mot · FV021718 · 1972-10-18 00:00:00 — av herrar i och i anledning av Kungl. Majrts proposition nr 99 med förslag till lag om körning i terräng med motordrivet fordon. I ett högt industrialiserat samhälle är varje tillämpning av ny teknik automatiskt en från miljösynpunkt känslig åtgärd. Genom att det totala trycket på den fysiska miljön hunnit bli så långtgående, ökar också effekten och betydelsen av varje enskilt nytillskott i den tillämpade tekniken. Varje sådant nytillskott kan därför inte längre mätas blott efter sin marginaleffekt, utan efter hur det påverkar det totala trycket och efter vilka risker det öppnar i ett förlängt tidsperspektiv. Vad som sagts får givetvis en starkare vikt i ett samhälle, där tekniken på grund av maktförhållandena underordnas kommersiella motiv och ett ensidigt kvantitativt framstegsbegrepp. Till den industriella produktionsteknikens följdföreteelser hör den starkt intensifierade transporttrafiken. Speciellt motorismen har blivit ett skolexempel på vilken miljöförstöring som uppstår när en viss teknik får utvecklas utan plan och i klandervärd avsaknad av samhälleligt förutseende. Utvecklingen i på trafikområdet har skapat en rad ekonomiska och miljömässiga problem, som först långt i efterhand blivit föremål för myndigheters uppmärksamhet. Motåtgärder och kontroller har kommit sent och varit otillräckliga. De direkta mänskliga säkerhetssynpunkterna har föranlett omfattande kontroller och restriktioner för trafiken. Då det gäller skadan på den fysiska miljön är emellertid störningarnas tillväxt fortfarande starkare än effekten av motåtgärderna. Det är i detta perspektiv man måste se den nya teknik, som möjliggör massanvändning av terränggående fordon, svävarfarkoster o. d. Bifalles förslagen i proposition nr 99, introduceras därmed mycket liberala principer för trafik med snöskoter. Man kan beskriva dessa principer som ett utsträckande av den s. k. allemansrätten till att omfatta även färd med terrängfordon. Inskränkningarna är marginella i förhållande till huvudregeln. Detta förslag är från miljösynpunkt inte acceptabelt och synes bygga på felaktiga premisser rörande snöskotern som miljöfara. Redan nu är glesbygden och de större sammanhängande naturområdena i landet utsatta för avsevärda ingrepp, vilkas inverkan på växt- och djurvärld samt det biologiska förloppet och långsiktsutvecklingen i dess helhet i väsentliga hänseenden bevisats vara skadlig. Dit hör främst exploateringen av vattenkraften, den moderna skogsdriften samt de omfattande flygbullerstörningarna. Liberala principer för användning av snöskoter kommer väsentligt att öka bullerstörningarna, nedslitningen och degenerationen av växtvärlden. Följden kommer också att bli, att dessa störningar sprids till områden, som tidigare undgått ingrepp på grund av sin relativa svårtillgänglighet. Konsekvenserna av detta bör inte endast bedömas utifrån . Man bör bedöma dem utifrån den framtida situation som uppstår när antalet skotrar kommer att uppgå till ett par hundratusental eller mer. Det ter sig allt annat än framsynt och ansvarsfullt att i ett sådant perspektiv tillåta i stort sett fri expansion för en ny typ av motorism i terrängen, en motorism, som får utövas utan körkort, utan förarutbildning och förarkontroller och utan att begränsas till färdleder. Det ligger inte i miljöpolitikens eller friluftslivets intresse att öppna slussarna för denna nya typ av okontrollerad motorism. Snöskotertrafiken är av väsentlig nytta och betydelse för speciella, begränsade befolkningsgrupper i vissa glesbygder. De principer som reglerar denna form av trafik bör ge dessa grupper möjlighet att utnyttja det nya trafikmedlet. I övrigt bör starkt restriktiva principer gälla, principer som i rimlig grad ansluter sig till dem som gäller för vägbunden motorism. Dessa principer bör innefatta: a) krav på förarutbildning, prövning och körkort för framförande av motordrivet terrängfordon, b) tillämpande av åldersgränsen för trafik med sådant fordon, c) begränsning i rätten att inneha och framföra sådant fordon till sådana grupper, som på grund av sin bosättning eller yrkesutövning utvecklat ett påtagligt trafikberoende därav eller vilkas servicestandard väsentligt påverkas därav, d) begränsning av trafiken till bestämda leder, utom där förhållandena (t. ex. förflyttningsbehov vid yrkesutövning, inspektion eller utryckning) motiverar dispens, e) inriktning på att begränsa terränggående fordons användning i friluftslivet, så att omfattande privatinnehav av sådana fordon hindras och fordonsparken i görligaste mån stannar under kommuners och friluftsorganisationers kontroll, f) generella dispenser från de föreslagna reglerna under a) och b) ges åt alla nuvarande innehavare av ifrågavarande fordon, förutsatt att de uppnått den föreslagna åldersgränsen. Med stöd av det anförda föreslås att i anledning av proposition 1972:99 uttalar sin anslutning till de i motionen anförda synpunkterna rörande utformning av förslag till lag om körning i terräng med motordrivet fordon och till vederbörande utskott hemställer om beaktande av desamma vid utformningen av utskottets betänkande respektive förslag till lagtext. (vpk) i PER (vpk)