mot · FV021699 · 1972-05-15 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 90 angående komplettering av riksstatsförslaget för /73, m. m. I sina ekonomisk-politiska motioner har moderata samlingspartiet under en följd av år understrukit att ekonomiska svårigheter inte beror på tillfälliga konjunkturvariationer utan är en följd av 1960-talets ekonomiska politik och av långsiktig och strukturell natur. Den återblick på utvecklingen som den reviderade nationalbudgeten redovisar bekräftar detta. Den exceptionellt låga tillväxttakten BNP ökade volymmässigt med blott kan icke förklaras enbart av regeringens felaktiga konjunkturpolitik. Den rekordhöga arbetslösheten kan inte heller den enbart betraktas som en följd av den alltför strama ekonomiska politiken och av konjunkturavmattningen i våra viktigaste exportländer. Arbetslöshetsstatistiken, rensad från konjunkturmässiga faktorer, pekar på att den strukturellt och regionalt betingade arbetslösheten kommer att växa. Svårigheterna att upprätthålla balans i utrikes betalningarna beror också på långsiktiga faktorer. Den förbättring av bytesbalansen som ägde rum anger finansministern själv som exceptionell. Den kan inte framhåller han i den reviderade finansplanen tolkas så att vi uppnått en på lång sikt betryggande utrikesbalans. Som vi tidigare framhållit utgör den offentliga sektorns alltför starka tillväxt den centrala förklaringen till samhällsekonomiska problem (Jfr våra motioner 1971:562 och 1972:294). 1 propositionen 1972:95 liksom också i kompletteringspropositionen ger regeringen uttryck för ett begynnande medvetande om dessa ekonomiska sammanhang. Den överenskommelse som träffats mellan regeringen å ena sidan och och å andra sidan syftar till att hejda den kommunala utgiftsexpansionen och förhindra kommunalskattehöjningar . I den reviderade finansplanen framhåller finansministern bl. Avgörande för våra möjligheter att hävda oss i den utrikes konkurrensen är givetvis, som jag tidigare framhållit, att den svenska industrins konkurrenskraft kan bibehållas och förstärkas. Kraven på ökad export förutsätter därför att den ekonomiska politiken skapar möjligheter till fortsatt snabb utbyggnad av industrins produktionskapacitet. Ju högre takten i strukturomvandlingen är i samhället desto större krav ställer detta på investeringstakten, om full sysselsättning skall kunna upprätthållas. Med den snabba strukturomvandlingen följer en betydande kapitalförstöring genom omflyttning och nedläggning av icke bärkraftiga industrianläggningar. Det behövs en förhållandevis högre investeringsnivå för att den faktiska kapitalstocken inte skall minska. Det betyder också att nedgången av nettoinvesteringarna var icke obetydligt större än de sorn, enligt den reviderade finansplanen, bruttoinvesteringarna minskade med. För att sysselsättningen skall kunna upprätthållas måste de nya investeringarna ligga på så hög nivå att de dels motsvarar kapitalförstöringen då äldre anläggningar läggs ned, dels skapar nya arbetstillfällen i takt med att produktiviteten ökar genom strukturomvandlingen. De åtgärder i detta syfte som vidtagits för att öka näringslivets investeringar har icke varit tillräckliga. Detta bestyrks också av bedömningar som gjorts inom . Även utan den aktualiserade höjningen av löneskatten torde den investeringsutveckling inte kunna åstadkommas som erfordras för att uppnå långsiktig balans i den svenska ekonomin. Detta beror på tvenne faktorer, som regeringen icke varit beredd att angripa, nämligen dels den sjunkande lönsamheten inom industrin, dels dess låga självfinansieringsgrad. Som bekant avvisades de krav i investeringsfrämjande syfte som moderata samlingspartiet framförde vid förra höstriksdagen (mot. Genom ett borttagande av löneskatten skulle ytterligare friställningar inom näringslivet kunna motverkas och näringslivets självförsörjningsgrad icke oväsentligt förbättras. Även åtgärder för att öka det personliga sparandet, som vi i annat sammanhang framfört krav på, är ägnade att medverka till investeringar. Också våra förslag i detta syfte har avvisats. En annan väsentlig förklaring till det bristande investeringsintresset och till den alltjämt höga arbetslösheten utgör den bristande framtidstron inom vårt lands företagsamhet. Här råder en betydande osäkerhet om regeringens näringspolitiska intentioner och om näringslivets framtida arbetsmöjligheter. Det är naturligt att erfarenheterna års kreditpolitik verkar i hög grad hämmande för en kreditfinansierad investeringsexpansion. Regeringens visade bristande intresse och förmåga att tillgripa verksamma finanspolitiska åtgärder för att undvika en överhettning av ekonomin i ett uppåtgående konjukturläge särskilt under ett valår har också lett till