ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02651 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Enskog och om avskaffande av arreststraffet, m. ni. Försvarsväsendets personal är underkastad särskild strafflagstiftning. Grundläggande bestämmelser om straff och disciplinmedel för krigsmän finns intagna i . Närmare bestämmelser om disciplinstraffen ingår i lagen om disciplinstraff för krigsmän. Som krigsman betraktas enligt bl. a officerare, underofficerare, underbefäl och meniga som är anställda vid krigsmakten, värnpliktiga som icke fått tillstånd till vapenfri tjänst som hemvärnsmän och hemvärnsrekryter de är tjänstgöringsskyldiga i sådan egenskap. Vid brott av krigsmän kan enligt följande påföljder förekomma: böter och fängelse (de allmänna straffen), suspension och avsättning för innehavare av befattning förenad med ämbetsansvar, disciplinstraff för krigsmän, villkorlig dom, skyddstillsyn, ungdomsfängelse, internering och överlämnande till särskild vård. Disciplinstraff för krigsmän förekommer i form av arrest och disciplinbot. Dessa strafformer är tillämpliga beträffande alla krigsmän utan avseende på grad och oavsett om vederbörande är vid försvaret fast anställd eller värnpliktig. Disciplinstraffen utgörs av arrest och disciplinbot. Nämnda brottspåföljder är tillämpliga i såväl fred som krig. Arrest som är en svårare form av disciplinbot kan ådömas i minst tre och . Frågan om de militära disciplinstraffens utformning har varit föremål för uppmärksamhet såväl i samband med offentlig utredning (SOU 1970: 31 Militära straff och disciplinmedel) som i yttranden över denna och uttalanden i andra sammanhang från olika militära personalförbunds sida. Även värnpliktsriksdagen har uppehållit sig vid berörda frågeställningar och krävt reformer. Särskilt det militära arreststraffet har tilldragit sig kritik. Strafformen har betraktats som förlegad och alltför ålderdomlig för att svara mot nutidens synsätt i disciplinära frågor och kravet på likställighet inför lagen. vande som disciplinär åtgärd vid vissa förseelser under militärtjänst i fred innebär en kränkande särbehandling av militärt anställda, värnpliktiga, hemvärnsmän m. fl. i förhållande till de civila samhällsmedborgarna. Arreststraffet avtjänas som regel i anslutning till arbetsplatsen och uppfattas som sårande för den drabbade och öppet kränkande inför kamrater, överordnade och underlydande. Snarare än att verka tillrättaförande är strafformen ägnad att provocera till fientlighet och ovilja. Vi delar denna kritik. Arreststraffet bör utmönstras ur den militära strafflagstiftningen som straff- och disciplinmedel för personal inom krigsmakten som är att hänföra till krigsmän. Det särskilda lagföringsoch påföljdssystem som gäller för militärt anställda, värnpliktiga m. fl. bör i detta och andra hänseenden reformeras. I anledning av ovanstående får vi föreslå att beslutar uppdra åt Kungl. att framlägga förslag till sådan ändring av den militära strafflagstiftningen att arreststraffet avskaffas i fredstid och de militära straff- och disciplinmedlen anpassas till regler som är giltiga för alla medborgare i samhället. ENSKOG (fp)
mot · FV02653 · 1972-01-25 00:00:00 — av fröken i ni. angående besökandes tillträde till hyresfastighet soin hålles låst . Med hänvisning till sanitära olägenheter och sociala problem har det blivit allt vanligare att hyresvärdar håller portarna till sina fastigheter låsta också . Särskilt vanligt är detta i de större städerna. Det medför ofta betydande problem för hyresgästerna i fastigheterna. Det finns många särskilt äldre personer som saknar telefon. Den som vill besöka någon av dessa kan alltså inte i förväg komma i kontakt med vederbörande för att överenskomma om tid för besöket och på så sätt bli insläppt genom porten. Många gamla blir på detta sätt helt isolerade från omvärlden. Hemsamariten kan få vända vid den stängda porten etc. Ensamboende, oavsett ålder, får vid sjukdom svårt att ta emot läkare, ambulans