mot · FV021105 · 1972-01-26 00:00:00 — om en effektivare föräldrautbildning. Föräldrarnras uppgift att fostra barnen är stor och ansvarsfull. Uppgiften blir allt svårare i de snabba omställningarnas samhälle. Föräldrarna förväntas kunna uppfostra sina barn till en tillvaro i ett samhälle som är ganska annorlunda jämfört med det som de själva uppfostrades i. Många känner sig ytterst osäkra inför uppgiften. Föräldrarna lämnas också oftare än förr ensamma med denna uppgift eftersom den stora geografiska rörligheten gör att de övriga familjemedlemmarna som skulle kunna ge stöd och hjälp befinner sig på annan ort. De har ofta inte ens stödet från ett grannskap, en bostadsmiljö, där människor i någon mån känner varandra och har vissa normer och erfarenheter gemensamma. uttalade i anledning av motioner från och att det är synnerligen väsentligt att alla som har att bära ansvar som föräldrar också har bästa möjliga kunskapsmässiga underlag härför. Vi tvingas emellertid konstatera att den av samhället organiserade verksamheten för att ge föräldrarna de nödvändiga kunskaperna är alltför begränsad. De krav på en effektivare föräldrautbildning, som tidigare framförts från vårt håll, har aktualiserats genom den uppmärksamhet som ägnats åt bammisshandelsproblemet. Självfallet kan man inte komma till rätta med de allvarligaste fallen av barnmisshandel genom bättre föräldrautbildning. Det finns emellertid anledning att anta att större delen av misshandelsfallen inte blir kända. I många lindrigare fall av misshandel är orsaken till stor del att söka i oförstånd och bristande kunskaper om barns fysiska och psykiska behov. Många föräldrar saknar de kunskaper som är nödvändiga för den rent fysiska vården. Också när det gäller barns psykiska utveckling, barns sätt att reagera, vilka krav man kan ställa på barn i olika åldrar etc. har många föräldrar fått för litet upplysning. Det kan leda till psykisk misshandel som till sina verkningar kan vara allvarligare än mer uppmärksammade fysiska skador. Vidare finns det former av vanvård, som formellt inte kan kallas misshandel, som också kan ha skadlig inverkan på barnets utveckling. Det gäller bl. a. bristande vård och tillsyn i samband med föräldrarnas förvärvsarbete. På grund av brist på tillsynsplatser lämnas många barn utan tillsyn stora delar av dagen, såväl före skolans början som efter dess slut. Orsaken är här till stor del brister i samhällsplaneringen. Men många av dessa barn skulle säkerligen kunna få en bättre tillsyn om föräldrarna på ett tidigt stadium hade fått klart för sig vilka negativa verkningar bristen på tillsyn kan få. Utifrån de erfarenheter som vunnits beträffande rådande missförhållanden i fråga om omsorg om en del barn, står det klart att samhället på ett mer aktivt sätt måste ingripa för att med utbildning och annan information ge föräldrarna bättre förutsättningar att fylla sin viktiga uppgift. Vi vill emellertid understryka att kravet på föräldrautbildning inte endast tar sikte på att förebygga misshandel och vanvård. Även det stora flertal föräldrar som inte har sådana allvarliga problem känner osäkerhet och brist på kunskaper inför uppfostrarrollens svårigheter. Målen måste därför vara att tillhandahålla en föräldrautbildning som är så utformad att den kan nå och attrahera alla föräldrar. Grunden bör givetvis läggas genom en förbättrad undervisning i familjekunskap och samlevnadsfrågor i och gymnasieskolan. Det är emellertid ofrånkomligt att den verkliga motivationen infinner sig först när man blivit förälder, eller i vart fall när barn är på väg. Utanför skolan är kraven på föräldrautbildning dåligt tillgodosedda. Det är möjligt för studieförbund att anordna studiecirklar i t. ex. föräldrautbildning. Erfarenheten visar dock, att man på detta sätt endast kan nå en mindre del, de mest intresserade. Även i anslutning till barnstugorna bör föräldrautbildningsmöjligheter finnas. Cirklar i föräldrakunskap, där föräldrarna och barnstugepersonalen tillsammans studerar och diskuterar, borde vara ett bra medel att få barnens uppfostrare att bli bekanta med varandra, lära av varandra och skapa en atmosfär av ömsesidigt förtroende och uppskattning som bör vara välgörande direkt och indirekt för barnen. För dem som varit föräldrar uppkommer också många problem, t. ex. då barn börjar sluta sig samman i gäng eller då tonåringarna börjar få högre utbildning än föräldrarna. Föräldrautbildningen skulle här kunna komma in med samtalsgrupper som meddelade undervisning. Föräldrautbildning i studiecirkelns eller samtalsgruppens form kan ha den förtjänsten att föräldrarna därmed inte bara meddelas rent intellektuella kunskaper utan också ges det psykologiska stödet att se, att de inte är ensamma om sina problem. Att få tala med varann om sina svårigheter torde vara ett sätt att lösa upp åtminstone somliga psykologiska knutar, som ofta är större anledning till missgrepp i barnuppfostran än ren brist på kunskap. Ett nära samarbete med föräldraföreningarna kan vara en lämplig kontaktväg. Föräldrakunskapen bör också obligatoriskt ges under värnpliktstjänstgöringen. Möjligheterna att utnyttja radio och TV för föräldrautbildning har utnyttjats i en alltför liten utsträckning. Föräldrautbildningen bör således utgå från de naturliga anknytningspunkterna, mödravårdscentral, BB, barnavårdscentral, barnstuga och skolans föräldrakontakt. Ett sammanhållande ansvar för föräldrautbildningen på det lokala planet måste också finnas. Här kan det vara naturligt att anknyta till den erfarenhet av vuxenpedagogik som finns inom den kommunala vuxenutbildningen. Vad som i första hand behövs är en brett upplagd försöksverksamhet, där man på ett antal orter prövar dels ett sammanhängande program för föräldrautbildning anpassad efter barnens olika åldrar, dels föräldrautbildningens lokala organisation, dels och framför allt olika metoder att nå samtliga föräldrar och intressera dem för att delta i undervisningen. Vi föreslår att nu kräver att en sådan brett upplagd försöksverksamhet kommer till stånd förslagsvis inom ramen för bamstugeutredningens arbete. För att en mera omfattande föräldrautbildning skall kunna fungera torde det även erfordras åtgärder i vad gäller lärarutbildningen. Dessa bör vidtagas med den ovan nämnda försöksverksamheten, så att förutsättningar skapas för införande av föräldrautbildning över hela landet. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer att en brett upplagd försöksverksamhet med föräldrautbildning enligt i motionen anförda riktlinjer igångsättes.