ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV021353 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar och i om obligatorisk testning av skyddshjälmar, m. m. Skyddshjälmar försäljs till allmänheten för olika ändamål. Bland dessa kan som exempel nämnas: motoristhjälmar (motorcykel-, moped- och bilhjälmar), ishockeyhjälmar, skidhjälmar och ridhjälmar. Det är ett angeläget och berättigat konsumentkrav att de hjälmar som säljs som skyddshjälmar, också erbjuder ett tillfredsställande skydd. I tidskriften och fritid nr 1971 redovisas test av i marknaden förekommande skyddshjälmar som utförts av statens provningsanstalt. Av redovisningen framgår att normer för testning av skyddshjälmar av detta slag, antagna av , endast finns för motoristhjälmar. Några resultat enligt redovisningen: De allra flesta hjälmar för motorister som säljs i är av acceptabel kvalitet. Om ishockeyhjälmar: finns bara två märken kvar. De har godkänts av ishockeyförbundet. Försäkringsbolagens skadestatistik visar också att huvudskadorna minskat inom ishockeysporten, vilket tillskrivs hjälmarna. Men barnhjälmarna är betydligt sämre, kan knappast sägas ha någon skyddande effekt. De skidhjälmar som säljs på den svenska marknaden är inte mycket att hurra för. Det finns bara en som är pålitlig . De övriga har liten eller ingen funktion vad gäller att skydda huvudet. Det är inte mycket gott man kan säga om de ridhjälmar som säljs här i landet. De har så gott som ingen stötdämpande effekt genom att de är felkonstruerade. Dessa testresultat när det gäller ishockeyhjälmar, skidhjälmar och ridhjälmar är alarmerande. Konsumenten själv har mycket små möjligheter att bedöma tillförlitligheten hos en skyddshjälm. Många konsumenter uppfattar säkert situationen så, att i och med att en hjälm får säljas som skyddshjälm är den testad och godkänd av något mer eller mindre officiellt organ. Det är också ett rimligt krav från konsumenten att staten skyddar honom mot risken att köpa en skyddshjälm som inte ger tillfredsställande skydd. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att Hos Kungl. 1. åtgärder för att få till stånd normer för testning av skyddshjälmar på de områden där sådana normer saknas, 2. förslag till lagstiftning som förhindrar saluförande av skyddshjälmar som icke godkänts för avsett ändamål.
mot · FV021354 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ett system för delägarsparande. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 819 hemställs att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag om ett system för delägarsparande. () ()
mot · FV021356 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökade möjligheter för små och medelstora företag att utnyttja de tekniska högskolornas forsknings- och utvecklingsresultat. Vid den långsiktiga bedömningen av vårt näringsliv kan vi konstatera växande problem i olika avseenden. För att vår handelsbalans skall kunna uppnå erforderlig jämvikt bör vår export av industrivaror ökas betydligt för att motväga ökande import av konsumtionsvaror av lågpriskaraktär samt för att kompensera det ökande svenska turistreseunderskottet. Tillgänglig statistik antyder en begynnande krympning av industrisektorn. Fler företag läggs ner än de som nybildas, även sett till antalet anställda, och över huvud taget synes intresset framför allt bland ungdomen för nyföretagande gradvis minska. En sådan utveckling inger betänkligheter. Det kan innebära en sänkt levnadsstandard om varuproduktionen gradvis minskar i både volym och kvalitet. Risk finns för att sysselsättningen kommer i fara framför allt i orterna utanför storstadsområdena. Det synes som vårt lands goda konkurrensposition, byggd på högt kunnande och avancerad teknik samt på förmånen att ha stått utanför de båda världskrigen, håller på att försvagas. Framstegstakten i andra länder har ökat konkurrensen med våra produkter, och de varuområden inom vilka vi med framgång kan sälja på världsmarknaden blir alltmer begränsade. För