mot · FV021474 · 1972-02-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition nr 4 med förslag till rättshjälpslag m. m. Samhällets verksamhet och därmed lagstiftningen och de sakfrågor den berör tenderar att bli alltmer komplicerad. Det blir allt svårare för enskilda och grupper av medborgare att bevaka sina rättigheter och skyldigheter. Ett aktivt reformarbete avseende bl. a. förvaltningsrättsliga rutiner, samhällsinformationen och rättshjälpen är då nödvändigt och självklart. Nya vägar till ökat medinflytande för människorna måste också sökas. De enskilda människornas engagemang i samhällsdebatten och vilja att påverka samhällets utveckling har tagit sig allt starkare uttryck . För att ge ökad tyngd åt sina synpunkter och krav sluter sig människor allt oftare samman i ideella föreningar såsom aktionsgrupper, byalag, miljögrupper osv. Dessa utgör nu ett viktigt komplement till vårt traditionellt mycket välutvecklade föreningsliv. Detta nya inslag kännetecknas av ett engagemang i samhällsfrågor, vilket ofta leder till åsiktsmotsättningar mot myndigheter eller etablerade intressegrupper. Det är från demokratiska utgångspunkter angeläget att ett sådant motsatsförhållande ges en konstruktiv kanalisering, vilket kan underlättas bl. a. av ökade möjligheter till formellt medinflytande i vissa ärenden, t. ex. i byggnads- och miljölagstiftningen, men också av viss möjlighet till rättshjälp för ideella föreningar. En sådan möjlighet bör dock vara socialt motiverad och begränsas till sådana föreningar som inte har anknytning till näringsutövning och som har begränsade resurser att eljest hävda sina intressen. De enskilda människorna upplever de relaterade förhållandena som att samhället favoriserar framför allt ekonomiska intressenter med ställning som sakägare. Frågan om vidgat medinflytande i vissa ärenden i byggnads- och miljölagstiftningen har tagits upp i en annan motion (1972:559). Som ett komplement till där framförda förslag tas nu frågan upp om rättshjälp till ideella föreningar. I den departementspromemoria, på vilken förslaget till rättshjälpsreform baseras, föreslås bl. a. att ideella föreningar, åtminstone i begränsad utsträckning, skall kunna komma i åtnjutande av rättshjälp. Förslaget har rönt betydande stöd vid remissbehandlingen, och endast ett litet antal remissinstanser har direkt avstyrkt det. Departementschefen har emellertid inte funnit tillräckliga skäl att förorda införande av rättshjälp till ideell förening. En ideell förening kan sällan vinna samma starka ställning som de formella sakägarna i många viktiga ärendegrupper. Till detta skulle alltså enligt departementschefen läggas att de genom att ställas utanför möjlighet till rättshjälp får sina möjligheter att agera ytterligare beskurna. Propositionens förslag att ideella föreningar skall utestängas från varje form av rättshjälp ger märkliga och föga önskvärda konsekvenser. Utöver att känslan av rättslöshet förstärks, framstår det som orationellt att i vissa fall varje medlem i en förening i princip skall kunna få rättshjälp i en rättsangelägenhet av gemensamt intresse men inte föreningen som gemensamt organ. Naturligtvis blir avgränsningen svår av både ärendetyp och vilken typ av föreningar som rättshjälp skulle kunna avse. Motivskrivningen till en lag med denna innebörd är därför betydelsefull. Med hänvisning till det anförda föreslår jag att vid behandling av propositionen 1972:4 angående rättshjälpsreform beslutar att viss rättshjälp skall kunna lämnas även till ideell förening, samt att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till erforderlig lagtext och motivskrivning.