ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02336 · 1972-01-21 00:00:00 — om skärpning av straffet för grovt narkotikabrott. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 312 hemställes att beslutar att straffet för grovt narkotikabrott bestämmes lägst till två och högst till fängelse. PER-ER1K NISSER (m) () () () N. () i Trobro PER () ()
mot · FV02337 · 1972-01-21 00:00:00 — angående socialhjälpen till utlänningar med turistpass. Enligt socialhjälpslagen är en kommun skyldig att hjälpa alla som av olika anledningar kommit i trångmål och som bor inom kommunen. Denna skyldighet gäller i princip även för utlänningar som vistas i riket på s. k. turistpass, vilket gäller . Kommunernas handläggning av sådana ärenden varierar mycket starkt. återsänds vederbörande efter kontakt med polisen till sitt hemland, ibland skickas den hjälpsökande till sitt lands konsulat och ibland erhåller personen i fråga kontinuerlig socialhjälp. I sistnämnda fall utnyttjas socialbyråerna av folk med turistpass till att få en tremånaders semester betald av värdlandet. Det rimliga vore att utlänningar med sådant pass, som inte begärt politisk asyl, regelmässigt skulle visas till sitt lands konsulat för att få hjälp med hemresan vid en iråkad besvärlig ekonomisk situation. I de fall där konsulatet vägrar betala hemresan, vilket inträffar, måste kommunen givetvis ordna pengarna i förskott tills staten kan återkrävas på beloppet. I en del kommuner går man till väga på detta sätt men ingalunda i alla, och därför borde lagen om socialhjälp ändras så att kommunen hindras att betala ut kontinuerlig socialhjälp till utlänningar som vistas i riket på turistpass och som inte sökt politisk asyl. Enligt uppgift väntas socialutredningen komma med ett principbetänkande rörande den kommunala socialvårdens mål och medel, men det problem som här har aktualiserats torde inte beröras av utredningen. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag syftande till att skapa klarare regler i enlighet med motionens innebörd vid den kommunala handläggningen av socialhjälp till utlänningar som vistas i riket på turistpass. PER-ERTC RINGABY (m)
mot · FV02338 · 1972-01-20 00:00:00 — av herrar i och Komstedt om statsbidrag till företagshälsovård. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 382 hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag syftande till statsbidrag med maximalt till avlöning av läkare vid företag som enskilt eller i samverkan med andra etablerar företagshälsovård, varvid förutsättes ekonomisk medverkan med minst samma bidragssats från den fackliga rörelsen. () ()
mot · FV02339 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. angående ersättningen för fosterlega. Enligt barnavårdslagen är det kommunen som skall stå för kostnaderna för barn omhändertagna för samhällsvård vilka utplaceras i fosterhem (fosterlega). För sådana ungdomar som är intagna på ungdomsvårdsskolor och placeras i enskilda hem utgår ersättning av statliga medel genom skolan. I regel betalar ungdomsvårdsskolorna högre ersättning för dessa elever än kommunerna kan göra för de barn de omhändertar. Det gäller främst de mindre kommunerna. Anledningen är uppenbar. De har inte de ekonomiska möjligheterna att ge samma ersättning som staten. Effekten härav blir att många kommuner har svårigheter att få goda fosterhem. De möjligheter som landstingen har att lämna kommunerna bidrag för kostnader är ytterst begränsade. Huvudregeln måste vara att alla barn med svårigheter skall ha samma möjligheter att erhålla erforderlig vård i lämpliga fosterhem. Syftet med den vård kommunerna ålagts att svara för är till viss del ett förebyggande av en placering i ungdomsvårdsskola. Den jämförelsevis lägre ersättning kommunerna kan ge fosterföräldrarna kan utgöra hinder för en sådan förebyggande verksamhet. Därför borde normerna bli gemensamma när det gäller ersättningsbelopp. En förutsättning härför är dock att statsbidrag utgår till kommunerna. De förhållanden som påtalats i motionen bör enligt vår mening noggrant utredas och förslag härom framläggas för . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla om en utredning av storleken på medel som utgår till fosterhem i syfte att samordna de kommunala ersättningarna med de statliga. () () i () () () ()
