mot · FV02955 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om krigsplacering av lantbrukare i lokalförsvarsförband och i hemvärnet. Arbetsförhållandena för inom jordbruksnäringen verksamma yrkesutövare har på grund av den pågående strukturomvandlingen förändrats högst väsentligt . Detta innebär bl. a. att enpersonsföretagen blir vanligare och många lantbrukare blir alltmer specialiserade i viss produktionsinriktning. Ur folkförsörjningssynpunkt innebär denna utveckling att de enskilda lantbrukarnas betydelse ökar. I händelse av beredskap eller krig får även begränsade inkallelser av lantbrukare betydande konsekvenser för livsmedelsförsörjningen. Man kan nämligen inte räkna med att tillföra jordbruket sådan reservarbetskraft som med hänsyn till yrkeskunskaper kan ersätta de ordinarie lantbrukarna i nämnvärd utsträckning. För en godtagbar jordbruksdrift i händelse av ett skärpt utrikespolitiskt läge kan sägas att i huvudsak följande åtgärder krävs för att tillförsäkra näringen erforderlig arbetskraft. En ändamålsenlig planering i fred av jordbrukets blockorganisation och andra kompletterande åtgärder. I ett krisläge tillföra blockorganisationen sådana resurser att jordbruket kan fullfölja de krav som ställs ur folkförsörjningssynpunkt. En väsentlig del i detta planerings- och resursarbete är att åstadkomma en ändamålsenlig krigsplacering av lantbrukare, i första hand de som innehar A-kort, som innebär att dessa kan fullgöra såväl sin försvarssom försörj ningsuppgift. Dessa två uppgifter bör kunna lösas genom en krigsplacering i lokalförsvarsförband eller i hemvärnet efter fullgjord grundutbildning. En sådan placering underlättas i hög grad genom att jordbrukarna är stabila beträffande bostadsort/arbetsplats. Lantbrukarnas yrkeskunskaper i en för folkförsörjningen viktig näring gör dem till nyckelmän inom totalförsvaret. Redan nu befrias vissa lantbrukare helt från repetitionsövningar i enlighet med bestämmelser om krigsuppskov (SFS 1959: 146). Vi anser att denna grupp av lantbrukare borde kunna utökas ytterligare. innebär inkallelser av lantbrukare till krigsförbandsvisa övningar på stort avstånd från hemorten i de allra flesta fall avsevärda problem med att ordna ersättarfrågan vid det egna lantbruksföretaget. Lantbrukarnas problem i fred i samband med fullgörandet av repe titionsövningar torde i hög grad också kunna underlättas genom valet av krigsplacering. Inkallelser till repetitionsövningar långt från hemorten bör med föreslagen placering kunna undvikas. Antalet lantbrukare i värnpliktig ålder torde vara ca 30 000 . Av dessa är det nödvändigt att många kommer att få en uppgift inom blockorganisationen då denna organisation behöver ca 11 000 funktionärer. Det är angeläget att sådana uppskovsbestämmelser skapas att erforderligt antal lantbrukare kan krigsplaceras inom blockorganisationen. De då återstående ca 20 000 lantbrukarna är att hänföra till vad som benämnes den expanderande sektorn inom lantbruket och som svarar för huvuddelen av jordbruksproduktionen i landet. Från denna sektor får en åderlåtning av arbetskraften betydande konsekvenser ur försörjningssynpunkt. En krigsplacering för värnpliktiga lantbrukare i lokalförsvarsförband och i hemvärnet innebär enligt vår mening en vettig fördelning av personalresurserna inom totalförsvaret. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. anhåller om utredning av förut sättningarna för att i största möjliga utsträckning krigsplacera lantbrukare i lokalförsvarsförband och i hemvärnet samt om en översyn i syfte att öka kvoterna av värnpliktiga med krigsuppskov. () i Holmgården