mot · FV021784 · 1972-11-16 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr lil angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten. I propositonen 1972:1 1 1 framläggs en plan för utveckling av den regionala strukturen, den s. k. ortsklassificeringen. Orterna har rangordnats efter en 3-gradig skala, baserad på landets indelning i kommunblock. Planen utgår ifrån att i varje län skall finnas ett primärt centrum, men genom sammankoppling av olika kommunblock förekommer dubbelorter, trianglar och fyrkanter innehållande flera kommunblock, som alltså var för sig har status av primärt centrum. Folkmängden inom kommunblock, betecknade som regionala centra eller som primära centra, framgår av bilagd sammanställning (bil. Huvudelementen i de berörda kommunblockens näringsstruktur är offentlig förvaltning och industri. Jämförelsen visar att, åtminstone för norra , har primära centra förhållandevis större andel offentlig förvaltning, medan regionala centra har förhållandevis större andel industri (bil. Om den angivna målsättningen för primära centra förverkligas, innebär det att deras redan nu starka administrativa profil ytterligare kommer att förstärkas på bekostnad av övriga kommunblock, bl. a. industriorterna. Detta torde i sin tur leda till att deras industriellt betonade arbetsmarknad ytterligare markeras. Om utvecklingen leds i fåror som innebär en ytterligare skärpt profil, kan man förutse kraftiga återverkningar, som tar sig uttryck i svårigheter att sysselsätta kvinnlig arbetskraft. En jämförelse från de tre nordligaste länen framgår av bilaga 3. I långtidsutredningen (SOU 1970:71) har man berört denna utvecklingstendens. Under avsnittet Regionala problem inför 1970-talet heter det: En utveckling mot en uppdelning av näringslivet i en storstadsorienterad del med tyngdpunkt på kontaktverksamhet, informationsbehandling och styrning samt en annan del inriktad på direkt varuproduktion kan leda till allvarliga ekonomiska, sociala och kulturella konsekvenser. Den kan t. ex. motverka en utjämning av skillnaderna i förvärvsintensiteten samt skärpa de regionala olikheterna när det gäller arbetskraftens utbildningsstruktur. kommer den offentliga sektorns styrande inverkan i det regionala utvecklingsförloppet att få ägnas stor uppmärksamhet. Lokaliseringen av offentliga verksamheter får inte enbart direkta sysselsättningseffekter. Den är viktig vid försök att skapa en lämplig infrastruktur för företagen och ett mer varierat utbud av icke prissatta tjänster. Lokaliseringspolitiken och strävandena att påskynda en industriell tillväxt i kan allmänt sägas ha varit framgångsrika, möjligen med undantag för inland. Det är allmänt omvittnat att Skellefteregionen, på gränsen mellan och , i detta avseende uppvisar de bästa resultaten i . Industriframgångarna har varit så pass betydande att huvudproblemet för denna region består i obalans mellan tillväxten inom den industriella sektorn och stagnation inom offentlig verksamhet. Genom klassningen av som regionalt centrum föreligger risk för att den långsiktiga planeringen kommer att förhindra utjämning av detta obalansproblem. är det omvittnat från kommunala myndigheter, länsmyndigheter och industrirepresentanter att en permanentad snedstruktur måste förutses innebära en allvarlig broms för den befintliga industrins fortsatta expansion. Bristen på arbetstillfällen för kvinnor och sådana ungdomar, som i första hand söker andra arbeten än rena industrianställningar, kommer att försämra industrins långsiktiga rekryteringsmöjligheter. Ovan anförda citat från långtidsutredningen kommer följaktligen att i mycket hög grad bli tillämpligt på Skellefteregionen. Vi föreslår att klassas som primärt centrum, eventuellt i kombination med . Till de allmänna skäl som kortfattat utvecklats i det ovan anförda kan, till stöd för detta krav, ytterligare anföras följande speciella skäl. har den största folkmängden av samtliga kommunblock i övre . folkmängd är den klart största bland alla regionala centras. Hälften av de kommunblock som betecknats som primära centra hade lägre folkmängd än . har enligt ERU:s utredning Lokaliseringsbara enheter ett centralitetsindex på 71, vilket överstiger motsvarande tal för , , , , , , och . En ort med högt centralitetsindex har alltså större servicekapacitet, avsedd för omlandet, än en ort med lågt index och förutsättes därmed också ha större omland eller relativt sett större inflytande i sitt omland. (SOU 1970:29, s. har ett centralt läge i övre med goda kommunikationer såväl norrut som söderut. från administrativ synpunkt är läget dock ytterst besvärande, eftersom orten ligger mitt emellan residensorterna , vilka alltid sätts i första hand när det gäller den offentliga verksamheten. naturliga influensområden längs är avskurna av länsgränsen. är det bäst industrialiserade blocket i norra . Industridifferentieringen avviker på ett positivt sätt från den i övrigt processbetonade Norrlandsindustrin. Den största industrigrenen, i vad gäller såväl antalet företag som antalet anställda, är verkstadsindustrin. har en omvittnat god industriell miljö med tillgång till allsidig industriell service. Industrins egna prognoser pekar på en fortsatt kraftig expansion. Emellertid är utbudet av administrativa arbetstillfällen för litet för att balansera den industriella sysselsättningen. En regionalpolitisk strategi, som konserverar den nuvarande arbetsmarknaden i , får allvarliga negativa inverkningar för industrins expansion och dess långsiktiga rekrytering. Regionalpolitiken måste inriktas på att i stället bryta den sneda sysselsättningsstrukturen. Från social ochjämlikhetssynpunkt bör dessutom regionalpolitiken sträva efter att motverka tendensen till industriell ensidighet i . Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition 1972:111 beslutar hänföra till gruppen primära centra. () () Kommunblock, betecknade som regionala centra i planen över den regionala strukturen, efter storleksordning Kommunblock, betecknade som primära centra i planen över den regionala strukturen, efter storleksordning : I fråga om de primära centra där fler än har folkmängden angivits för det största kommunblocket. Källa: SOS, Folkmängd 31.12.1970, del 2. FOLKMÄNGD I VISSA KOMMUNBLOCK AR 1970 1 QOO-tal inv, : SOS, Folkmängd 31.12.1970, del 2 FÖRVÄRVSARBETADE EFTER NÄRINGSGREN AR 1970 Andel förvärvsarbetande inom offentlig förvaltning, tjänst % v Andel förvärvsarbetande inom gruvor, tillverkningsindustri Källa: SCB, Statistiska Meddelanden, Be 1971 YRKESVERKSAMHETSGRAD HOS KVINNOR ÅR 1965 Andel förvärvsarbetande av samtliga Andel förvärvsarbeta nde (exkl. medhjälpande inom jordbruk) av gifta samboende kvinnor Källa: , del I och IV