ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02315 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar Ringaby och angående anslaget till Ersättning för personskador på grund av brott. har moderata samlingspartiet arbetat för att personer som fått allvarliga skador på grund av brott skall kunna erhålla en skälig ersättning. finns också ett sådant anslag, men bestämmelserna att utelämna alla skador som inträffat före är inte tillfredsställande. blev delägaren i en liten järnhandel i skjuten och svårt skadad av en våldsman. Den skadade var då och blev invalidiserad för återstoden av livet. Han har sökt få ersättning men blivit upplyst om den begränsning som finns för ersättning. Det finns självfallet flera sådana fall i landet, och dessa personer måste med stor förvåning se hur olika och från deras synpunkt orättvist människor kan behandlas. Företrädaren för en organisation bestående av förbrytare, kallad »» fick t.ex. uppträda i TV, förmodligen mot betalning, och angripa samhällets fångvård. Det måste kännas bittert för fångvårdens personal och för brottslingarnas offer att inte få delta och ge balans i sådana situationer. Likaså måste dessa människor finna det egendomligt att , en organisation som arbetar för internernas väl, men som aldrig visat någon humanitet mot brottens offer, erhållit statsanslag med . Om hade en uppriktig strävan med sin verksamhet, kunde den stödjas med allmänna medel, men alla som läst organisationens tidning får helt klart för sig att arbetet inte är seriöst. Där förekommer ofta en inställning till våld och brott och ett ordval som trotsar all beskrivning. I en demokrati måste detta självfallet tillåtas, men att ge verksamheten statsstöd som brottens offer förgävas anhåller om hjälp ter sig djupt orättvist. Vi finner det alltså inte tillfredsställande att enbart personskador som uppstått efter skall kunna ersättas. Antalet tidigare inträffade skador av så allvarlig art att de kan påräkna ersättning torde trots allt inte var så många att de skulle medföra några betydande merkostnader för samhället. För att i dagens trängda ekonomiska läge underlätta en ökning av an slaget under punkt A 12, bil. 4 till statsverkspropositionen, kommer vi att i en särskild motion yrka avslag på anslaget till . Det får ankomma på Kungl. Maj:t att beräkna medelsbehovet för Med stöd av det anförda hemställer vi1 att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om en översyn av anslaget under andra huvudtiteln till Ersättning för personskador på grund av brott i enlighet med vad som anförts i motionen. () (ni) 1 (Se även motion 1972:314) Kartong: S. 5.
mot · FV02316 · 1972-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om ersättning av statsmedel för personskada vid våldsbrott. När skadestånd utdöms för personskador vid våldsbrott ter det sig för rättsmedvetandet särskilt angeläget att den skadade verkligen skall få den ersättning han tilldömts. I verkligheten är det ofta speciellt svårt att få skadeståndet utbetalat vid just denna typ av skador, eftersom gärningsmannen ofta saknar tillgångar. I regel täcks skadan ej heller genom någon form av försäkring. I de fall där skadeståndet ter sig som mest angeläget nämligen vid skada genom våldsbrott är det alltså svårast att få skadeståndet utbetalat. De regler om ersättning till brottsoffer som antog 1971 tillgodoser endast delvis de krav man här har anledning ställa. Detta påtalades också av en rad remissinstanser i samband med förslagets framläggande liksom av m. fl. partier i samband med riksdagsbehandlingen. En betydande svaghet är att det antagna ersättningssystemet har ett syfte som är begränsat till att »täcka socialt ömmande behov». Enligt vår uppfattning bör staten ta på sig ett generellt ansvar för ersättning för personskada i samband med brott. Härigenom kommer man också ifrån en behovsprövning som med nödvändighet måste bli i viss mån godtycklig. Vidare torde större förståelse för en humaniserad kriminalvård kunna vinnas hos dem som blivit utsatta för brott, om brottet inte medför att de drabbas ekonomiskt. Med ett ersättningssystem byggt på den av oss förordade grundprincipen blir det från rättssäkerhetssynpunkt särskilt angeläget att beslutanderätten rörande skadeståndet och dess storlek tillerkänns någon judiciell myndighet inom det allmänna domstolsväsendet eller inom förvaltningen. Vi vill liksom tidigare förorda att ersättningsfrågan om möjligt avgörs av den domstol som dömt eller skulle ha dömt i brottmålet. Ersättningsfrågan torde