mot · FV021833 · 1972-11-17 00:00:00 — Motioner nr 18331837 är 1972 av herrar Schött och Kronmark i anledning av Kungl. Majrts proposition nr lil angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten. I propositionen 1972: 111 framhåller statsministern på s. 8: Regionalpolitiken måste vidareutvecklas till en välfärdspolitik för alla delar av landet. Hela samhällsverksamheten måste engageras i strävandena att åstadkomma större jämlikhet mellan människorna i olika regioner i fråga om både sysselsättning och service. Om man tolkar uttalandet positivt, nämligen så att det inte avser nivellering i alla regioner, syftande till jämlikt hög arbetslöshet och dålig service, är vi beredda att instämma. En av de regioner som kräver särskild omtanke och omsorg är . som sysselsättningen i den framför allt tidigare men även nu för ön så typiska jordbruksnäringen avtar med oroväckande hastighet kämpar övrigt näringsliv med betydande svårigheter. Ett svårt problem utgör kostnaderna för person- och godstransporter till och från ön. De är väsentligt högre än för motsvarande sträckor på fastlandet. De höga transportkostnaderna slår igenom i priserna på varor som säljs på ön liksom på gotländska varor på fastlandet. Priserna inverkar negativt på turistnäringen, fördyrar öbornas utbildning på fastlandet och deras resor till andra delar av landet och till utlandet. , , beslutade på grundval av propositionen nr 154 om stöd till viss linjesjöfart. Vi uttalade vår tillfredsställelse med förslaget men framhöll att detta endast var att betrakta som första steget mot vägpriser över vattnet. Vi är angelägna att understryka att vi då inkluderar luftfarten, som för del erbjuder med sjöfarten analoga kostnadsproblem. Ett ytterligare transportproblem erbjuder elförsörjningen. Vi vill understryka vad som framhålls i propositionens bilaga 1, bihang B. s. 109 och 110, nämligen att det ständigt ökade elbehovet kräver långsiktig lösning då fastlandsförbindelsen blir otillräcklig. Enligt blir det närmast nödvändigt med 100 procents statsbidrag till en utbyggnad för att kraftpriserna på ön skall kunna hållas i paritet med dem på fastlandet. Det är ett faktum att har landets i särklass lägsta skattekraft. Den ganska fåtaliga befolkningen, ca 54 000 personer, visar upp en synnerligen ogynnsam inkomststruktur. hade sålunda av inkomsttagarna en årsinkomst som understeg . Inget fastlandslän har så stor andel låginkomsttagare. Medelskattekraften utgjorde endast ca per invånare. var den för hela riket . har följaktigen en rekordhög utdebitering som accentueras av den i flera församlingar hart när otroliga församlingskatten; medelutdebiteringen var en krona och dvs. Trots icke oväsentliga skatteutjämningsbidrag har de höga kommunalskatterna liksom förenämnda transportkostnader blivit ett svårt problem för . Alldeles givet är att situation är en följd av dess avskilda läge i förhållande till fastlandet. Denna geografiska omständighet med alla dess konsekvenser såväl här nämnda som onämnda ålägger statsmakterna ett alldeles speciellt Gotlandsansvar, vilket det finns all anledning att understryka i ett regionalpolitisk! sammanhang som detta. Vi vill därför föreslå att uttalar att bör åtnjuta synnerligen hög prioritet när det gäller regionalpolitiska åtgärder. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att bör åtnjuta synnerligen hög prioritet i vad avser regionalpolitiska åtgärder.