mot · FV0234 · 1972-01-12 00:00:00 — av herrar i Agnäs och i Gäddvik om höjt anslag till stipendier för blivande präster. Till blivande präster utgår trenne stipendier för utbildning i finska och samiska språken därav två i finska språket och ett i samiska. stift har en finsk- och samiskspråkig befolkning, som behöver präster med kunskap i dessa språk. Allt större svårigheter att finna präster som kan något av dessa språk gör sig gällande. För att stimulera till studier i finska eller samiska måste stipendierna nu uppräknas. Det belopp som vart stipendium utgör är i förhållande till stegrade kostnader och sänkt penningvärde för litet för att locka till studier i de ifrågavarande språken. För /72 har anslaget varit . I årets statsverksproposition föreslår föredragande statsråd att beloppet utgår oförändrat för nästa budgetår. I enlighet med förslag av i anser vi att förslaget /73 bör vara . Det är nödvändigt om inte den finsk- eller samisktalande befolkningen i stift skall ställas helt utan präster som kan deras språk. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att föreslår att till Stipendier till blivande präster för utbildning i finska och samiska språken för /73 anvisas ett anslag av . () i Agnäs PER () i Gäddvik 3 sami Nr 34-40
mot · FV02340 · 1972-01-01 00:00:00 — av i ni. oin ökning av anslaget till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. beslöt på grundval av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 att lägga om principerna för det statliga stödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Det tidigare fritidsgruppsbidraget gjordes om till ett allmänt aktivitetsstöd, som skulle utgå i proportion till de lokala avdelningarnas aktivitet. Som sammankomst skulle räknas träff med minst 5 deltagare i åldern . För varje sådan sammankomst skulle utgå ett bidrag på . anslog ett reservationsanslag på för att täcka stimulansbidragen till den lokala verksamheten. Då anslaget alltså rubricerades som reservationsanslag kan under innevarande budgetår målsättningen per sammankomst nås endast under förutsättning att antalet bidragsgrundande sammankomster understiger 1 750 000. Under riksdagsdebatten hävdades från bl. a. liberalt håll att anslaget borde utgå som förslagsanslag för att garantera ungdomsorganisationerna att målsättningen per sammankomst verkligen kunde uppfyllas. Vidare uttrycktes farhågor för att reservationsanslaget inte skulle få den stimulerande effekt på de lokala organisationernas aktivitet som vore önskvärd. Ett anslag, som när man passerat ett visst antal sammankomster blir relativt sett mindre ju större aktivitet som uppnås, kan knappast fungera som stimulans. Mycket talar för att våra farhågor att målsättningen inte skulle uppnås blir besannade. Vi återkommer därför med förslaget att anslaget görs om till förslagsanslag. Inför /73 föreslår att anslaget höjs med till , överstyrelsen anser sig ha skäl anta att antalet sammankomster kommer att öka. Trots beräkningar föreslår departementschefen oförändrat bidrag med . Detta innebär att departementschefen i praktiken är beredd att lämna målsättningen om ett bidrag på per sammankomst till de lokala organisationerna. För vår del kan vi inte acceptera denna relativa försämring för ungdomsorganisationerna. Den ökade aktivitet i de lokala ungdomsorganisationerna som förutser är glädjande och bör innebära motsvarande ökning av anslagen från samhällets sida. Med hänvisning till vad sorn ovan anförts hemställer vi att till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet för /73 under åttonde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag av . () () () ()
