mot · FV021566 · 1972-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj ds proposition nr 47 angående åtgärder för möbelindustrin, snickeriindustrin m. fl. I proposition 1972:47 angående åtgärder för möbelindustrin, snickeriindustrin m. fl. framhålles att den träbearbetande industrin har ett starkt inslag av småföretag. Beträffande snickeri- och trähusindustrin är denna till betydande del lokaliserad till det regionalpolitiska stödområdet och har erhållit en stor andel av det statliga lokaliseringsstödet. I fråga om snickeriindustrin framhåller departementschefen att utredningsmaterialet tyder på att den inhemska försäljningen kan komma att utveckla sig mindre gynnsamt än som följd av en mindre expansiv utveckling inom byggandet. Det synes därför vara angeläget att bl. a. genom exportfrämjande åtgärder medverka till en vidgad marknad. Departementschefen anser att exportutsikterna måste bedömas som betydligt ogynnsammare för byggnadssnickerier än för möbler. Bedömningen bygger på att framgångsrik snickeriexport etablerats av ett förhållandevis litet antal svenska tillverkare. För framtiden antas att exportverksamheten på snickeriområdet i huvudsak kommer att vara en angelägenhet för ett begränsat antal större tillverkare. I propositionen redovisas ej något av den samarbetsverksamhet som varit av stor betydelse för snickeriutvecklingen inom stödområdet. Sålunda har, med början på och i , snickeriföretag bildat gemensamma försäljningsorganisationer. Med hänsyn till den betydelse som denna verksamhet haft inom stödområdet hade det varit rimligt att verksamheten uppmärksammats och redovisats. I har verksamheten drivits i anslutning till länets företagarförening. Denna var initiativtagare och svarade under uppbyggnadsskedet för administrationen. Det är angeläget att sådana initiativ främjas och får möjlighet till vidareutveckling. Vid bedömning av exportmöjligheterna för byggnadssnickerier har i propositionen ej uppmärksammats den skillnad som föreligger mellan distributionsvägarna för byggnadssnickerier i och i flertalet västeuropeiska länder. I levereras som bekant huvuddelen av inredningssnickerier, såsom köksinredningar, skåp och garderober, till byggmästare i samband med bostadsbyggandet, medan i flertalet västeuropeiska länder en mycket stor del av inredningssnickerierna inte ingår i lägenheterna utan anskaffas av hyresgästerna genom inköp i detaljhandeln. Köksinredningar, garderober, skåp o. d. säljes i stor utsträckning genom möbelhandeln och är som försäljningsobjekt fullt jämförbara med möbler. I är standardiseringen på inredningssnickerier hårt genomförd och variationerna i utförandet förhållandevis små, medan det i västeuropeiska länder finns en helt annan variation i utförande och kvalitet. Enligt vår mening skapar detta förutsättningar för exportmöjligheter av inredningssnickerier av hög kvalitet och avancerad formgivning och utförande. De små snickeriföretagen saknar emellertid ekonomiska möjligheter till satsningar på produktutveckling och marknadsföring, såsom också framhålls i propositionen. Detta gäller speciellt de mindre företagen inom stödområdet. Med hänsyn till de stora belopp som staten satsat på snickeriindustrin inom stödområdet, synes det rimligt att staten fullföljer denna satsning för att trygga livskraften och vidareutvecklingen av denna industri. Vi anser det därför rimligt att vissa medel anslås till främjande av snickeriindustrins utveckling, speciellt inom stödområdet. Till följd av stödområdets stora geografiska utsträckning och avståndet till , där enligt propositionen den personal som skall handlägga stödverksamheten skall vara placerad, bör åtgärderna få en regional utformning. De organ som synes vara bäst lämpade för sådana uppgifter är företagarföreningarna, som också inom stödområdena har en förhållandevis omfattande verksamhet och i vissa län har en speciell inriktning på snickeriindustri. Enligt vår mening bör ett belopp, förslagsvis , för exportfrämjande åtgärder och för produktutveckling kunna tilldelas företagarföreningar i stödområdets län efter särskild framställning. Respektive anslag bör därför höjas med dessa belopp. Under hänvisning till det anförda föreslår vi att vid behandlingen av proposition 1972:47 beslutar 1. att till Exportfrämjande åtgärder för snickeriindustri m. fl. för /73 under tionde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , varav till företagarföreningar inom stödområdet för exportinsatser, samt 2. att till Utbildningsåtgärder m. m. för möbel- och snickeriindustri m. fl. för /73 under trettonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , varav till företagarföreningar inom stödområdet för medverkan i produktutveckling inom snickeriindustrin. . ÅSLING (c) PER () ()