd- och har länet haft en mycket besvärande arbetslöshet. De lokaliseringspolitiska satsningar som beslutats av riksdag och regering har ej varit tillräckliga för att vända utvecklingstrenden i länet. Lägets allvar har gång på gång belysts av undertecknade i motioner och interpellationer. Faktaunderlaget för dessa framstötar har varit bl. a. omfattande utredningar som verkställts av i . I den s. k. BD-80 planen av påvisade att måste tillföras ca 16 000-17 000 nya arbetstillfällen före 1970talets utgång om länet skulle kunna bibehålla sitt befolkningstal, vilket anses vara en miniminivå om folket i det ytmässigt stora länet skall kunna bibehålla god samhällsservice och den tro på länets framtid som är nödvändig för en positiv utveckling. I Länsprogram 1970 har i gjort en sammanställning av effekten av det statliga lokaliseringsstödet under den första tredjedelen av prognosperioden i BD-planen. Det är ingen uppmuntrande läsning vare sig för norrbottningar eller regeringsledamöter. Enligt länsprogrammet har högst 1 600 arbetsplatser tillkommit genom lokaliseringsstöd, vilket skall ses i relation till det beräknade behovet av nya arbetsplatser, 16 000-17 000 under hela prognosperioden . Effekten av lokaliseringsstödet har varit betydligt mindre i än i de övriga s. k. skogslänen, särskilt i jämförelse med behov enligt plan och verkligen tillkomna arbetstillfällen. Vi instämmer helt med när den framhåller att endast »om 2-3 000 nya arbetstillfällen kan tillskapas inom utöver vad som är genomfört och planeras finns förutsättningar för att målsättningen för för som helhet kan uppfyllas». Vi delar också bedömning »att koncentrerade insatser på nu är ofrånkomliga såvida samhället har allvarliga ambitioner att lösa inte bara sysselsättningsproblemet på kort sikt utan även framför allt landsdelsproblemet på lång sikt». I Länsprogram 1970 finns en mängd förslag för att förbättra sys selsättningen i länet. Vi hoppas att regeringen med hjälp av sina experter snabbehandlar denna åtgärdskatalog och i proposition ger tillfälle att fatta beslut om ytterligare insatser för att långsiktigt förbättra sysselsättningen i landets mest arbeslöshetsdrabbade län. Vi vill särskilt påpeka det i länsprogrammet framförda förslaget om ett skogsvårdsprogram, som beräknas ge en långsiktig ökning med 2 000 årsarbetare i länet. Detta förslag har även den fördelen att snabbt öka sysselsättningen i och andra bygder där behovet av ökade arbetstillfällen är allra störst. Vi är väl medvetna om att är i ett akut krisläge men också att en metodisk satsning från samhällets sida på långsiktiga offensiva åtgärder som ökar länets konkurrensförmåga på de folkrika marknaderna är bättre än en kortsiktig sysselsättningspolitik som innebär att länets syselsättningsproblem består. Länet har ännu en god tillgång på väl utbildad arbetskraft med god ålderssammansättning, och genom insats av kostnadsutjämnande åtgärder bör länet ha stora möjligheter att hävda sig som en intressant region för många typer av produktion. Vi är också medvetna om länets läge och akuta situation fordrar lokaliseringsåtgärder av kraftfullare slag än de som krävs i andra s. k. skogslän. Med stöd av det anförda hemställes att hemställer hos Kungl. Maj:t om omedelbara åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget i landets mest utvecklingshotade län, . PER () i Gäddvik () () () i Holmgården