mot · FV021424 · 1972-01-25 00:00:00 — Motioner nr 1972 Nr 1424 av fröken m. fl. om en dämpning av tillväxten inom . presenterades en skiss till regionplan för med sikte . Den förutsatte en ytterligare stark koncentration av befolkning till området. skulle i denna etapp dimensioneras för 2,22,5 miljoner invånare. Regionplaneskissen grundades till största delen på teorier om den ekonomiska välståndsutvecklingen i och och dess krav på bebyggelsestruktur. Landets välstånd angavs bl. a. basera sig på att får vidareutvecklas som koncentrationspunkt för de ekonomiskt, politiskt och kulturellt ledande funktionerna i landet. Regionplaneskissen har kraftigt kritiserats. Dels har kritiken gällt den miljö som erhålles för regionens invånare bl. a. beträffande bostäder, trafik och fritid, dels konsekvenserna för andra delar av landet genom den avfolkning som där blir följden om regionplaneskissen realiseras. Kritiken mot den ökade befolkningskoncentrationen kom emellertid inte att beaktas, tvärtom innebär den nu framlagda Regionplan 70 att planeringsnivån höjts. Regionplan 70 är dimensionerad för en befolkning på 2,55 2000, vilket innebär en kraftig befolkningsökning med inemot 1,1 miljoner människor. För den period som regionplanen i första hand omfattar dvs. fram förutsätts en ökning till 1 950 000 invånare. Även Länsprogram 70 för utgår från en avsevärd befolkningstillväxt i regionen. Den av antagna prognosen innebär en ökning med 250 000 invånare 1971 1980 eller enligt befolkningsprognosen för hela landet en ökning från till av hela folkmängden. Med en likartad befolkningsutveckling innebär prognos att befolkningen i regionen stigit till 1 850 000 invånare . Regionplaneförslaget innebär en något högre planeringsnivå än Länsprogram 70 och överstiger med 100 000 invånare prognos om den framräknas till samma tidpunkt. Såväl regionplaneförslaget som länsprogrammet utgår från en snabbare tillväxt än som varit fallet . Vissa justeringar har endast gjorts i länsprogrammet med hänsyn till nedgången i födelsetal för landet. Möjligheterna att med de regionalpolitiska medel som 1 -1972. står till buds dämpa storstadstillväxten försvåras ytterligare om det i storstadsregionerna bedrivs en planering för fortsatt tillväxt i absoluta och relativa tal stick i stäv med statsmakternas uttalade regionalpolitiska intentioner. uttalanden om att en dämpad tillväxt bör eftersträvas i storstadsregionerna och de ökade insatserna som vidtagits på regionalpolitikens område bör leda till en i konsekvens med dessa strävanden inte obetydlig nedjustering av de föreslagna planeringsnivåerna till en rimligare nivå. Enligt vår mening bör planeringsarbetet bedrivas med utgångspunkt i maximalt en oförändrad andel av befolkningen i , vilken med hänsyn till prognoserna för hela landet kan beräknas uppgå till 1 650 000 invånare . Det har hävdats att regionplanen endast påverkar förhållandena i den region den avser. Realiseras emellertid en regionplan med så omfattande befolkningsökningar i regionen påverkas befolkningsutvecklingen i landet i övrigt i negativ riktning. Regionplanen är därmed inte bara en regional angelägenhet utan en fråga av central rikspolitisk betydelse. Den ökade koncentrationen av arbetstillfällen i ger upphov till brist på sysselsättningsmöjligheter i andra delar av landet, avflyttning, förlust av nedlagt kapital i bostäder, förstumning av kulturlandskapet, nedgång i samhällelig och kommersiell service och andra från regionala utvecklingssynpunkter negativa konsekvenser. Den snabba befolkningsomflyttningen leder till allvarliga miljöproblem i såväl storstadsregioner som avflyttningsområden. Trots att omflyttningen pågått motsvarar inte samhällets planering de ökande krav som ställts. För storstadsregionerna medför den höga expansionstakten