och även besök av vänner och bekanta. Även för människor utan speciella problem innebär de stängda portarna uppenbara olägenheter. Så t. ex. kan inte telegram- och expressbrevsutbäring fungera tillfredsställande. Hemsändning av varor omöjliggörs. Uppenbarligen föreligger ingen skyldighet för hyresvärdar att vidta sådana åtgärder att människor med ärende till boende i hyresfastigheter kan komma in genom porten. Vi finner detta otilllfredsställande. Om förhållandena i omgivningen är sådana att olägenheter kan befaras uppstå om porten hålles öppen borde det åligga hyresvärden att installera porttelefon. Med hänsyn till vad vi ovan anfört, anser vi det motiverat att en ändring göres i kap. 12, jordabalken, där upplåtelse av lägenhet regleras, eller annan lag. Detta bör ha sådan innebörd att det klart framgår att skyldighet föreligger för hyresvärd att göra det möjljgt för besökande till boende i hyresfastighet att komma in i fastigheten. att hos Kungl. Maj:t begär förslag till sådan ändring i jordabalken, kap. 12 eller annan lag att hyresvärd åläggs att göra det möjligt för besökande till boende i hyresfastighet att komma in i fastigheten. () ()
mot · FV02654 · 1972-01-25 00:00:00 — av i in. angående underhållsskyldigheten ni. beträffande barn i upplösta äktenskap. Frågan om de frånskildas situation i vårt samhälle har uppmärksammats i stor utsträckning. I tidningspressen förekommer allt oftare skildringar av tragedier vilka är en följd av skilsmässor. I flera fall har det visat sig att den ena maken ålagts att betala så stora bidrag till den andra makens och till barnens underhåll att vederbörande fått svårt att klara sin egen ekonomi på ett rimligt sätt, vilket i sin tur medfört andra svåra sociala problem. En översyn av nuvarande bestämmelser och praxis i fråga om underhållsskyldigheten och dess konsekvenser är enligt vårt förmenande nödvändig. De största och svåraste problemen uppstår emellertid när det gäller frågan om vilken av föräldrarna som skall ha vårdnaden av barnen och om rätten till umgänge med barnen. Att nuvarande bestämmelser och praxis i dessa avseenden är helt otillfredsställande visar de många mänskliga tragedier som kommer till allmänhetens kännedom. Upplösning av ett äktenskap skall i så ringa grad som möjligt drabba barnen i äktenskapet, men i många fall visar det sig att just barnen blir den part som drabbas hårdast i anledning av skilsmässan. Båda föräldrarna alltså även den som inte får vårdnaden av barnen har enligt lagen rätt till umgänge med barnen. Det förekommer emellertid ofta att vårdnadshavaren på olika sätt försvårar för den andra föräldern att utnyttja denna rättighet. Dessa möjligheter för vårdnadshavaren att i praktiken förhindra den andra föräldern från att träffa sina barn leder ofta till ökade motsättningar mellan parterna och försämrar också relationerna mellan barnen och föräldrarna. Möjligheterna att komma till rätta med dessa missförhållanden bör omgående prövas. Ett annat förhållande som bör uppmärksammas är att vissa utredningar om barnens placering i samband med skilsmässa tar orimligt och att berörda parter framför allt barnen av ovisshet utsättes för stora psykiska påfrestningar. Det finns enligt vår mening mycket starka motiv för att nu göra en skyndsam översyn av de bestämmelser och den praxis som gäller vid lösandet av frågor i samband med skilsmässor. Med hänvisning till ovanstående motivering hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om att de tillsatta familjelagssakkunniga ges i uppdrag att göra en skyndsam översyn av i motionen berörda bestämmelser och praxis beträffande underhållsskyldighet, vårdnad av och rätten till umgänge med barn i upplösta äktenskap. () ()
