ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV021574 · 1972-04-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 8 med förslag till permutationslag, m. m. 1 proposition nr 8 läggs fram förslag till en särskild permutationslag med regler om förutsättningarna för permutation och om handläggning av permutationsärenden. Även grundlagberedningen har i sitt framlagda betänkande (SOU 1972:15) tagit upp frågan om permutation och föreslagit att i 10 kap. 10 § regeringsformen införs en bestämmelse av följande lydelse: Regeringen äger medgiva ändring i vad som har föreskrivits i testamente, donationsbrev, stiftelseurkund eller annan sådan handling, om föreskriften ej längre kan tillämpas eller eljest synnerliga skäl till ändring föreligger. Befogenhet att i sådana fall medgiva ändring kan också genom lag tilläggas annan myndighet. Vi delar grundlagberedningens uppfattning att avsteg från bestämmelser som meddelats i gåvobrev, testamente, stiftelseurkund eller liknande handling ej får ske utan att synnerliga skäl härför föreligger. Orden annat särskilt skäl i 1 § förslaget till permutationslag bör därför utbytas mot orden eljest synnerliga skäl. Som framgår av den ovan citerade paragrafen i grundlagberedningens förslag överensstämmer denna även i övrigt inte helt med 1 § i förslaget till permutationslag. Skulle grundlagberedningens utformning av nämnda paragraf komma att antagas oförändrad, bör då också 1 § i permutationslagen ändras i överensstämmelse med grundlagsparagrafen. Åberopande det anförda hemställes att antager det vid proposition nr 8 fogade förslaget till permutationslag med den ändringen att 1 § erhåller följande lydelse. Kan bestämmelse, som enskild meddelat i gåvobrev, testamente, stiftelseförordnande eller liknande handling, på grund av ändrade förhållanden ej längre iakttagas eller har bestämmelsen blivit uppenbart onyttig eller uppenbart stridande mot utfärdarens avsikter eller föreligger eljest synnerliga skäl, kan på ansökan bestämmelsen ändras eller upphävas eller undantag medges för särskilt fall (permutation). Avser permutation ändring av det ändamål som skall tillgodoses, skall det nya ändamålet så nära som möjligt motsvara det ursprungliga. () ()
mot · FV021575 · 1972-04-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 48 angående rymdverksamhet. Maj:ts proposition 1972:48 föreslås bl. a. att även i fortsättningen skall förbli medlem av ESRO samt att skall deltaga i ESRO:s tillämpningsprojekt. Medlemmar i är bl. a. de största av Natostater samt och . Denna inskränkning gör att medlemskap i ligger på gränsen till vad en konsekvent alliansfri politik kan tillåta. Även om ESRO:s fredliga karaktär poängteras är den forskning och det utvecklingsarbete som bedrivs inom ESRO:s ram av en natur vars gränser gentemot rent militära verksamheter är synnerligen flytande. ESRO är en västeuropeisk rymdforskningsorganisation. Intimt samarbete förekommer också inom t. ex. flygkontrollprojekten med det ledande NATO-landet . De ekonomiska medel som föreslås bli använda till denna typ av forskning, vars resultat militärt skulle kunna gynna viss militärallians, kan få angelägnare användning inom t. ex. medicinsk forskning eller andra nödvändiga områden. bör därför stå utanför ESRO, och de medel som frigörs användas till annan forskning. Med hänvisning till ovanstående föreslås att avslår proposition 1972:48 i vad gäller vidare deltagande för i ESRO eller dess tillämpningsprogram samt att hos regeringen begär förslag om hur frigjorda resurser skall användas på angelägen inhemsk forskning. (vpk) (vpk)
mot · FV021577 · 1972-04-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 52 angående medelstillskott till AB ASEA-Atom. har statligt och privat kapital blandats i en rad företag. Detta har framför allt märkts i branscher där initialkostnaderna varit stora, framtidsutsikterna osäkra eller den internationella konkurrensen hård. Staten har i dessa fall allmänt fått tjäna som garant åt privatkapitalet och bundits upp som dess direkta medintressent. En bransch som påtagligt präglats av denna utveckling är kärnkraftsenergibranschen. Där hade staten från böljan intressen i AB Atomenergi. Därefter startades samarbete med ASEA i ASEA-Atom, varefter staten köpte upp de 3/7 av AB Atomenergis