ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02581 · 1972-01-25 00:00:00 — om auktorisation av kreditupplysningsföretag. Enligt en pressuppgift av kan en i konkurs försatt s. k. inkasso- och soliditetsbyrås register köpas på offentlig auktion i en mellansvensk stad. Registret uppges omfatta en miljon adresser och kreditupplysningar. Transaktionen torde vara helt laglig. påstås redan ha tagit registret i mät, och konkursförvaltningen försöker nu genom offentlig auktion på effektivast möjliga sätt tillvarata borgenärernas intressen. Även om förfaringssättet är både lagligt och ändamålsenligt, mäste det konstateras att denna exploateringsform är synnerligen osmaklig eftersom så många människors privata och ekonomiska förhållanden berörs. Roten till det onda är dock rätten att utan någon egentlig kontroll från samhällets sida mot vederlag tillhandahålla - ofta högst dubiösa s. k. upplysningar om enskildas och företags ekonomiska förhållanden. Signifikativt är att dessa s. k. upplysningar nästan undantagslöst förses med tillägget konfidentiellt och utan ansvar. Denna s. k. upplysningsverksamhet har varit föremål för debatt . Krav på auktorisation av den verksamhet som avses har ofta mötts med invändningar förankrade i allmänna föreställningar om näringsfrihetens okränkbarhet. Även ovilja mot nyetableringskontroll har använts som argument. Det ter sig stötande att mer eller mindre lättvindigt införskaffade uppgifter, som ofta erhålles genom hänvändelse till hyresvärd, arbetsgivare eller polisman eller ur taxeringskalendern, skall kunna tillhandahållas kommersiellt utan att säljaren har något ansvar för innehållet i upplysningen. Utan tvivel finns inom t. ex. affärslivet ett fullt legitimt behov av att kunna skaffa upplysningar om solvens och andra förhållanden av rent personlig karaktär, som kan läggas till grund för avtal, anställning e. d. Vid beaktande av detta behov gäller det att å ena sidan prestera en så långt möjligt korrekt upplysning och å andra sidan att respektera privatlivets helgd och iakttaga tillbörlig diskretion. Fastighetsmäklare, advokater och revisorer når inte sin ansvarsfulla ställning i samhället utan auktorisation. De som ägnar sig åt att tillhandahålla kreditupplysningar spelar en viktig roll inte minst för näringslivets vidkommande, och det vöre därför naturligt att även de för auktorisation av förslagsvis handelskammare hade att dokumentera ett visst yrkeskunnande och personlig redbarhet. Dessutom bör regler fastställas för hur och på basis av vilka fakta en soliditetsupplysning skall presenteras. En sådan bör enligt min mening inte få förses med reservationen utan ansvar. Däremot synes uppgiftslämnaren rimligen kunna kräva att den lämnade informationen behandlas konfidentiellt i den meningen att den ej får delges tredje man. Jag hemställer under åberopande av framför allt den inledningsvis nämnda transaktionen att beslutar för kännedom överlämna motionen till den sittande kreditupplysningsutredningen.
mot · FV02586 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökade insatser av arbetsförmedlingarna för tjänstemannaförmedling. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 294 hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att arbetsförmedlingarna blir föremål för översyn bl. a. i syfte att förbättra insatserna för förmedling av tjänstemannabefattningar. () () () () () i PER () i Gäddvik () () N. () i Trobro G. ()
mot · FV02587 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående regionalpolitikens mål och medel, m. nt. I motion nr 294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet "Regionalpolitiken i nämnda motion hemställes 1.att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motion nr 294 anförts angående regionalpolitikens mål och medel; 2. att hos Kungl. Maj:t anhåller att en parlamentarisk kommitté med representation från berörda fackliga organisationer tillsättes för att utreda de frågor i samband med utflyttning av verk och myndigheter från vilka berörts i motion nr 294. () () () () () i PER () i Gäddvik () () N. () i Trobro G. ()