mot · FV02655 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Gadd och 0111 upprättande av diplomatiska förbindelser med och . har som princip att erkänna alla stater där regeringen har effektiv kontroll över territoriet. I de diplomatiska erkännandena ligger således från vårt lands sida ingen värdering av den politik respektive regering för. Bakom denna princip lär stå en mycket stor opinion inom landet. Principen har historisk hävd, och den är naturlig för ett litet land med ambition att föra en alliansfri politik i fred för att möjliggöra en neutral politik i tider av krig. finns det några länder med vilka vårt land inte än upprättat formella diplomatiska förbindelser och där regeringarnas kontroll över sina territorier är oomtvistlig. Detta gäller den och . Många skäl talar för att upprättar diplomatiska förbindelser även med dessa två länder. Det enda motiv som angivits för att inte erkänna den nordkoreanska staten är deltagande i den neutrala i . är emellertind självt inte part i den koreanska konflikten. uppdrag innebär att som neutral stat övervaka att stilleståndsavtalet inte bryts av någondera sidan. Möjligheten att tillfredsställande fullgöra denna uppgift är enligt motionärernas mening större inte mindre om har samma diplomatiska relationer med den nordkoreanska staten som vi f. n. har med den sydkoreanska. Det ovissa läget i Tysklandsfrågan under pågående förhandlingar mellan de två tyska staterna har varit ett av skälen till att inte än upprättat diplomatiska förbindelser med . I viss mån börjar de politiska förhållandena att ändras. nya politik gentemot kommer sannolikt att förändra förhållandena också i . De förhållandevis framgångsrika förhandlingar som pågår mellan de tyska staterna borde rimligen göra det möjligt att snart normalisera kontakterna med . Uppenbart är att den situation vi befinner oss i när det gäller de diplomatiska kontakterna med de koreanska och tyska staterna inte kan existera i längden. Vi är ett neutralt land, men vi upprätthåller kontakter av formell natur endast med den ena sidan. Lämpligen borde ett erkännande av och kunna göras eller i nära anslutning till varandra, bl. åberopande av att de politiska spänningarna i respektive områden håller på att lösas upp samt att det för ett neutralt land är naturligt att ha kontakter med alla stater. Under hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening uttalar att regeringen bör ta initiativ i syfte att upprätta diplomatiska förbindelser med och Tyska demokratiska republikens regeringar. () ()
mot · FV02657 · 1972-01-26 00:00:00 — oin utlandssändningar i regi på estniska och lettiska språken. har förbindelserna mellan och de baltiska staterna , och varit utomordentligt intensiva och betydelsefulla. Den sovjetiska ockupationen av de tre staterna 1940 har emellertid medfört att dessa länder på blivit vårt lands glömda grannar. Det finns alla skäl att verka för att förbindelserna mellan och de tre baltiska länderna förbättras och intensifieras så långt detta är möjligt under rådande förhållanden. sänder såväl Tallin- som Riga-radion regelbundet utlandsprogram på svenska. Det vore önskvärt om hade möjlighet att starta motsvarande utlandssändningar på de baltiska språken för att åstadkomma en större ömsesidighet i kulturoch informationsutbytet mellan vårt land och de baltiska staterna. Svenska sändningar på de baltiska språken skulle uppskattas av invånarna i dessa stater som ett värdefullt tillfälle att få informationer om livet i och utvecklingen i världen i allmänhet. sänder program på ryska inriktade på . Sändningar på de baltiska språken skulle ge en möjlighet att nå befolkningen i de oss mest närbelägna delarna av och dessutom de delar med vilka våra förbindelser historiskt varit mest utbyggda. Några problem med att rekrytera kvalificerad dubbelspråkig personal till sändningar åtminstone på estniska och lettländska torde knappast uppstå. Medan den litauiska folkgruppen i inte uppskattas till mer än 150 personer räknar man med att det i vårt land finns omkring 4 000 letter och cirka 20 000 ester. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om att möjligheterna att i regi starta utlandssändningar på i första hand de estniska och lettiska språken undersöks.
