mot · FV021617 · 1972-04-07 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 53 angående stöd till kollektiv skogsteknisk forskning m. m. Maj:ts proposition nr 1972 angående stöd till kollektiv skogsteknisk forskning föreslås att skall godkänna ett avtal angående stöd till kollektiv skogsteknisk forskning i enlighet med ett upprättat ramprogram. För att ansvara för programmets genomförande föreslås inrättandet av en särskild nämnd. Avtalet föreslås gälla för budgetåren 1972/731974/75. 1 enlighet med det föreslagna avtalet skall staten bidra med och Stiftelsen forskning FOU med . Av propositionstexten framgår att tyngdpunkten i det föreslagna ramprogrammet framför allt läggs på sådan forskning som är avsedd att förbättra skogsbrukets lönsamhet. På det skogstekniska området understryker utredarna att allt mer mekaniserade driftsformer och därmed sammanhängande anpassning av hela produktionsstrukturen måste komma till stånd. I departementschefens kommentar heter det att utvecklingen inom skogsbruket kännetecknas av hög rationaliseringstakt som beror på en omfattande mekanisering. Departementschefen understryker vidare att det också i fortsättningen är nödvändigt med en fortsatt hög rationaliseringstakt. Det bör ske under hänsyntagande till bl. a. skogsarbetarnas intressen samt biologiska och miljömässiga faktorer. Statsrådet understryker också det angelägna i att hänsyn tas till behovet av att bereda medelålders och äldre skogsarbetare fortsatt sysselsättning i ett högmekaniserat skogsbruk. Detta är i och för sig riktiga formuleringar, men av ramprogrammet liksom av propositionen framgår att det man framför allt avser att prioritera i forskningsarbetet är hur man skall kunna öka profiten och kapaciteten per individ. Profittänkandet ställs i förgrunden. Den inriktningen är också svår att undvika genom den sammanblandning som sker när forskningen sammanflätas med det privata näringslivet, som alltid sätter vinsten främst och helst bortser från långsiktiga och negativa konsekvenser för människor och miljö. I allt forskningsarbete måste man alltid ställa frågan om vems intressen detta tjänar. Ett starkt privat företagsinflytande i forskningsarbete innebär också att starka krafter söker utforma forskningen så att det gynnar deras intressen som ofta står helt i strid med folkets. Skogsbolagens härjningar i olika delar av vårt land ger belägg för vilka kortsiktiga intressen som dikterar bolagsledningarnas tänkande och vilken brist på ansvar som där finns. Vi anser därför att klart bör uttala sig för att det här aktuella forskningsprogrammet framför allt bör prioritera de rent samhälleliga och mänskliga aspekterna inom det moderna skogsbruket. Alla vet att den ökade mekaniseringen inom skogsbruket har medfört en rad negativa konsekvenser. Den ökade maskinanvändningen har inneburit att skogsbolagen gått fram som slåttermaskiner i vissa regioner och skapat väldiga kalhyggen och förändrat landskapsbilden så att ingen riktigt kan förutsäga de framtida konsekvenserna. Den ökade mekaniseringen har också medfört andra svåra ingrepp när det gäller djurliv och växtlighet. Kalhuggningen är en företeelse som starkt har uppmärksammats . Det är nödvändigt inte bara att man begränsar denna typ av skogsavverkning utan också att man så snabbt som möjligt klargör de stora kalhuggningarnas konsekvenser och söker finna de rätta metoderna för att återställa de kalavverkade ytorna i ett något så när naturligt skick innan negativa balansrubbningar hinner inträffa. Här bör utan tvekan en förstärkt forskning sättas in. Den fortsatta mekaniseringen har också inneburit att skogsarbetarnas arbetsmiljö radikalt har förändrats. Stressen och pressen har ökat och olycksriskerna likaså. Hela näringslivet har en olycksfallsfrekvens av drygt 20 fall per miljon arbetstimmar. I skogsbruket har man 50 olycksfall per miljon arbetstimmar. Till detta kommer också att olycksfallens svårighetsgrad är mycket stor hos skogsarbetarna. Motorsågen och andra maskinella hjälpmedel har mångdubblat riskerna för denna yrkeskår. Bullerskador, kärlkramp och hälsorisker från avgasrök är en bister realitet för skogens folk. Att genom intensifierad forskning och maskinellt utvecklingsarbete söka nedbringa riskerna för de arbetande måste ses som en brännande angelägenhet. I propositionen talas om nödvändigheten av att särskild hänsyn tas till behoven av att bereda medelålders och äldre skogsarbetare fortsatt sysselsättning. Men erfarenheterna visar ju att den nuvarande högmekaniseringen, som ofta befrämjar ren rovdrift, också innebär att massor med skogsarbetare blivit arbetslösa och att man också i fortsättningen kan förutse en fortsatt minskning av skogsarbetarkåren. Vi vänder oss givetvis inte mot en rationell och lönsam skogsdrift, men den måste ta hänsyn till mänskliga och samhälleliga aspekter på ett helt annat sätt än . Omsorgen om människan innebär inte minst att man säkrar rätten till arbete, men erfarenheterna visar att hög mekaniseringsgrad och ensidigt lönsamhetstänkande också innebär ökad arbetslöshet i skogslänen och en fortsatt utslagning av den äldre arbetskraften. Mot den bakgrunden måste det ses som ytterst angeläget att man satsar ökade resurser också på uppgiften att främja ett industriellt utvecklingsarbete som kan skapa sysselsättning som ersätter det bortfall som det moderna högmekaniserade skogsbruket framskapar. Det är en moralisk skyldighet att ge de människor som blir överflödiga genom rationaliseringen i skogen annat arbete i sin hembygd, och här har både staten och det privata näringslivet en betydande räkning att betala. Det förefaller därför naturligt att man också i det här aktuella forskningsarbetet lägger vikt vid lösandet av dessa problem och i samarbete med exempelvis Norrlandsfonden tar det som en speciell forskningsuppgift att söka efter möjligheter som syftar till ytterligare förädling av den norrländska skogsråvaran. Vi anser att det framför allt är löntagarnas intressen som måste sättas i förgrunden och inte skogsbolagens ambitioner att uppnå maximal profit. I enlighet med detta synsätt finner vi det naturligt att löntagarna också tillförsäkras ett avgörande inflytande i den särskilda nämnd som bildas för att samordna det vidare forskningsarbetet. I utredningens förslag finner man ingen antydan därom, utan det heter kort och gott att det administrativa ansvaret för programmets genomförande bör åvila ett organ vars huvudmän är såväl staten som de berörda branscherna. I departementschefens skrivning heter det att det är angeläget att nämnden kan fungera som samordningsorgan när det gäller hela det statliga stödet till skogsteknisk forskning och utvecklingsarbete. Vi anser det minst lika angeläget att löntagarna och deras organisationer får ett avgörande inflytande över det planerade forskningsarbetet. Det är en primär fråga i när skogsbolagens profitjakt och mekaniseringens konsekvenser i mycket hög utsträckning kommit att drabba löntagarna. Med stöd av det anförda föreslås att i anledning av proposition 1972:53 måtte uttala att i forskningsprogrammet miljö- och arbetarskyddsfrågorna erhåller en framträdande plats, jämväl att pågående forsknings- och utvecklingsarbete om en vidareförädling av råvaror påskyndas och erhåller ökade resurser i syfte att ge bortrationaliserade skogsarbetare sysselsättning i sin hembygd, samt att löntagarna och deras organisationer tillförsäkras ett avgörande inflytande i den föreslagna . (vpk) i (vpk) i