mot · FV02221 · 1972-01-20 00:00:00 — av i m. fl. om ökat bidrag till sjuk- och hälsovård för studerande vid eftergymnasiala utbildningsanstalter. De studerande vid universitet och högskolor åtnjuter s. k. studerandehälsovård i enlighet med riksdagsbeslut. Studerandehälsovården är särskilt inriktad på att i anslutning till utbildningsmiljön förebygga och ge vård för psykiatriska och psykosomatiska sjukdomar. De studerande bär genom sina organisationer själva ansvaret för verksamheten. Ramar för verksamheten har dragits upp av genom råd och anvisningar. För att statliga bidrag skall utgå till studerandehälsovården fordras att studerandeorganisationerna på respektive kårort bildar ett organ, kårortsnämnd, som har det direkta ansvaret för verksamheten. Dessa kårortsnämnder, som finns organiserade på samtliga universitets- och filialorter, ansvarar också för de studerandes motionsverksamhet. Till studerandehälsovården utgår statliga bidrag i förhållande till antalet studerande på respektive kårort. Enligt proposition 1967:48 skall bidrag utgå till en viss basorganisation, omfattande bl. a. kostnader för vissa arbetsledande och administrativa funktioner, kostnader för kuratorer och sjuksköterskor samt vissa sjukvårdsomkostnader. Motsvarande kostnader täcks i princip inom den kommunala öppna vården av allmänna medel. Angående kostnader för läkarbesök säger propositionen att de studerande skall i likhet med andra medborgare stå för den delen av kostnaden för läkarbesök som inte täcks av den allmänna försäkringen. I propositionen har angetts en basorganisation, bestående av läkare, sjuksköterskor, kuratorer och övrig personal vid 10 000 studerande. Kårortsnämnderna har strävat efter att skapa basorganisationer enligt propositionens förslag. Då de statliga anslagen emellertid aldrig varit av den storleksordningen som propositionen förutsatte, har den ekonomiska grunden för verksamheten bortfallit. Trots att de studerande tagit på sig mycket stora kostnader har den avsedda ambitionsnivån ej kunnat uppnås på flera kårorter. har kostnadsökningarna varit stora. Även de statliga anslagen till studerandehälsovården har ökat men ej i takt med kostnadsökningarna, varför en allt större ekonomisk börda lagts på de studerande. Innevarande budgetår har inneburit särskilt stora kostnader. Lönestegring och arbetstidsförkortning har drabbat kårortsnämnderna hårt. I förening med det minskade studerandeantalet vid de filosofiska fakulteterna kommer kostnadsökningarna att resultera i stora underskott för kårortsnämnderna. I statsverkspropositionen har Kungl. föreslagit att bidrag bör utgå med per studerande intill ett antal av 10 000 och med för varje ytterligare studerande. Med hänsyn till de ovan angivna förhållandena kårortsnämndernas ansträngda ekonomi, kostnadsökningarna och minskade studerandeantalet måste det föreslagna bidraget betraktas som helt otillräckligt. Det av begärda bidraget torde motsvara vad som krävs för en verksamhet med propositionens inriktning, medan förslag om 14 respektive motsvarar behovet vid nuvarande ambitionsnivå. Med hänsyn härtill bör statsbidraget utgå med per studerande intill ett antal av 10 000 studerande och för varje ytterligare studerande. Då studerandeantalet ej kan antas öka i den omfattning som departementschefen förutsätter en minskning äger ju faktiskt rum vid de filosofiska fakulteterna torde för denna höjning endast erfordras utöver de av Kungl. Maj:t äskade medlen. I en motion till riksdag aktualiserade vi frågan om studerandehälsovårdens framtida ställning. Såväl som en rad studentkårer har också inkommit med framställningar om att studerandehälsovården borde bli föremål för en utredning. Ovan har konstaterats att de ekonomiska förutsättningarna för en studerandehälsovård i enlighet med proposition 1967:48 saknats och att ambitionsnivån på verksamheten av denna anledning fått sättas lägre. Som förutsades redan i propositionen förutsätter studerandehälsovården ett relativt stort studerandetal på varje kårort där sådan verksamhet organiseras. Detta har inneburit att endast studerande på universitets- och filialorter över huvud taget fått del av studerandehälsovården. Den decentralisering av den högre utbildningen som äger rum kräver insatser även på studerandehälsovårdens område, om ej en stor del av de studerande skall stå utan detta studiesociala stöd. För att komma till rätta med de problem som är förenade med studerandehälsovården torde det vara nödvändigt att utreda målsättning, organisation, huvudmannaskap och ekonomiska förutsättningar för verksamheten. I samband därmed bör även studerandemotionen på grund av det nära sambandet bli föremål för utredning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar att till sjuk- och hälsovård för studerande skall utgå bidrag med per studerande intill ett antal av 10 000 studerande och med för varje ytterligare studerande; att under åttonde huvudtiteln till hälsooch sjukvård för studerande anvisar ett förslagsanslag om , ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt bidrag; att målsättning, organisation, huvudmannaskap och ekonomiska förhållanden för studerandehälsovården blir föremål för utredning. () () () () () i Lane- Herrestad