mot · FV02905 · 1972-01-26 00:00:00 — Motioner nr 905911 ar 1972 av m. fl. om höjning av anslaget till Frivården. Återfallsbrottsligheten är fortfarande mycket stor. Detta måste sannolikt delvis anses vara ett symtom på brister inom kriminalvården. För att en person skall ges goda möjligheter att anpassa sig till ett normalt liv ute i samhället efter intagning på kriminalvårdsanstalt måste han ha tillgång till arbete och bostad, vilket långtifrån alltid är fallet. Därutöver måste han få hjälp att klara de många problem i fråga om bl. a. ekonomi och sociala relationer, som han oftast står inför efter frigivningen. 1 den svenska kriminalvårdsdebatten har de flesta varit överens om att en ökad satsning på frivårdsinsatser av olika slag är nödvändig om några radikala förbättringar i återanpassningen av personer som vistats på kriminalvårdsanstalt skall kunna ske. avdelas dock drygt 256 milj. kronor för de 5 000 personer som sitter på anstalt, medan för de ca 23 000 personer som berörs av frivården endast anslås knappt 47 milj. kronor. Även om förbättringsinsatser i många fall är starkt berättigade också på anstaltssidan är relationerna mellan de insatser som görs på anstalterna och de medel som anslås för frivården fortfarande orimlig. Såsom framhålls i direktiven till den tillsatta kriminalvårdsberedningen bör insatserna på frivårdssidan prioriteras. Men det räcker inte med att i största allmänhet säga detta eller att avvakta de synpunkter kriminalvårdsberedningen kommer att anföra. Konkreta steg måste tas i riktning mot en förstärkt frivård. presenterade organisationsutredningen för kriminalvård i frihet ett förslag till utbyggnad och organisation av frivården. Förslaget innebar bl. a. att drygt 160 tjänster borde tillföras frivården. Av dessa beviljade riksdag 40, varav 25 avsågs för biträdespersonal. har därutöver ställt resurser till förfogande för en behandlingscentral för frivårdsfall i . Som framhåller i sin petita är det uppenbart, att ett betydande ytterligare personaltillskott behövs. Styrelsen betonar också vikten av att en delning av de största och geografiskt ohanterliga skyddskonsulentdistrikten kommer till stånd. pekar vidare på några väsentliga områden för förstärkta insatser: Ytterligare resurser skulle kunna användas för att skaffa fler bostäder åt det ofta helt bostadslösa klientelet och till att utveckla nya och effektiva behandlingsformer. Tillgången på beteendevetenskaplig expertis inom frivårdens ram måste byggas ut. Kontaktverksamheten med därav följande möjligheter till attitydpåverkan måste utvecklas under medverkan av övervakare och andra frivilliga krafter och i former som inte alls eller endast i ringa omfattning prövats. 3 sami Nr 905-911 Ökade resurser bör också kunna satsas på de s. k. frivårdshotellen som, liksom inackorderingshemmen, erbjuder klienterna en tillfällig bostad i avvaktan på en mera definitiv lösning. De praktiskt vunna erfarenheterna av gjorda försök med frivårdshotell är enligt goda. För personer med särskilda svårigheter att anpassa sig till samhället har åtminstone den effekten nåtts, att tiden från frigivningen till återfall i kriminalitet kunnat förlängas. Personalbristen inom frivårdsorganisationen är betydande. Detta leder till att de insatser som görs huvudsakligen kommer att gälla akutfall. Detta är i flera avseenden en brist. a. borde en skyddskonsulent åtminstone under den treåriga prövningstiden få tillfälle att träffa varje övervakare och klient. Övervakarna har en mycket viktig uppgift. Förutom att vara till direkt hjälp för en frivårdsklient kan de ute i samhället fungera som sakupplysare för att främja förståelsen för de kriminellt belastades problem. Resurser saknas för en ordentlig utbildning av övervakarna. Också i övrigt vore det av värde, om frivårdspersonalen fick möjligheter att mera ägna sig åt förebyggande insatser. Det kunde t. ex. ha en inte obetydlig effekt, om skyddskonsulenter fick möjlighet att ge viss information i skolor och till lärare. Genom sin lokala förankring och genom sin erfarenhet skulle de kunna på ett positivt sätt komplettera den upplysningsverksamhet rörande brottsligheten och dess bekämpande som i övrigt bedrives. Vi finner det mot denna bakgrund angeläget, att den påbörjade ökningen av den handläggande personalen inom frivården sker i snabbare takt än vad som anges i propositionen. Frivården skulle enligt regeringens förslag endast beviljas 26 nya tjänster mot av begärda 189. Vi föreslår, för att få till stånd en snabbare utbyggnad av frivården, att anslag för ytterligare ca 35 tjänster beviljas. Under hänvisning till vad som anförts hemställer vi att under andra huvudtiteln , Frivården utöver vad Kungl. Maj:t föreslagit anvisar , avseende tjänster för 25 skyddsassistenter och 10 biträden. () ()