mot · FV02658 · 1972-01-25 00:00:00 — av i m. fl. angående värnpliktigs rätt till fria resor. Bestämmelser om värnpliktigas resor återfinns i värnpliktsavlöningskungörelsen av 2029 §§. I nämnda kungörelse stadgas i 21 § att värnpliktig vid inryckningen är berättigad till fri resa till tjänstgöringsplatsen från den ort där han är kyrkobokförd eller stadigvarande vistas eller från annan plats inom landet som kan nås med allmänt kommunikationsmedel. Vid utryckningen är han på motsvarande sätt berättigad till fri resa från tjänstgöringsplatsen och till plats inom landet med allmänna kommunikationer. är värnpliktig som fullgör grundutbildning för varje hel tjänstgöringsperiod under ledighet berättigad till en fri resa till och från plats som anges ovan. I fråga om annan utbildning föreligger rätt till en fri resa för varje hel period (22 §, 1 och 2 st.). Härutöver är värnpliktig i samband med tjänstledighet för enskild angelägenhet av vikt berättigad till fri resa inom landet till och från den plats där han med hänsyn till ändamålet med tjänstledigheten avser att vistas (22 §, 3 st.). Inom värnspliktsutbildningen har i likhet med arbetslivet i övrigt genomförts femdagarsvecka. Ledigheten över veckosluten omfattar alltså . Detta gör att de flesta värnpliktiga reser från förläggningsorten . Med nuvarande bestämmelser måste de värnpliktiga själva betala alla resor utom en per 30, i vissa fall en per . För att förbilliga sina resekostnader använder man sig ofta av gemensamhetsåkning i bil. Trafikintensiteten under veckosluten är mycket intensiv, och det är de flesta olyckorna inträffar. Med hänsyn till den begränsade ekonomiska ersättningen de värnpliktiga erhåller för sin tjänstgöring känns resekostnaden i många fall betungande, och sett från trafiksäkerhetssynpunkt vore det bättre om de värnpliktiga finge helt fria resor med statligt eller allmänt kommunikationsmedel. Införandet av fria resor skulle också i hög grad underlätta det administrativa arbetet med utfärdandet av den särskilda färdhandling som enligt nu gällande bestämmelser erfordras. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att värnpliktig som fullgör grundutbildning eller annan utbildning skall vara berättigad till fria resor, under ledighet, med statligt eller allmänt kommunikationsmedel. () ()
mot · FV02659 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i Lane-Herrestad och Elmstedt oin ökat studiestöd till korrespondensstuderande. Den statliga studiehjälpen för korrespondensstudier var länge helt obetydlig. kan enligt beslut av centrala studiehjälpsnämnden studiestöd i vissa fall utgå till korrespondensstuderande som är elever vid korrespondensinstitut som har examens- och prövningsrätt. Studiebidrag jämte tillägg eller förhöjt studiebidrag kan sålunda utgå under hösttermin och under vårtermin. Vid den första framställningen om studiehjälp skall eleven vara anmäld till ett kursprogram som för terminen uppgår till minst 85 poäng samt ha sänt in en lösning. För utbetalning av fortsatt studiehjälp krävs att elevens kursprogram för terminen omfattar minst 85 poäng. Dessutom krävs att han sänt in lösningar motsvarande minst 85 poäng av föregående termins kursprogram samt lösningar motsvarande minst 12 poäng för av den innevarande terminen. För att efter behovsprövning beviljas studielån på högst per läsårs krävs likaledes att eleven uppnår minst 85 poäng per termin. Vid deltagande i preparandkurs utgår resetillägg med samt inkomstprövat tillägg med . För att uppnå 85 poäng per termin torde normalt krävas heltidsstudier. Elev som bedriver studierna jämsides med förvärvsarbete och