mot · FV02208 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. angående skattepolitikens användning som regionalpolitisk instrument. 1 flertalet västeuropeiska länder tillämpar man olika former av skattelättnader för att stimulera lokalisering av företag till områden där man från regionalpolitiska synpunkter önskar skapa ökade sysselsättningstillfällen. Viss befrielse från inkomstskatt för företag i stödområden gäller t. ex. i , och . Gynnsamma initialavskrivningar är ett viktigt lokaliseringspolitiskt medel i , , , , och . Skattelättnader via särskilda lokaliseringspolitiska investeringsfonder tillämpas bl. a. i . Skatteinstrumentet som ett medel i lokaliserings- och regionalpolitiken har kommit till användning även i men inte i samma målmedvetna utsträckning som i flertalet ovannämnda länder. Främst är det investeringsfonderna som använts i lokaliseringspolitiskt syfte. Den särskilda investeringsavgift på oprioriterade byggnadsarbeten, som fanns under högkonjunkturen 19701971, hade också viss regionalpolitisk betydelse genom att någon avgift inte uttogs inom det allmänna stödområdet. Investeringsfonderna började användas i lokaliseringspolitiskt syfte 1963. Vid det lokaliseringspolitiska principbeslutet uttalades emellertid att investeringsfonderna inte borde användas för detta ändamål sedan det nya systemet med lokaliseringslån och lokaliseringsbidrag trätt i kraft . Investeringsfonderna skulle vara enbart ett konjunkturpolitiskt medel. Även efter 1965 har investeringsfonderna emellertid använts lokaliseringspolitiskt, varvid besluten dock fattats av regeringen i stället för som tidigare av . Regeringen har också vid olika tillfällen understrukit att investeringsfonderna kan och bör spela en betydelsefull roll som etableringsst imulans. Den lokaliseringspolitiska effekten av denna investeringsfondsanvändning har blivit förhållandevis god. Detta innebär emellertid inte att det hittillsvarande sättet att använda investeringsfonderna som ett lokaliseringspolitiskt instrument varit invändningsfritt. Detta sammanhänger främst med att besluten om frisläppande av investeringsfondsmedel ofta haft den innebörden, att den stora huvuddelen, ibland , reserverats för investeringar i koncentrationsområdet i mellersta eller medan den mindre delen investerats inom allmänna stödområdet. Detta har även förekommit i konjunkturlägen då man haft brist på arbetskraft och risk för ekonomisk överhettning i koncentrationsområdena. Med detta har man utöver den konjunkturpolitiska felanvändningen ökat den regionala obalansen. De filialanläggningar, som företag från mellersta och med framgång startat inom allmänna stödområdet med hjälp av investeringsfonderna, är otvivelaktigt ett bevis för att vi här har ett effektivt lokaliseringsinstrument. Men en användning, som lägger huvuddelen av investeringarna utanför det lokaliseringspolitiska stödområdet, bör inte godtas. Enligt vår mening bör man också kunna gå ett steg längre och låta investeringsfonderna utnyttjas generellt i det allmänna stödområdet. Naturligtvis utesluter vi härmed inte att vid vissa lokaliseringsfall motiv kan finnas för användning av en del av medlen även utanför stödområdet. Men som villkor, såvida användningen inte har uteslutande konjunkturpolitiskt syfte, bör alltid ställas att investeringarna till klart övervägande del skall tjäna en aktiv lokaliseringspolitik genom nya sysselsättningstillfällen i stödområdet. Som de redan anförda exemplen visar har även andra former av skattelättnader en betydelsefull lokaliseringspolitisk användning i ett flertal länder som är att jämföra med . En sådan utvidgning bör övervägas även för vårt land. Därvid bör en differentiering kunna komma i fråga både beträffande företagsskatter i egentlig mening och avgifter. Det är i detta sammanhang bl. a. väsentligt att erinra om att skattelättnader genom investeringsfonder f. n. i stort sett bara kan komma de större företagen till del. Såsom vid upprepade tillfällen krävts från vårt håll måste de mindre företagen - som ej drivs i aktiebolagsform ges motsvarande möjlighet till avsättning för framtida behov. Vid en systematisk prövning av skatteinstrumentet som aktivt lokaliseringspolitiskt medel bör övervägas bl. a. gynnsamma initialavskrivningar, befrielse för nystartade företag från inkomstskatt , avveckling eller lindring för vissa lokaliseringsområden av elskatten och den allmänna arbetsgivaravgiften. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. anhåller om en allsidig utredning av skattepolitikens användning som regionalpolitisk! instrument i enlighet med vad som anförts i motionen. () i Bäckmora () i Luttra () i Glömminge . () i Skegrie