mot · FV021386 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i och angående regionalpolitiken. Målsättningen för regionalpolitiken skall vara att genom dämpad storstadstillväxt skapa ökad jämlikhet i ekonomiskt, socialt och kulturellt avseende mellan människor i olika regioner. synes emellertid målsättningen inte ha kunnat förverkligas i nämnvärd grad. Snarare verkar det som om koncentrationstendenserna i samhället hade ökats sedan målsättningen uppställdes i statsverkspropositionen 1969. Strömmen av människor till storstadsregionerna fortsätter. Strukturförändringarna inom företagsamheten pekar på fortsatt koncentration. har t. ex. i pressen framkommit uppgifter om att en långtgående koncentration till , och av ölproduktionen är att vänta före 1970-talets slut. Genom koncentrationen skapas vissa vinster. Effektivare utnyttjande kan ske av maskiner och tillgångar. I många fall leder detta emellertid till ett alltför kraftigt ianspråktagande av tillgängliga resurser. Följderna av detta är vi i full färd med att söka bemästra. Standardstegringen också i fråga om människornas självklara krav på god service och på valmöjligheter i fråga om utbildning och sysselsättning jämte de nödvändiga åtgärderna för att bemästra de negativa följderna av befolkningskoncentrationen, gällande miljöförstöring och annat, måste emellertid betalas. I mycket hög grad måste dessa kostnader belasta det allmänna stat och kommuner. Stödåtgärder måste sättas in för att bereda sysselsättning och service åt de kvarboende människorna i de orter som blir uttunnade på sysselsättning och befolkning. Kostnaden för överkoncentrationen inom storstadsregionerna och kostnaden för stödåtgärderna inom områden utanför dessa regioner belastar samma intressent det allmänna. Problem som följd av koncentrationstendenserna uppstår inte bara inom den egentliga glesbygden och områden relativt avlägsna från storstadsområdena. Även på närmare håll inträder negativa konsekvenser av koncentrationen. Inom områden som inte ligger alltför långt från ett storstadsområde har näringslivet en tendens att koncentreras till själva storstaden eller dess ytterområden. Tendensen förstärks genom det tänkande som ser effektivitetsvinster genom koncentrationen och genom den i vissa kom muner härskande uppfattningen att befolkningstillväxten som sådan är ett mål. Tendensen förstärks också genom förläggningen av servicefunktionerna. Den i och för sig riktiga uppfattningen att sådana funktioner skall förläggas dit där de flesta människor har närmast till dem kan leda till en förstärkning av koncentrationen mot centrum i en region eller ett område. I ytterområdena av en region som domineras av en storstad uppträder lätt en uttunning också av servicefunktionerna. Med det hittillsvarande tänkandet har det varit naturligare att för vissa specialservicefunktioner hänvisa till storstaden än till andra alternativ. Detta beror givetvis också på kommunikationernas inriktning. Det kan ifrågasättas om koncentrationen på regioncentrum är helt till fyllest för den inledningsvis åberopade målsättningen. Ju större ett regioncentrum är befolkningsmässigt, desto större geografiska områden kommer in i dess influensområde. Det medför naturligt nog uttunning i regionens ytterområden som från regioncentrets sida anspråk ställs på t. ex. mark för fritidsbebyggelse och fritidssysselsättning, vilket icke gynnar en permanent bebyggelse och näringslivets utveckling inom områdena. I vissa fall kan man redan märka tendenser till en negativ utveckling inom områden som genom sin närhet till den överhettade borde ha förutsättningar av en annan art. Enligt uppgifter har cirka 1 500 arbetstillfällen gått förlorade inom kommun. Det är anledning anta att avtappningen skulle ha varit mindre med en mindre dominans från . har kommunens invånarantal minskat med cirka 500 personer. Det är inte alls självklart att t. ex. läns läge som ett avlastningsområde för den egentliga är ett värde för länet. har försiktigt uttryckt detta så i Länsprogram : »För har emellertid närheten till storstadsregionen ej medfört de fördelar som vore motiverade enbart mot bakgrund av storleken hos vissa regioner» (II: 3.4.2). Enligt vår uppfattning har de vidtagna åtgärderna för att dämpa storstadstillväxten icke varit tillräckliga. Obalansen är uppenbar såväl mellan storstadsregionerna och övriga regioner i landet som mellan storstadsregionens centrum och därav influerade områden i eller utanför regionen. För att förverkliga målsättningen om ökad jämlikhet mellan människor oberoende av bosättningsort synes det nödvändigt att andra och kraftigare åtgärder måste vidtas. Samrådsförfarandet vid lokalisering av verksamhet som endast varit uppbyggd omkring lokalbehovet måste utvidgas med hänsyn också till sysselsättningseffekten. Det är emellertid enligt vår uppfattning icke tillräckligt härmed. Det synes vara nödvändigt att redan nu på allvar ta upp frågan om införande av etableringskontroll i storstadsregionerna i form av tillståndsgivning eventuellt i förening med investeringsavgifter. De möjligheter till lokaliseringsstöd som ges för etablering inom undersysselsatta orter har icke visat sig uppväga de fördelar som etablering på ett överhettat område ger. måste vid utformandet av riktlinjerna för den framtida regionalpolitiken hänsyn tas till det negativa tryck som storstadsregionen och dess centrum utövar på områdena utanför den egentliga storstaden. Med åberopande av det anförda hemställer vi A. att anhåller hos Kungl. a. att åtgärder vidtas för att vid lokaliseringssamråd hänsyn också måtte tas till sysselsättningseffekten, b. att Kungl. Maj:t efter utredning framlägger förslag om införande av etableringskontroll i fråga om storstadsregionerna i form av tillståndsgivning, eventuellt i förening med investeringsavgifter, B. att uttalar att vid utformandet av riktlinjerna för den framtida regionalpolitiken hänsyn tas till det negativa tryck som storstadsregionerna och deras centra utövar på ytterområdena i regionen och områden gränsande därtill. () ()