mot · FV0259 · 1972-01-11 00:00:00 — om statlig bordellverksamhet. Utan tvivel upplever en stor del av svenska folket det sedliga tillståndet i landet som djupt otillfredsställande. S. k. porrbutiker har växt upp som svampar ur jorden, och det av antagna förbudet att skylta med de mest anstötliga alstren synes ha förfelat sin verkan. På tidningarnas annonssidor hopar sig mängden av reklam för poseringsateljéer med öppet tillkännagiven bordellverksamhet. I våra större städer har den hastigt växande frekvensen av lokaler av antytt slag skapat otrivsel, sanitära problem och miljömässigt icke tolererbara förhållanden. I det läge som uppstått synes två vägar till förbättrade förhållanden erbjuda sig. Den ena är att verksamhet av den art som här är i fråga förbjuds. Den andra är att samhället ser till att verksamheten saneras och ställes under samhällets administration och kontroll. Det står snabbt klart att ett förbud varken låter sig effektivt upprätthållas eller ens är sakligt godtagbart motiverat. Att saluföra den form av kärlek det här gäller är måhända djupare sett inte mera moraliskt förkastligt än mycken annan köpenskap som samhället accepterar. I vilket fall som helst existerar uppenbarligen ett behov av en verksamhet av det här slaget. Den bör inordnas under vettiga yttre former. Missförhållanden har aldrig avhjälpts eller reducerats till sina skadliga effekter genom att nonchaleras. Även moraliskt känsliga frågor bör angripas utifrån sakliga och förnuftsbetingade värderingar. Sådana leder i det här behandlade ämnet fram till slutsatsen att frågan om inrättandet av något som i brist på bättre kan kallas statlig bordellverksamhet bör utredas. Fördelarna med en dylik verksamhet i samhällets regi skulle vara flera: Det osnygga privata geschäft som florerar skulle elimineras. Kopplare och s. k. hallickar skulle berövas det mesta av sina betydande och skattefria inkomster. Genom en tillfredsställande läkarkontroll skulle hygieniskt godtagbara förhållanden tillskapas och frekvensen av smittosamma könssjukdomar högst påtagligt reduceras. En miljömässigt nödvändig sanering skulle bli följden av poseringsateljéers och porrklubbars avskaffande. Det nu hänsynslösa utnyttjandet av kvinnor som mer eller mindre frivilligt och alls icke sällan under hot ägnar sig åt denna verksamhet skulle ersättas av ett samhällets ansvar och mänskligt förankrad omtanke. Skygglappar är ett otjänligt tillbehör för dem som fått förtroende att stifta lagar och ordna samhälleliga förhållanden. Endast genom att se verkligheten sådan den är och försöka anpassa den till så godartade och mänskligt drägliga förhållanden som möjligheterna tillåter kan missförhål landen sopas undan och ersättas med något som är, om än fjärran från idealet, dock påtagligt bättre. Denna, såvitt jag förstår, oomtvistade sanning låter sig med lätthet appliceras på den fråga som här behandlas. Politik är att handla inte att blunda. Med åberopande av vad ovan anförts hemställer jag att beslutar att hos Kungl. Maj.t begära utredning och förslag till ett system med statlig bordellverksamhet.
mot · FV02592 · 1972-01-24 00:00:00 — av m. fl. om slopande av ortsgrupperingen av statsanställdes löner. Ortsgrupperingen av de statsanställdas löner infördes genom riksdagsbeslut då onormala prisförhållanden rådde i samband med den ekonomiska krisen efter . Grunden för ortsgrupperingen har successivt undanryckts. I konsekvens därmed har ortsgruppsdifferentieringen beträffande bostäder och hyror avskaffats. Skattegrupperingen borttogs i samband med skattereformen 1961. Kvar finns ortsgrupperingen av de statsanställdas löner. En partiell avveckling av densamma har emellertid skett genom borttagande av de lägsta grupperna. Senast slopades ortsgrupp 3 genom en överenskommelse mellan och arbetstagarorganisationerna. Således återstår nu endast grupperna 4 och 5. Ortsgrupperingen omfattar löneplan A och den speciella löneplanen för undervisningsväsendet, löneplan U. De som har de högsta lönerna och är placerade på löneplanerna B och C omfattas inte av ortsgrupperingen. En stor del av de lågavlönade som har tjänster placerade på nedre delen av löneplan A drabbas lönemässigt särskilt hårt av ortsgrupperingens konstruktion. Den kvarstående ortsgrupperingen har varit föremål för en allt starkare kritik. Då frågan vid ett flertal tillfällen var föremål för prövning uppsköts ställningstagandet i avvaktan på resultatet av en pågående prisgeografisk undersökning. presenterades resultatet av denna undersökning. Syftet med dyrortsundersökningen var att ge underlag för en revision av den gällande ortsgrupperingen. Om man undantar övre kunde man konstatera att skillnaderna i dyrhetstal inom riket