att möta här beskrivna tendenser måste vi ägna ännu mer uppmärksamhet åt forskning och utveckling av våra industriprodukter. Vi måste snabbt öka bredden på de tillverkningsområden där vi har möjlighet att konkurrera med utlandet och även muta in nya sådana. En betydelsefull men kanske inte så uppmärksammad insats inom forskningsområdet vi här berör gör våra tekniska högskolor och universitet. Deras huvuduppgift är undervisning och utbildning, men i sitt arbete ägnar de en betydande del till forskning, utveckling, experiment osv. I viss mån sker detta arbete i samverkan med industrin, särskilt i fråga om tillämpning och experiment. Det synes enligt vår mening som om de tekniska högskolornas forsknings- och utvecklingsarbete skulle kunna nyttiggöras för näringslivet såväl på kortare som på . Speciellt intresse måste härvid ägnas de mindre och medelstora företagen. Dessa har ofta svårt att tillgodogöra sig utbildningsanstalternas arbetsresultat på ett snabbt och enkelt sätt. Anslagen synes också för låga för att tillräcklig del skall kunna sitsas på information i tillgänglig form skulle kunna absorberas av de mindre företagen. Kontaktorganen med näringslivet borde alltså byggas ut på olika sätt, a. genom att t. ex. specialutbildade ingenjörer stod till förfogande för konsultationer och ledning när det gäller nyttiggörandet av de berörda utbildningsanstalternas idéer och arbetsresultat. Även den skriftliga informationen borde mer kunna tillrättaläggas för att på ett mer lättillgängligt sätt kunna användas av mindre företag. Under hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t uttalar sig för åtgärder som ger mindre och medelstora företag ökade möjligheter att utnyttja de tekniska högskolornas forsknings- och utvecklingsresultat. () i Heden
mot · FV021357 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ett system med investeringsbidrag till nyetablerade företag m. fl. Ett viktigt inslag i näringspolitiken bör vara att stimulera företagen till nyinvesteringar och konsolidering. Samhället har också redan flera olika medel till sitt förfogande när det gäller att uppnå detta syfte. Dit kan exempelvis räknas lagervärderings- och avskrivningsreglerna, systemet med investeringsfonder och det under vissa perioder tillämpade extra avdraget på maskininvesteringar. För att ett företag skall kunna utnyttja de förmåner, som samhället på detta sätt erbjuder, fordras emellertid att det kan uppvisa ett överskott på driften som svarar mot avdraget. Det innebär att förmånerna bara kan utnyttjas av företag med relativt god lönsamhet. och sådana som tillfälligt inte kan uppvisa något överskott har därmed mycket begränsade möjligheter att få del av dessa stödformer även när den tilltänkta investeringen är mycket räntabel. Flertalet mindre företag är också helt utestängda från de förmåner som är reserverade för aktiebolagen, t. ex. möjligheterna att avsätta till investeringsfonder. Detta förhållande gör det enligt vår mening angeläget att införa något system, som bygger på bidragsprincipen i stället för på avdragsprincipen som komplement till de angivna stödformerna. Det anslag som statsmakterna efter närmare utredning bör ställa till förfogande bör i första hand reserveras för mindre och medelstora företag. Bidragsprövningen bör kunna ske efter i stort sett samma principer som redan tillämpas inom företagarföreningarna beträffande lån. Erfarenheterna från de senaste årens hårda kreditrestriktioner visar med all tydlighet, att det i första hand är de mindre och medelstora företagen som får sitta emellan i tider med kreditknapphet. Det förhållandet gör det enligt vår mening alltmer nödvändigt att försöka prioritera en viss mängd kapital för dessa typer av företag, om det skall gå att trygga en jämn investeringsutveckling. Ett bidragsystem av det här föreslagna slaget kan betraktas som ett led i en sådan prioritering. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag till ett system med investeringsbidrag i enlighet med vad som har anförts i motionen. () i Heden