den nuvarande avvaktande inställningen och till ett starkt intresse att i stället öka likviditeten. Den allmänt återhållsamma attityden har självfallet också påverkats av den osäkerhet som råder om villkoren för en svensk anknytning till EEC. Det redan förut rådande misstroendet för den socialdemokratiska regeringens politik har självfallet väsentligen skärpts genom regeringens instabila politik och senast genom dess förklaring på presskonferensen att den i en kommunistmotion föreslagna höjningen av löneskatten skulle fördubblas. Inom näringslivet måste denna åtgärd uppfattas som en bekräftelse på dess redan tidigare föreliggande farhågor för regeringens bristande omdöme och ansvarsmedvetande. Regeringens senaste utspel står dessutom i skarp kontrast till de uttalanden som gjorts i den reviderade finansplanen. Det är sannolikt att åtgärden, om den genomförs, kommer att omintetgöra möjligheterna att realisera finansplanens och den reviderade finansplanens prognoser rörande den 1 vår partimotion (nr 294) till årets riksdag erinrade vi om att dc totala investeringarna i utvecklats långsammare än i flertalet jämförbara länder. Den nedpressning av den redan förut låga lönsamheten som ett genomförande av den höjda löneskatten skulle medföra måste självfallet vara ägnad att ytterligare minska investeringslusten. Exportindustrins och den importkonkurrerande industrins priser bestäms på världsmarknaden. Dessa industrigrenar kan icke kompensera sig för höjda löneskatter genom ökade priser. Det finns anledning att nu ifrågasätta om den reviderade finansplanens prognoser om en investeringsökning i näringslivet och av industriinvesteringarna kan förverkligas. De konkurrensskyddade näringarna kan däremot kompensera de ökade kostnaderna genom högre priser. Redan förut fanns anledning ifrågasätta realismen i den reviderade finansplanens beräkningar av prishöjningarna till enbart . Under uppgick prisstegringen till , exklusive höjningen av mervärdeskatten. Redan under innevarande års första kvartal uppgick prisstegringen till . En prisstegring av storleksordningen framstår därför som sannolik. får den föreslagna höjningen av löneskatten fullt genomslag på prisnivån. Den får dessutom kumulativ effekt, eftersom den drabbar vaije led i produktionsoch distributionskedjan. Detta innebär att de avsedda lättnaderna i den direkta skatten kommer att ätas upp av stigande priser. De effekter som en höjning av löneskatten kommer att ha på investeringsbenägenheten och också på kostnadsläget och lönsamheten inom framför allt exportindustrin och den importkonkurrerande industrin kommer troligen att leda till att försämringen av handels- och bytesbalansen blir större än vad finansministern räknat med. Detta kan få som följd en påfrestning på valutareserven, vilket ytterligare kommer att accentueras . En sådan utveckling kan i sin tur förväntas komma att leda till krav på räntehöjningar och skärpningar av kreditpolitiken. Det med tanke på den förutsedda konjunkturuppgången förhållandevis stora budgetunderskottet 1972/73 enligt den reviderade finansplanen hela 3 630 milj. kr. kan ytterligare komma att påskynda denna utveckling. Risk finns således för en upprepning 1973 av mycket hårda kreditpolitik eller t. o. m. en skärpning i förhållande till denna eftersom, som ovan nämnts, näringslivet förbättrat sin likviditet för att bli mindre beroende av kreditåtstramningsåtgärder. Särskilt för de mindre och medelstora företag som på grund av det pressade kostnadsläget inte varit i stånd att åstadkomma någon väsentlig likviditetsförstärkning kan den här skisserade utvecklingen få mycket allvarliga konsekvenser. För att lösa långsiktiga problem måste näringslivets investeringsaktivitet stimuleras. Den politik i strid med uttalanden i de två presenterade finansplanerna som regeringen nu tycks 1 * 1972. vilja driva kommer att accentuera svårigheterna och leda till ökad arbetslöshet och kapitalförstöring både regionalt och strukturellt. Höjningen av löne- och drivmedelsskatterna får särskilt svåra återverkningar i glesbygds- och avfolkningsregionerna med en förhållandevis arbetsintensiv produktion och betydande transportkostnader. utgör det en avgörande förutsättning för att bryta den nuvarande ekonomiska utvecklingen att den offentliga sektorns expansion dämpas. Den direkta skatten måste sänkas. Skattesystemet måste reformeras. Utrymme härför måste skapas genom besparingar och rationaliseringar inom den offentliga sektorn. En parlamentarisk kommitté måste tillsättas med uppgift att granska möjligheterna till besparingar och rationaliseringar. Nödvändigheten härav belyses inte minst av att regeringen för att genomföra den i proposition nr 95 föreslagna, mycket begränsade omläggningen av