var obetydliga. Genomsnittet för landet låg över högsta dyrort, . De prisdifferenser som ortsgrupperingen avser att kompensera fanns inte. Det finns starka skäl att ortsgrupperingen upphör. Därvid måste givetvis speciella åtgärder vidtas för de delar av övre som visar upp onormalt höga dyrhetstal. Genom riksdagsbeslutet har statstjänstemännen erhållit förhandlingsrätt. Bland de frågor som givetvis kan tagas upp till behandling är ortsgrupperingen. För allt flera har det blivit uppenbart att ortsgrupperingen av de statsanställdas löner är förlegad. Enligt representanter för statstjänstemannaorganisationerna upplevs det gällande dyrortssystemet som en svår orättvisa. Detta har bl. a. aktualiserats i debatten om utflyttning av statlig verksamhet från . Ortsgrupperingen bör helt avvecklas. Även om frågan om ortsgrupperingen hör till de frågor som de statsanställda kan förhandla om, bör det stå fritt att uttala sin mening angående ett system som en gång införts genom riksdagsbeslut. Intresse för en lösning av frågan torde finnas hos organisationerna, och bör som sin mening uttala att ortsgrupperingen bör avvecklas. Avvecklingen bör ske i samband med avtalsförhandlingar. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att ortsgrupperingen av de statsan ställdas löner avvecklas i enlighet med vad i motionen anförts samt att därvid de särskilda förhållandena beträffande övre beaktas. () () . () i Skegrie () i Luttra () JAN-1VAN () i () i Bäckmora () i () i
mot · FV02594 · 1972-01-25 00:00:00 — av i Skegrie m. fl. om förnyad prövning av frågan om utflyttning av I anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1971:29 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet beslöt bl. a. att skogshögskolan skulle omlokaliseras till . I propositionen uttalade departementschefen bl. a. att en viss integrering med t. ex. eller utbyggnad av avdelningen i bör dock inte hindras av skogshögskolans flyttning (s. 130). erhöll sedermera i uppdrag att utreda bl. a. i vilken utsträckning det kan vara lämpligt att lokalisera viss del av högskolan till annan ort än . Maj:ts uppdrag ). Denna utredning skall slutföras . I ett medlemsförslag i om högre skoglig utbildning (A 357/k väckt av och ) hemställs att måtte rekommendera regeringarna i , , och att verka för en ökad integration och samverkan vad gäller högre skoglig utbildning och forskning. Bakgrunden till detta förslag är bl. a. det begränsade elevantal i resp. land som antas till högre skoglig utbildning. Skogsnäringen och samhällets krav på bl. a. ökad specialisering i utbildningen kan ej tillgodoses på grund av det ringa elevantalet i varje land. Genom integration och samordning mellan länderna torde utbildningen kunna effektiviseras i vad gäller såväl grundutbildning och forskarutbildning som fort- och vidareutbildning. Samarbete i inom den skogliga forskningen pågår och utvecklas och fördjupas fortlöpande. Maj:t har genom godkännande av stadgarna för den nybildade aktivt stött detta samarbete, vilket måste anses väl etablerat. Inom den högre skogliga undervisningen torde möjligheterna vara stora att utveckla ett liknande fördjupat samarbete i enlighet med förslagsställarnas i intentioner. Detta förutsätter dock att hela frågan kan göras till föremål för utredningar som kan belysa hur samarbetet mellan länderna lämpligen bör organiseras och verkställas. Därvid är förläggningsorten för ifrågavarande undervisning av synnerlig betydelse. Möjligheterna till en bred anslutning till annan forsknings- och undervisningsverksamhet måste även tillmätas ett betydande värde. Därtill kommer att snabba och bekväma kommunikationsmöjligheter måste finnas. Det synes därför som en förläggning av skogshögskolan till vinner allt större styrka och aktualitet. Många ämnesområden är gemensamma för lantbruks- och skogsundervisningen. Även forskningen har flera beröringspunkter. Betydande besparingar skulle därför kunna möjliggöras med denna förläggningsort. Med åberopande av ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att beslutet om skogshögskolans förläggning till ej nu verkställs utan i stället underkastas förnyad prövning i samband med de utredningar och förslag som aktualiserats genom Kungl. Maj:ts uppdrag till skogshögskolan och genom framställningen i om nordiskt samarbete i vad gäller högre skoglig utbildning och forskning. . () i Skegrie () ()
