mot · FV0223 · 1972-01-12 00:00:00 — av herrar i och i Bäckmora om obligatorisk begravningsförsäkring. Det allmänna försäkringssystemet innebär inte rätt för medborgarna till ersättning för begravningskostnader. Däremot kan frivillig försäkring tecknas utanför ramen för övriga försäkringar. Kostnaderna härför är liksom beträffande andra frivilliga försäkringar beroende av försäkringsbeloppets storlek. Det har emellertid visat sig att ett stort antal medborgare saknar försäkring som kan täcka kostnaderna i samband med dödsfall. a. anförs i pensionsförsäkringskommitténs slutbetänkande (SOU 1971: 19), att av 80 000 bouppteckningar som inregistrerades var det mindre än 10 000 som inte uppvisade någon behållning medan 50 000 redovisade mer än . Dessa siffror tyder enligt vår mening på ett verkligt behov av en för hela folket omfattande försäkring som skall täcka begravningskostnader. Denna uppfattning delas inte av pensionsförsäkringskommittén som bl. a. behandlat frågan om allmän försäkring för begravningshjälp. Man anser att ovannämnda siffror ger belägg för att något behov av allmän försäkring på detta område inte föreligger. Begravningskostnaderna är en ganska betungande utgift för dödsboet. Om tillgångarna är ringa innebär det i många fall att efterlevande dödsbodelägare får vidkännas dessa kostnader om socialvården inte träder till. Som exempel kan nämnas att kostnaderna för begravningshjälpen i bestrids med av sociala myndigheter, i vissa fall med ett tilläggsbelopp på . Kostnadsnivån i torde ligga på ca medan kostnaderna i , som har kontrakt med begravningsentreprenörer att utföra socialhjälpsbekostade begravningar, varierar . Från flera synpunkter ter det sig otillfredsställande att begravningen - i de fall då det allmänna står för kostnaderna - ombesörjes på det sätt sociala myndigheterna finner lämpligt utan hänsyn till anförvanternas önskemål. Det mest stötande i sammanhanget är emellertid att begravningen i dessa fall får prägeln av »fattigbegravning». Även om en stor del arbetstagare inom såväl enskild som offentlig arbetsmarknad genom tjänstegrupplivförsäkring garanterats i vissa fall begravningshjälp med t. ex. så finns det dock en stor grupp människor speciellt bland äldre och barn samt ungdom som inte omfattas av dessa bestämmelser i förvärvslivet. De saknar det skydd som en grupplivförsäkring erbjuder och som täcker begravningskostnaderna. Även den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen inkluderar begravningshjälp motsvarande av basbeloppet, och möjligheter finns för den som så önskar att ingå som medlem i någon av landets begravningskassor för att därigenom få ekonomiskt bistånd vid dödsfall. Dessa förmåner är bra, men tyvärr är det en betydande grupp medborgare - och kanske de som bäst skulle behöva hjälp - som inte har sitt efterlevandeskydd ordnat. För dessa blir det i första hand anhöriga och i andra hand de socialvårdande myndigheterna som får bekosta begravningen. Enligt vår uppfattning bör en obligatorisk försäkring införas för täckande av begravningskostnader till ett belopp av exempelvis . Försäkringen bör ingå i det allmänna försäkringssystemet. Enligt vår uppfattning kan det inte medföra oöverstigliga administrativa eller andra svårigheter att inordna en dylik försäkring i det allmänna försäkringsskyddet. Premiema torde också kunna bli mycket låga och överkomliga för varje medborgare med hänsyn till kostnaderna för de för enskilda försäkringar i fråga om begravningshjälp som föreligger. Genom en obligatorisk begravningsförsäkring besparas både samhället och enskilda de olägenheter som nuvarande frivillighet skapar genom att ett så stort antal människor saknar sådan försäkring och dessutom de efterlevande tillgångar för täckande av de kostnader som begravning medför. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att förslag om allmän obligatorisk begravningsförsäkring inom ramen för lagen om allmän försäkring föreläggs riksdag. () ()