aktier som staten tidigare inte ägt. Dessutom koncentrerade man verksamheten vid detta företag till forsknings- och utvecklingsarbete. Atomenergi fick därigenom en ASEA-Atom underställd ställning. AB Atomenergi skulle användas för att stödja svensk industris kommersiella verksamhet på atomenergiområdet. Vidare har staten inom atomenergibranschen ingått avtal och samarbete i UDDCOMB med såväl amerikansk som svensk storfinans. UDDCOMB startades som ett bolag, som enligt proposition 1969:151 väl kompletterar den verksamhet ASEA-Atom bedriver. Staten ställer i denna bransch upp med skattemedel för att storfinansen skall få en stark partner att dela riskerna med. Också detta framgår klart av t. ex. propositionen 1969:151. Några fördelar för den svenska arbetarklassen av detta samarbete står ej att finna. Om det skulle anses önskvärt med svensk verksamhet på atomenergiområdet kan detta ske i helstatlig regi utan att staten medverkar och garanterar atomenergibranschen som stor och säker profitkälla åt storkapitalet. I proposition 1972:52 föreslås att staten skall lämna ett medelstillskott till AB ASEA-Atom om . Ytterligare medel skall således föras från skattebetalarna till ett företag som staten äger gemensamt med storfinansen. Detta står i absolut motsats till en politik för folkflertalet riktad mot storfinansen. Verksamheten inom atomenergibranschen måste bedrivas helt i statlig regi. Storfinansen skall inte förses med profitgarantier ur skattemedel. Därför kan medelstillskott till ASEA-Atom så länge de privatkapitalistiska intressena finns med icke beviljas. Med hänvisning till ovanstående föreslås att avslår hemställan i Kungl. Maj:ts proposition 1972:52 om ett reservationsanslag om under trettonde huvudtiteln till AB ASEA-Atom samt att uttalar att atomenerginäringen helt skall bedrivas i statlig regi och att i skrivelse till regeringen anhåller om nödvändiga förslag för ett förstatligande av denna näringsgren. (vpk) i (vpk) i
mot · FV021585 · 1972-04-06 00:00:00 — av herrar Clarkson och Hovhammar i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 58 med förslag till förordning om skatt på annonser och reklam, m. m. Moderata samlingspartiet har i särskild motion yrkat avslag på Kungl. Maj:ts proposition nr 1972 om beskattning av annonser och reklam. Vi har i motion med anledning av Kungl. Maj:ts förslag om presstöd (proposition nr 1972) i avvaktan på förslag av en kommande pressutredning tillstyrkt att sådant presstöd skall utgå till och med . Det belopp som härför erfordras är i förhållande till det samlade statliga utgiftsbehovet icke av sådan storleksordning att nya inkomstkällor i och för sig skulle behöva anvisas. Eftersom emellertid skäl talar för att beskattning bör komma i fråga av bingospel, automatspel och roulettspel, bör i detta sammanhang denna finansieringskälla övervägas. bedömde i sitt betänkande Om lotterier (SOU 1970:52) den årliga omsättningen på bingospel till . Den årliga omsättningen på s. k. spelautomater beräknades överstiga och i fråga om roulettspel angavs siffran till . Sammanlagt skulle alltså enligt lotteriutredningens beräkningar omsättas på dessa speltyper. Inte minst med tanke på att andra typer av spel är beskattade det gäller t. ex. i fråga om tippning, totalisatorspel och varulotterier är det rimligt att också de här nämnda speltyperna beskattas. En särskild utredning med uppgift att framlägga förslag om skatt på dessa spel pågår och dess arbete har beräknats kunna slutföras under innevarande år. Denna utredning bör alltså kunna biträda vid den tekniska utformningen av här föreslagen beskattning. En skatt på spel och dobbel kan utformas på olika sätt. Som räkneexempel kan man tänka sig en 20-procentig skatt på det omsatta beloppet enligt lotteriutredningens beräkningar. En sådan skulle sannolikt inbringa , ett belopp som mer än väl svarar mot det beräknade inkomstbortfallet om Kungl. Maj:ts proposition nr 58 om beskattning av annonser och reklam avslås. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställes att vid bifall till moderata samlingspartiets motion om avslag pä Kungl. Maj:ts proposition nr 1972 om annonsoch reklamskatt i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t måtte förelägga förslag om beskattning av spel och dobbel.
