mot · FV02119 · 1972-01-18 00:00:00 — angående statsbidragen till kommunala familjedaghem. I många kommuner är behovet av barntillsynsplatser mycket stort. har en relativt kraftig satsning skett på utbyggnad av tillsynsplatser. För kommunerna är framför allt driften av barnstugorna mycket kostnadskrävande. Kommunernas kostnader för daghemsverksamheten har varit en återhållande faktor när det gäller att nå full behovstäckning. För att något minska denna återhållande faktor beslöt riksdag höja de statliga driftbidragen till daghem och fritidshem. Ännu en höjning av dessa bidrag beslutades års höstriksdag. Denna senaste höjning hade emellertid inte reell ekonomisk betydelse för kommunerna eftersom den avsågs utgöra kompensation för andra ökade kommunala utgifter. Även efter dessa höjningar får kommunerna bära en betydande del av kostnaderna. torde det vara så att daghemsbyggande totalt sett för hela samhället och för staten innebär en ekonomisk vinst, medan för kommunerna kostnaderna blir större än de indirekta ekonomiska vinsterna av att fler personer gan gå ut i förvärvsarbete m. m. Det är väsentligt att åtgärder vidtages för att ta till vara även andra möjligheter till tillsyn än de ovan nämnda. Den möjlighet som familjedaghemmen erbjuder har försummats av statsmakterna. Efter långvarig tvekan och motstånd accepterade den socialdemokratiska regeringen införande av statsbidrag till drift av kommunala familjedaghem. I samband därmed skapades förbättrade förutsättningar för en kvalitativ förbättring av familjedaghemmen. Vid de ovan nämnda höjningarna av driftbidragen till daghem och fritidshem företogs ingen höjning av driftbidragen till familjedaghemmen. Vid höstriksdags behandling av proposition nr 156, som innehöll förslag om höjda bidrag till kommunernas kostnader för drift av daghem från . per plats och drift av fritidshem från . per plats, yrkades i motioner från såväl som att även statsbidraget till kommunernas kostnader för kommunala familjedaghem skulle höjas. Yrkandet avvisades av majoritet på förslag av socialutskottet. Utskottsmajoriteten avstyrkte motionsyrkandena utan någon argumentering i sak. Vi finner det synnerligen olyckligt att familjedaghemmen på detta sätt missgynnas. Därmed missgynnas också alla barn och föräldrar som inte kan erhålla barntillsyn på grund av platsbrist. Från åtskilliga kommuner uppges att man av ekonomiska skäl har svårt att klara den ökning av antalet familjedaghem som behövs för att motsvara efterfrågan. I det rådande bristlaget beträffande barntillsyn är det angeläget att alla vägar prövas då det gäller att bygga ut den kommunala barntillsynen. Vi föreslår därför en höjning av statsbidraget till- familjedaghemmen från nuvarande av kommunens kostnader till från . Med gällande metoder för utbetalning till kommunerna medför höjningen ingen merutgift för staten under / 73. I bestämmelserna för bidrag till kommunala familjedaghem finns det inslag som otvivelaktigt utgör en återhållande faktor då det gäller utbyggnaden av barntillsynsverksamheten. Framför allt gäller detta de s. k. kvot- och balansreglerna. Dessa har av oss kritiserats alltsedan de infördes i samband med statsbidragsbestämmelsernas tillkomst . Senast vid riksdag föreslog vi i motioner att såväl kvotregeln som balansregeln skulle slopas. Motionsyrkandet avvisades av riksdagsmajoriteten. Den fleråriga kritiken mot de båda hindrande reglerna har gett resultat i så måtto att balansregeln, som innebär att i kommuner med mer än 10 000 invånare bidrag inte utgår för fler familjedaghemsplatser än som motsvarar antalet statsbidragsberättigade barnstugeplatser i kommunen, i statsverkspropositionen föreslås avskaffad . Föredragande statsrådet har kommit fram till att den inte fyller någon funktion. Kvar finns nu den s. k. kvotregeln. Den innebär att statsbidragsrätt föreligger endast om kommunens organiserade barntillsyn genom både barnstugor och familjedaghem har nått en viss omfattning uttryckt i platser per antal invånare i kommunen. För det första 10 invånare krävs minst en plats per 200 invånare och för invånarantal därutöver minst en plats per 100 invånare. Bidraget utgår sedan endast för de familjedaghemsplatser som överstiger en på sådant sätt beräknad gräns. Vid införandet av denna regel kritiserades den kraftigt av ett antal i sammanhanget betydelsefulla remissinstanser. Det finns stor risk för att kvotregeln medför att syftet med statsbidraget, en ökning av antalet barntillsynsplatser i organiserade former, förfelas. En del kommuner kan inte få någon statlig stimulans till familjedaghem. Vi föreslår därför att kvotregeln borttages som begränsar bidragsrätten till att gälla endast när den organiserade barntillsynen i kommunen uppnått en viss omfattning uttryckt i platser per antal invånare i kommunen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att statsbidrag för kommunala familjedaghem fr. o. m. skall utgå av kommunens kostnader för lön och sociala förmåner åt dagbarnvårdare efter avdrag för influtna föräldraavgifter, att beslutar om ändrade bestämmelser för statsbidrag till familjedaghemsverksamhet, innebärande att nu gällande kvotregel slopas i syfte att stimulera tillkomsten av barntillsynsplatser.