mot · FV02165 · 1972-01-19 00:00:00 — av m. fl. är omistliga inslag i vår demokrati. Om tidningar försvagas ekonomiskt och riskerar att läggas ner, bör vi finna rimliga former för stöd så att de om möjligt kan överleva. Om tidningar går hyggligt ihop och ibland ger en ordentlig vinst, skall vi undvika åtgärder som kan försvaga deras ställning och urholka deras ekonomi. som är ekonomiskt starka är också i regel mer självständiga än andra: mot annonsörer, partier, statsmakter och ägare. Den regeln har sina undantag men är ändå så ofta dokumenterad att vi ständigt bör minnas den: som har det ekonomiskt svårt och försvaga inte tidningar som bär sig. Denna princip bestämde hållning , när vi tog ställning till förslagen om presstöd och annonsskatt. Vi är för ett vettigt utformat presstöd, mot annonsskatten, som verkar som ett slags specialskatt på tidningar. Vi har redan i annan motion (1972:53) föreslagit att avskaffa annonsskatten. Här diskuterar vi därför endast vissa problem beträffande presstödets konstruktion. Statsverkspropositionen utlovar en kommande proposition som skall behandla presstödet, och vi tar då ställning till bl. a. stödets omfattning. Vi finner det alltså angeläget att genom presstödjande åtgärder motverka ytterligare nedläggningar av tidningar. Detta uttryckte vi också i vår motion om annonsskatt och presstöd (1971:1282): Som även framhålles i Kungl. Maj:ts proposition nr 27 till årets riksdag angående stöd till dagspressen råder allmän enighet om att den pågående koncentrationsprocessen inom svensk dagspress innebär risker för att nyhetsförmedling och åsiktsbildning inte blir tillräckligt mångsidig och att den därmed hotar demokratins funktionsduglighet. Vi delar därför den i propositionen uttryckta uppfattningen att det nu är erforderligt med ett ingripande för att om möjligt förhindra ytterligare nedläggningar av dagstidningar samt att detta ingripande för att få avsedd effekt under rådande förhållanden främst måste kanaliseras direkt till de tidningar som behöver det för att fortleva. Genom att situationen för vissa tidningar blivit så akut, kan vi som ett provisorium i avvaktan på resultaten av den utredning som vi nedan kommer att föreslå och med de modifikationer som vi förordar ansluta oss till delar av det förslag till statligt stöd till dagspressen som redovisas i proposition nr 27. Det finns starka skäl att redan nu rikta invändningar mot andra delar av förslaget. har situationen för pressen ytterligare försvårats. Det beror på flera skäl, bl. a. den dåliga konjunkturen och annonsskattens införande . visade i en skrivelse till regeringen hur allvarlig nedgången i annonsering var för alla slags dagstidningar: Jämförelse mellan första halvåren 1970 och 1971 samt månaderna julioktober 1971 och motsvarande månader 1970 betr. första- resp. andratidningarnas annonsutveckling (spaltmeter i procent) Förstatidningar stor stad (DN+GP+SDS) -13,1 -10,1 -12,1 -11,3 -12,5 -11,7 (SvD+GHT+Arbetet) -20,3 -21,9 - 27,0 - 28,0 -22,8 -25,3 landsort (40 st.) - 7,9 3,5 9,5 - 10,5 8,0 - 8,3 landsort (16 st.) - 12,6 - 8,6 - 16,6 - 21,5 - 12,1 - 15,2 Tidningarnas försämrade ekonomiska läge innebär naturligtvis att statsmakterna noga måste överväga i vilken form det framtida presstödet skall utgå. Det produktionsstöd som delas ut är på flera sätt godtyckligt utformat och tillkommet i största hast. Det sändes aldrig på remiss till sakkunniga myndigheter. Det kritiserades hårt av pressens organisationer. En anledning varför det nuvarande presstödet är så otillfredsställande utformat är naturligtvis att det aldrig utreddes på ett rimligt sätt. Det är därför nödvändigt att företrädare både för de politiska partierna och för pressens egna organisationer nu får granska tänkbara stödformer och tidningarnas läge. begärde en sådan utredning tillsättandet av den får inte längre förhalas. De ökade svårigheterna för både första- och andratidningar visar hur viktigt det är att finna stödformer, som är effektiva utan att hota opinionsbildningens frihet. skisserade vi möjligheter till sådant stöd, och utvecklingen 1 97 1 har ytterligare framhävt betydelsen av det: I utredningens arbete bör också prövas om verksamma stödåtgärder av generell karaktär skulle kunna träda i stället för eller inrättas vid sidan av de nu föreslagna selektiva åtgärderna. Vi vill t. ex. peka på möjligheterna för staten att subventionera tidningsföretagens inköp av papper upp till ett visst tak; det norska systemet är här av intresse. Man bör också undersöka på vilket sätt t. ex. en viss typ av annonser, som införs gratis (bl. a. radio-TV-programmen i dagspressen) skall kunna betalas av staten. Från principiella synpunkter anser vi att generella