mot · FV021586 · 1972-04-06 00:00:00 — Med en dylik beskattning försvagas den ekonomiska ställningen i de drabbade företagen och därmed motverkas syftet med de samhälleliga stödåtgärderna, som ju skulle vara att förbättra och inte försämra de ekonomiska betingelserna för en fri och oberoende dagspress. Samma principiella uppfattning gör sig gällande . Ett stöd till en drabbad bransch bör inte finansieras via en skatt som drabbar samma bransch. När det gäller stödet till andra utsatta branscher som Teko, glas, möbler etc har detta inte finansierats genom speciella skatter. Det har i stället uppfattats som naturligt att detta stöd utgått utan att speciella finansieringsställen anvisats. Inte heller har det ansetts motiverat att finansiera det omfattande stödet till de statliga företagen med en särskild skatt på mer framgångsrika konkurrenter inom samma bransch. I samband med annonsskattens införande framhöll vi från sida, att det var tveksamt om kombinationen av annonsskatt och selektivt presstöd med den utformning det fått var förenlig med tryckfrihetsförordningens bokstav och anda. Dessa tveksamheter finns, som närmare utvecklas i motion nr 1596, fortfarande kvar. Även reklamskatten aktualiserar emellertid vissa tryckfrihetsfrågor. Vi har redan tidigare pekat på en, nämligen möjligheterna för postverket att förhindra distribution av försändelser med trycksaker för vilka reklamskatt inte erlagts. En annan aspekt gäller beskattningen av s. k. blandade meddelanden, dvs. reklam som både innehåller kommersiell och icke-kommersiell information. Enligt förslaget skall icke-kommersiell reklam lämnas obeskattad. Som skäl härför anför utredningen att det rör sig om meddelande som faller under tryckfrihetsförordningen. 1 vissa fall förekommer emellertid också att reklam i tryckt skrift innehåller framställningar om både rent kommersiella förhållanden och icke-kommersiella förhållanden. Som utredningen själv framhåller vore det riktigast att undanta sådana blandade meddelanden från beskattningen. Praktiska skäl leder emellertid utredningen till att ändå föreslå att blandat reklammeddelande i tryckt skrift skall vara beskattningsbart. Det är emellertid enligt vår mening inte möjligt att anföra praktiska skäl som motiv för att begränsa tillämpningen av en grundlag. Varken utredningen eller departementschefen har ägnat de tryckfrihetsrättsliga aspekterna någon närmare analys. Med hänsyn till de förhållanden som vi pekat på ovan, anser vi det väsentligt att utskottet vid sin behandling av förslaget även låter företa en granskning av förslaget ur tryckfrihetssynpunkt. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att avslår proposition nr 58, samt att beslutar överlämna motionen i de delar som rör reklamsanerande åtgärder till reklamutredningen. PER () () () 72 1289 S 1972
mot · FV021588 · 1972-04-06 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj ds proposition nr 58 med förslag till förordning om skatt på annonser och reklam, m. m. I reklamutredningens delbetänkande Beskattning av reklamen definieras reklam på ett sådant sätt, att bl. a. politiska meddelanden icke skall anses utgöra reklam (s. 168), och således heller icke drabbas av reklamskatt. I propositionen om skatt på annonser och reklam har en annan ståndpunkt intagits. Politiska och andra icke-kommersiella meddelanden inkluderas i den beskattningspliktiga reklamen. Den i nuvarande annonsskatt ingående beskattningen av icke-kommersiell annonsering föreslås således bibehållen (s. 119). Detta betyder att bl. a. den politiska informationen i form av annonser, broschyrer, flygblad, film m. m. kommer att fördyras ganska påtagligt. Det kan icke ligga i samhällets intresse att försvåra för de politiska partierna att sprida informationen om sin verksamhet och sin politik. Politiska meddelanden bör därför som föreslagits av reklamutredningen undantas från den beskattningspliktiga reklamen. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta nödvändig ändring av texten i den föreslagna förordningen. Med anledning härav hemställes att måtte besluta att i förordningen om skatt på reklam och annonser införa en bestämmelse om att politiska meddelanden icke skall anses utgöra skattepliktig reklam samt att vederbörande utskott utarbetar nödvändig ändring av texten i den föreslagna förordningen.
