mot · FV02270 · 1972-01-20 00:00:00 — av i m. fi. om främjande av den mindre industrins export på de nordiska länderna. De mindre företagens och då främst industriföretagens problem och möjligheter är föremål för en ökad uppmärksamhet inte bara i utan i praktiskt taget alla länder. Nödvändigheten av en stark och livskraftig mindre industri har överallt understrukits inte bara som ett komplement och underleverantör till större företag utan även som företag med helt egen inriktning och profil. För en allt större del av de mindre företagen har exporten blivit nödvändig och en naturlig del i verksamheten. Den mindre industrins andel av den svenska totalexporten torde uppskattningsvis ligga på en siffra som tyvärr inte kan beläggas statistiskt, då den svenska exportstatistiken ännu inte ger en uppdelning på företag med avseende på storlek. har antalet exporterande företag stadigt ökat. Skapandet av frihandelsområden, begränsning som marknad och den ökade konkurrensen utifrån är faktorer som alla bidragit till att företagen söker marknader utanför vårt lands gränser. Eftersom man kan utgå ifrån att så gott som samtliga större industrier redan är etablerade på utlandsmarknaden, faller en stor del av exportökningen på de mindre företagen. Detta antagande stöds t.ex. av det faktum att de traditionellt tunga exportprodukterna tappar en allt större andel av totalexporten. Man torde därför med fog kunna antaga att de mindre företagens roll i den totala svenska exportverksamheten kommer att öka . Många mindre företag har redan sina kunder utanför gränser och är väl medvetna om sin exportpotential, men de är också medvetna om behovet att på ett bättre sätt sköta sin exportmarknadsföring. upplever dessa företag en markant brist på både personal och kapitalresurser för att få den ökade försäljning, förbättrade lönsamhet och jämnare sysselsättning som exporten möjliggör. För de mindre företagen framstår som en naturlig och betydelsefull marknad. Dess betydelse är förmodligen större för dessa företag än för svensk industri i allmänhet. Exporten till de nordiska länderna ger de mindre företagen erfarenheter som är till god hjälp vid bearbetningen av andra exportmarknader. De nordiska grannländerna har kommit att spela en allt större roll för vår export. har tillväxten i handeln stigit klart starkare än i vad gäller de övriga marknaderna. 1 reella tal uppgick vår export 1970 till , av vilka 9 449 gick till , och . Utvecklingen av den svenska exportens marknadsfördelning kan bäst belysas genom procentuella jämförelser i nedanstående tabell: På grund av att haft ett kraftigt överskott i handeln på , och , har en starkare kommersiell bearbetning på dessa platser av statsmakterna ej ansetts nödvändig. Detta motiv till att vi nu som enda nation i saknar kommersiellt utbildad personal på våra ambassader i , och eller har där stationerade handelssekreterare eller deras motsvarighet är icke tillräckligt starkt eller ens relevant mot bakgrunden av att dessa länder är av dominerande betydelse för export. Det har påpekats från våra ambassader att en förstärkning av ambassadens kommersiella service är både önskvärd och nödvändig. Särskilt har ambassaden i med kraft understrukit vikten av särskilt avdelad merkantilt skolad personal för handläggning av handelsförfrågningar. har en ambassadsekreterare/attaché uppgiften att bevaka dessa frågor på deltid. Dessa gör inom ramen för sin kapacitet ett förtjänstfullt arbete. I rådande ekonomiska läge måste företagens exportansträngningar stimuleras. Det torde vara realistiskt att vid exempelvis exportökning få motse en stigande relativ exportandel för den mindre industrin (företag med mindre än 100 anställda). Då är det mest naturligt för dessa nyexportörer att först undersöka sina möjligheter på de nordiska marknaderna. Men för att dessa företag skall erhålla nödvändigt och tillfredsställande beslutsunderlag måste förbättrade resurser i . och till för att tillgodose detta krav. är alltså en i flera avseenden betydelsefull avsättningsmarknad för produkter från den mindre industrin. En lyckad inbrytning där kan öppna vägen till en betydligt mer vidgad export. Det är därför av vikt att företagen på ett så riktigt sätt som möjligt introducerar och marknadsför sina produkter där och sedan med dessa erfarenheter som grund börjar bearbeta marknaden. exempelvis stöder starkt och markerat finska säljaktiviteter och kampanjer såväl i som . Från finskt håll har man löst problemet med kommersiell bevakning. I och genom tillsättande av handelssekreterare som organisatoriskt är knutna till Handels- och industriministeriet men funktionellt är verksamma under . På den svenska marknaden har de finska företagen motsvarande hjälp från finsk-svenska handelskammaren i . Då det är angeläget att starta en aktiv exportfrämjande verksamhet i de nordiska länderna och nå snabba exportresultat för de svenska företagen, vore en lösning att tillsätta handelsattachéer vid ambassaderna i , och . En annan lösning vore att finge möjlighet anställa tjänstemän för placering vid ambassaderna i de nordiska länderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att under anslaget Främjande av utrikeshandeln m. m. anvisar . för inrättande av 3 tjänster med placering vid vardera ambassaderna i , och fors för främjande av den mindre industrins export. . () i () () i AXEL () i