mot · FV0252 · 1972-01-11 00:00:00 — av m. fl. 1 när många upplever att avståndet till beslutsfattarna i samhället blir allt längre är det viktigt att förstärka den lokala självstyrelsen. Alla möjligheter att få medborgarna att delta i den kommunala debatten och de kommunala avgörandena måste tas till vara. Offentlighet och information på ett så tidigt stadium att besluten kan påverkas måste prägla den kommunala verksamheten. Flera kanaler måste finnas mellan de styrande och de styrda. Den gemensamma valdagen för riks- och kommunalval utgör ett hinder för en vital demokrati och bör avskaffas. Kommundelsråd bör inrättas som ytterligare en kanal från medborgarna till beslutsfattarna. Kommundelsråden bör utses i direkta val. De bör i första hand behandla planfrågor rörande den egna kommundelen och göras till obligatoriska remissorgan i stadsplanefrågor. De skall också ha möjlighet att väcka motioner i kommunfullmäktige. Kommunallagen bör ändras, så att kommunerna får möjlighet att införa direktvalda kommundelsråd. Det är också viktigt att byalag och liknande sammanslutningar ges goda arbetsmöjligheter. Rådgivande kommunala folkomröstningar bör prövas som ett komplement till den representativa demokratin, bl. a. i frågor som berör boendemiljön. Kommunala nämnder och styrelser bör regelbundet för allmänheten redovisa beslutade och planerade åtgärder. I det senare fallet måste informationen, framför allt i större frågor, gå ut i så god tid att besluten kan påverkas. De kommunala nämnderna bör också få möjlighet att hålla offentliga utfrågningar av inkallade experter samt företrädare för organisationer och grupper av olika slag. Kommunala bolag har inrättats i allt större utsträckning . I motionen förs en rad förslag fram för att motverka de negativa konsekvenser från demokratisk synpunkt detta för med sig. De kommunala förtroendemännen måste, om den kommunala demokratin skall kunna fördjupas, få bättre arbetsvillkor. Ekonomiska och praktiska svårigheter för medborgarna att acceptera kommunala förtroendeuppdrag måste så långt möjligt undanröjas. I motionen redovisas en rad förslag till åtgärder, som bl. a. ökar möjligheterna att förena kommunala uppdrag med dagligt arbete. En livskraftig lokal självstyrelse utgör ett väsentligt inslag i svensk demokrati. Medborgarna skall inom en begränsad geografisk enhet själva få avgöra sina lokala angelägenheter. Utomordentligt viktiga samhällsangelägenheter åvilar kommunerna. Den kommunala verksamheten möter den enskilde och i många former. Det är kommunen som svarar för planeringen och skötseln av det bostadsområde där han bor, för daghemmet, skolan, sjukvården, , teatern och idrottsplatsen och i många fall för trafiken till och från hans arbetsplats. Hur kommunen sköter sina uppgifter och sin information och hur dess förtroendemän och anställda uppträder i umgänget med den enskilde medborgaren spelar en stor roll i dennes uppfattning om samhället och om demokratin som styrelseform. har dessutom den kommunala verksamheten expanderat snabbare än den statliga. De kommunala enheterna har också i samband med kommunsammanslagningarna blivit väsentligt större. Denna i flera avseenden nya situation för kommunerna har i viss mån försvårat utövandet av självstyrelsen. Det är därför en central uppgift att ytterligare förstärka och förankra den kommunala självstyrelsen. De förslag för att stärka den kommunala demokratin och självstyrelsen som framförs i denna motion har ytterst till syfte att öka medborgarnas inflytande över och insyn i de lokala politiska frågorna. Den lokala politiska debatten bör på olika sätt stimuleras. Alla möjligheter att få medborgarna att delta i den kommunala debatten och de kommunala avgörandena måste tas till vara. De frågor i vilka beslut skall fattas bör på olika sätt och redan på ett tidigt stadium bringas till offentlig kännedom. Flera kanaler måste finnas mellan de styrande och de styrda. Den gemensamma valdagen för riks- och kommunalval utgör ett hinder för en förstärkning av den lokala politiska debatten. Den leder till att de lokala frågorna inte får en chans att göra sig gällande inför det massiva utbudet av rikspolitisk debatt och propaganda. har därför alltid kritiserat den gemensamma valdagen. Erfarenheterna års val styrker uppfattning att skilda valdagar