mot · FV021593 · 1972-04-06 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 58 med förslag till förordning om skatt på annonser och reklam, m. m. Förslaget om skatt på annonser och reklam sådant det framlagts i Kungl. Maj:ts proposition nr 58 innebär att skatten skall utgå för annonser i dagspressen och för andra skattepliktiga annonser. Detta innebär att för veckotidningar och andra periodiska publikationer skattesatsen blir högre än för dagspresstidningar. Med dagspresstidning förstås i förslaget till förordning publikation av dagspresskaraktär som utkommer med minst ett nummer . Gränsdragningen mellan olika slag av tidningar torde här vara principiellt svår att göra. 1 praktiken torde dock denna fråga ha funnit sin lösning. En prövningsrätt kan dock i vissa fall här vara påkallad. Skattskyldighet föreligger vidare icke heller för tidning som är befriad från mervärdeskatt, i första hand rörelse- och organisationstidningar av skilda slag. Emellertid finns det enstaka tidningar som, ehuru icke momsbefriade, ändock är främst att anse såsom medlemstidningar eller språkrör för stora folkrörelseorganisationer. Dit hör t. ex. konsumentkooperationens tidning och lantbrukskooperationens tidning . Den senare är f. ö. direkt anlitad som medlemsorgan för ca ett hundra ekonomiska föreningar som genom speciella utbytbara lokalsidor i tidningen står i direkt förbindelse med sina medlemmar med för deras verksamhet betydelsefull information. Det förefaller skäligt att, i anslutning till den fjärde paragrafen i förordningen, en prövningsmöjlighet införes för de olika slag av publikationer som kan komma i fråga för att utnyttja en sådan. Prövningsinstans bör vara den föreslagna beskattningsmyndigheten, dvs. Textens lydelse borde kunna vara förslagsvis: Därutöver må befrielse från skattskyldighet kunna medges sådan periodisk publikation som, ehuru icke undantagen från skatteplikt enligt förra stycket, ändock kan sägas företräda sammanslutning av facklig, kooperativ, politisk eller ideell natur. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att måtte uttala att fackpressens särart skall betonas och beaktas, speciellt i reklamutredningens fortsatta arbete samt i den aviserade, nya pressutredningen, 2. att beslutar komplettera förslaget till annonsskatteförordning så att en möjlighet till prövningsrätt om befrielse från erläggande av annonsskatt förvissa tidningar erhålles, 3. att den skattebelagda fackpressen i övrigt i skattehänseende måtte föras samman med dagspressen och därför en skattesats på skall utgå för annonser i denna typ av press, 4. att vederbörande utskott utarbetar erforderlig författningstext. ÅSLING (c)
mot · FV021594 · 1972-04-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 59 angående anslag till produktionsbidrag och samdistributionsrabatt för dagstidningar. Den förstärkning av det statliga stödet till dagspressen som föreslås i propositionen 1972:59 syftar till att hindra att koncentrationen inom dagspressen fortsätter och att för samhällsdebatten betydelsefulla språkrör försvinner. Den uppräkning av stödet som föreslås får därför anses som synnerligen befogad. Många tidningar har akuta ekonomiska svårigheter och ser sin fortsatta existens hotad. I propositionen föreslås en höjning av det maximala produktionsbidraget från 3,5 milj. kr. till 8,0 milj. kr. för storstadstidning och från 1,0 milj. kr. till 2,5 milj. kr. för annan tidning. Stödet är liksom tidigare i första hand avsett att tillfalla de s. k. andratidningarna. De detaljregler som gäller för fördelningen av produktionsstödet har avsiktligt fått en mycket generell karaktär. Syftet har varit att skapa en fast grund för tillämpning och att så långt möjligt undvika lämplighetsprövningar från