såsålunda måste fördela studiearbetet på en något längre tidsperiod har sålunda inte möjlighet att komma i åtnjutande av här nämnda förmåner. Vissa möjligheter till lån i reducerad omfattning föreligger. Det är inte tillfredsställande att denna sistnämnda studerandekategori saknar möjligheter att tillgodogöra sig studiehjälpsförmånerna. Från samhällets synpunkt kan det inte anses ha negativ betydelse att studierna tar genom att förvärvsarbete bedrivs . Tvärtom föreligger enligt vår mening skäl att stimulera studieprestationer av det slag som det här rör sig om. Å andra sidan får det studiestödssystem som tillämpas för heltidsstuderande anses vara mindre användbart i fråga om deltidsstuderande, särskilt om studietidens längd mera avsevärt avviker från vad som betraktas som normalt. Det är därför angeläget att en annan konstruktion för studiestöd utarbetas för de studerande det här gäller. Enligt en av upprättad kalkyl uppgår den totala kostnaden för en gymnasiekurs (inklusive deltagande i preparandkurser och avgifter för prövning i de enskilda äm nena) till . Detta är alltså kostnader vilkas motsvarigheter inom det reguljära utbildningsväsendet betalas av samhället. Det skulle vara ett om än ringa stöd åt dem som inte kommer i åtnjutande av ovan nämnda förmåner om staten betalade en del av kurskostnaderna. Denna möjlighet bör närmare undersökas av en utredning angående lämpliga metoder för studiestöd för här ifrågavarande studerande. Även andra möjligheter bör prövas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsam utredning samt förslag angående frågan om studiestöd till korrespondensstuderande som inte nu kommer i åtnjutande av studiebidrag jämte tillägg eller förhöjt studiebidrag. () ()
mot · FV0266 · 1972-01-12 00:00:00 — om försöksverksamhet med intensifierad skogsvård i . sysselsatte skogsbruket i 6 650 personer. hade antalet sysselsatta minskat med eller till 4 450. Mekaniseringen av skogsbruket fortsätter i hög takt och med fortsatt uttunning av arbetstillfällen i glesbygden som följd. Kraftigt ökat råvarubehov motiverar emellertid en kraftfull satsning för att hålla råvaruproduktionen på högsta möjliga nivå. Den genom mekanisering överflödiga arbetskraften kan beredas sysselsättning med skogsförbättrande åtgärder. Kraftig utbyggnad av skogsindustrin och åldersklassfördelningen hos den växande skogen väntas resultera i kännbar virkesbrist om . Detta förhållande kan leda till nödtvungna nedskärningar inom industrin och ytterligare försämringar av sysselsättningsläget. En sådan negativ utveckling måste förhindras genom offensiva skogsvårdsåtgärder. Våra närmaste grannländer har bedrivit en energisk verksamhet för att höja skogsproduktionen. I räknar man med att kunna höja produktionen och i siktar man på en höjning . Skogsforskningen hävdaratt det också i går att öka skogsproduktionen betydligt, genomsnittligt för landet och i . i har i Länsprogram 70 visat att ett kraftfullt intensifieringsprogram omfattande röjning, skogsgödsling, skogsdikning och skogsvägbyggnad skulle betyda arbete för omkring 2 000 man och öka tillförsikten i skogsnäringen. En förutsättning är dock snabb handling innan uttunningen av befolkningen har gått för långt. Därest ekonomiska möjligheter skapas kan arbetet snabbt komma i gång, eftersom områdesplanläggning tidigare genomförts i . Utan att invänta färdiga regionalpolitiska handlingsprogram för hela landet bör skogsprogrammet i genomföras som försöksverksamhet. Med hänvisning lill vad som ovan anförts hemställes att hemställer om förslag till genomförande av försöksverksamhet med intensifierad skogsvård i .