enklast kunna upptas till behandling i samband med behandlingen av målsägandeanspråk i anslutning till brottmålets handläggning. Ersättningarna bör i princip återbetalas till staten av den som vållat skadan, även om mildring av återbetalningsskyldigheten bör kunna medges i rehabiliteringssyfte. Enligt vår uppfattning bör man också överväga att låta ersättningen omfatta även andra skador i anledning av brott än personskador. Vid en sådan vidgning av ersättningssystemet uppkommer dock en del problem, vilket gör det nödvändigt att närmare utreda frågan innan be Hit hör frågan om vilka brott som rimligen bör betraktas som ersättningsberättigade liksom vilka avgränsningar som bör ske i förhållande till existerande frivilliga försäkringsformer. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag angående statlig ersättning vid skada genom brott, i första hand vid personskada genom våldsbrott, allt i enlighet med vad som anförts i denna motion. () () () HANS () i () () () () i
mot · FV02319 · 1972-01-19 00:00:00 — av i Agnäs in. om inköp av de frivilliga hjälporganisationernas litteratur om u-landshjälp till offentliga bibliotek. Kunskapen om svensk insats i är av väsentlig betydelse. Om allmänhetens intresse för det arbete som SIDA och frivilligorganisationerna utför inte skall svalna måste åtgärder vidtagas för att ge bättre information om projekt och resultat, om de stora behoven och vad som redan utförts. har vi fört fram vår uppfattning att sambandet mellan svensk gärning och den som utfördes av missionen och andra pionjärer måste registreras och publiceras, dels för att hjälpa dagens u-hjälp att förstå varför de första insatserna skedde med sådan entusiasm och på ett tidigt stadium nådde utmärkta resultat, dels för att låta dagens mäninskor veta hur meningsfullt sådant arbete visat sig vara. De frivilligorganisationer vi har borde få möjlighet att ge ut böcker om sin verksamhet. Mycket trycks av sådan litteratur men når tyvärr inte ut till läsarna i stort. En hjälp från det allmännas sida är av nöden. Vi vill föreslå att varje riksorganisation som har u-hjälp på sitt program finge på statens bekostnad sända 1 000 exemplar av ett arbete i bokform (eller liknande) till de offentliga biblioteken. Det finns 1 275 stads- och folkbibliotek, 1 430 skol- och gymnasiebibliotek och 126 sjukhusbibliotek i landet för att nämna några. Olika år kunde olika bibliotek få de böcker som bekostas av statliga medel. Det torde vara möjligt att välja de bibliotek, där det synes mest sannolikt att böckerna bleve studerade, antingen i läsrum eller genom lån. Riksorganisationerna finge ett stöd och entusiasmen för svensk u-hjälp bleve stärkt. En åtgärd av detta slag synes oss väl svara mot statsverkspropositionens intention att långsiktigt vidga rekryteringen till arbete i SlDA:s tjänst. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder för att stödja de frivilliga hjälporganisationernas information genom att för bibliotek inköpa deras litteratur. () i Agnäs () ()
mot · FV02320 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar och Wirmark om ökning av anslaget till svenska råd m. m. Det föreligger ett stort behov av saklig information i europeiska frågor hos den svenska allmänheten, särskilt bland ungdomen. svenska råd kan som i och tack vare goda kontakter med Europeiska gemenskapernas informationsavdelning och i andra länder verksamt bidraga till att täcka en del av det svenska informationsbehovet, om nödvändiga medel ställs till dess förfogande. som är partipolitiskt neutralt, samarbetar i dessa frågor med statliga instanser och de organisationer, som i varje särskilt fall bedöms vara intresserade. Rådets verksamhet finansieras huvudsakligen genom bidrag från näringslivet. Från och med innevarande budgetår utgår också ett statligt anslag på för Informationsverksamhet i europeiska samarbetsfrågor. För nästa budgetår har rådet anhållit om ett anslag för sagda ändamål på dvs. samma belopp som begärdes för innevarande budgetår. Maj:t har dock för /73 föreslagit ett oförändrat anslag. Med hänsyn till det stora behovet av information i dessa frågor och för att göra det möjligt för rådet att fullfölja sin planerade verksamhet är enligt vår mening en uppräkning av anslaget motiverad. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att anslaget till svenska råd uppräknas med och att till Information om mellanfolkligt samarbete och utrikespolitiska frågor (punkten E 3 i bilaga 5 till statsverkspropositionen) sålunda anvisas ett anslag av .