fall till fall. Endast i ett fall har presstödsnämnden möjligheter till en något friare bedömning. Det gäller när två eller flera konkurrerande tidningar dras med sådana problem som vanligen utmärker andratidningen eller när konkurrenssituationen är jämn. har då under vissa förutsättningar möjligheter att antingen medge produktionsbidrag även till förstatidningen eller att vägra sådant bidrag till samtliga tidningar. Bestämmelserna ger däremot inte utrymme för presstödsnämnden att besluta om reducerat bidrag. Det beslut som nämnden fattar i sådant fall ger därför mycket starka effekter för vederbörande tidning. Detta förhållande kommer att bli än mera markerat, när maximigränserna för produktionsbidraget höjs. Effekterna skulle minska och en enligt vår mening rättvisare fördelning kunna göras mellan de jämförda tidningarna, om nämnden även fick möjligheter att besluta om reducerat bidrag. Det bör därför enligt vår mening uppdras åt den pressutredning som aviseras i propositionen att ta upp frågan om reducerat bidrag. Frågan har dock så stor betydelse att den bör behandlas med förtur så att förslag kan föreläggas under innevarande års höstriksdag. Också i ett annat avseeende är en översyn av nu gällande bestämmelser motiverad. Vi syftar här på det förhållandet att bidragsgivningen under ett visst år grundar sig på utgivningsförhållandena . Det är enligt vår mening angeläget att bl. a. öppna möjligheter för nystartade tidningar att erhålla produktionsstöd redan från starten. 1* 1972. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1972:59 beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla om utredning beträffande 1. möjligheter för presstödsnämnden att bevilja reducerat produktionsbidrag i enlighet med vad som har anförts i motionen, 2. möjligheter att lämna produktionsbidrag till nystartade dagstidningar redan under det första utgivningsåret. () () . () () i Skegrie i Luttra () i Glömminge () i Bäckmora
mot · FV021599 · 1972-04-06 00:00:00 — av herrar och Carlshamre i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 59 angående anslag till produktionsbidrag och samdistributionsrabatt för dagstidningar. Hittillsvarande erfarenheter av presstödskungörelsens (SFS 1971:492) tillämpning ger vid handen en betydande restriktivitet vid tillämpningen av kungörelsens 17 § första stycket, enligt vilket bidrag skall kunna utgå för dagstidning, som ej är andratidning, om det med hänsyn till förhållandena inom tidningens hela spridningsområde är uppenbart att den har samma svårigheter som en andratidning. Ett tiotal tidningar har ansökt om produktionsbidrag enligt denna bestämmelse men fått sin ansökan avslagen. Det står inte desto mindre klart att de tidningar varom här är fråga i betydande utsträckning har problem av samma art som andratidningarna enligt kungörelsens definition av sådan tidning. Genom en begränsad ändring i definitionen av begreppet andratidning skulle rätten till produktionsbidrag kunna vidgas. Enligt presstödskungörelsen är en andratidning dagstidning som på sin utgivningsort har mindre upplaga än annan tidning. Som utgivningsort definieras vidare den kommun i vilken tidningen har större delen av sin upplaga. Om som utgivningsort i stället betraktas den kommun/kommunblock eller, i de fall invånarantalet i kommunen/kommunblocket understiger 75 000, den blockregion där tidningen har största delen av sin upplaga, skulle ytterligare ca 25 dagstidningar bli berättigade till produktionsbidrag. Orsaken härtill är att ifrågavarande tidningar utkommer i blockregion i vilken ingår kommun där större tidning utges. Åtskilligt talar för en utvidgning av andratidningsdefinitionen av detta slag. De tidningar som inte får produktionsbidrag, därför att de är