mot · FV02275 · 1972-01-20 00:00:00 — angående den ifrågasatta utbyggnaden av kraftverk. Vid riksdag fattades principbeslut om att uppföra vid . Anläggningen var planerad med en tungvattenreaktor av tryckvattentyp med en elektrisk effekt av 105 MWe (megawatt). Efter detaljprojektering och ytterligare utredningar framkom att kapaciteten genom tekniska förbättringar kunde beräknas till 200 MWe. prövade det nya förslaget, och detta godkändes (prop. 72, SU 50, rskr 137). Arbetena med att uppföra stationen påbörjades och beräknades vara avslutade . inleddes provdrift med lättvatten. Resultaten av dessa prov var genomgående dåliga, varför Atomenergi anmälde behov av justeringar och kompletteringar. meddelades att färdigställandet beräknades till . I skrivelse () föreslog Atomenergi och att arbetet med färdigställandet av skulle avbrytas. hade ca investerats i . Ett eventuellt fullföljande av projektet skulle i första hand kräva ytterligare utan att man därför fick en tillfredsställande lösning av problemet. ansåg att anläggningen aldrig skulle kunna bringas i driftdugligt skick. Även om så kunde ske skulle driftsekonomin bli så dålig att anläggningen icke skulle bli självförsörjande utan måste subventioneras. 1 detta läge förklarade att det enda realistiska alternativet för att i någon mån utnyttja tillgångarna i var att uppföra en oljeeldad ångpanneanläggning intill den befintliga turbinen. Detta föranledde Kungl. att besluta att arbetena vid fick avbrytas. överlämnade i skrivelse av en utredning angående ombyggnad och utbyggnad av . I utredningen föreslogs att de nuvarande anläggningarna i förutom reaktordelen byggdes om till en oljeeldad kondenskraftstation. Om dessa arbeten kunde påbörjas skulle kunna producera med en effekt av 200 MWe. På grund av att den redan installerade turbinen var dimensionerad för lågt tryck skulle den nya anläggningen få låg verkningsgrad och i första hand utnyttjas för toppeffektsdrift, dvs. med genomsnittligt kort årlig driftstid. Totalt beräknades projektet kosta ca . Med anledning härav förelädes Kungl. Maj:ts proposition 1970:194. beslöt att godkänna förslaget. Detta beslut har i huvudsak accepterats utan att förorsaka någon större opinionsbildning mot detsamma. Garantier har givits för att naturvårds- och miljövårdssynpunkter skall beaktas. Riskerna för miljöförstöring torde även vara små, då verkets uppgift endast är att täcka kortvariga belastningstoppar och tillgodose kraven på leveranssäkerhet under torrår. som gått efter riksdagsbeslutet har hela Marvikenfrågan kommit i ett annat läge. har tillkännagivit sina planer på en fortsatt utbyggnad av kraftverket med två nya etapper. Förutom redan beslutade utbyggnad, som innefattar kondenskraftaggregat på 192 MWe, planeras för etapp 11 två stycken kondensaggregat om vardera 320 MWe och för etapp III fyra gasturbiner om vardera 70 MWe. En utbyggnad enligt dessa planer kommer således att innebära att kraftverk får en total effekt av 1 132 MWe. tillkännagivande har väckt en stark kritik, främst från naturvårds- och miljövårdsorganisationer men även från allmänhetens sida. Att oron och tveksamheten är stor bland befolkningen i och torde icke vara ägnat att förvåna, då denna befolkning närmast berörs av lokaliseringen till . Kritiken mot utbyggnaden kan anses fullt berättigad mot bakgrund av det alltmera ökade intresset för vår miljö och den förstöring av vår natur som pågår i allt snabbare tempo. Marvikenfrågan har även varit föremål för debatt i . Sålunda besvarade civilministern en interpellation angående placering av miljöfarlig industrianläggning m. m. och en interpellation angående den planerade utbyggnaden av . Vid det senare tillfället framhöll civilministern att regeringen icke hade för avsikt att taga ställning till frågan om en eventuell utbyggnad utöver beslutade etapp I, förrän resultatet av pågående förarbeten för fysisk riksplanering redovisats och remissbehandlats. har denna redovisning skett i en promemoria (SOU 1971:75). Däri ges en fyllig bild av våra mark- och vattenresurser samt överväganden och synpunkter avseende medel och organisation för en fortlöpande fysisk riksplanering. Det konstateras bl. a. att till nu sker industriföretagens val av tänkbar lokalisering främst från företagsekonomisk synpunkt. Natur- och miljöskälen har först i ett senare skede kommit med i bedömningen, vilket varit till en betydande nackdel för de samhällsorgan, institutioner m. fl. vilka haft att företräda sådana intressen. Dessutom har samhällsbedömningen kommit i efterhand. De problem som på så sätt skapats har ej kunnat avhjälpas efteråt. Den fysiska riksplaneringens kanske främsta uppgift blir därför att för framtiden undvika att dessa problem uppstår. Ett lämpligt praktiskt exempel på hur man inte bör gå till väga vid bedömningen av en planerad utbyggnad kan kraftverk anses vara. Genom sin belägenhet vid på i ställs nu energiförsörjningsfrågorna i stark konflikt till miljöfrågorna. 