mot · FV02615 · 1972-01-24 00:00:00 — om omprövning av stadsplan i samband med prövning av byggnadslov. Det är ett vitalt samhällsintresse att motverka osund markspekulation. Ett primärt medel härvidlag är att i mesta möjliga mån säkerställa möjligheten för kommunerna att förvärva äganderätten till mark, en möjlighet som mot bakgrunden av kommunernas alltmer prekära ekonomiska situation ter sig mer och mer osäker. Även andra vägar synes emellertid kunna vara framkomliga i strävandena att hindra eller hejda det samhällsfientliga spekulerandet i mark och markvinster. Lagstiftningen i fråga om stadsplan kan erbjuda en sådan väg. Stadsplanerna i våra kommuner förnyas successivt men arbetet härmed håller påfallande ofta inte jämna steg med de krav en modernare och mera framsynt samhällsuppfattning på stadsplaneringens område reser. Denna konfrontation blir särskilt påtaglig när en fastighet byter ägare. Köparen kan vid förvärvet ha räknat med att kunna utnyttja fastigheten efter den för denna gällande stadsplanen, som kan vara fastställd långt tillbaka i tiden och medgiva en byggnadsrätt eller ett utnyttjande i övrigt som inte gärna kan accepteras av dagens stadsplanerare och inte heller av kommunmedlemmarna i gemen. Att i detta läge ändra stadsplanen i inskränkande riktning stöter på svåra komplikationer, eftersom den nye ägaren kan påfordra att hållas skadeslös han har vid köpet förlitat sig på ett förväntningsvärde som stadsplanerarna berövat honom. anförda förhållanden torde vara allmängiltiga ute i kommunerna. En metod med vilken de ovan redovisade missförhållandena kan angripas torde vara att begränsa giltighetstiden för stadsplan. Ett stadgande av innebörd att fastställd stadsplan skall omprövas i samband med prövning av byggnadslov och att någon rätt enligt tidigare gällande stadsplan inte skall föreligga skulle förhindra att stadsplaner med en efter tidsenliga stadsplanebedömningar orealistisk och oacceptabel utnyttjanderätt och exploateringsgrad skulle dröja sig kvar och utgöra lockbete för intressenter i markspekulation. Handläggningen av ett dylikt omprövningsförfarande torde inte behöva stöta på alltför stora svårigheter. I praxis skulle systemet komma att innebära att samhället skulle tillämpa regeln endast när så i ett aktuellt fall skulle erfordras såsom exempelvis vid föreliggande risk för en utnyttjandegrad som kan bedömas som miljöovänlig eller eljest stadsplanemässigt olämplig. Syftet bakom förslaget är att rida spärr mot nu florerande jobberi med tomtmark och fastigheter. Spekulanterna på denna marknad skulle för framtiden aldrig kunna räkna med att hemföra vinster med utnyttjande av icke tidsenliga stadsplaner, eftersom de måste kalkylera med att beslutande myndigheter skulle ompröva och revidera dessa. En på detta sätt fungerande broms synes kunna bli effektiv. Den närmare utformningen av systemet torde lämpligen bli föremål för utredning. Med åberopande av vad ovan anförts hemställer jag att måtte besluta att hos Kungl. begära utredning och förslag till sådan ändring i byggnadslagen att stadsplan skall omprövas i samband med prövning av byggnadslov och att någon rätt grundad på intill denna tidpunkt gällande stadsplan inte skall föreligga.