mot · FV02599 · 1972-01-25 00:00:00 — om kostnadsmaximering vid omskolning i regi. Samhällets kostnader för s. k. omskolning av friställd arbetskraft har dess värre oavbrutet stegrats. Det synes därför angeläget att kontrollen ökas av åtgärdernas effekt. I vissa fall har mycket stora belopp utbetalats utan att den omskolade fått ny anställning eller ens haft möjlighet till sådan. Ett minimikrav torde vara att samhället, dvs. AMS, på förhand förvissar sig om att det finns efterfrågan på arbetskraft med sådan utbildning eller yrkeskunskap som omskolningen i det enskilda fallet avser att ge. SannoUkt vore det lämpligt att AMS därutöver, särskilt då fråga är om kvalificerad utbildning, ägnade sig åt att marknadsföra eleverna. Inom har en översyn av bidragsbestämmelser m. m. verkställts. Av en PM (Ds In 1971:13) framgår att man tänker sig vissa förenklingar av bestämmelserna och att såväl bidrag som traktamenten skall beloppsmaximeras. Sålunda föreslås bl. a. att gällande regel om att bidraget ej får överstiga genomsnittlig nettolön på utbildningsorten i det aktuella yrket skall ersättas med en bestämmelse om att bidraget ej får överstiga , vartill dock kommer vissa andra bidrag för resor m. m. Även om dessa bidrag kan te sig förhållandevis höga i jämförelse med de resurser som många yrkesverksamma har till sitt förfogande efter betald skatt, kan det antagas att de föreslagna normerna avvägts med omsorg. Såvitt framgår av ovannämnda PM föreligger inga planer på en absolut maximering av kostnaderna per elev respektive utbildningsalternativ. Enligt, säkerligen starkt överdrivna, uppgifter i en artikel i av skulle genomförd utbildning av tolv elektrotekniker ha kostat samhället . Det anförda exemplet ger anledning förmoda att kostnaderna eventuellt skulle kunna nerbringas genom bättre planering av kursverksamheten, rationaliseringsåtgärder osv. och jag föreslår därför att beslutar hemställa hos Kungl. om ett förslag till kostnadsmaximering i samband med omskolningsverksamhet i regi. AB Egnellska Boktryckeriet, 1972
mot · FV026 · 1972-01-11 00:00:00 — av herrar i och angående restitutionen av erlagd försäljningsskatt på guldvaror. Enligt beslut av upphör försäljningsskatten på bl. a. äkta guldsmedsvaror att gälla . Återbetalning av redan erlagd försäljningsskatt avses icke skola ske. De allra flesta försäljningsställen i landet av äkta guldsmedsvaror är registrerade hos såsom säljare av guldsmedsvaror. Detta innebär att vederbörande haft och har att redovisa uppburen försäljningsskatt till . Försäljningsskatten baseras på vederlaget och erlägges i fråga om registrerade säljare i efterskott. Ett förhållandevis mindre antal företag, verksamma inom guldsmedsbranschen och/eller urmakeribranschen har emellertid inte varit registrerade hos . Dessa företag har därför måst erlägga försäljningsskatt i förskott till sina leverantörer i samband med varuinköp. Därest restitution av erlagd skatt ej medges innebär det för många av de berörda företagen en ekonomisk katastrof. De måste i likhet med de registrerade företagen sänka sina priser (motsvarande försäljningsskatten), ett förhållande som kalkylerna i många fall inte medger. Inom och har utredningar gjorts rörande dels antalet icke-registrerade företag, dels i fråga om skattebelopp som är bundna i lagren. Därvid har framkommit att av medlemmarna i juvelerareoch guldsmedsförbund berörs ett 50-tal företag med en sammanlagd skattebelastning av . Beträffande icke-registrerade urmakare, som i kombination med ur säljer guldsmedsvaror, rör det sig om cirka 300 företag med en sammanlagd skattebelastning om cirka 1,5 milj. kr. Av detta framgår att totalbeloppet torde uppgå till cirka 2 milj. kr. Eftersom vissa icke-registrerade guldsmedsbutiker och urmakare icke kunnat intervjuas i detta sammanhang, torde det vara mera korrekt att räkna med ett något högre totalbelopp än 2 milj. kr. Som i motionen framhållits kan flertalet av de berörda yrkesutövarna inte bära den förlust som en utebliven restitution av inbetald försäljningsskatt skulle medföra, framför allt i dagens utomordentligt kärva läge såväl ekonomiskt som försäljningsmässigt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att måtte besluta att skatterestitution i vad gäller guldvaror medges sådana företag som icke är registrerade hos utan i förskott erlagt försäljningsskatt i samband med sina varuinköp. . () HANS ()