förstatidningar i sin utgivningskommun men inte i blockregionen, torde i flertalet fall uppleva en påtaglig konkurrens från den största tidningen inom blockregionen och har därigenom i mänga falljust de problem som är andratidningens. Det är också av intresse att notera att av ovannämnda tidningar som ansökt om produktionsbidrag enligt presstödskungörelsens 17 § skulle flertalet bli bidragsberättigade genom här föreslagna definitionsändring. Med stöd av det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna att som utgivningsort enligt 13 § i presstödskungörelsen (SFS 1971:492) bör förstås den kommun/kommunblock eller, i de fall då invånarantalet i kommunen/kommunblocket understiger 75 000, den blockregion där tidningen har större delen av sin upplaga. () ()
mot · FV021600 · 1972-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition nr 59 angående anslag till produktionsbidrag och samdistributionsrabatt för dagstidningar. I anslutning till propositionen om reklamskatt är det väsentligt att den svenska fackpressens betydelse och särart markeras. liksom tidigare pressutredningar har föga beaktat denna. för godtyckligt samman fackpressen med populärpressen, vilket är ungefär lika litet motiverat som att sammanföra dagstidningar och populärpress. Konsument- och branschfackpressen samt den fackliga pressen är genom sin karaktär av specialiserat medium sammansatt av en rad olika tidskrifter med ofta begränsad upplaga, utgivna av föreningar och anger i sitt delbetänkande Reklam II att 172 fackpresstidningar i vilka märkesvarureklam mättes totalt hade en upplaga av 6 miljoner exemplar 1970. Fackpressen tjänar både som nyhets- och som vidareutbildningsorgan. Dessa båda funktioner är ofta intimt sammankopplade; det är genom fackpressen som olika befattningshavare kontinuerligt håller sig informerade om den allt stridare strömmen av ekonomiska, tekniska, sociala och administrativa förändringar. Samhället förutses satsa kraftigt på vidareutbildning. Tillgängliga undersökningar visar att fackpressen än så länge är det väsentligaste organet för vidareutbildning. Dess förmåga på det området torde behöva stärkas. Ett decentraliserat beslutsfattande förutsätter möjlighet till en livlig debatt i specialistkretsar, med möjlighet för debatten att tas upp i vidare samhällskretsar om den berör större sektorer. Fackpressen spelar denna debattinitierande roll, vilket miljövårdsdiskussionen i vårt land gett och ger exempel på. Fackpressen verkar i internationell konkurrens på ett sätt som ingen annan pressektor . I pressbyråkioskerna kan vi finna konsumentfackpress importerad från och , eventuellt med en svenskspråkig bilaga. Branschfackpressen i har inte de redaktionella resurser som brittiska eller amerikanska tidskrifter på elektronik- och transportområdena. Den har dock fördelen att vara förankrad i en svensk miljö. Men eftersom svenska annonsörers annonser på svenska i svenska eller nordiska specialsektioner i internationell fackpress inte drabbas av reklamskatt, tävlar den svenska fackpressen inte längre på lika villkor med den utländska. En utflyttning av svenska facktidskrifter till tryckerier och utgivningsorter i våra grannländer kan därför tänkas. Mot denna bakgrund synes fackpressens situation mycket likna den som dagspressens andratidningar har, och en skattesats av även på fackpressen är därför motiverad. Ett kollektivt stöd till den svenska fackpressen bör i detta läge vara motiverat. Detta stöd borde ges till branschorganisationen och ge denna organisation större möjligheter att lösa branschens speciella problem. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om ett kollektivt presstöd på till fackpressen genom dess branschorganisation /Föreningen fackpress. ÅSLING (c)