mot · FV02431 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av anslagen till Fångvårdsanstalten^ och Frivården. Det av statsmakterna fastslagna huvudmålet för kriminalvårdens verksamhet, återanpassning till samhället, uppfylls i ringa grad av dagens kriminalvård. Med de höga krav som ställs på människan exempelvis när det gäller utbildning, yrkesskicklighet, motståndskraft mot stress och andra psykiska påfrestningar är uppgiften att återföra den som en gång hamnat vid sidan av samhället i många avseenden mycket svårare . Svårigheterna är också större på grund av att de omhändertagna såväl inom anstaltsvården som frivården är hårdare brottsligt belastade och ofta är fysiskt och psykiskt nedgångna på grund av narkotikamissbruk. En förbättring av kriminalvårdens behandlingsresultat måste dock ske om den stigande brottskurvan skall kunna vändas. Den höga återfallsfrekvensen, , visar att kriminalvårdens brottsförebyggande effekt och därmed också skyddet för allmänheten är ringa. I såväl den vårdades som samhällets och allmänhetens intresse är det därför nödvändigt att vården förbättras så att den får den rehabiliterande effekt som avsetts. För att åstadkomma detta krävs forskning och undersökningar i syfte att finna vårdformer som är mera effektiva än de som tillämpas, men det krävs också större ekonomiska och personella resurser för att kunna fullfölja de intentioner som man har inom ramen för vedertagna behandlingsmetoder. Mot denna bakgrund anser vi det vara nödvändigt att i högre grad än som skett i statsverkspropositionen tillmötesgå krav på ökade anslag. Trots att narkotikaproblemen inom anstalterna är mycket svåra och i många fall omöjliggör en social rehabilitering finns knappast några resurser för narkomanvård. har i årets liksom i föregående års petita begärt medel för inrättande av narkomanvårdsavdelningar utan att några anslag beviljats för dessa projekt. Vi föreslår att medel anslås för inrättande av en narkomanvårdsavdelning vid . Utifrån de erfarenheter som kan vinnas av verksamheten där bör sedan en successiv utbyggnad ske så att alla som är i behov av sådan vård kan få den. Om man genom inrättande av narkomanvårdsavdelningar kan minska narkotikabruket, skulle vårdklimatet och möjligheterna att nå positiva behandlingsresultat även på andra områden avsevärt förbättras. Svårigheterna att klara sig ute i samhället och i arbetslivet för den som inte kan anpassa sig till eller klara av de krav som ställs har redan antytts i denna motion. För den som varit intagen på anstalt är dessa svårigheter mycket påtagliga. De små möjligheterna att följa med vad som händer ute i samhället, ovana vid att själv ta ansvar och initiativ, bristande kunskaper om hur samhället fungerar och obenägenheten hos arbetsgivare att anställa den som varit intagen i fängelse bidrar sannolikt till att återfallsfrekvensen är så hög. I petita har begärts ett anslag på för att genomföra en försöksverksamhet med social träning. Syftet med denna skall vara att öka de intagnas möjligheter till social anpassning i samhället genom att sätta in systematisk social träning i förening med en psykologisk-pedagogisk behandling. Den intagne bör ges tillfälle att klara ut sociala situationer och relationer på ett adekvat sätt och bibringas vissa faktiska kunskaper om det moderna samhällets funktioner. Det är också viktigt att permissioner och utskrivning från anstalten planeras noggrant. Eftersom det finns uppenbara brister i vad gäller frigivningsförberedelser och social träning av det slag som vill satsa på genom försöksverksamhet vid anstalterna i , och , anser vi att pengar bör anslås för genomförande av försöksverksamheten med social träning. Ytterligare medel bör anslås för en utökning av antalet assistenter och för utnyttjande av psykologisk expertis vid anstalterna för att möjliggöra förbättrad planering av permissioner och utskrivningar. För att eftervården skall ges ett reellt innehåll av stöd och behandlingsåtgärder är det nödvändigt att frivården förstärks. Den utveckling som, i överensstämmelse med och kriminalvårdsmyndigheternas önskemål, skett med ett ökat användande av vård i frihet är enligt vår mening positiv. Tanken bakom användandet av vård i frihet är att genom att på ett tidigt stadium sätta in olika former av hjälp- och stödåtgärder åstadkomma en social rehabilitering och därmed undvika fortsatt brottslig verksamhet. De ekonomiska och personella resurserna på frivårdssektorn har dock alltid varit mycket begränsade, vilket lett till att frivården egentligen aldrig haft en chans att bevisa de fördelar som ligger i denna vårdform. säger i petitan angående frivården bl. a. följande: Frivårdens möjligheter att nå resultat är i högsta grad beroende av de ekonomiska resurser som står till förfogande. Så är t. ex. den frigivnes möjlighet till en hygglig bostad i många fall praktiskt taget obefintlig, om inte en sanering av hans ekonomi först kan ske. Detta är också ofta en förutsättning för att han skall fungera på egen hand i samhället. De kommunala socialmyndigheternas engagemang härvidlag varierar. Kriminalvårdens medel måste därför tas i anspråk i stor utsträckning även i fall av socialvårdskaraktär. Det finns personer som efter upprepade misslyckanden helt förlorat tron på sig själva och den egna förmågan att leva ett normalt liv. För dessa har möjligheterna prövats att ordna inackordering i hem. Detta har visat sig vara en bra lösning. Nya verksamhetsformer såsom t. ex. grupp- och studieverksamhet har också prövats inom frivårdens ram. Dessa och andra aktiviteter är emellertid kostnadskrävande och de medel som disponeras för behandlings- och stödåtgärder är ingalunda tillräckliga för att nå en önskvärd effekt. Med hänvisning till det stora behovet av resursförstärkningar inom frivården föreslår vi att för behandlings- och stödåtgärder beviljas ett anslag på utöver vad Kungl. Dessutom föreslår vi att ytterligare anslås för förstärkning av frivårdens personella resurser. Av dessa bör användas för socialkurativ verksamhet vid häkten och för att möjliggöra att personundersökningar i större utsträckning kan göras av fast anställd personal med för uppgiften lämplig utbildning. Eftersom personundersökningarna ligger till grund för domstolarnas val av påföljd och därmed är av mycket stor betydelse för den åtalade, delar vi uppfattning att frivårdsorganisationen successivt övertar huvudparten av ansvaret för personundersökningarnas genomförande. En kriminalvård som genom olika vård- och stödåtgärder kan återföra den som begått brott till ett normalt liv är ett av de medel som står till buds för att nedbringa brottsligheten. Vi föreslår därför en uppräkning av anslaget till fångvårdsanstalterna med utöver Kungl. Maj:ts förslag och för frivården en uppräkning med varav ca att användas för socialkurativ verksamhet vid häkten. Med hänvisning till det anförda hemställes, att vid behandlingen av statsverkspropositionens bilaga 4 Etill Fångvårdsanstalterna för /73 anvisar ett med i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag förhöjt förslagsanslag av , 2. till Frivården för /73 anvisar ett med i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag förhöjt förslagsanslag av . . () i Skegrie () i Luttra () i Glömminge () i Bäckmora