skatteskalorna ansett sig behöva höja antingen mervärdeskatten eller löneskatten. I viss utsträckning tycks regeringen nu vara medveten om att dylika åtgärder kan anstå. Direktiven petitaanvisningar tyder härpå. Enligt dessa skall de statliga myndigheterna, enligt vissa särskilt angivna grunder, för /74 redovisa konsekvenserna av en femprocentig nedskärning av anslagen för /73, omräknad med hänsyn till löne- och prisutvecklingen. Det kan ifrågasättas huruvida det är tillräckligt att i nuvarande samhällsekonomiska situation utreda endast detta alternativ. På flera områden skulle sannolikt större nedskärningar av anslagen kunna vara möjliga. Enligt vår mening bör petitaanvisningarna kompletteras med en uppmaning till myndigheterna att redovisa även konsekvenserna av en ytterligare femprocentig reducering av anslagen i överensstämmelse med de av finansministern lämnade direktiven. Den av oss föreslagna besparings- och rationaliseringsutredningen med parlamentarisk förankring kan med det material som därmed ställs till förfogande få underlag försina förslag att begränsa statsutgifterna. Utredningen har därutöver möjlighet att från ett vidare perspektiv än den enskilda myndigheten framlägga förslag om rationaliseringar, sammanslagningar av myndigheter eller överförande av uppgifter från myndigheter till den privata sektorn. Möjligheterna att åstadkomma en begränsning av de statliga utgifterna är emellertid beroende av den politiska viljan att sanera samhällsekonomin. Behovet av en sådan sanering har emellertid blivit alltmer framträdande och därmed också nödvändigheten att målmedvetet angripa detta för vår trygghet och sysselsättning betydelsefulla problem. Allt flera inser att det icke är möjligt att begränsa den offentliga sektorns tillväxt endast genom en munnens bekännelse. I ett läge då ökningen av den offentliga sektorns utgifter storleksmässigt motsvarar hela BNP-ökningen krävs helt andra åtgärder. Sammanfattningsvis innebär våra krav: En parlamentarisk besparingsutredning bör tillsättas med uppgift att granska den offentliga sektorns expansion, föreslå besparingsoch rationaliseringsåtgärder, klarlägga vad som behöver göras för att bryta den hittillsvarande automatiken i samhällsutvecklingen och fastställa på vilka områden uppgifter kan överföras från den offentliga sektorn till det enskilda. De statliga myndigheterna bör för petitaarbetet avseende /74 få i uppgift att redovisa konsekvenserna av inte enbart den av regeringen angivna femprocentiga nedskärningen av anslagen för /73, omräknade med hänsyn till löne- och prisutvecklingen, utan även av en motsvarande nedskärning med samt framlägga resultatet av dessa undersökningar för . måste genom tilläggsdirektiv få möjlighet att förutsättningslöst granska skattesystemets utformning och konsekvenser samt därvid också framlägga förslag till nytt skattesystem vid alternativa nivåer på det totala skattetrycket. bör fortlöpande hållas informerad om resultatet av arbetet inom besparingsutredningen för att kunna framlägga skattesänkningsförslag motsvarande där beräknade besparingsmöjligheter och för att därigenom med förtur kunna framlägga förslag om en sänkning av marginalskatterna samt åtgärder för att anpassa barnfamiljernas skattebörda efter deras skatteförmåga. Regeringen måste med uppmärksamhet följa konjunkturutvecklingen för att snabbt kunna vidtaga eller föreslå åtgärder ägnade att öka sysselsättningen och förhindra en inflatorisk penningvärdeförsämring samt i övrigt undvika åtgärder ägnade att leda till en höjning av prisnivån. Regeringen bör förelägga förslag till åtgärder ägnade att öka företagens lönsamhet och därigenom få i gång ökade investeringar. Åtgärder ägnade att öka det personliga sparandet bl. a. i form av löntagaraktier bör vidtagas i syfte att öka utrymmet för investeringar, förbättra kreditmarknadens sätt att fungera och öka den personliga sociala tryggheten. På det näringspolitiska planet är åtgärder ägnade att underlättade enskilda företagens verksamhet och planering särskilt med hänsyn till våra osäkra och begränsade förbindelser med EEC nödvändiga. På det penningpolitiska området skall kvantitativa restriktioner undvikas med de svåra återverkningar sådana åtgärder lätt får för särskilt den mindre och medelstora företagsamheten. En bättre balans skall eftersträvas mellan penningpolitik och finanspolitik. Regeringen bör inbjuda representanter för oppositionspartierna, näringslivet och parterna på arbetsmarknaden till överläggningar rörande den ekonomiska politiken. Kartong: S. 6, rad 5 Står: Bohamn Rättat till: Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder i enlighet med punkterna 1 10 ovan. () () () () () PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()