mot · FV02345 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om vidgad försöksverksamhet med systematiserad decentraliserad universitetsutbildning. Från och med /71 bedrivs försöksverksamhet med s. k. systematiserad decentraliserad universitetsutbildning i , och . På vardera orten förekommer utbildning inom två utbildningslinjer. Första året förekom intagning till utbildningslinjernas första avdelning, under innevarande läsår anordnas studiekurser även inom utbildningslinjernas andra avdelning. Enligt statsverkspropositionen (bil. 10, s. 352353) skall försöksverksamheten /73 fortsätta i samma omfattning som . Det innebär intagning till studier i första och andra avdelningen av de utbildningslinjer som finns på respektive ort, däremot inte möjlighet för de studerande som under innevarande läsår deltar i utbildning i andra avdelningen att fullfölja utbildningsgången med tredje avdelningens studiekurser. Det måste från de studerandes synpunkt vara synnerligen olyckligt, att de på detta sätt tvingas avbryta en påbörjad utbildningsgång. En förläggning av de fortsatta studierna till någon av de traditionella studieorterna är för många inte ett realiserbart alternativ. Vi anser därför i enlighet med vad kanslersämbetet föreslagit i årets petita (s. 37), att möjligheter bör ges för intagning till studiekurser även inom utbildningslinjernas tredje avdelning under /73. Med hänvisning till vad ovan sagts hemställer vi att beslutar att utbildning skall anordnas även inom tredje avdelningen av de utbildningslinjer som förekommer som decentraliserad universitetsutbildning i respektive , och , om efterfrågan visar att rimlig storlek kan nås på undervisningsgrupperna. 1* 1972.
mot · FV02346 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om förbättrad utbildning angående människans fysiska och psykiska förmåga. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1972:332 hemställer vi att hos Kungl. Maj :t anhåller att en allmän översyn av läroplanerna för all teknisk utbildning görs i syfte att förbättra kunskaperna om människans fysiska och psykiska förmåga. () i Glömminge . () i Skegrie () i Luttra () i Bäckmora
mot · FV02348 · 1972-01-21 00:00:00 — av i Alingås m. fl. om inrättande av y-linjer vid glesbygds- och korrespondensgymnasieskola. Från och med /70 bedrivs försöksverksamhet med särskild gymnasial utbildning i glesbygder på tre orter, , och . Utbildningen är organiserad så att den bedrivs i form av lärarledda självstudier med ett avslutande år vid gymnasieskolan. I fyra kommuner, , , och , bedrivs korrespondensundervisning på gymnasial nivå. Dessa kommuner har möjlighet att om de så vill övergå till särskild gymnasial undervisning i glesbygd Den försöksverksamhet som bedrivs med dessa glesbygdsformer av gymnasieundervisning skall enligt inte utökas förrän värdering kunnat ske. Vid flera av dessa kommuner med särskild glesbygdsutbildning erbjuds också eleverna gymnasial utbildning inom olika yrkesområden vid de specialkurser som anordnas vid f. d. yrkesskolor. Dessa specialkurser omfattar i regel fordonsteknisk, verkstadsteknisk, konsumtionsteknisk samt distributions- och kontorstekniska linjer. Det innebär att specialkurserna är linjeanknutna till gymnasieskolans y-linjer och således har läroplaner som direkt svarar mot utbildningen i gymnasieskolans linjestystem. Eftersom man på dessa ovan nämnda orter, trots att de inte är g-orter, bedriver en undervisning på gymnasial nivå, som till sitt innehåll och sin utformning således är identisk med den som ges inom gymnasieskolans linjer, anser vi att frågan om dessa specialkursers ställning behöver utredas, för att eventuellt omändra dem till reguljära y-linjer i gymnasieskolan. I samband med en sådan omändring skulle således den teoretiska och yrkesförberedande utbildningen på dessa orter sammanföras organisatoriskt, så att dessa skolor i så stor utsträckning som möjligt kunde jämställas med övriga gymnasieskolor. Med hänvisning till ovanstående får vi därför hemställa att beslutar att anhålla hos Kungl. Maj:t om utredning av specialkursernas ställning vid de särskilda skolenheter med gymnasial utbildning vilka ligger inom kommuner i glesbygd eller inom kommuner gymnasial nivå.