åtgärder är att föredra framför selektiva. Selektiva åtgärder kan endast accepteras om alternativet, vilket nu synes vara fallet, är nedläggning av ett inte obetydligt antal tidningar i landet. Åt utredningen bör även uppdras att utföra en förnyad ekonomisk analys av hela den svenska pressens ekonomiska läge särskilt inför det i proposition nr 28 förutskickade perspektivet, att en allmän reklamskatt kan komma att föreslås av reklamutredningen. Vi finner också att den aktivering av arbetsförmedlingarna som föreslår i annan motion kommer att leda till större behov av kontakt och information från arbetsmarknadsverkets sida. I ett sådant läge bör annonsering av de anmälda platserna genom detta verks försorg bli regel. Det kommer då att öka omfattningen av arbetsmarknadsannonser i den svenska dagspressen, vilket positivt kan bidra till tidningarnas ekonomi. Reglerna för det produktionsstöd till pressen som infördes var på flera punkter oklara eller orättvisa. majoritet vägrade, trots befogad kritik, att föreslå några ändringar under hänvisning till en kommande översyn. De beslut om bidrag som fattades av presstödsnämnden har visat hur godtyckligt bestämmelserna kan fungera. (fp) har t. ex. omkring 700 ex. större total upplaga än (s). har fått men fick avslag på sin begäran om motsvarande stöd! Det finns andra liknande fall, där reglerna antingen är suddiga eller tycks tillkomna för att hindra vissa tidningar att få stöd. Vid upprepade tillfällen har beslut i presstödsnämnden fattats efter votering och med reservationer fogade till protokollet. Intrycket av godtycke i reglerna och i tolkningarna av reglerna har därför förstärkts . Vi finner det också anmärkningsvärt att tidningar, som kan betecknas som s. k. annonsorgan, har fått produktionsstöd trots att detta inte från början hade avsetts och sannerligen inte är motiverat. Bestämmelserna måste därför snabbt ses över och främst på en punkt ändras . Den handlar om de fall då första-och andratidningen ligger varandra nära i total upplaga. Det är orimligt att darge pengar till den obetydligt mindre tidningen och säga nej till den obetydligt större eller stödja den något större (men inte den något mindre) med hänvisning till att relationen mellan upplagorna är annorlunda på den s. k. utgivningsorten. vidhåller därför i avvaktan på den föreslagna utredningens resultat sitt krav från förra årets motion att de nuvarande bestämmelserna kompletteras med en regel enligt vilken ett lika stort bidrag utgår till både första- och andratidningen i de fall där skillnaden mellan respektive tidningars andel av deras sammanlagda nettoupplaga icke överstiger , dock med den modifikationen att till förstatidning i storstad ej får utgå högre belopp än till förstatidning utanför storstad. Är skillnaden eller större bör inget produktionsbidrag alls utgå till förstatidningen. Är skillnaden mellan bör bidrag utgå efter en proportionellt fallande skala till förstatidningen och fullt bidrag till andratidningen. Vi finner det också stötande att den samlade effekten av skatter och bidrag har kommit att ge betydande privilegier till vissa veckotidningar, som sägs vara allmän nyhetstidning av dagspresskaraktär, medan andra veckotidningar blir diskriminerade. Beträffande momsbeläggning, annonsskattens storlek, rätt till fördelaktiga lån, rätt till produktionsstöd och rätt till statlig annonsering görs systematisk skillnad mellan olika slag av veckotidningar. Det är ytterst tveksamt om denna uppdelning mellan olika typer av veckotidningar är förenlig med tryckfrihetsförordningen. Den av oss föreslagna utredningen bör därför se till att skatte- och bidragsregler reformeras i syfte att motverka diskrimineringen. De minskade annonsintäkterna i förening med kraftigt ökade kostnader har fört delar av den svenska pressen in i allvarliga svårigheter. Omsorgen om opinionsbildningens och nyhetsförmedlingens vitalitet bör göra det till en viktig angelägenhet för statsmakterna att se till att det ekonomiska klimatet för tidningar är sådant att deras utgivning underlättas. Presstödets konstruktion och omfattning är av stor vikt. Vi hoppas därför att majoriteten i nu är beredd att handlägga frågor av detta slag i insikt om deras utomordentliga betydelse för svensk demokrati. återkommer till frågan om presstödets omfattning och konstruktion, när den utlovade propositionen kommer längre fram i vår. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi 1. förändrar de gällande reglerna för presstöd i enlighet med vad som anförts ovan, 2. begär en parlamentarisk utredning med deltagande också från pressens organisationer för att granska tidningarnas situation och med de uppgifter som skisserats ovan. () ()