för riks- och kommunalval skulle förstärka den kommunala demokratins vitalitet. De kommunala frågorna fick nämligen års valrörelse bara hälften så stort utrymme på tidningarnas ledarsidor som i de närmast föregående valen. Kännedomen om de lokala valfrågorna var 1970 t. o. m. lägre än vid blandvalet . En överväldigande majoritet av väljarna kunde inte ange en enda lokal debattfråga. Undersökningarna visar entydigt på minskade kunskaper om lokala och kommunala frågor. Den lokala kommunalpolitiska debatten har uppenbarligen dränkts i den pågående riksvalsrörelsen. Av de undersökningar som gjorts framgår också, att en försvinnande liten del av väljarkåren röstat på olika partier i riksdagsval och kommunalval. Den rikspolitiska bedömningen har blivit bestämmande även för det kommunalpolitiska ställningstagandet. Om väljarna skall kunna få ett inflytande också över de lokala frågorna måste de få reda på vilka kommunalpolitiska handlingsalternativ som finns och vilket handlingsalternativ som förknippas med ett visst parti. Den gemensamma valdagen har minskat människornas kunskaper om den lokala politiken och därmed deras möjligheter att påverka de lokala avgörandena. Den är från dessa synpunkter ett hot mot den lokala självstyrelsen. Vi beklagar att avslog vårt krav på åtgärder för att göra val till det sista valet med gemensam valdag. Det är nu tyvärr i praktiken för sent att ta ett vilande grundlagsbeslut i denna riktning års val. Vi avhåller oss därför från att ställa något yrkande men återkommer i frågan. Den statliga utredningen rörande den kommunala demokratin har inte avgivit några förslag ägnade att stärka den kommunala demokratin. Några sådana förslag torde heller inte vara att vänta . Vi anser oss därför oförhindrade att nu föra fram konkreta förslag till väsentliga förstärkningar av den kommunala demokratin förslag som bör kunna bli föremål för ett snabbt beredningsarbete. Införande av kommundelsråd har tidigare aktualiserats från sida. Genom att utgöra ytterligare en kanal från medborgarna till beslutsfattarna bör kommundelsråden kunna bidra till att bredda medborgarnas intresse för och inflytande över de kommunala frågorna; särskilt de vardagsnära problem som sammanhänger med planeringen av den egna kommundelen. Kommundelsrådens möjligheter att fylla denna roll är i hög grad beroende på det sätt på vilket de utses. Starka skäl talar för att kommundelsrådens funktion bäst säkras genom att råden utses i direkta val. Antalet råd bör givetvis kunna variera med hänsyn till kommunens storlek. I stora kommuner som och bör man räkna med 1520 kommundelsråd, medan i mindre kommuner antalet råd kan komma att stanna vid 35. Råden fungerar sannolikt bäst om de omfattar mindre områden och ett relativt begränsat antal människor. Det bör ankomma på kommunerna att själva besluta om införandet av kommundelsråd. De bör då också få besluta om tid för val av råden, antalet råd och antalet ledamöter per råd. Mandatperioden bör dock lagligen fastställas till lika som gäller kommunfullmäktige. dessa råd bör väljas blir i hög grad beroende på om den gemensamma valdagen bibehålls eller ej. Med direktvalda kommundelsråd blir det än mer nödvändigt att avskaffa den gemensamma valdagen för riks- och kommunalval. Det bör vidare övervägas, huruvida valen till kommundelsråd skall hållas med valen till kommunfullmäktige eller vid särskilt tillfälle. För samtidiga val talar främst att man därigenom säkerställer ett högt valdeltagande. Med val till kommundelsråden vid särskilt tillfälle ökar å andra sidan möjligheterna för särskilda kommundelspartier att verka vid sidan av de politiska Det är enligt vår uppfattning väsentligt att skapa goda arbetsförutsättningar för byalag eller andra sammanslutningar med syfte att samla och artikulera de boendes intressen. Sådana sammanslutningar kan fylla en viktig roll för att vitalisera debatten och bidra till aktiva valrörelser. Kommundelsråden bör i första hand behandla planfrågor rörande den egna kommundelen. Råden bör därför göras till obligatoriska remissorgan i stadsplanefrågor. Därutöver bör råden ha förslagsrätt i frågor som är exklusiva för den egna kommundelen, t. ex. lokaliseringen av lekskolor och fritidsgårdar, planeringen av övergångsställen för gående och vissa lokala trafikföreskrifter. Råden