mot · FV02321 · 1972-01-21 00:00:00 — om information rörande vapenfri tjänst. Frågan om utrednings- och prövningsförfarandet i och för medgivande av vapenfri tjänst var under höstsessionen 1971 föremål för en ingående diskussion i . Förutom den rent principiella sidan av hela detta frågekomplex rör det sig även om den rent praktiska utformningen av utredningsproceduren. I den Handledning för utredningsmän som biträder vapenfrinämnden, som nämnden utgivit , lämnas en rad anvisningar bl. a. beträffande utredningsmannens verksamhet, lil: 3 ad. 1 lil: 3 a fastställes utredningsmannens skyldighet att »orientera sökanden om rätt till fri resa etc.». Ingenstans finns dock något stipulerat om att utredningsmannen skulle ha skyldighet att upplysa sökanden om att denne har rättighet att få del av utredningen och även rättighet att bifoga ett eget yttrande. Icke heller återfinns någon anvisning om att den sökande bör få upplysning om möjligheten att föra talan mot beslut av vapenfrinämnden hos Kungl. Maj:t genom besvär. Då i de ofta känsliga ärenden det här gäller största möjliga omsorg bör nedläggas på att om möjligt förhindra att sökanden skall känna sig behandlad utan tillräcklig hänsyn för sin personliga inställning får jag hemställa att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att Handledningen för utredningsmän skall kompletteras med föreskrifter om att sökande till vapenfri tjänst vid samtalet med utredningsmannen skall uttryckligen upplysas om sina rättigheter i vad avser innehållet i utredningsmannens inlaga till vapenfrinämnden samt om vad som skall iakttagas vid ett överklagande.
mot · FV02322 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar Hyltander och Enskog angående det kommunala bostadstillägget till folkpensionärer med extrainkomst. Den tidigare helt orimliga effekten av begynnande skatt på små och måttliga extrainkomster utöver folkpensionen tillsammans med minskade förmåner, t. ex. minskat bostadstillägg, som kunde innebära att vederbörande pensionär i praktiken förlorade mer än han ökade sin inkomst med, är nu mildrad så att vederbörande inte kan göra nettoförlust på ökad inkomst och arbetsinsats. Emellertid kvarstår den höga och enligt mångas mening orättvisa tröskeleffekten på extrainkomster med mer än . utöver folkpensionen, som innebär att bostadstillägget minskar av intjänt belopp utöver nämnda . Att i praktiken ha en »marginalskatteeffekt» på vid så blygsamma extrainkomster utöver folkpensionen kan inte anses rimligt. Detta innebär också att lusten att skaffa sig något extraarbete minskas när det inte lönar sig mera att arbeta. Ofta kan det vara angelägna uppgifter, som en folkpensionär kan ha i folkhushåll och produktion även om det gäller en deltidsarbetsinsats. För vederbörandes hälsa och välbefinnande, en sida i miljö- och samhällsdebatten som får alltmer ökad uppmärksamhet, är det synnerligen angeläget att man även i pensionsåldern »håller i gång» och har en meningsfull aktiv sysselsättning, och allt som motverkar detta kan få mycket allvarliga följder. Skatte- och deklarationsmoralsynpunkter är också värda beaktande. Det synes rimligt att man vid de relativt låga inkomster det här gäller får en mjukare avtrappning av bostadstilläggsförmånen och att man inte i något fall skulle få vidkännas större avdrag på denna än av extrainkomst utöver det »fria» beloppet. I anslutning till vad vi anfört i motionen hemställer vi att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära förslag till mildrande av reglerna för avtrappning av det kommunala bostadstillägget för folkpensionärer med extrainkomster i enlighet med vad i motionen framförts. () C.-G. ENSKOG (fp)
