mot · FV02690 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förstärkning av de praktiska inslagen i ämnena i och gymnasieskolan. De senaste årens revisioner av läroplaner för grundskola och gymnasieskola har haft till syfte att bereda alla ungdomar en utbildning utan hinder av ekonomiska, sociala eller geografiska förhållanden. Härvid har man också strävat efter att få möjligheter till större hänsyn till varje elevs speciella förutsättningar och således anpassat lärostoff och arbetsmetoder till eleven. På grund av den snabba tekniska utvecklingen, som genom mekanisering och rationalisering har ändrat arbetssituationen i många yrken, har det ansetts nödvändigt att ge elever i grundskola och gymnasieskola en bred bas av kunskaper inom stora ämnesblock, t. ex. ekonomi, teknik, språk och naturvetenskap. Det är säkert en lycklig utveckling att eleverna nu får en mera allsidig och bred utbildning, som inte delar in dem i en helt praktisk-yrkesbetonad grupp och i en helt teoretiskt skolad grupp. Men tyvärr har elevernas ämnesval och antagligen även i viss mån läroplaners och timplaners utformning medfört att de övervägande teoretiska kurserna blivit för dominerande. Detta konserverar som vi ser det på ett olyckligt sätt ett tidigare statustänkande, nämligen att så kallat praktiskt manuellt arbete skulle vara av mindre värde för utveckling och produktion i landet än arbete med administration, planering, köp och marknadsföring. Det är sådana värderingar som tyvärr har en benägenhet att också påverka lönestrukturen i vårt land på ett icke önskvärt sätt. De teoretiska utbildningslinjerna i , som för det stora flertalet elever får sin fortsättning på gymnasienivå har blivit i högsta grad statusbelagda. I vissa fall har basutbildningen inte riktigt samordnats med de yrkesinriktade momenten, utan långa perioder med enbart teoretisk basutbildning förekommer även på linjer som främst är yrkesförberedande. De förutsättningar för praktiska färdigheter som ingår i varje elevs begåvningsprofil i större eller mindre grad får nästan ingen möjlighet att utvecklas under vissa perioder av skoltiden. Om sedan en elev har en utpräglad praktisk läggning och mindre intresse för teoretiska studier kommer han lätt i kläm i skolsystemet. Detta kan ha bidragit till att allt fler ungdomar inte söker sig till praktiska yrken, t. ex. verkstadsarbete. Många av dagens teoretiskt utbildade ungdomar skall kanske som arbetsledare eller tekniker samarbeta med folk på verkstadsgolvet, men de har i sin utbildning lärt sig föga om det praktiska arbetets art och villkor. Vi tror att de ovan nämnda förhållandena inom utbildningssystemet bidragit till att många clever inte känner trivsel i dagens skola. Vi önskar att grundskola och gymnasieskola skall kunna ta till vara varje elevs anlag, läggning och personlighet och ge dem en allsidig utbildning med inslag av såväl teoretiska som praktiska arbetsuppgifter. Då skulle kanske arbetsmarknadens krav och ungdomarnas yrkesval kunna harmoniera bättre. Kanske bör problemet lösas genom ökade inslag av direkt praktiskt yrkesarbete på alla linjer och stadier från högstadiet. Helst borde i så fall det praktiska förvärvsarbetet ske , t. ex. några månader eller i varje skolform. Det kan också tänkas att ökade inslag av träning i praktiska färdigheter i själva skolutbildningen samt en bättre orientering om arbetsmarknaden kan vara en lösning på de av oss nämnda problemen. Två statliga utredningar är i arbete med analys och förändring av skolarbetets innehåll. Det gäller utredningen om skolans inre arbete tillkallad samt utbildningsutredning. Den sistnämnda skall egentligen syssla med det eftergymnasiala utbildningssystemet, men man har också (bl. a. i en debattskrift 1970) analyserat utvecklingen av gymnasieskolan. Det har i samband med reformerna för grundskola och gymnasieskola sagts, att man bör sträva efter att ha en löpande läroplansrevision för att utbildningen kan komma i takt med samhällets och näringslivets utveckling och de nämnda utredningarna kan bl. a. tänkas ta initiativ till sådana revisioner. De av oss påpekade problemen synes kunna lösas genom en ändring i läro- och timplaner. Sedan nu de praktiska erfarenheterna av läroplansrevisionerna börjar kunna analyseras av skolmyndigheter och forskare bör en parlamentarisk utredning kunna skissera riktlinjer för ändringar. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t hemställer att utredningen om skolans inre arbete och/eller utbildningsutredning måtte få tilläggsdirektiv att med förtur ta upp frågan om en förstärkning av de praktiska inslagen i ämnena på skolschemat och bedöma om större inslag av praktiskt yrkesarbete utöver den nuvarande praktiska yrkesorienteringen kan inpassas i läroplanerna för alla linjer i grundskola och gymnasieskola. () () ()