mot · FV02600 · 1972-01-25 00:00:00 — av i ni. oin prövning av frågan om avveckling av det allmänna stödområdet, m. m. Inom pågår arbetet med att utforma ett regionalpolitisk! handlingsprogram för hela landet. Underlaget utgörs bl. a. av de länsprogram som länsstyrelserna redovisat (länsprogram 1970) samt annan dokumentation. Ett viktigt underlag för samordningen utgörs, som framhålls i statsverkspropositionen bilaga 13 (Inrikesdepartementen) den kommunalekonomiska långtidsplaneringen (KELP). En ny omgång i länsplaneringen skall inledas , varvid också en samordning med den regionala trafikplaneringen skall eftersträvas. I anslutning till detta planeringsarbete på handlingsprogrammet har en översyn av medlen i den regionala politiken inletts. Programmet för regionalpolitiken är avsett att läggas fram under nästa budgetår. Parallellt härmed utvecklas arbetet med en kommande riksplan, och mellan dessa frågor råder intimt samband. För den fortsatta regionalpolitiken blir det av största betydelse att konkretisera de regionalpolitiska målen och handlingslinjerna, baserade på genomarbetade, detaljerade länsprogram och med en övergripande samordning. Detta bör kunna bli utgångspunkt för en effektivare regionalpolitik än den bedrivna, vilket är ett starkt samhällsbehov. Under övervägandena om det nya regionalpolitiska handlingsprogrammet förefaller det oss nödvändigt att ställa frågan om det allmänna stödområdets vara eller icke vara under debatt. Man kan ifrågasätta det lämpliga eller behövliga i att ha ett särskilt stödområde i ett program som i så hög grad baseras på länsprogram och som skall vara samordnat och gällande för hela landet. En speciell olägenhet måste det då också bli att vissa län skärs tvärs av genom stödområdesgränsen. Tillkomsten av ett geografiskt avgränsat stödområde kunde ha sin synnerliga motivering när lokaliseringspolitiken trevande inleddes. Det var då naturligt att lägga alldeles särskild tonvikt vid , särskilt dess inland, och att ett avgränsat stödområde betraktades som ett medel härför. Lokaliseringspolitiken kom att i markant grad bli en Norrlandspolitik. Intresset härav fick väga över de nackdelar som är förknippade med ett särskilt geografiskt avgränsat område. Visserligen har de regionala stödinsatserna inte begränsats till stödområdet utan tillämpats mer flexibelt enligt statsmakternas beslut och Möjligheter har funnits att ge stöd även åt orter utanför stödområdet där speciella svårigheter uppstått. Detta har ibland lett till det något paradoxala resultatet att län långt söder om stödområdet fått större del av regionalpolitiska insatser än län inom stödområdet. läns norra del men däremot inte hör tillsammans med de fyra nordligaste länen och vissa andra områden till stödområdet. Men senaste budgetåret kom endast på nionde plats bland länen i fråga om regionalpolitisk! Sådana exempel understryker att det kan vara irrationellt och olägligt att arbeta med ett särskilt stödområde. En annan, friare ordning bör övervägas i det pågående utredningsarbetet. Det bör bli så mycket mer naturligt som det blivande handlingsprogrammet i så hög grad skall baseras på länsprogrammen, om än naturligtvis den praktiska politiken ofta måste gripa över länsgränserna och ta sikte på större regioner. Även om det geografiska stödområdet avvecklades skulle det givetvis bli fullt möjligt att även framgent behålla stark tonvikt vid i regionalpolitiken. Säkert skulle detta också vara nödvändigt för överskådlig tid, med betydligt större insatser där än i de flesta andra landsdelar och på särskilt gynnsamma villkor. Men det regionala stödet skulle kunna utnyttjas mer rationellt utan ett särskilt geografiskt avgränsat område, och nuvarande olägenheter kunde begränsas eller elimineras. Dessa våra synpunkter avser mer att vara underlag för överväganden än att ge uttryck för en deciderad mening. Men oavsett hur denna fråga ordnas måste det vara olyckligt att fortsätta att i regionalpolitiken ha ett län kluvet med en stödområdesgräns gående tvärs genom länet. Nackdelarna av att är kluvet i två delar av nämnda gräns har tidigare påtalats i , och efter hand tycks de bli allt starkare. Mot denna bakgrund kan man bl. a. se utvecklingen av folkmängden i länet . Medan ökade sin folkmängd med preliminärt 392 personer minskade med 123 personer, beroende på en nettoutflyttning som var större än . En annan faktor i sammanhanget är att har arbetslösheten oroande hög i länet och med en av de högsta siffror som noteras bland länen varit svårare i än i (för 2 576 respektive 2 308 personer). Dessa drag i utvecklingen kan givetvis inte helt förklaras av olikheter i de regionalpolitiska insatserna i de båda länsdelarna. Men att dessa spelar en roll är uppenbart. erhöll 56 företag lokaliseringsstöd i , men av dessa var endast 9 placerade i , alla övriga norr om stödområdesgränsen i länet. De skäl som föranledde att i lades utanför norra stödområdet med hänvisning till expansionskraften i förefaller ha förlorat i bärighet. Risken är att med fortsatt regionalpolitisk kluvenhet kommer att drabbas alltmer märkbart. och andra länsorgan har betonat vikten av att beakta de problem näringslivet i brottas med. Handelskammaren i har på samma sätt framhävt denna synpunkt och förordat att tillförs stödområdet. Detta skulle, säger kammaren, inte blott underlätta nyetablering till landskapet utan även erbjuda befintlig företagsamhet möjlighet att investera på »hemmaplan», i stället för att söka sig till andra orter i avsikt att därigenom kvalificera sig för lokaliseringsmedel, samt också underlätta att få tillstånd att ta investeringsmedel i anspråk. Härför talar också att kommunblocken , och i har en mycket ensidig struktur i sitt näringsliv. De båda förra blocken domineras av tunga metallverk, medan är ett ensidigt jordbruksblock. I samtliga fall blir sysselsättningen ensidig med bl. a. stora svårigheter för kvinnor att få förvärvsarbete. Utsikterna att utveckla ett mer differentierat näringsliv skulle förbättras om tillfördes stödområdet. Det skulle också stärka statsmakternas uttalade strävanden att göra till ett storstadsalternativ. Realiserandet av länsprogrammet och det blivande regionalpolitiska handlingsprogrammet skulle främjas genom en sådan förskjutning av stödområdesgränsen i länet, så att detta kunde behandlas enhetligt och utan kluvenhet i regionalpolitiken. Skulle våra ovan anförda synpunkter på stödområdets eventuella avveckling beaktas lindras de problem vi här pekat på för del i motsatt fall kvarstår de med här beskrivna nackdelar. Med stöd av det anförda hemställer vi att synpunkterna på det allmänna stödområdets eventuella avveckling beaktas under arbetet på det regionalpolitiska handlingsprogrammet, att om stödområdet kommer att finnas kvar även av införlivas med detta. () ()