mot · FV02323 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om ändring av reglerna för fastställande av basbeloppet inom den allmänna försäkringen. Basbeloppet, som utgör en av hörnpelarna inom den allmänna försäkringen, är ett belopp vars storlek varierar med penningvärdeförändringen. Genom att anknyta förmånerna inom folkpensioneringen och tilläggspensioneringen till basbeloppet har pensionstagare tillförsäkrats värdebeständiga pensioner som inte skall kunna urholkas av en fortskridande inflation. Då ATP därigenom blir värdesäkrad tror många löntagare att de såsom pensionärer skall få behålla en standard som står i fast relation till den som de yrkesverksamma tillförsäkrar sig genom ökad produktivitet, skickliga förhandlingar o. d. Så är emellertid inte fallet! Om inkomstökningarna i vårt land bestod enbart av kompensation för prisökningar skulle inkomsterna för de yrkesverksamma och allmänna tilläggspensionerna löpa parallellt. En del av inkomstökningen i vårt land är realinkomstökning. Det torde räcka med påpekandet att det genomsnittliga årliga antalet tillgodoräknade pensionspoäng inom ATP växer . Om ingen realinkomstökning förekom, skulle antalet tillgodoräknade poäng vara . Detta konstaterande är en allvarlig fråga för alla pensionsförsäkrade. Systemet för ATP tar för den pensionsavgångne inte hänsyn till den allmänna realinkomstut veck lingen efter vederbörandes avgång med pension. Oavsett hur realinkomsten utvecklas kan systemet för ATP inte sägas vara helt tillfredsställande utan att en form för standardföljsamhet för pensionärerna konstrueras. Löntagarna önskar givetvis att såsom pensionärer få en standard som från tillfället för pensionsavgången och framöver följer realinkomstutvecklingen för de då yrkesverksamma. Reglerna för basbeloppet bör kunna omkonstrueras så att de inte bara bygger på konsumentprisindex utan även på reallöneindex. Om så sker, kommer den avvägning av relationen lönpension som avsetts att bibehållas, och pensionärerna får inte bara ekonomisk trygghet utan också en standard som följer utvecklingen i samhället i övrigt. Eftersom systemet för ATP baseras på fördelningsprincipen, är sådan standardföljsamhet ekonomiskt möjlig att förverkliga. Sådana regler bör konstrueras som möjliggör att pensionerna avvägs i förhållande till det allmänna reallöneläget vid varje pensionsutbetalningstillfälle i stället för som är fallet till förhållanden som kan ligga i tiden. Med hänvisning till ovan redovisade synpunkter hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj :t begär att en parlamentarisk utredning kompletterad med representanter för arbetsmarknadsorganisationerna och erforderlig teknisk expertis tillsätts för utredning om reglerna för basbeloppets konstruktion kan omarbetas eller andra åtgärder vidtas som ger tilläggspensioneringen anpassning inte bara till prisutvecklingen utan även till reallöneutvecklingen. () ()
mot · FV02327 · 1972-01-21 00:00:00 — om en tjänst som socialattaché i . finns fyra socialattachéer som är stationerade i , , och . Attachén i bevakar och och attachén i EEC-länderna. Deras huvuduppgifter är att förse olika myndigheter och arbetsmarknadens parter med upplysningar i sociala och arbetsmarknadspolitiska frågor. I och med att utvecklingen på dessa områden har gått mot ökade samhälleliga insatser och vittgående överenskommelser mellan arbetsmarknadsparterna har socialattachéerna fått starkt ökad betydelse. Det ekonomiska livet internationaliseras alltmer. Företagandet tenderar att bli multinationellt. Svenska företag har ofta etablerat sig genom dotterbolag utomlands, nära marknaderna och råvarorna. Denna utveckling kan väntas fortsätta. Likaså okar snabbt det fackliga samarbetet på det internationella planet. Mot den bakgrunden är en utökning av socialattachéernas antal motiverad. Det är anmärkningsvärt att någon sådan inte finns i hela . 1 denna del av världen har stora svenska investeringar gjorts, och där finns en mångfald av svenska företag. Det investerade kapitalet utgjorde /69 , antalet anställda drygt 21 000 och antalet produktionsföretag 71. 