uppenbara svårigheter att genomföra alla nödvändiga följdinvesteringar. De skatteprognoser som gjort visar på en utgiftsökning som i synnerhet i tillväxtområdena kommer att bli mycket kraftig . De kommunalskattehöjningar som en expansion enligt Regionplan 70 skulle medföra för måste bli av den storleksordningen att kommunalpolitikerna tvingas betydligt sänka kraven på standard och service. För övrigt kan nämnas att i Regionplan 70 inte beaktats de ekonomiska konsekvenserna av expansionen i form av markkostnader, driftkostnader, vissa följdinvesteringar, kostnader för sanering av det befintliga bostadsbeståndet och med den snabba expansionen sammanhängande sociala kostnader, vilka skjuts . Utbyggnaden i en storstadsregion är särskilt dyrbar eftersom den medför mycket stora ingrepp i en redan befintlig stadsmiljö. Som exempel kan nämnas att fram biltrafiken väntas kräva investeringar på ca 12 miljarder. lägre belopp, 3 miljarder, beräknas anläggningar för den kollektiva trafiken komma att kräva. I båda fallen skall kostnaderna till stor del täckas med statliga bidrag. har i sina investeringsplaner förutsatt att av statsbidragen för trafikinvesteringar skall tillfalla . För den enskilde kommer dessa investeringar i trafikapparaten inte att leda till någon generell standardhöjning i fråga om restidernas längd. tar resorna till och från arbetsplatsen i regionen ofta i anspråk per arbetsdag, vilket motsvarar ungefär 60 hela arbetsdagar . Visserligen beräknas mediantiden sjunka enligt de tabeller som redovisats, men likväl ökar antalet resenärer med långa restider. var det 45 000 personer som hade en restid överstigande mellan bostaden och arbetsplatsen. däremot väntas 140 000 personer färdas till arbetet , allt under förutsättning att de trafikinvesteringar som förutsätts i planen också genomförs. Från miljösynpunkt kommer den enorma trafikapparat som expansionen tvingar fram att innebära en ytterligare minskning av grönytorna, luftföroreningar, sönderstyckande av bebyggelsen men framför allt svåra bullerproblem. De krav som förts fram på bullernormer kommer att innebära en kraftig begränsning av möjligheterna att bygga ut trafikmaskineriet. Det har påvisats att exempelvis Kungshattsleden skulle ställa sig dyrare om den läggs i tunnel för att undvika de bullerstörningar som ytläge skulle medföra. En snabb dämpning av expansionen i är otvivelaktigt första förutsättningen för att regionens invånare skall kunna erbjudas goda miljöförhållanden i alla avseenden. Genom dämpningen kommer de knappa ekonomiska resurserna att i större utsträckning kunna svara mot behovet av kostnadskrävande insatser. Samhällsplanering kan inte få bedrivas som en fortlöpande anpassning till företagens benägenhet att söka sig till överhettadde områden. Den regionala obalansen och storstädernas svårigheter att bemästra expansionsproblemen visar att storstädernas utveckling inte kan ses isolerad utan måste sättas in i ett rikspolitiskt sammanhang. regionplan bör enligt vår mening bedömas i ett brett befolkningsmässigt, miljömässigt och samhällsekonomiskt perspektiv med hänsyn till såväl konsekvenser för regionen i fråga som landet i övrigt. Med hänvisning till den stora vikt som måste tillmätas ett ställningstagande till regionplan och att riksplanering och regional planering endast befinner sig i ett inledningsskede med många komplicerade problemställningar ännu olösta talar starka skäl för att planen ej bör fastställas av Kungl. Maj:t utan hörande. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att Regionplan 70 för ej må fastställas av Kungl. utan hörande, samt att uttalar sig för en sådan dämpning av tillväxten inom att den maximala planeringsnivån ryms inom en oförändrad andel av landets befolkning. ANNA-L1SA () i () i Holmgården P.O. ()