mot · FV02605 · 1972-01-25 00:00:00 — om ändrade grunder för belåning av bostadshus på tomträttsmark. För bostadslån som utgår i form av paritetslån omfördelas räntebetalning och amortering i tiden. Vid omfördelningen beaktas ränta och amortering på den del av fastighetskapitalet, inbegripet låntagarens kapitalinsats, som motsvarar låneunderlaget för utrymmen för bostadsändamål. Omfördelningen resulterar i att låntagarens årliga kostnad för ränta och amortering på nämnda del av fastighetskapitalet beräknas till det belopp som erhålles genom att kapitaldelen multipliceras med produkten av en basannuitet och ett paritetstal. Basannuiteten för lån för nybyggnad av småhus, som skall bebos av låntagaren, är och för övriga lån för nybyggnad . Då huset byggs på mark som innehas med äganderätt ingår markkostnad i låneunderlaget och blir sålunda beaktad vid omfördelningen. Byggs huset på mark som upplåtits med tomträtt, skall ett på samma sätt som i äganderättsfallet beräknat låneunderlag minskas med den del av markvärdet som belöper på utrymmen för bostadsändamål. Markvärdet skall därvid anses motsvara det kapitaliserade värdet av tomträttsavgälderna enligt den för avgäldsberäkningen gällande räntesatsen. Tomträttsavgäld bör enligt Svenska kommunförbundets rekommendation i här aktuella fall beräknas efter en räntesats på . I förbundets bakomliggande utredning anförs att om avgäldsräntan skulle baseras på medellåneräntan för den senaste femårsperioden borde den sättas till lägst . Vissa kommuner torde också ta ut avgäld efter högre procentsats än 6,25. Då paritetslånen infördes gällde en motsvarande rekommendation om avgäldsberäkning efter . Kort tid gällde en rekommendation om . Då i tomträttsfallen från omfördelning undantas kapitalvärdet av avgäldsbeloppen innebär detta att dessa belopp, motsvarande ränta på markkostnaden, inte går in i omfördelningen. I den mån avgälden överstiger basannuiteten multiplicerad med paritetstalet förorsakas sålunda låntagaren högre kostnader för mark och byggnad än i äganderättsfallen. Denna merkostnad har uppgetts kunna uppgå vid nyexploatering till ca /m2 lägenhetsyta och vid nybyggnad i saneringsområde i ett aktuellt fall i till /m2 lägenhetsyta. Angivna följder av lånesystemets konstruktion vid ändrade förutsättningar medför dels icke avsedda merkostnader för vissa boende, dels risk för att tomträttsinstitutets ytterligare användning motverkas. Likställighet i kostnadshänseende bör sålunda åstadkommas. Ett sålunda åsyftat resultat torde enklast kunna nås genom att vid omfördelningen av kapitalkostnaderna i tiden beaktas inte endast ränta och amortering på det fastighetskapital som motsvarar underlaget utan även tomträttsavgäld. Härtill anknytande fråga om översyn av kapitalkostnadsvillkoren för tomträttslån bör bedömas i ett vidare sammanhang. Med åberopande av det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts och förordats i fråga om ändrade grunder för bostadslån för hus på mark som upplåtits med tomträtt. N. , 1972
mot · FV02606 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. I motion 1972:294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnitten Bostadspolitiken, Den ekonomiska politiken och näringspolitiken samt Aktuella markpolitiska frågor i nämnda motion hemställs A. att beslutar 1. att för fastställa en bostadsbyggnadsplan för maximalt 95 000 lägenheter, 2. att fastställa den övre lånegränsen för statliga lån till bostadsändamål till av låneunderlaget, oavsett förvaltningsform, 3. att avslå Kungl. Maj:ts förslag att till Lånefonden för kommunala markförvärv anvisa ett investeringsanslag av ; B. att hos Kungl. 1. att småhusbyggandets andel av den totala bostadsproduktionen i snabb takt ökas, 2. att paritetslånesystemet avvecklas och att förslag framläggs om ett nytt lånesystem för den statliga bostadslångivningen, 3. att en undersökning genomförs angående storleken av de subventioner av olika slag som utgår till skilda grupper av bostadskonsumenter, 4. att den bostadspolitiska utredningen ges tilläggsdirektiv att med förtur utreda frågan om den framtida bostadsbyggnadsvolymen, 5. att Kungl. Maj:t låter kartlägga vilka åtgärder som erfordras för att i enlighet med de riktlinjer som angivits i motion 1972: 294 underlätta bebyggelse för fritid och fast bosättning i glesbygder och i anslutning till befintliga jordbruk. PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()