1 vissa av länderna, t. ex. och , finns en i många avseenden avancerad sociallagstiftning med lång tradition bakom sig. 1 vissa fall finns sociala förmåner av ett helt annat slag än de i gängse. utgör ett område som just är i färd med att ta steget från underutveckling till industrialisering. Härvidlag har man kommit betydligt längre än och u-områden. Värdefulla erfarenheter för det svenska biståndsarbetet kan på den sociala sektorn vinnas i och utnyttjas i vår hjälp till andra delar av världen. En svensk socialattaché bör därför placeras i . Lämplig placeringsort borde vara , dels med tanke på denna huvudstads goda kommunikationer, dels med hänsyn till att från social synpunkt utgör ett intressant land. Andra placeringsorter kan emellertid också övervägas. Åberopande det ovan anförda hemställs att en ny tjänst som socialattaché inrättas, att bevakningsområdet fastställs till , att placering sker i .
mot · FV0233 · 1972-01-11 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till fritidslokaler vid grundskola och gymnasieskola. Maj:ts kungörelse (SFS 1957:318) med senaste ändring (SFS 1971:351) äger kommun få statsbidrag till byggnadsarbeten för bl. a. grundskola och gymnasieskola. skall meddela de anvisningar som fordras för tillämpningar av ifrågavarande kungörelse. Dylika anvisningar har meddelats genom skriftserie 20 Skolbyggnader, anvisningar för planering av skolbyggnader inom det allmänna skolväsendet utfärdade av Kungl. Av dessa framgår bl. a. att i grund- och gymnasieskolor särskilda uppehållsrum bör ordnas för eleverna. Viss del av det behovsprövade utrymmet för uppehållsrum skall förläggas i anslutning till och är för ett 4-parallelligt högstadium fastställt till . Återstående utrymme kombineras med centralkapprum eller motsvarande utrymme och är ytmässigt fastställt till . Eftersom elevantalet i den ovan förutsatta skolorganisationen är 565 elever blir den totala ytan för uppehållsrum per elev . Det bör beaktas att SÖ använder beteckningen uppehållsrum, vilket för tanken till någon form av väntsal. I Lgr 69 påpekas att elevernas fritidsverksamhet inom skolans ram är av betydelse för skolans totala målsättning. Håltimmarna i schemat, väntetider i samband med skolskjutsar, frukostraster etc. gör att många elever får tillbringa i skolan än själva undervisningen pågår. Dessa bör kunna användas på ett för eleverna nyttigt sätt. I varje fall bör skolan bereda möjligheter till trivsam existens under dessa väntetider. Utöver vad Lgr 69 angivit som motiv för särskilda trivsel- och fritidslokaler bör också framhållas att elever, som på grund av avståndet till skolan nödgas vara borta från hemmet , måste ha möjlighet till någon förplägnad utöver den skollunch som normalt utspisas på kommunens bekostnad. För lokaler som erfordras för fritidsverksamhet, för skapande av trivsam samvaro och för kompletterande förplägnad utgår i dagens läge icke statsbidrag utöver vad som ovan angivits. Detta lokalbehov är emellertid lika väsentligt som många andra, om man skall få en god skolmiljö och nå upp till skolans totala målsättning. Så länge statsbidrag icke utgår kommer dessa lokalbehov, bl. a. på grund av de ekonomiska problem primärkommunerna har att brottas med, icke att tillgodoses i samband med skolbyggnationer. När sedan behovet tränger sig på allt starkare blir ofta en utgrävd källarlokal e. d. den nödvändiga men långt ifrån ideala lösningen. Den del av skolans utbyggnad som avser trivselskapande åtgärder för eleverna är i dagens läge uppenbart diskriminerad i förhållande till den i övrigt synnerligen väl och rationellt utformade skolan. Med hänvisning till ovanstående får vi hemställa att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla att åtgärder vidtages för att behovsprövningen för statsbidrag till skolbyggnader utvidgas till att omfatta även fritidslokaler. () ()
mot · FV02330 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för social anpassning av prostituerade m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 310 hemställer vi ger i uppdrag att utfärda nödvändiga anvisningar för socialbyråerna för att de skall kunna vidtaga i nämnda motion avsedda åtgärder.