mot · FV02350 · 1972-01-21 00:00:00 — av i om ökad odontologisk forskning. Utgifterna för tandvård är betungande för både samhället och den enskilde. Det är därför av vikt att den blir så god som möjligt; tandfyllnader, proteser etc. måste vara av bästa möjliga slag. För odontologisk materialprovning finns numera ett gemensamt nordiskt institut, och därmed får man förmoda att den sidan av tandvården kommer att bli mera tillfredsställande än . Däremot synes forskningen på det odontologiska området vara eftersatt. Mycket nytt har inte inträffat på detta område. Amalgam för att ta bara ett exempel är en gammal produkt. Materialet är visserligen relativt hållbart, men det är behäftat med den nackdelen att tänder med amalgamfyllnader mörknar. Det bör vara möjligt att få fram något tandfyllnadsmaterial som är lika hållbart som amalgamet men som är mera likt den naturliga tanden och inte har amalgamets nackdelar. Vissa nya plastmaterial har prövats, men det har visat sig att de inte har amalgamets slitstyrka. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag beträffande ett program för intensifierad odontologisk forskning.
mot · FV02351 · 1972-01-20 00:00:00 — av herrar och i angående normerna för bidrag till busslinjer i . Inom statens järnvägars (SJ) regionala förvaltning pågår lönsamhetsundersökning på samtliga busslinjer inom . Avsikten är att man skall påvisa för kommunerna underskotten av de olönsamma busslinjerna samt framlägga förslag till alternativa lösningar på hur full kostnadstäckning skall uppnås. Kommunerna har därefter att ta ställning till i vilken utsträckning de önskar bibehålla den trafik som av SJ bedöms som olönsam. Accepterar inte kommunerna SJ s krav på full kostnadstäckning, kommer sannolikt vissa turer eller hela busslinjer att dras in . Eftersom har drabbats av ett flertal järnvägsnedläggelser och busstrafiken i vissa fall är ersättningstrafik för nedlagda järnvägslinjer, föreligger det därför stor risk för en ytterligare försämrad trafikservice. Oron för den framtida transportförsörjningen är stor ute på landsbygden. Vid riksdagsbehandlingen fastslog att frågan om ansvaret för upprätthållande av sådan olönsam busstrafik som tillkommit i anledning av järnvägsnedläggelse och kostnadstäckningen härför måste få en tillfredsställande lösning. Vi vill understryka vikten av att vid lönsamhetsbedömningar inte bara företagsekonomiska synpunkter kommer fram utan att även sociala och näringspolitiska aspekter måste beaktas. En försämrad kollektivtrafik drabbar i första hand låginkomsttagarna och dem som har det sämst ställt i samhället. Därför måste det vara angeläget att man från samhällets sida i största möjliga utsträckning slår vakt om befintliga busslinjer, så att den kollektiva trafiken kan ordnas på ett tillfredsställande sätt. Eftersom den tillkallade bussbidragsutredningen skall framlägga sitt betänkande och löfte föreligger från kommunikationsministern i statsverkspropositionen att till detta års riksdag framlägga förslag till ändrat bussbidragssystem, finner vi det angeläget att tillräckliga medel anvisas på tilläggsstat för /73, så att bidragsnormerna kan höjas till en nivå som skapar förutsättningar för att bibehålla de busslinjer som fyller en uppgift i trafikförsörjningen. Med hänvisning till det anförda hemställes att som sin mening ger Kungl. till känna att en av målsättningarna för bussbidragsgivningen bör vara att nuvarande busslinjer på landsbygden i bibehålies, så att en tillfredsställande trafikförsörjning kan upprätthållas.
