mot · FV021278 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om statsbidrag till avloppsanläggningar i Vindelådalen, m. m. bevarande blev för en stor del av opinionen något av en symbol för ett växande naturvårdsintresse. ansågs representera värdefulla vetenskapliga, naturvårds- och turistvärden. Vid tiden för regeringsbeslutet var projekteringen för en utbyggnad långt framskriden och kostnaden för den uppgick till . Sysselsättningseffekten av utbyggnaden beräknades till 500600 arbetstillfällen . Med de sysselsättningssvårigheter, som blivit särskilt accentuerade i , borde en utbyggnad ha varit till ekonomisk förmån för näringsliv och befolkning under nu överblickbar tid. Denna bedömning kom också till uttryck genom den rad av delegationer, representerande fackliga organisationer, kommuner m. fl. som efter beslutet uppvaktade regeringen och krävde ersättningssysselsättning för den planerade utbyggnaden av älven. Att älven sparats är att se som en riksangelägenhet. Staten måste därför ta sitt ansvar för kompenserande sysselsättningsinsatser. Den hittillsvarande frånvaron av sådan har väckt stor förstämning och pessimism i det berörda området. Ett av motiven för bevarandet av outbyggd var att rädda exklusiva objekt för forskning. Denna har ännu i allt väsentligt uteblivit. Det är vår förhoppning att vad som härutinnan uttalats av remissinstanser, främst , snart skall leda till en meningsfylld och värdefull forskningsverksamhet. Myndigheternas intresse för miljöskydd och natur har tagit sig uttryck i byggnadsförbud från . Detta har mestadels uppfattats negativt av den i området berörda befolkningen. Dessa åtgärder måste nu snabbt följas av en planering, som möjliggör ett effektivt utnyttjande av fritids- och naturvärdena såväl för bygdens folk som för allmänheten i övrigt. Det är angeläget att länstyrelsen i erhåller tillräckliga resurser för denna planering i samarbete med kommunerna. Den får enligt vår mening inte hindra en positiv utveckling av det befintliga näringslivet. Vad angår turismens och fritidslivets utveckling i Vindelälvsområdet hindras den av den ovan berörda frågan om behovet av en bättre planering. Turismen i övrigt utreds av en särskild kommitté, vars förslag har aviserats detta år. Till utredningens uppdrag har efter riksdagsbeslut tillagts frågan om prövning av ett hälsocenter i . anhöll om att en vidgad försöksverksamhet med sysselsättningsplanering för främst den lokalt bundna arbetskraften skall få anordnas i vissa glesbygdskommuner. Några kommuner har erhållit medel för denna verksamhet, dock inte i Vindelådalen. Med ledning av därav gjorda erfarenheter bör snara åtgärder vidtagas eventuellt försöksvis i Vindelälvskommunema. Frågan om iordningställande av väg 363 längs var föremål för behandling. Vägens standard är inom norra delen av kommun och i och kommuner synnerligen dålig. Underhåll och ombyggnad av denna väg har fått anstå i avvaktan på Vindelälvsbeslutet. Arbetslösheten är stor i området främst bland den lokalt bundna arbetskraften, varför betydande beredskapsarbeten f. n. pågår på vägen. Någon påtaglig förbättring av sysselsättningsläget kan inte skönjas för dagen eller . Om inte medel från ordinarie väganslagen kan avdelas för en snar upprustning bör den ske med medel från arbetsmarknadsanslaget. Näringslivet och turistnäringen torde knappast kunna utvecklas positivt efter Vindelådalen om inte denna väg får godtagbar standard. Under debatten om utbyggnad spelade frågan om naturvården en betydande roll. Värdet av att ha en för forskning och fritidsintressen lättillgänglig orörd och bevarad älv synes vid de avgörande besluten om älvens öde ha tillmätts stor vikt. De berörda kommunerna har uttalat sig vara villiga att medverka till att älven hålls så ren och orörd som möjligt. Det synes emellertid knappast rimligt att kommunerna ensamma skall svara för detta. Dels är det ett allmänintresse som tillgodoses och dels överstiger kostnaderna kommunernas ekonomiska förmåga. Om statsmakternas intentioner i samband med Vindelälvsbeslutet skall kunna fullföljas måste de kostnader som följer härav i högre grad än vad nu gällande bidragsbestämmelser förutsätter bestridas genom statsmedel. En avsevärt högre bidragsandel till anläggningskostnaderna är sålunda nödvändig som ett kraftigt verkande bidrag till finansiering av de höga driftkostnaderna bör kunna övervägas för anläggningar som färdigställts efter Vindelälvsbeslutets fattande och anläggningar som planerats eller som kommer att beslutas. Olika intressen har före regeringsbeslutet uttalat sig för att medverka i olika avseenden till att trygga sysselsättningen i Vindelådalen om inte älven bygges ut. Förutom naturvårdens och turismens organ har också industrins företrädare uttalat sig härför. Från näringlivets sida har ännu inga reella resultat åstadkommits. Eftersom regeringen har institu tionaliserade kontakter med storindustrin för att främja utlokalisering av företag till stödområdet, borde möjligheter finnas för att nå positiva resultat för lokalisering av företag också till centralorterna i Vindelådalen, som har en förhållandevis mycket god servicestandard. Ett ytterligare instrument i statens händer är det tillkomna lokaliseringssamrådet. I huvudorten i kommun finns en tom fabrikslokal om golvyta som uppförts med stöd av lokaliseringsmedel. Från Vindelälvskommunerna själva sparas ingen ansträngning, ekonomiskt eller på annat sätt, för att helst i samarbete med regeringen eller dess organ lösa de nu akuta problemen. För att nå ett så snabbt resultat som möjligt föreslår vi att Kungl. Maj:t omgående utser en arbetsgrupp inom Kungl. med uppgift att i samverkan med Vindelälvskommunerna bereda frågor som har betydelse för fullföljande av de intentioner och motiv som låg till grund för Vindelälvsbeslutet. En avgörande insats från samhällets sida, som visar beslutsamhet att enligt givna utfästelser slå vakt om en rimlig samhällsbildning i Vindelälvsområdet skulle bryta pessimismen och därmed också stimulera allmän företagsamhet och bosättning. Enligt vår mening har staten minst samma ansvar för ersättningssysselsättning för den projekterade men nedlagda statliga utbyggnaden av som för den förhoppningsvis temporärt skrinlagda malmbrytningen i Stekenjokk. Ovan har framförts förslag på konkreta åtgärder att på dagsaktuella och väsentliga områden stödja Vindelälvskommunerna och medverka till att förverkliga de syften, som legat till grund för beslutet om älvens bevarande. Med stöd av vad som anförts föreslås*) att beslutar 1. att uppdraga till Kungl. Maj:t att pröva frågan om särskilda bidrag till avloppsanläggningar som färdigställts eller planerats och beslutats efter Vindelälvsbeslutets fattande, samt 2. att uppdraga till Kungl. Maj:t att pröva frågan om särskilt statsbidrag till drift av ifrågavarande anläggningar. () () *) (Se även motionerna 1213 och 1393)