mot · FV02125 · 1972-01-18 00:00:00 — av m. fl. angående de ensamståendes situation. har i aktualiserat problem som rör gruppen ensamstående. I flera utskottsutlåtanden har man sammanfattningsvis understrukit att de aktualiserade problemen var väsentliga. Det var angeläget att lösa dem, men man har avböjt den begärda översynen med hänvisning till att sittande utredningar skulle ta upp delproblem. har några av de framförda problemen lösts och tankar och förslag förverkligats, t. ex. införandet av individuell beskattning. Men många problem är ännu olösta. De ensamstående i landet beräknas till en och en halv miljon människor. Omkring en miljon är , därav ca 800 000 i aktiv ålder. Av de senare är ca 300 000 f. d. gifta. De ensamstående finns inom samtliga inkomstgrupper och är alltså ingen homogen grupp. Både bland familjer och ensamstående finns sjuka, handikappade och socialfall. Men utöver de svårigheter som ensamheten i sig innebär för många människor tillkommer ofta andra problem som t. ex. att få en egen bostad, en rymlig sådan, bostadslån, hjälp vid sjukdom. Hänsynen till barnfamiljernas särskilda behov har länge inneburit att de ensamstående fått stå tillbaka vid fördelningen av det tillgängliga bostadsbeståndet. De ensamstående drabbas hårt av situationen på bostadsmarknaden, särskilt i storstäderna. Exempelvis i var 67 000 av de bostadssökande ensamstående utan egen lägenhet. Även gifta utan barn har företräde i bostadskön framför ensamstående. Detta leder till att ensamstående förvärvsarbetande måste vara inneboende. Eftersom de ej har tillgång till egen bostad har de ingen möjlighet att bjuda hem vänner och bekanta och få den kontakten med yttervärlden. I vissa kommuner tillämpar den kommunala bostadsförmedlingen en ytransonering för ensamstående som bör upphävas. Även en ensamstående kan nämligen ha behov av en rymlig lägenhet. Särskilt problematiskt kan bostadsproblemet bli i samband med skilsmässa, då den av makarna som inte tilldöms vårdnaden av barnen ofta mister rätten till den gemensamma bostaden. Detta drabbar i de allra flesta fall männen, som ofta tvingas bo inneboende eller hos släktingar och vänner. Många socialvårdare kan vittna om de sociala problem som uppkom mer efter en skilsmässa. När en frånskild plötsligt förlorar sitt hem och sin familj utsätts han eller hon för svåra psykiska påfrestningar. Många klarar inte dessa svårigheter och en social process inleds med förlust av arbete och invant umgänge, som i vissa fall kan resultera i grava sociala problem. Bosättningslånen har förbehållits familjer. Detta upplevs av de ensamstående som en orättvisa. har i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att pröva frågan huruvida statliga bosättningslån skall stå öppna även för ensamstående utan barn. Vi understryker det rättmätiga i att de ekonomiska förutsättningarna och ej civilstånd skall vara utslagsgivande vid avgörandet av vilka som bör komma i åtnjutande av dessa lån. Ensamstående med barn får liksom familjer där endast ena maken arbetar en särskild »skatterabatt» på . Vid en inkomst som understiger ca för ensamstående kan dock inte avdraget utnyttjas fullt ut. Särskilt ensamstående kvinnor med barn har ofta låga inkomster. Dessa är givetvis i särskilt stort behov av detta stöd. Eftersom »skatterabatten» gäller oreducerad även i de allra högsta inkomstlägena, är detta särskilt motiverat. De ensamstående med barn och små inkomster skulle gynnas av att avdraget omformades till ett bidrag. I annat sammanhang har vi föreslagit detta. Ett stort problem är den brist på kontaktmöjligheter som drabbar de ensamma när de blir sjuka. Ensamma har påträffats avlidna. De nådde aldrig kontakt med samhällets hjälporganisation. Vid sjukdom har två makar möjlighet att hjälpa varandra eller att få en hemvårdarinna. En sjuk ensamstående i aktiv ålder har inte rätt att mot inkomstgraderad betalning kunna få social hemhjälp i likhet med en barnlös familj ifall hustrun är sjuk. Det bör vara behovet av hjälp och inte den hjälpsökandes civilstånd, som skall vara den avgörande faktorn. Den familjepolitiska kommittén utreder frågan om rätten till egen sjukpenning under ett barns sjukdom. Det är angeläget, att kommittén kommer med förslag till åtgärder. Särskilt för yrkesarbetande ensamstående föräldrar innebär sjukdom hos barnen speciella svårigheter, då det ofta för dem inte finns något annat val än att stanna hemma. om periodiskt understöd skall enligt sina direktiv behandla frågan om avdrag för underhållsbidrag vid beskattning. Det är av stor betydelse att detta skyndsamt utredes, då frånskilda underhållspliktiga ofta har en mycket svår ekonomisk situation. Som synes finns det många problemkomplex, som snabbt måste lösas för att inte de ensamstående skall behöva inta en särställning i samhället, vilket de nu med rätta anser vara fallet. Vissa problem är alltför speciella för att de skall kunna lösas integrerade i likartade problem för andra grupper. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en allsidig översyn av de särskilda problem som möter de ensamstående samt en plan för att avhjälpa dessa under beaktande av pågående utredningar.