mot · FV021607 · 1972-04-06 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 75 angående försvarets fortsatta inriktning m. m. Propositionen 1972:75 ställer sig bakom de säkerhetspolitiska värderingar som framförs i SOU 1972:4, värderingar som vi ansluter oss till. Iakttagelsen att en politisk avspänning äger rum inom är också riktig. Det är väsentligt att denna politiska avspänning även kan följas av en nedrustning. Den planerade europeiska säkerhetskonferensen bedömer vi vara en väsentlig manifestation för de deltagande ländernas önskan om en avspänning. östpolitik tolkas av oss på samma sätt. har provstoppsavtalet och havsbottenavtalet varit konkreta steg i rätt riktning. Vi är medvetna om svårigheterna att på ett från stormakternas synpunkt sett balanserat sätt nedrusta för att minska spänningen. NATO och (WP) har olika strukturer på sina militära styrkor. Detta bidrar till att nedrustningen måste möta många tekniska problem, då ingen part vill störa den existerande balansen. Krav på nedrustning av en vapenkomponent från den ena partens sida motsvaras ofta ej av att den andra parten nedrustar motsvarande vapenkomponent. Minskning av tungt bomb- och attackflyg inom NATO kan leda till att pansarstyrkorna inom WP måste minska. Det är således mot en komplicerad bakgrund som nedrustningsförhandlingarna förs. har när det gäller de rådande avtalen på kärnvapenområdet genom forsknings- och undersökningsinsatser aktivt kunnat bidraga till positiva resultat i vad avser nedrustningen och begränsningen av kärnvapen. Det behövs nu bl. a. forskning och analys för att resultat skall kunna nås i vad gäller övrig nedrustning. Det är då angeläget att resurser finns för att genomföra analyser mot denna bakgrund så att man konstruktivt även fortsättningsvis kan verka för en allmän nedrustning. Genom att binda stora utgifter till avancerade vapensystem minskar handlingsfriheten i fråga om kostnadsnivån för det militära försvarets omfattning och inriktning. I propositionen ställer sig försvarsministern bakom försvarsutredningens förslag att anskaffa JA 37 (). Detta motiveras i huvudsak med militärpolitiska skäl. Under debattens gång har det emellertid framgått att utöver de militärpolitiska skälen även sysselsättningspolitiska motiv legat i bakgrunden. Att dessa har spelat sin roll när det gäller personalen vid utvecklingsavdelningarna vid berörda företag är helt klart. För de kollektivanställda är situationen något annorlunda. Om den personalomsättningstakt som berörda företag har haft fortsätter är den redan liggande beställningen av AJ 37 () fullt tillräcklig för att garantera en lugn avveckling utan större sysselsättningspolitiska problem. Det finns givetvis ytterligare ett skäl som angetts som styrande. Det är viljan att bevara tillverknings- och utvecklingskapaciteten inom svensk flygindustri kort sagt: att bevara flygindustrin. En berättigad fråga är då hur mycket vi är villiga att betala för att få behålla en industri med sådan inriktning och omfattning i vårt lilla land. Studier av ett flygplan har påbörjats, vilket skall ersätta AJ 37 , det s. k. flygplan 80, som avses bli ett attackflygplan. Detta kan också vara ett skolflygplan, då även SK 60 eller 105 utgår ur flygvapnets organisation , och även härvidlag kan en viss utveckling förutses. SK 60 är ett skolflygplan som även kan användas som attackflygplan för i huvudsak understöd av markstridskrafter. Det kan bedömas finnas tre olika alternativ, som kan studeras inför nästa attackflygplan: Tungt attackflygplan (motsv. AJ 37 ). Lätt attackfl: gplan, som kan användas som skolflygplan. , som kan användas som attackflygplan. Det är inte rimligt för ett land med begränsade tekniska forskningsresurser att binda en stor del av dessa till utveckling av ett så resurskrävande långtidsprojekt som utvecklingen av ett nytt tungt attackflygplan skulle innebära. Den tekniska forskningen och utvecklingsarbetet bör i stället inriktas på civila områden, som exemplifieras nedan. Vår bedömning är att ett flygplan med komplexitet inte blir ekonomiskt möjligt att utveckla . Vidare gäller att på samma sätt som målsättningen för marinen har förändrats kommer även flygvapnets målsättning att ändras . Vi bygger inte kryssare eller jagare längre. På samma sätt kommer vi inte att bygga slagskepp av Viggenklass . De alternativ som är intressanta att studera är således alternativen 2 och 3. Tyngdpunkten kan från kostnadssynpunkt läggas på flygplan i alternativ 3. För att förstärka effekten kan billiga och effektiva attackrobotar utvecklas. Vid en satsning på ett projekt av den storlek som det här blir fråga om kan sysselsättningsproblem uppstå vid avslutningen av JA 37 på såväl utvecklings- som produktionssidan. De resurser som sålunda lösgöres bör planeras att sättas in i andra projekt av väsentlig betydelse för samhället. Av intresse är teknologisk utveckling inom områden såsom kollektivtrafik, miljö och industri. För att tillgodogöra sig kunnandet hos de berörda utvecklings- och produktionsresurserna torde utveckling av exempelvis kollektiva transportsystem mycket väl kunna komma i fråga. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid godkännande av de riktlinjer för totalförsvarets fortsatta inriktning, som departementschefen angett i propositionen 1972:75, uttalar att planeringen för ett eventuellt framtida attackflygplan (flygplan 80) med hänsyn till kostna der och inriktning av landets teknologiska forskningsresurser inriktas på ett flygplan med måttliga prestanda, dvs. inget tungt attackflygplan. () () () ()