mot · FV02554 · 1972-01-11 00:00:00 — av i m. fl. angående vissa äldre fiskerilån i . Genom riksdagsbeslut om ändrade former för förmedlingen av fiskerilån, befriades hushållningssällskapen från fortsatt befattning med denna låneform (SFS 414/1967). Beslutet innebar dessutom att de uteliggande lånen överfördes till respektive lantbruksnämnder samt att hushållningssällskapen i samband därmed befriades från delcredere-ansvar för ifrågavarande lån. För medförde beslutet ingen organisatorisk förändring i ifrågavarande hänseende eftersom svarat för fiskerilåneverksamheten. För del innebar beslutet endast att ej skulle stå delcredereansvar för lån som beviljades efter . I skrivelse föreslog näringsnämnd bland annat att frågan om handläggning av fiskerilåneärendena i borde bli föremål för nya överväganden. Behovet av noggranna ekonomiska lönsamhetskalkyler i samband med låneansökan framträdde inte minst i samband med den aktuella krissituationen inom fiskerinäringen. hade svarat för en omfattande teknisk och ekonomisk rådgivning. Med hänsyn härtill samt mot bakgrund av att lantbruksnämnden i de övriga länen handhade fiskerilåneverksamheten borde lämpligheten och möjligheten att överföra denna verksamhet på länets lantbruksnämnd åter prövas. I samband med att vissa provisoriska åtgärder genomfördes för att stödja fiskerinäringen övertog lantbruksnämnden i förmedlingen av nya fiskerilån från . Efter genomförda reformer svarar således för förvaltningen av lån som beviljats före . Dessutom står delcredere-ansvar för lån som beviljats före . Jämlikt 14 § i kungörelsen om statligt stöd till fisket (SFS 331/1970) får amorteringstiden för fiskerilån i samband med konsolidering av fiskefartyg förlängas till högst från det lånet lyfts. Enligt kungörelsen skulle dock denna bestämmelse endast gälla lån som beviljats efter . I betänkandet Finansieringen av investeringar i fisket (JO-stencil 1968:8), som låg till grund för utformningen av de nya bestämmelserna, förutsattes emellertid att ändringen beträffande amorteringstiden i första hand skulle avse tidigare beviljade fiskerilån. Departementschefen anförde i propositionen bland annat följande (61/1970, s. 26; 2 st.): Vidare bör i samband med konsolidering amorteringstiden för statliga fiskerilån kunna förlängas till räknat från den ursprungliga lyftningsdagen för varje lån. Detta uttalande torde också böra tolkas på det sättet att även äldre fiskerilån skall omfattas av de nya bestämmelserna i detta avseende. Med hänsyn till delcredere-ansvar för äldre fiskerilån kan handläggningen av ansökningar om förlängning av amorteringstiden för fiskerilån därför försvåras på följande sätt. har möjlighet att antingen med ökning av sitt delcredere-ansvar - tillstyrka den förlängning av amorteringstiden lantbruksnämnden anser sig böra föreslå, eller - med hänsyn dels till svårigheterna att binda borgensmännen för förlängd proprieborgen, dels till inteckningssäkerhetens med båtarnas ålder minskade värde motsätta sig lantbruksnämndens förslag om sådan förlängning av amorteringstiden. Här bör noteras, att vid låneförmedlingar med hänsyn till fiskerinäringens växande kreditproblem icke ansett sig böra kräva första inteckning såsom säkerhet utan accepterat betryggande borgensförbindelser jämte inteckningar liggande närmast av låneobjektets inköpssumma. Denna jämkning i säkerhetskraven har utnyttjats i ganska stor utsträckning. Dessutom har några lån måst beviljas med enbart borgenssäkerhet på grund av att inteckningssäkerhet icke kunnat erhållas. Borgensansvaret kan därför vid fortsatt delcredere-ansvar för komma att drabba enskilda på ett sätt som icke synes vara förenligt med nu tillämpade stödprinciper. tvingas med nuvarande system att i enskilda fall ingående följa låntagarnas kreditfrågor utan att ha reell möjlighet att påverka dessa på annat sätt än genom att öka sitt delcredere-ansvar. Låntagarna kan med den låga ränta som gäller för av förmedlade lån inte förutsättas ha intresse av att prioritera vid de avbetalningar på den sammanlagda skuldbördan de har möjligheter att prestera. Dessutom innebär det också för låntagarna olägenheter att ha två olika låneförmedlare. Slutligen måste det anses vara högst orationellt, att lantbruksnämnden i nya stödärenden måste inhämta uppgifter från om eventuellt uteliggande lån, om säkerheterna för dessa och i rätt många fall också om möjligheterna att utverka förlängning av amorteringstiderna. Åberopande det anförda hemställes att måtte besluta dels att avskriva och läns landstings delcredere-ansvar för av före förmedlade fiskerilån, dels att förvaltningen av samtliga av beviljade fiskerilån på det lokala planet överföres från till länets lantbruksnämnd. . () i () () () () () ()