mot · FV021637 · 1972-04-18 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 23 angående skyldighet att anmäla yrkesmässig överlåtelse och uthyrning av TV-mottagare. I princip måste det, som justitiekanslern framhåller i remiss över det förslag från och på vilket propositionen grundas, framstå som en otillbörlig övervakning av de enskilda individernas handlande att inköp av vissa varor skall anmälas till offentlig myndighet av berörda säljare. Som stöd för att ålägga försäljare en sådan skyldighet kan självfallet inte anföras att företag och arbetsgivare redan tidigare fått alltmer vidgade åligganden. Vi hyser således stark tveksamhet mot det av Kungl. Maj:t i förevarande proposition framlagda förslaget. Det stora avgiftsbortfall som följer av att en betydande del av allmänheten underlåter att anmäla innehav av TV-mottagare utgör dock ett starkt skäl för att överväga också andra åtgärder än vidgad information. Departementschefen pekar här på två tänkbara åtgärder: dels en anmälningsskyldighet för TV-handlare m. fl. enligt och förslag, dels användning av en elektronisk detektor som konstruerat. Vi instämmer i departementschefens bedömning att den förstnämnda åtgärden är att föredra. Eftersom detektorn enligt vår mening utgör ett hot mot enskilda människors integritet, bör den ej komma till användning. utvecklingsarbete på detektorområdet bör därför avbrytas i samband med att det av Kungl. Maj:t avgivna förslaget genomföres. Det är orimligt att övriga medborgare skall behöva betala en högre licens eller via skatterna ytterligare subventionera på grund av att en stor minoritet underlåter att betala TV-licens. Av den anledningen accepterar vi den föreslagna lagstiftningen. Enligt vår uppfattning är den emellertid både principiellt och praktiskt så pass tvivelaktig, att lagens giltighet bör tidsbegränsas till en försöksperiod , varefter frågan får tas upp till förnyad prövning. Motsvarande bestämmelser har, som redovisas i propositionen, upphävts i fr. o. m. med hänsyn till att praktiskt taget samtliga hushåll i landet då hade registrerat TV-innehav. Om den föreslagna lagstiftningen genomföres, kan en liknande situation väntas uppstå i . Därför bör enligt vår mening rapportskyldigheten ej göras permanent. Departementschefen anser inte att någon ersättning bör utgå till TV-handlarna för det extra arbete som följer av deras nya rapportskyldighet. För vår del anser vi det ytterst tvivelaktigt om samhället kan ålägga TV-handlarna att svara för åtgärder i syfte att komma till rätta med TV-ägarnas licensskolkning. Vi vill därför särskilt betona att den myndighet till vilken rapportering skall ske bör tillhandahålla lätthanterliga blanketter, som medger enkla och snabba rutiner, att uppgifterna på varje rapportblankett må begränsas till de oundgängligen nödvändiga samt att inga blankett- eller portokostnader bör åvila TV-handlarna. Under hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att den föreslagna lagändringen tidsbegränsas till , att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att arbete med utveckling av elektronisk detektor för kontroll av TV-innehav avbryts, att med instämmande ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförs om administrativt enkla rapportrutiner. () ()