bör också ha egen initiativrätt i form av möjlighet att väcka motioner i kommunfullmäktige. Vidare bör övervägas i vilka frågor kommundelsråden skall ha beslutanderätt. Råden bör få anslag för sin verksamhet från den kommunala budgeten. bör dock skötas centralt av kommunen. Den nuvarande kommunallagen ger inte möjlighet för kommunerna att anordna folkomröstningar. Det måste anses otillfredsställande att det enligt lag inte är tillåtet att låta alla medborgare i en kommun fungera som en remissinstans. Ett kommunalt folkomröstningsinstitut skulle kunna vara ett bra komplement till den representativa demokratin, bl. a. i frågor som berör boendemiljön. Direktiven till utredning om den kommunala demokratin överbetonar enligt vår mening problemen med rådgivande folkomröstningar. Det vöre av värde att undersöka hur ett fakultativt kommunalt folkomröstningsinstitut borde utformas för att kunna tillgodose medborgarnas berättigade krav på att höras innan beslut fattas i för dem väsentliga frågor. Det bör då också övervägas om och i vilka fall en minoritet i kommunfullmäktige och/eller en viss andel av kommunens befolkning skall ha rätt att ta initiativ till folkomröstningar. Självfallet måste vidare prövas vilka typer av frågor som bäst lämpar sig för kommunala folkomröstningar. Kommunala nämnders information och offentlighet De kommunala nämnderna och styrelserna bör regelbundet för allmänheten redovisa beslutade och planerade åtgärder. Det är i frågor av större allmänt intresse av särskild vikt att denna information förmedlas i så pass god tid att besluten kan påverkas. Som en del i informationsverksamheten bör det även finnas möjlighet att ställa frågor till nämndens eller styrelsens ledamöter. En rad varandra kompletterande former för att föra ut information liksom för att få synpunkter från allmänheten bör kunna användas. Stort utrymme finns här också för de politiska partierna att utveckla delvis nya former för medborgarkontakt och information. Möjlighet bör vidare skapas för kommunala nämnder och styrelser att hålla offentliga utfrågningar av inkallade experter samt företrädare för organisationer och grupper av olika slag. En ökad grad av offentlighet samt större satsning på information får givetvis inte innebära att den principiellt betydelsefulla ansvarsfördelningen mellan nämnderna och kommunstyrelse/kommunfullmäktige uppluckras. Insyn i kommunala bolag Expansionen av den kommunala verksamheten har bl. a. medfört att en ganska stor del av kommunernas verksamhet drivs i bolagsform. Den kommunala verksamheten kan i vissa fall vara väl anpassad för bolagsformen. Det ökade användandet av bolagsformer har dock fått negativa konsekvenser från demokratisk synpunkt. Medborgarnas möjligheter till insyn i och kontroll av de kommunala bolagens verksamhet är mindre än i fråga om den verksamhet som bedrivs av nämnder och styrelser. För att motverka denna utveckling mot minskad insyn i och minskat inflytande över den kommunala verksamhet som drivs i bolagsform bör följande konkreta åtgärder övervägas: En mera restriktiv praxis i fråga om instiftandet av kommunala bolag. Ett uttryckligt erkännande av offentlighetsprincipens giltighet, preciserat i bolagsordningen för de kommunala företag där vägande hinder däremot inte kan resas. Rätt för kommunfullmäktiges ledamöter att närvara vid bolagsstämmorna och där ställa frågor. Rätt för kommunfullmäktige att förrätta val av styrelseledamöter i kommunala bolag (även kommunens ledamöter i interkommunala bolag). Kraven i denna och föregående punkt kan möjligen tillgodoses genom att utövandet av rösträtten för de aktier kommunen innehar i resp. bolag genom fullmakt fördelas lika på samtliga ledamöter i kommunfullmäktige. Rätt att låta kommunfullmäktiges valberedning bereda val av ledamöter i kommunala bolag på samma sätt som de övriga val fullmäktige förrättar. Rätt att i kommunfullmäktige interpellera bolagsstyrelsens ordförande om förhållanden i bolaget. Rätt för kommunens revisor att granska de kommunala bolagens räkenskaper. Skyldighet för bolagsstyrelse att fortlöpande redovisa bolagets verksamhet för kommunstyrelsen samt att lämna en fyllig offentlig redovisning av bolagets verksamhet. Dessa och andra intressanta uppslag för en bättre insyn i och kontroll av de kommunala bolagens verksamhet