mot · FV02352 · 1972-01-21 00:00:00 — angående villkoren för parkeringstillstånd för handikappade. Handikappade bilister får i den alltmer tätnande trafiken större svårigheter att parkera sina fordon. Särskilt parkeringstillstånd, som t. ex. ger möjligheter att parkera där parkeringsförbud för övrigt råder, måste sökas hos trafiknämnden på respektive orter, dvs. hos olika kommuner. En handikappad kan i vissa fall behöva flera sådana tillstånd, vilket vållar besvär och väntetid. Villkoren för erhållande av dessa tillstånd skiftar från kommun till kommun. En del ges generöst, andra mera snävt. Varje tillstånd är belagt med stämpelavgift. Vid förnyelser förorsakar detta extra kostnader och onödigt besvär för den handikappade med att besöka polishuset. har i enlighet med § 63 i VTF möjlighet att ge dispens från lokal trafikföreskrift om parkeringsförbud. Sådan dispens ges dock endast för begränsad tid, varför ansökan ständigt måste förnyas. Önskvärt vore att stämpelavgifter å parkeringstillstånd för handikappade slopades och att sådana tillstånd gällde likartat för hela landet. Då det även i övrigt är förenat med stora ansträngningar att anskaffa en invalidbil, borde det vara en rimlig åtgärd att genom undanröjande av en del svårigheter i parkeringshänseende underlätta för den rörelsehindrade att få åtminstone någon del av den rörelsefrihet mera lyckligt lottade medmänniskor betraktar som en självklarhet. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådana åtgärder 1. att parkeringstillstånd för handikappade må kunna utfärdas på lika villkor och med för hela landet gällande kraft, 2. att sådana tillstånd ej må beläggas med stämpelavgift. () ()
mot · FV02353 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar i Agnäs och om en sänkning av passageraravgifterna pä flyglinjerna VasaUmeå och VasaSundsvall. Frågan om flygets biljettpriser är åter under debatt inför en aviserad höjning. Om man jämför flygpriser och beläggningen på planen med motsvarande finska siffror frapperas man av att flyget i mer än hos oss blivit hela folkets flyg och luftvägen allas väg. Vi vill i denna motion peka på den förbindelse mellan den finska flygplatsen och och , där statlig passageraravgift som tas ut av vårt land fördyrar en resa till på ett markant sätt och bidrar till att linjen på och inte får den beläggningen den kunnat uppnå. För turism och annan samfärdsel på denna breddgrad vore det en lättnad om denna avgift kunde slopas eller sänkas. En utbyggnad av turistnäringen i vårt land är beroende av bl. a. goda och billiga kommunikationer. Detta gäller i synnerhet, eftersom t. ex. fjäll och fisken där kommer att bli alltmer begärliga resmål för turister från när och fjärran. Från marknadsföringssynpunkt är det då nödvändigt att för turisterna kunna presentera billiga och bekväma kommunikationsmöjligheter. Flygtransporter intar här en central plats. De utgör bl. a. en viktig länk till de olika resvägarna mot fjällområdena, inte bara söderifrån utan även från . Per båt och i någon mån per flyg går huvudsakligen en stor turistström i bägge riktningarna över Kvarken. För det svenska fjällområdet skulle emellertid även den finska marknaden kunna bli en kompletteringsmarknad om det snabbare färdmedlet kunde användas över . En förutsättning för en framgångsrik marknadsföring av detta projekt är dock att säljbara priser för flygtransporter kan offereras. Här kommer den statliga passageraravgiften in i bilden. Det är alltså den avgift på som ingår i alla priser på flygbiljetter från till utrikes ort även på korta flygsträckor - med undantag av sträckan , där tas ut i passageraravgift. Enligt vår uppfattning skapar denna 20-kronorsavgift en tröskeleffekt, som bromsar en från turistsynpunkt väl motiverad utökning av antalet flygtransporter och flygpassagerare över Kvarken, på flygsträckan UmeåVasa, och UmeåSundsvall. Vi anser att vore den riktiga avgiften. Av gruppresepriset utgör den svenska flygplatsavgiften ungefär en Det är påtagligt att avgiften i fråga verkar dämpande på de finska turistkonsumenternas intresse för flygresa på den korta sträckan. Vi anser därför att en översyn av den statliga passageraravgiften för Finlandsresenärer från är befogad. En övergång till MalmöKöpenhamnssystemet med i statlig passageraravgift skulle otvivelaktigt verka stimulerande på resandetrafiken över Kvarken och därmed också på turistnäringen i vårt lands norra delar. Det kan synas vara en mycket obetydlig detalj i en stor fråga men är enligt vår mening i vissa fall avgörande. De svenska hotellen och stugbyarna kunde vinna kunder från det relativt fjällfattiga grannlandet om billiga charterresor kunde ordnas. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om en sänkning av den statliga passageraravgiften för resenärer mellan och . () i Agnäs K L , 1972
mot · FV02354 · 1972-01-20 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. om en utbyggnad av trafiklederna i Vindelådalen. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1972:381 hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att väg 363 och andra nödvändiga trafikleder i Vindelådalen nu färdigställs. () i Agnäs HANS () () PER () i Gäddvik Nr 354 - 362
mot · FV02355 · 1972-01-21 00:00:00 — av i Gäddvik m. fl. angående anslagen till vägbyggande i de sysselsättningssvaga regionerna. Inom de sysselsättningssvaga regionerna användes beredskapsarbetena såsom ett instrument för att ge sysselsättning till dem som av olika anledningar icke har kunnat erhålla fasta arbetstillfällen. Huvudmålsättningen måste vara att inom dessa områden sätta in de största ansträngningarna på att försöka skapa fasta arbetsmöjligheter för arbetskraften. Tyvärr har detta icke skett i tillräcklig omfattning. På grund härav har beredskapsarbetena kommit att få en väsentlig betydelse i stora delar av skogslänen. Särskilt inom vägbyggandet har projekt kommit till utförande, vilka med beslutade vanliga väganslag skulle ha kommit mycket långt fram i tiden. Anslagen till de vägar som anlagts såsom beredskapsarbeten har varit högre än till de vägar som byggts med ordinarie väganslag. Detta förhållande har givetvis också beaktats när de olika anslagsramarna gjorts upp. Inom vägbyggandet arbetar berörda verk med typer av byggnadsplaner och ramar. Inom dessa är ordinarie vägprojekt upptagna. Men beredskapsarbetena skall finnas med såsom reservarbeten. Meningen med beredskapsarbeten är att dessa arbeten skall igångsättas när ordinarie arbeten icke kan visa sig till fyllest från sysselsättningssynpunkt. Det förekommer att ordinarie projekt överförs till beredskapsarbete. har i skrivelse till de olika länsstyrelserna meddelat att vederbörande anslag för det ordinarie arbetet kommer att avföras från aktuell vägplan i det fall arbetet utföres såsom beredskapsarbete. Vid ett sådant förfarande ökas icke tillgången på arbetstillfällen inom det berörda området. Antalet arbetstillfällen blir i stort sett av samma storleksordning vid ordinarie byggande som vid byggande kategorisatt som beredskapsarbete. Förändringen kan bli en tidsförskjutning och att anslag kommer från annan anslagstitel. Huvudmålsättningen med ökad sysselsättning genom beredskapsarbete har icke uppnåtts. Förfarandet innebär också att det ökade vägbyggandets uppgift i lokaliseringspolitiskt syfte att motverka obalans i näringslivet uteblir. Möjligheterna att lokalisera industrin, anordningar för turism m. m. till sysselsättningssvaga regioner är mycket beroende av fler och bättre vägar. Anledningen till detta förfaringssätt anges vara det ökade behovet av anslag till vägbyggandet i tätortsregioneraa och att statsmakternas insatser i första hand skall inriktas på att tillgodose dessa behov. Från sysselsättningssynpunkt på både kort och lång sikt i de sysselsättningssvaga regionerna kan den ordningen icke vara tillfredsställande. Med stöd av vad här anförts hemställes att anhåller hos Kungl. Maj:t om att de ordinarie vägbyggnadsramama i de sysselsättningssvaga regionerna icke minskas med anslagsbelopp motsvarande kostnad för vägprojekt som överföres från ordinarie vägbyggnadsplan till beredskapsarbete. PER () i Gäddvik HANS () () i Agnäs