mot · FV021336 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om statliga konsulenter i näringslivsfrågor. har det statliga företagsstödet förstärkts på flera områden. Nya former för statliga krediter och kreditgarantier åt företagen har beslutats. Investeringsbanken har beviljat lån i ökad omfattning, likaså AB Företagskredit. Under konjunktursvackor har flera bidrag lämnats till industriinvesteringar, och avdragsmöjligheterna vid beskattningen för investeringsutgifter har utökats. Att många mindre och medelstora företag ändock har fått arbeta under stora finansiella och tekniska svårigheter framgår av de många varsel om driftinskränkningar och företagsnedläggelser som meddelas. Den tekniska utvecklingen har ställt ökade krav på rationalisering av administration och produktion samt utbyggnad av marknadsföringsåtgärder. Detta medför en strävan mot sammanläggning av företag till större enheter, då de mindre och medelstora företagens ägare inte kan uppfylla de ökade kraven på stordrift och investeringar och därför anser sig tvingade att sälja företaget till mera bärkraftiga koncerner eller att lägga ner driften. Ändringar i driften vid ett företag kan ibland för de anställda och lokala myndigheter verka förbryllande, därför att företaget i övrigt synes väl konsoliderat och därför att det inte alltid är branschvis betingade svårigheter som spelar in. 1 en del fall sker emellertid en stabilisering av företagens ekonomi genom investeringar och driftbidrag genom statliga eller privata kreditinstitut, och därvid säkras sysselsättningen för framöver. Men långtifrån alltid sker en verklig analys av orsakssammanhangen, och därför blir hjälpen för kortsiktig. För orten, kommunen eller regionen blir det ofta stora efterräkningar när ett företag lägger ner eller inskränker driften, och ändock synes kommuner och länsmyndigheter ha små möjligheter att förebygga eller undvika sysselsättningssvårigheterna som följer efter dessa näringslivets dispositioner. Meddelande om varsel vid ändring i driften hos företag sker tyvärr ofta på en så pass sen tidpunkt att en eventuell rekonstruktion av företaget är omöjlig att genomföra. I samband med några uppmärksammade företagsnedläggelser har man kunnat konstatera att en analys av produktion och administration borde skett tidigare, således att en samordnad insats från branschens organisationer, kreditmarknaden och stat/kommun kunde företagits. De många olika formerna för stöd åt näringslivet och de olika huvudmännen för detta har medfört att översiktligheten blivit lidande. I PM 1971:3 om register över företag som erhållit statligt ekonomiskt stöd sägs bl. a.: De statliga stödåtgärderna med syfte att stimulera näringslivets expansion i skilda delar av landet har utökats. Den kredit- och bidragsbeviljande verksamheten har fördelats på flera myndigheter och andra hel- och halvstatliga institutioner. Det har bl. a. från dessa framförts att spridningen försvårar möjligheterna att överblicka vilka företag som har fått stöd och i vilka former stödet har lämnats. Vidare har påpekats att risk föreligger för att dubbelarbete i ansökningsberedningen uppstår och för att företag som söker statligt stöd behandlas olika hos de skilda organen. Det är också av värde vid olika regionalpolitiska överväganden att snabbt få en överblick över i vilka former och i vilken omfattning som statligt stöd utgått i skilda regioner. Frågan om bevakning och uppföljning av utvecklingen i stödföretagen har berörts i proposition 1970:75. och kommerskollegium har utarbetat material för den företagsekonomiska uppföljningen. 1 proposition 1970:75 framhålls att bevakningen måste innefatta kontroll också av att syftet med stödverksamheten inte förfelas. 15 till årets statsverksproposition framgår i översikten över allmänna industrifrågor att många utredningar arbetar med olika former för information och samarbete mellan statliga myndigheter och näringslivet. Men det synes dröja innan man kan ta itu med lösningen av frågan om en nära företagen fungerande regional statlig institution. LO har i ett remissyttrande 1971 över betänkande av kommerskollegieutredningen anfört att det måste bli en skyndsam utredning av den regionala organisationen under kommerskollegium. Som näringsutskottet framhåller i sitt utlåtande 1971:6 angående medel till företagarföreningarna bör Kungl. Maj:t förena det statliga stödet till företag med en intensifierad bevakning av utvecklingen i dessa företag. Den alltmer accelererade strukturomvandlingen inom näringslivet, som ofta medför regional obalans och fördjupar skillnaderna mellan tätort och glesbygd, medför att vi anser det nödvändigt med en mycket snabb lösning av frågan om regionala statliga organ för kontakt mellan näringslivet och olika statliga och regionala myndigheter som har hand om lån, stöd och service åt industri, handel och hantverk. Vi föreslår att som en övergångsföreteelse och försöksverksamhet statliga konsulenter för näringslivsfrågor tillsättes med kommerskollegium eller industridepartementet som huvudman och att de placeras vid länsstyrelserna. De skulle med denna anställningsform kunna bedriva en informationsverksamhet om olika medel i den statliga näringspolitiken, kunna följa upp effekten av statliga krediter och annat stöd samt ha en uppsökande och rådgivande verksamhet till gagn för såväl företagen och de anställda som kommunerna inom regionen. Den verksamhet som regionalt med statliga medel bedrives av företagarföreningarna, AB Industrikredit och andra kredit- och branschorganisationer borde ske under bättre tillsyn och därför i samarbte med näringslivskonsulenten, så att en nödvändig samordning och kontroll kom till stånd. När formerna för en permanent regional organisation inom näringspolitiken skall utredas torde en sådan verksamhet som vi här skisserat kunna ge erfarenhetsunderlag för mera säkra bedömningar om behovet av regionala näringspolitiska institutioner och deras utformning. Med stöd av det anförda föreslår vi att hos Kungl. hemställer att statliga konsulenter i näringslivsfrågor på försök måtte placeras vid länsstyrelsernas planeringsenheter eller länsarbetsnämnden.