bör bli föremål för en mera djupgående prövning. Även för de stiftelseägda kommunala företagen gäller i huvudsak de problem från demokratisk synpunkt som diskuterats ovan. Också för dem bör således de ovannämnda metoderna att förbättra medborgarnas insyn i och kontroll över verksamheten prövas. Två viktiga förutsättningar för en fördjupad demokrati är att medborgarnas intresse för och möjligheter att åtaga sig kommunala uppdrag ökar samt att förtroendemännens arbetsvillkor förbättras. Kommunsammanslagningarna har medfört att antalet personer med kommunala förtroendeuppdrag har minskat i antal. Denna utveckling är i sig beklaglig, då det för demokratins förankring är värdefullt att så många som möjligt är med och övar direkt inflytande på de kommunala besluten. För de förtroendemän som är kvar har utvecklingen också inneburit fler uppgifter och ökat ansvar för en allt större och mer kostnadskrävande verksamhet. Oftare än förr kräver vidare partiorganisationen, andra organisationer och medborgargrupper att de kommunala förtroendemännen skall ställa upp för anföranden och diskussioner. Detta är glädjande men innebär att de förtroendevalda får sätta av mera tid för förberedelser och framträdanden. En följd av detta är att den förtroendevalde också måste ta sig att följa den allmänna debatten och hålla kontakt med personer som kan ge synpunkter på de politiska områden han eller hon särskilt ägnar sig åt. De kommunala åtagandena blir för många förtroendemän så krävande att det är svårt att förena dem med full civil arbetsinsats. Det kan leda till att fler uppgifter läggs över på tjänstemannaplanet eller koncentreras till ett litet antal heltidsverksamma förtroendemän. Utpräglat tjänstemannavälde eller politiskt pampvälde är från medinflytandesynpunkt oacceptabelt. Det måste därför vara en samhällelig uppgift att skapa ekonomiska och tekniska förutsättningar för ett effektivt kommunalt politiskt arbete som ger ökad möjlighet för alla kommunmedlemmar att deltaga i det politiska arbetet som förtroendemän. Ingen medborgare skall av ekonomiska skäl eller praktiska omständigheter vara förhindrad att acceptera förtroendeuppdrag och fullgöra dem på ett tillfredsställande sätt. Även om denna målsättning är svår att förverkliga kan dock en hel del åtgärder vidtagas för att utvecklingen skall gå i rätt riktning. Bättre möjligheter kan skapas att förena kommunala uppdrag med dagligt arbete, t. ex. genom lämplig tidpunkt för sammanträden, lagfäst rätt till eventuell erforderlig tjänstledighet, möjlighet för småbarnsföräldrar att få erforderlig barntillsyn under sammanträdestid samt ersättningsnivåer för uppdragen, som kompenserar åtminstone normalt inkomstbortfall och direkta kostnader. Den kommunala informationen bör byggas ut och all verksamhet präglas av ökad öppenhet. Genom förbättrad information till förtroendemännen, dels om de frågor som skall bli föremål för beslut, dels om verksamheter som gränsar till det egna uppdraget, ökar deras möjligheter att öva inflytande på de kommunala besluten. viktigt att förtroendemännen ges ökade möjligheter till utbildning, framför allt avseende långsiktig planering, styrning och kontroll av den kommunala verksamheten. Förtroendemännens insatser måste alltmer koncentreras på frågor av detta slag och allt mindre inriktas på detaljfrågor. Inrättande av kommundelsråd kan i viss mån minska tendensen till minskning av antalet förtroendeuppdrag till följd av kommunsammanläggningarna. att hos Kungl. 1. att förslag framläggs års val om sådan ändring av kommunallagen att kommunerna ges möjlighet att inrätta direktvalda kommundelsråd med uppgifter i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att förslag framläggs om sådan ändring av kommunallagen att kommunerna ges möjlighet att anordna rådgivande kommunala folkomröstningar, 3. att förslag framläggs till åtgärder för ökad information från och offentlighet i kommunala nämnder och styrelser i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att förslag framläggs till åtgärder för vidgad insyn i och kontroll av kommunala bolag och stiftelser i enlighet med vad som anförs i motionen, 5. att förslag framläggs till åtgärder för bättre arbetsförhållanden för de kommunala förtroendemännen i enlighet med vad som anförs i motionen. () () PER () . () ()