mot · FV021362 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Wirmark och om åtgärder för att främja handel med de östeuropeiska länderna. Den svenska östhandeln är till sin omfattning relativt obetydlig och svarade för av vår totala utrikeshandel. I jämförelse med övriga västeuropeiska länder ligger denna siffra aningen över genomsnittet. Många faktorer talar emellertid för att öst-västhandeln kommer att expandera , såväl i absoluta som i relativa tal. a) Ett av skälen härtill är den avspänning som börjat skönjas i de politiska öst-västrelationerna. Den politiskt mycket känsliga öst-västhandeln har starkt hämmats av det spända internationella klimat som rått. Handeln har sålunda inte utvecklat sig på det sätt man kunnat vänta sig med hänsyn till gamla handelstraditioner och till de betydande resurser och den höga tekniska nivå som kännetecknar ekonomierna i både Öst- och . 1 händelse av en fortsatt avspänning kommer man dock sannolikt att på båda sidor bättre söka utnyttja de möjligheter till handel och annat ekonomiskt samarbete som lämnats oprövade. b) brist på exportvaror lämpade för avsättning på västmarknaderna har utgjort en annan begränsning för öst-västhandelns expansion. I takt med östländernas ekonomiska tillväxt och tekniska utveckling torde detta förhållande dock få ständigt minskad betydelse. c) En tredje anledning till det ganska ringa ekonomiska utbytet mellan öst och väst har länge bestått och består fortfarande i bristfälliga kunskaper hos företagen om marknadsförhållandena på andra sidan, om hur det rent praktiskt gått till att bedriva öst-västhandel samt i det faktum att sådan handel i regel varit relativt tungrodd. Vissa öststater är i färd med att genomföra en del viktiga ekonomiska reformer som i många fall tycks underlätta transaktionerna med utlandet som utländska affärsmän ges ökad handlingsfrihet i vad gäller marknadsbearbetningen. Det förefaller troligt att detta kommer att inverka positivt på öst-västhandeln. Inom ramen för den svenska handelspolitiken och de handelsöverenskommelser som träffats med andra länder lämnas de svenska företagen att på egen hand sköta sina utlandsaffärer med stöd endast av vissa begränsade handelsfrämjande insatser från statens sida, såsom anslag till upplysningsverksamhet om i utlandet, till utställningar, handelssekreterare m. m. I handeln med statshandelsländer som de östeuropeiska på vars marknader de svenska företagen har begränsad rörelsefrihet och i regel har att förhandla med statliga utrikeshandelsmonopol synes oss motiven vara starkare för ett statligt engagemang även från svensk sida än vad fallet är i handeln med icke-socialistiska länder. Jämfört med de åtgärder som vidtagits för att främja vår handel med dessa senare länder har motsvarande insatser för främjande av vår östhandel varit relativt blygsamma. I detta sammanhang kan vi dock med tillfredsställelse notera inrättade handelssekreterarbefattningarna i och . Dessa åtgärder hoppas vi kunna se som en inledning till en mera medveten satsning från statsmakternas sida på vår handel med . Vi menar också att östhandelns relativt ringa omfattning inte bör tillmätas alltför stor betydelse vid tilldelningen av anslag till handelsfrämjande verksamhet utan att man särskilt måste beakta dels möjligheterna till en expansion av östhandeln med hänsyn till vad ovan anförts, dels den speciella karaktären hos denna handel som särskilt motiverar aktiva insatser från statsmakternas sida, dels öststatsmarknadernas avsevärda befolkningsunderlag samt mycket gynnsamma geografiska läge för handel med dessa marknader. Mot bakgrund av ovanstående anser vi det angeläget att myndigheterna på olika sätt söker främja den svenska östhandeln så att svenska företag inte kommer i ett försämrat konkurrensläge på öststatsmarknaderna i förhållande till sina konkurrentföretag i andra västländer. Vi föreslår därför att man på följande punkter låter undersöka möjligheterna av att från myndigheternas sida främja handeln med . Den svenska importen från regleras av i handelsavtalen med respektive land upptagna kvoteringar av införseln till . Dessa importbegränsningar är vanligen främst tillkomna i syfte att skydda produktion och sysselsättning i starkt konkurrensutsatta näringsgrenar som exempelvis TEKO-industrin. som importen från begränsas genom kvantitativa restriktioner är det emellertid möjligt för andra länder även s. k. lågprisländer att leverera till utan andra begränsningar än tullar. Med hänsyn till att bara svarar för en mindre del även av denna mera känsliga import ter sig våra kvoteringar av importen från som rätt ineffektiva från protektionistisk synpunkt. Frågan är om vi inte i stället skulle eftersträva generellt verkande begränsningar av importen inom de varuområden där sådana kan anses önskvärda. Härigenom skulle vi inom ramen för en totalt sett oförändrad import kunna ge östländerna samma möjligheter att konkurrera på den svenska marknaden som vi ger andra icke-EFTA-länder (med undantag för eventuella u-landspreferenser). Att sålunda befria från denna ur deras synvinkel diskriminerande behandling torde inte enbart främja vår import österifrån utan även indirekt få positiva effekter på vår export till . I östländerna är det endast undantagsvis tillåtet för västerländska företag att etablera egna försäljningskontor eller på annat sätt ha sina representanter permanent stationerade. Detta gäller även för svenskt vidkommande. Företagens representanter kan därför bara i regel uppehålla sig kortare tider i taget i , oftast utan de faciliteter som ett eget kontor kan erbjuda. Enligt vår mening vore det värdefullt om de svenska myndigheterna kunde utverka lättnader i det här avseendet för de svenska företagen. Den officiella handelsrepresentationen, stöd åt handelsfrämjande verksamhet. Vi vill också föreslå en successiv utbyggnad av officiella handelsrepresentation i . Detta kan antingen ske genom att öka tjänsterna vid de svenska beskickningarna eller genom att inrätta nya handelssekreterartjänster. Eftersom det finns intresse i för ett vidgat ekonomiskt samarbete med , medan kunskaperna om vårt land och näringsliv ofta är tämligen begränsade, torde svensk informationsverksamhet i vara av stor betydelse för vår östhandel. Sådan verksamhet kan som bedrivas i olika former, exempelvis utställningar, Sverigekampanjer, delegationsbesök m. m. Kollegiet för Sverige-information i utlandet önskar enligt sina petita för /73 ägna länderna i ökad uppmärksamhet. Kollegiet framhåller vidare: Den östeuropeiska marknadens speciella villkor kräver att de exportfrämjade åtgärderna får officiell prägel med stöd av svenska myndigheter. Detta krav accentueras av de östeuropeiska ländernas bilaterala handelspolitik som innebär att åtgärder som ökar den svenska exporten mycket ofta måste kombineras med insatser för att vidga importen. Vi instämmer i denna kollegiets bedömning och anser det önskvärt att Sverige-informationen successivt förbättras i . I ansträngningarna att exportera till spelar kreditmöjligheterna och kreditvillkoren en avgörande roll som konkurrensmedel. Vi finner det därför angeläget att förutsättningarna undersöks för åtgärder från myndigheternas sida på detta område i syfte att underlätta för svenska företag att konkurrera på de östeuropeiska marknaderna på lika villkor med företag från andra exportländer. Med hänvisning till det anförda får vi hemställa att uppdrar åt Kungl. Maj:t att med beaktande av vad som i motionen anförts låta utreda olika vägar att främja handel med samt vidtaga lämpliga åtgärder i detta syfte.