1 promemorian (SOU 1971:75) konstateras att skärgårdskusterna tillhör landets viktigaste rekreativa resurser och är unika, även sedda i internationellt perspektiv. 1 redovisning har dessa kuster i regel betraktats som områden av riksintresse för det rörliga friluftslivet med undantag av större delen av jämte vissa delar som är starkt påverkade av fritidsbebyggelse. och norra läns skärgårdskust tillhör ett av de tre områden inom vilka etablering av miljöförstörande industri bör undvikas. De övriga två områdena är norra och norra brantkust (s. 343). Östgötakusten, som sträcker sig från Arkösund vid och till länsgränsen mot , har strand på en sträcka av endast fågelvägen. Den har utomordentligt goda förutsättningar för båtsport, fiske, bad och naturstudier. Den har även riksintresse för den vetenskapliga och kulturella naturvården med intressanta berggrundsformationer, ett rikt fågelliv och en mycket omväxlande vegetation. Bråvikenområdet beskrivs på s. 362 i promemorian. Det anses angeläget att en översiktlig planering kommer till stånd för hela detta område, där de skilda utvecklingsintressena kan ställas emot varandra och bedömas i ett sammanhang. Vid denna planering bör de redovisade naturvårdsintressena och de allmänna miljöhänsynen tillmätas stor vikt. 1 inre delen av vid pågår vetenskaplig forskning. Det anses att här finns en av landets förnämsta lokaler för häckande och rastande vadarfåglar och simfåglar. Yttre delen av Bosöfjärden med rik övärld är till stora delar naturreservat. I promemorian konstateras att för hela norra läns och gäller att miljöförstörande industri av den karaktär promemorian avser skulle medföra betydande konflikter med friluftsliv, vetenskaplig och kulturell naturvård samt med befintliga och framtida bebyggelser. Av dessa skäl och mot bakgrund av områdets opåverkade kvaliteter bör miljöförstörande industri inte tillåtas inom dessa områden. En utbyggnad av kraftverket i med åtföljande oljehantering star i konflikt med betydande rekreations- och naturvårdsintressen. kapacitet för värmeutsläpp utgör, med hänsyn till föroreningsbelastningen, en restriktion i fråga om lokaliseringen av vattenkylda kondenskraftverk. Detta begränsar ytterligare möjligheterna till utbyggnad i . Området saknar dessutom förutsättningar för utbyggnad till ett allsidigt industriområde. Mot denna bakgrund bör utbyggnader vid bedömas restriktivt. Innan ytterligare lokaliseringar och utbyggnader av miljöförstörande industri kan komma i fråga inom Bråvikenområdet är ett detaljerat klarläggande av dagens föroreningssituation samt konsekvenserna av ytterligare föroreningsutsläpp erforderligt. Härvid bör också riskerna för försämring av luftföroreningssituationen samt möjligheterna att ta emot större tonnage utan nya hamnanläggningar, vilket står i konflikt med frilufts- och vetenskapliga naturvårdsintressen, belysas för . I avvaktan på att förutsättningarna för lokalisering av studerade anläggningstyper närmare klarlagts bör lämpliga industrimarkområden i anslutning till reserveras i , översiktlig planering. ligger alltså i ett ytterskärgårdsområde av synnerligen stort värde från vetenskaplig naturvårdssynpunkt och därtill av stor vikt för det rörliga friluftslivet. Härtill kommer att är en typisk jordbruksbygd, varför större svavelsyrenedfall med sänkning av pH-värdet på åkrar och i skogar ger ekonomiska förluster. Att över huvud taget aktualiserades såsom lokalisering för ett atomdrivet kraftverk berodde på enstämmiga tekniska uttalanden att faror för miljön var helt otänkbara. Till detta kan läggas att vår kännedom om miljön var minimal i jämförelse med vad den är ; dock torde icke tillstånd ha getts om avsikten från början hade varit att i förlägga ett oljeeldat kraftverk. Redan med beslutad ombyggnad till 192 MWe finns risken att stora områden värdefull fritidsnatur kommer i farozonen och att en unik skärgårdsmiljö delvis förstörs. Men genom att utnyttjandet av kraftverket kommer att vara begränsat, eftersom den årliga driftstiden blir mycket kort, torde de negativa effekterna från miljövårdssynpunkt kunna hållas inom en acceptabel ram. Även från driftsekonomisk synpunkt är det väsentligt med kort årlig driftstid. Kraftverket är dimensionerat för lågt tryck och får därför en låg verkningsgrad. Detta innebär onormalt höga drift- och underhållskostnader. Därtill kommer avståndet till befintligt stamlinjenät. Den statliga och privata kraftindustrins samarbetsorgan, Centrala driftsledningen (CDL) har medverkat vid utformningen av underlaget för fysisk riksplanering. CDL anser att för såväl oljekraftverk som stora kärnkraftverk är avståndet till konsumentområdet den för lokaliseringen viktigaste faktorn. Långa avstånd kan medföra förluster