mot · FV021603 · 1972-04-06 00:00:00 — av herrar i och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 61 med förslag till lag om ändring i ölförsäljningsförordningen (1961:159), m. m. 1972:61 föreslås införande av lagstadgad 18-årsgräns vid utminutering av öl. En sådan åtgärd har inte tillräckligt prövats eftersom APU:s majoritetsförslag om åldersgräns utgår ifrån obligatorisk diskförsäljning av öl. Däremot kan man inte bortse från att tillämpningen av den föreslagna lagstiftningen utgör en risk för att nya sociala problem skapas, främst då för utgångskassörer och butiksföreståndare som oförskyllt kan komma i kläm. Därtill borde den frivilliga överenskommelsen vilken träffades mellan alkoholbyrå, bryggerinäringen, detaljhandeln och berörda arbetstagarorganisationer getts möjlighet att tillämpas så att erfarenheter kunnat erhållas. Vidare kan anföras att en rad betydelsefulla remissinstanser, såsom , , , , , , , , samt en rad länsstyrelser avstyrker förslaget om lagstiftad 18-årsgräns. Erfarenheterna från de endagsseminarier i mellanölsfrågan som , , , SSU, Unga Örnar och ABF arrangerat för främst utgångskassörer och butiksföreståndare ger vid handen att de s. k. ölproblemen varit begränsade till ett fåtal försäljningsställen samt att där ett fåtal personer svarat för problemen. I dessa fall finns det andra åtgärder att förbättra situationen som kan antas ha en bättre nykterhetspolitisk effekt än den föreslagna åldersgränsen. Dels skall här pekas på en socialuppsökande verksamhet, ett utökat samarbete mellan handel och nykterhetsvårdande myndigheter samt en fast tidsbegränsning av ölförsäljning till de s. k. normala öppethållandetiderna. Erfarenheter från nämnda endagsseminarier visar bl. a. att ölproblemen förekommer vid öppethållande på sena kvällar och , och det bör därför vara motiverat att undanröja den nuvarande kommunala rätten att ge dispens för ölförsäljning under icke normal öppethållandetid. Det bör betonas att debatten kring alkoholpolitiska utredningens arbete i alltför hög grad handlat om distributionstekniska frågor och alltför litet tagit upp de bakomliggande faktorerna. Även mellanölet har getts en alltför framträdande roll jämfört med starkspritens och andra berusningsframkallande medels betydelse. De bakomliggande social-, kultur-, utbildnings- och fritidspolitiska faktorerna måste uppmärksammas med kraft. Som en första åtgärd är de föreslagna fem miljonerna till upplysningsverksamhet att hälsa med tillfredsställelse. Men mera omfattande och genomgripande åtgärder på den linjen måste diskuteras när alkoholpolitiska utredningen lämnat sitt slutbetänkande. Till dess bör avvakta med att vidta eventuella restriktiva åtgärder vilkas konsekvenser är svåra att överblicka. Majrts proposition 1972:61 av välmotiverade skäl inte accepterar förslaget om obligatorisk diskförsäljning, vore det högst olyckligt att bryta ut förslaget om lagstiftad åldersgräns. Däremot bör det vara möjligt att vidta mindre omfattande åtgärder med nykterhetspolitisk vinst , som påpekats här, samt att därutöver också genom alkoholbyrå undersöka möjligheterna till ytterligare frivilliga överenskommelser när det gäller minskning av reklam och exponering av öl och andra Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att förslaget i prop. 1972:61 om lagstadgad åldersgräns vid ölförsäljning avslås, att därmed den i prop. 1972:61 föreslagna 33 § Öff utgår, att prop. 1972:61 i övrigt bifalles, att vid behandling av prop. 1972:61 beslutar slopa den kommunala rätten att meddela dispens för försäljning av öl än å vardagar mellan 20.00, enligt 23 § sista stycket, Öff, och hos Kungl. Maj:t hemställer att alkoholbyrå ges i uppdrag att tillsammans med berörda intressenter arbeta vidare med frivilliga överenskommelser som kan antas ha positiva nykterhetspolitiska effekter. HANS () i