mot · FV02660 · 1972-01-25 00:00:00 — av herrar i och Komstedt om beräkning av tilläggspension vid vård av anhörig, m. m. 12 kap. 2 § lagen om allmän försäkring innehåller följande bestämmelse: Ålderspension utgör, där ej annat följer av andra och tredje styckena, för år räknat av produkten av basbeloppet för den månad, för vilken pension skall utgivas, och medeltalet av de pensionspoäng som tillgodoräknats den försäkrade eller, om pensionspoäng som tillgodoräknats den försäkrade eller, om pensionspoäng tillgodoräknats honom , medeltalet av de 15 högsta poängtalen. Har pensionspoäng tillgodoräknats den försäkrade för mindre än , skall hänsyn tagas endast till så stor del av nämnda produkt som svarar mot förhållandet mellan det antal år, för vilka pensionspoäng tillgodoräknats honom, och talet 30. Rent praktiskt innebär bestämmelsen att man eller kvinna, som icke är förvärvsarbetande därför att vederbörande vårdar anhörig eller har tillsyn över minderåriga barn i hemmet, icke har möjlighet att erhålla full ATP-pension, såvitt vederbörande inte uppnår de i 2 § stipulerade 30 åren. Det torde inte råda något tvivel om att såväl barntillsyn som vård av nära anhörig är minst lika samhällsnyttig som annat förvärvsarbete. Vi finner det därför angeläget att gällande bestämmelser ändras på ett sådant sätt att den som icke uppnår 30 pensionsgrundande år på grund av de ovan angivna förhållandena skall få tillgodoräkna sig som pensionsgrundande år de år vederbörande haft vårdnaden av nära anhörig eller minderårigt barn. Med stöd av ovanstående hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla om sådan ändring av gällande lagstiftning att vård av anhörig och tillsyn av minderårigt barn skall få tillgodoräknas vid beräkning av tilläggspension.
mot · FV02664 · 1972-01-26 00:00:00 — angående kontrollen över läkemedelsförbrukningen Den s. k. 15-kronorsreformen, när det gäller inköp av medicin, har hälsats med glädje och tacksamhet. Vissa avigsidor har dock följt med. Det är inte ovanligt att läkaren antagligen med tanke på att det skall bli billigt för patienten skriver ut större dos medicin än som för tillfället behövs. Detta har medfört att det i många hem finns verkliga upplag av medicin, som dels inte håller sig hur länge som helst och dels ur mil jövurdssyn punkt blivit ett verkligt bekymmer att göra sig av med. En lösning kunde vara, att apoteken endast lämnar ut doser för begränsad användningstid och att de även förklarade sig vara villiga att ta tillbaka överbliven medicin. På grund av subventionerna har den här medicinen också kostat staten stora pengar. Vissa patienter kan gå från läkare till läkare för att förse sig med tabletter av olika slag. Någon som helst kontroll över tablettförbrukningen finns inte, såvitt det inte är fråga om narkotika. På något sätt borde man skaffa sig den kontrollen både med hänsyn till statsutgifterna och för att ur hälsosynpunkt komma åt medicinmissbrukare. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär åtgärder för att komma till rätta med de missförhållanden som påtalats i motionen. /ENKEL (fp) ()
mot · FV02666 · 1972-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om vidgad rätt till bidrag för inköp av invalidbil. 1 dagens samhälle finns en ganska stor grupp människor som är behäftade med handikapp av något slag. Från samhällets sida har en rad olika åtgärder satts in för att göra det lättare för dem att leva ett normalt liv. De handikappade utgörs av människor med mycket olika förutsättningar och behov. Därför måste också de åtgärder som vidtages i hög grad differentieras. Stora insatser har gjorts på detta område , men ännu återstår mycket att göra. Till de många hjälpåtgärderna hör statsbidrag för inköp av invalidbil. Den allmänna regeln för statsbidrag till transportmedel för handikappad är emellertid att den handikappade själv skall kunna framföra transportmedlet. En handikappad som är gift, som inte innehar körkort och inte har någon möjlighet att erhålla sådant, är således utestängd från denna möjlighet att erhålla bidrag till invalidbil. I sådant fall borde bestämmelserna mjukas upp så att handikappad, som vårdas i hemmet av den andra maken eller makan och som inte själv innehar körkort eller har möjlighet att erhålla sådant, kan komma i åtnjutande av statsbidrag till invalidbil om den andra maken eller makan innehar körkort. Härigenom skulle även en sådan handikappad person få större möjlighet att deltaga i föreningsliv och andra sammankomster av olika slag och få större möjlighet att bryta den isolering som i många fall förekommer. Med anledning av det anförda hemställes att som sin mening uttalar att statsbidrag för inköp av invalidbil efter särskild provning må kunna utgå även till handikappad som själv inte har möjlighet köra bil men som vårdas i hemmet av nära anhörig som har körkort. () SV.