på upp till ett par procent av kraftproduktionens värde. Tillgång på kylvatten, goda järnvägs- och vägförbindelser samt inte minst bränsleförsörjningen är andra väsentliga lokaliseringssynpunkter. För en oljehamn i anslutning till ett kraftverk anser CDL det nödvändigt att stora oljetankers kan tagas emot. För lokalisering till anses önskvärt att de största båtar som kan gå in i kan tas emot. Följande tabell visar storleken av utsläpp, oljeförbrukning m. m. under förutsättning att max. enprocentig olja användes. Jämförelse har gjorts med nu beslutad utbyggnad och av planerad utbyggnad. (beslutat av 1970) 1 132 MWe aggregat (etapp I-FlI +111 enligt förslag från ) Sot, kg/dygn Svaveldioxid Jcg/dygn Kylvatten, m /dygn Oljeförbrukning, kg/dygn Antal båttransporter av Anm. På grund av djupförhållandena vid kan enligt gjorda beräkningar max. 5 000 tons oljetankers anlöpa den tilltänkta hamnanläggningen. Ett studium av tabellen ovan ger anledning till starka tvivel på att kraftverk är lämpligt för utbyggnad enligt etapp II och III. För det första torde i så fall kraftverket inte kunna drivas som toppeffektreserv utan måste utnyttjas med maximal driftstid. Detta medför att skillnaderna mellan de två alternativen blir ännu större än vad dygnsförbrukningen ger vid handen. För det andra medför en utbyggnad - vid en årlig drift av att minst 450 oljetankers skall lossa sin olja vid hamn, dvs. mer än ett fartyg . Riskerna för oljespill och oljeutsläpp vid lossning och lastning måste då bedömas som stora. För det tredje blir kylvattenutsläppet i av mycket stor omfattning. Eftersom detta vatten redan nu är svårt förorenat betyder ett tillskott av kylvatten med en temperatur av ca varmare än havsvattnet ytterligare försämring i hög grad. För det fjärde blir luftföroreningarna av enorma dimensioner, vartill kommer att det icke kan garanteras att svavelfattig olja i tillräcklig mängd finns tillgänglig. Sammantaget innebär detta att oljehantering, varmvattenutsläpp, sotoch svaveldioxidutsläpp kommer att bli allvarliga miljöhot och få en mycket negativ inverkan på naturresurser, yttre vattenområden och de östra delarna av . Svaveldioxiden kommer därjämte att få allvarliga inverkningar på , andra delar av Norrköpingsblocket och södra . Starka skäl talar därför för att kraftverk bör begränsas till etapp I, dvs. vad som redan är beslutat. Någon ytterligare investering bör icke göras i . När det hävdas, att kraftbehovet måste vara avgörande, är detta icke relevant. Om det inte under arbetets gång hade visat sig att var en felinvestering, hade vi haft en anläggning med en effekt av ca 200 MWe. Samma effekt uppnås genom det beslut som har fattat. Det ständigt utökade kraftbehovet är väl känt och måste anses tillhöra de rutinfrågor vilka ständigt bearbetas inom . Ett beslut i ovan föreslagen riktning kan därför icke anses försvåra den planering som måste finnas. En tänkbar lösning är att tillsammans med utvidgar pågående samarbete, vilket sker i form av ett gemensamt bolag, Bråvalla kraft AB, som bygger ett värmekraftverk i . Detta kraftverk skall vara färdigt , men samarbetet är avsett att fortsätta med ett atomkraftverk på Händelö i . Som tänkt datum för påbörjande av detta arbete har angivits . Genom att tidigarelägga dessa planer kan många fördelar vinnas vare sig det blir ett atomkraftverk eller ett oljeeldat kraftverk. Vi kan få ett centralt beläget kraftverk intill konsumentområdet och till stamlinjenätet, varvid inga kostnadsökningar uppstår på grund av långa överföringsavstånd. Kraftverket kan byggas med hög verkningsgrad och får tillgång till goda väg- och järnvägsförbindelser liksom till en stor och modern oljehamn. Kylvattenproblemet kan eventuellt helt reduceras om kylvattnet kan användas av värmeverket. tillhör de kommuner som i allt ökad omfattning använder fjärrvärme. Även om alternativet oljeeldat kraftverk visar sig vara det för dagen mest realistiska alternativet så måste fördelarna med som lokaliseringsort bli överlägsna . satsning på industrilokalisering, som pågått , har resulterat i ett stort antal nya företag, vilka etablerat sig i kommunen. Denna satsning kommer i oförminskad takt att bedrivas även i fortsättningen. Till detta kan läggas att Holmens bruks AB offentliggjort sina planer att flytta hela sin produktion till Loddby, utanför . Detta kan väntas medföra ett behov av elektrisk energi av storleksordningen 100 MWe. Genom detta alternativ får yttre och Östergötlands kustland behålla karaktären av obrutet skärgårdsområde. Såväl vetenskaplig som kulturell naturvård med rikt fågelliv och vegetation samt med tillgång till fiske, båtsport, bad m. m. kan då bevaras intakt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. till känna vad i motionen anförts angående storleken av kraftverk jämte alternativt förslag till utbyggnad i . K L , 1972