mot · FV02333 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av regionala vårdombudsmän. 1 takt med vårdsamhällets expansion uppkommer självfallet allt större behov av organ dit patienter kan vända sig med synpunkter på och eventuella klagomål över den vård de erhållit. kan utnyttjas som högsta instans då det gäller felaktig behandling, där t. ex. en läkare kan ställas till ansvar. Men denna nämnd fyller inte ensam det behov som finns. Dels är många av de klagomål över vården som patienterna framställer inte av den karaktären att någon enskild person kan lastas för misstag etc., dels avser de ofta frågor som inte är av det omfånget att de normalt bör ligga på en central instans. Visserligen finns på sjukhusen kuratorer som kan hjälpa patienten, men då kuratorerna tillhör sjukhuspersonalen kan det för många patienter kännas besvärande att vända sig till kuratorerna med klagomål som avser åtgärder av annan sjukhuspersonal. Framställningar till och justitieombudsman om förhållanden som patienten är missnöjd med kräver initiativ som patienten kan ha svårt att ta och som den aktuella sjukdomen kan omöjliggöra. Den för patienten smidigaste lösningen är därför att han på nära håll har tillgång till ett från sjukhuset obundet organ, som kan ta emot hans klagomål, göra erforderliga utredningar och därefter ta upp saken med vederbörande ansvariga befattningshavare m.fl. på sjukhusen. För sjukvårdshuvudmännen bör det kunna vara till fördel med ett organ som utgör ett led mellan patienterna och de för sjukvården ansvariga. Hos ett sådant organ kommer att samlas information om sjukhusens service sedd ur patientens synpunkt, en information som det för sjukvårdshuvudmännens del kan vara värdefullt att tillgodogöra sig för att förbättra verksamheten. Försök med en vårdombudsman inom en sjukvårdsregion bör därför inledas. Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (SPRI) bör uppmanas att stimulera till sådan verksamhet. Under hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att hos Kungl. begär att SPRI uppmanas stimulera huvudmännen till försöksverksamhet med regionala vårdombudsmän. () ()
mot · FV02335 · 1972-01-20 00:00:00 — av herrar i och oni en övre åldersgräns för utövande av läkaryrket. Pensionsåldern i vårt land varierar mellan olika yrkeskategorier. Det finns pensionärer som fortsätter att arbeta långt efter det att den normala pensionsåldern uppnåtts. I fråga om en yrkeskategori läkarna har man anledning att ställa frågan om det är lämpligt att de fortsätter att utöva läkaryrket obegränsad tid efter pensionsålderns inträde. För representanter för staten i vissa styrelser, ledamöter i sparbankernas styrelser och åtskilliga andra organ har man satt en övre gräns för representation vid fyllda . Enligt vår uppfattning borde någon liknande åldersgräns också sättas för utövande av läkaryrket. Det kan givetvis mot en generell åldersgräns anföras att det finns personer som är mycket vitala både vid 70 och och fördenskull kan upprätthålla en läkarsyssla. Men det är fråga om undantag. blev en 77-årig läkare fråntagen sin legitimation. Detta beslut aktualiserar enligt vår uppfattning att en övre åldersgräns för utövande av läkaryrket borde sättas. Det är uppenbart att en läkare som uppnått en ålder över pensionsåldern inte längre har samma möjligheter som sina yngre kolleger att kunna följa den snabba utvecklingen på medicinens och vetenskapens områden. En sådan läkare kan utgöra en risk för den som konsulterar denne. Hänvisande till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av bestämmelserna för utövande av läkaryrket och att en övre åldersgräns fastställes för detta. () ()