mot · FV02623 · 1972-01-25 00:00:00 — om en utredning angående pressens situation. Pressen, dagstidningar såväl som veckotidningar och andra periodiska publikationer, spelar en avgörande roll för informationsutbytet i samhället och för opinionsbildningen. Med hänsyn till pressens centrala roll för samhällslivet är det en angelägen uppgift att de förhållanden under vilka pressen arbetar blir föremål för samhällets uppmärksamhet. Mot denna bakgrund framstår vidtagna samhällsåtgärder och ingripanden illa samordnade och planlagda. Kort tid har visserligen förflutit sedan annonsskatten infördes, men hittillsvarande erfarenheter pekar på att pressen den vägen kom att belastas på ett sätt som kan visa sig besvärande för dess framtida funktion. Även om annonsskatten till sin utformning och karaktär visar sig ha betydande nackdelar har den därmed sammankopplade frågan om stödet till dagspressen visat sig särskilt angelägen. Som en målsättning för de fortsatta samhällsåtgärderna på detta område bör emellertid, enligt min uppfattning, gälla att presstödet utformas helt oberoende av de skatter som kan komma att belasta branschen. Bakgrunden till detta ställningstagande är att det i längden inte är rimligt att samhällsinformationen och opinionsbildningen skall vara beroende av tillgången på riskvilligt kapital i näringen, dvs. att stora befolkningsgrupper som inte av tradition eller ägarengagemang besitter tillräckliga resurser skall vara handikappade när det gäller att göra sin stämma hörd i den samhällsdebatt och opinionsbildning som konstituerar en levande demokrati. Dagspressens aktuella situation har beskrivits i en skrivelse av till Kungl. Det i skrivelsen åberopade materialet visar bl. a. att storstädernas andratidningar 1970 hade en sammanlagd förlust före avskrivningar om 17 milj. kr. beräknas dessa tidningar uppvisa en sammanlagd förlust om ca 24 milj. kr. Vid oförändrade skatteförhållanden bedömes förlusten bli än större 1972. Det statliga presstödet till dessa tidningar uppgår 1971 till 13,7 milj. kr. och ingår inte i ovannämnda beräkningar. De 22 andratidningar i landsorten som deltagit i TU:s enkät hade 1970 en sammanlagd förlust före avskrivningar om 9 milj. kr. och beräknar en förlust om 17 milj. kr. uppger tidningarna sin budgeterade förlust till inemot 21 milj. kr. Presstödet till dessa tidningar uppgår till 16,4 milj. kr. och ingår inte i ovannämnda beräkningar. Det bör understrykas att de för andratidningarna beräknade förlusterna angivits före avskrivningar. Avskrivningsbehovet är svårt att uppskatta men kan bedömas avse betydande belopp. Vad beträffar förstatidningsföretagen i storstäderna beräknas deras lönsamhet minska och ytterligare sjunka . Med lönsamhet avses här rörelsebetingade intäkter totalt av tidningsrörelsen (utan birörelser och neutrala intäkter) minus totala kostnader för tidningsrörelsen (utan birörelser och neutrala kostnader) före avskrivningar, andra dispositioner och skatter. I enlighet härmed beräknas nyssnämnda företags överskott inte uppgå till mer än av intäkterna. De 40 förstatidningar i landsorten, som lämnat uppgifter, räknar med att deras lönsamhet sjunker samt att lönsamheten vid oförändrade skatteförhållanden nedgår med 1972. Dessa tidningars överskott före avskrivningar, andra dispositioner och skatter beräknas inte uppgå till av intäkterna, vilket kan bedömas inte alltid täcka en normal avskrivning. Till och med i denna tidningsgrupp finns företag som måste redovisa förluster. Den analys av dagspressens situation som branschorganisationen ger i sin skrivelse av är allvarligt oroande. Det är också bekant att situationen för övrig press, veckotidningar och publikationer av såväl kommersiell som ideell natur är likartad dagspressens situation. Enligt min uppfattning är pressens aktuella situation sådan att den motiverar en skyndsam översyn av hela frågan om pressens situation och samhällets stöd till branschen. Det vore oförsvarligt, när situationens allvar så klart dokumenterats, att inte snabbt inskrida för att säkra en fri och allsidig opinionsbildning. Det förefaller därvid lämpligt med hänsyn till vad som sagts beträffande skilda gruppers möjligheter att göra sin stämma hörd att särskilt uppmärksamma den s. k. organisa tionspressen och ideella organisationers språkrör. Med stöd av det ovan anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär en skyndsam översyn och utredning om pressens situation och behovet av samhällets stöd för säkrande av en allsidig opinionsbildning i enlighet med vad i motionen anförts. . ÅSLING (c)