mot · FV021576 · 1972-04-06 00:00:00 — av herrar och i Heden i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 49 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. m. I proposition 1972:49 har i förslaget till ändrad lydelse av kommunalskattelagen de skäl som skall vara för handen för att särskild fastighetstaxering skall verkställas införts i en ny § 13. I mom. 1, punkt 6, andra stycket lyder första meningen: Har under löpande taxeringsperiod taxeringsenhets värde ökat eller minskat till följd av fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan, skall vid särskild fastighetstaxering ny taxering ske, om den kommun inom vilken taxeringsenheten är belägen eller taxeringsenhetens ägare begär det. Ett flertal remissinstanser har ställt sig ytterst kritiska till att verkställa särskild fastighetstaxering av här ifrågavarande skäl. Som motiv har bl. a. anförts att dessa planåtgärder inte medför något reellt höjt bruksvärde. Till detta kommer att själva värderingen av eventuella exploateringsvärden, förväntansvärden, måste bli mycket subjektiv, innan något större antal fastighetsöverlåtelser förekommit efter planfastställelsen som lokalkännedom m. m. är betydligt sämre företrädd vid särskild fastighetstaxering än vid allmän fastighetstaxering. Övervägande skäl talar enligt vår mening därför för att man liksom endast beaktar konsekvenserna av eventuella planfastställelser i samband med de allmänna fastighetstaxeringarna. Det måste också anses tveksamt om man normalt skall anse att samhällets planåtgärder skall påverka berörda fastigheters bruksvärden. Om vid en kommande försäljning exploateringsförhållanden m. m. medför ett onormalt högt pris, elimineras större delen av denna vinst genom beskattningen av realisationsvinsten. För den som använder sin fastighet på samma sätt som före planfastställelsen kan det däremot synas obilligt att belastas med skatt på en fiktiv förmögenhet av vilken man icke får någon som helst avkastning. Det påtalade förhållandet kan belysas med ett autentiskt exempel. En bonde äger en släktgård om 10 ha åker och 50 ha skog inom en storstads influensområde. Gården är i stort sett skuldfri, vilket innebär att familjen har en nettoförmögenhet på . Driften ger ett nettoöverskott om /år. Efter det att generalplan upprättats för området har emellertid fastigheten utöver det normala taxeringsvärdet för jordbruksfastighet även påförts ett exploateringsvärde av /kvadratmeter = . Detta har i sin tur medfört att familjen får betala förmögenhetsskatt med /år på detta exploateringsvärde, något som givetvis utgör en ytterligt kännbar belastning för en dylik låginkomstfamilj. Någon exploatering är inte aktuell , och kommunen är f. n. inte intresserad av att förvärva den aktuella jordbruksfastigheten. Fallet torde klart belysa de negativa ekonomiska konsekvenser som upprättandet av generalplan medfört för vederbörande markägare när hans fastighet till följd av generalplanens upprättande åsatts särskilt taxeringsvärde. Dessutom är det ju mycket vanligt att generalplaner justeras innan de kommer till verkställighet. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att vid behandlingen av proposition 1972:49 beslutar att värdeökning på fastighet till följd av att planbestämmelser fastställts inte skall utgöra grund för ny taxering under löpande taxeringsperiod, samt 2. att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. () i Heden