mot · FV021361 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående den industriella utvecklingen inom , m. m. En betydande del av svensk industri söker sig till våra kuster varigenom arbetstillfällena i inlandet minskas. I t. ex. nedgick industrisysselsättningen . Det betydde att var åttonde arbetsplats försvann. Det är sannolikt den högsta siffran i landet. Inom samma område är det många anställda som av tradition fått stor kunnighet inom järn-, pappers- och ståltillverkningen. Många ungdomar har valt att utbilda sig för industriellt arbete. Men alltför många av dem måste söka arbeten utanför länet, vilket i sin tur skapar stora problem både lokalt och regionalt. Det är därför hög tid att åtgärder vidtas för att stoppa denna olyckliga utveckling. Det gäller dels att kunna bevara de arbetstillfällen som finns kvar inom industrin, dels att skapa nya möjligheter till industriell utveckling. En viktig förutsättning för den tunga industrins möjligheter att utvecklas i länet är att bränsle- och energitillgången säkras till rimliga kostnader. a. bör möjligheterna prövas att dra en oljeledning från kusten till ett raffinaderi i Bergslagen, ett projekt som onekligen skulle innebära lägre oljepriser i regionen och därmed förbättrade förutsättningar dels för en expansion av den befintliga tunga industrin, dels för en uppbyggnad av en petrokemisk industri med de följdindustrier som en sådan vanligen initierar till. Därigenom skulle näringslivet i länet bli mindre ensidigt och möjligheterna att behålla den industriutbildade arbetskraften öka. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening uttalar att Kungl. Maj:t särskilt beaktar de problem har beträffande den industriella utvecklingen samt att möjligheterna därvid prövas att förse länet med olja via ledningar från kusten till raffinaderi i Bergslagen. () ()
mot · FV021366 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om byggande av skogsbilvägar som beredskapsarbete. Skogsbruket har under en följd av år varit föremål för en intensiv och ännu långt ifrån avslutad rationalisering, som resulterat i en avsevärd minskning av arbetstillfällen. Trots detta är det alltjämt den helt dominerande näringen inom mycket stora delar av inland. Eftersom inlandet nästan helt saknar expansiva näringsgrenar som kan kompensera sysselsättningsbortfallet kommer skogsbruket även i fortsättningen att ha en avgörande inverkan på inlandsbefolkningens försörjningsmöjligheter. I de inre delarna av inlandet där skogsbruket är enbart hänvisat till råvaruleveranser till den svenska kustindustrin, gör de långa transportavstånden transportkostnaderna så höga att rotvärdena i stort sett har försvunnit och så kallade O-områden har uppstått. Dessa problem är störst i inland. Bättre förutsättningar får anses föreligga i de områden som har möjligheter till råvaruleveranser till den norska skogsindustrin. I det område som vi här har nämnt förekommer ofta stor lokal arbetslöshet och möjligheterna till alternativa sysselsättningar är mycket små för den arbetslösa skogsarbetskraften. En förutsättning för att kunna bedriva ett rationellt skogsbruk är ofta byggande av skogsbilvägar. I O-områdena där det inte längre föreligger något ekonomiskt utbyte för markägarna att under nuvarande förhållanden bedriva avverkningar, kan man inte förvänta sig att dessa är villiga att göra investeringar i skogsbilvägar. Byggnadsbidrag utgår till skogshuvudväg med högst och till annan skogsväg med högst av den kostnad för företaget som godkänner. Om synnerliga skäl talar för högre bidrag kan högst av den godkända kostnaden beviljas. Ärendet skall då prövas av Kungl. I vissa fall är emellertid inte nu utgående statsbidrag tillräckligt för att stimulera markägarna till byggande av skogsbilvägar. Enligt vår mening borde därför få möjligheter att där sysselsättningsläget så motiverar kunna medge byggande av skogsbilvägar som beredskapsarbeten med statsbidrag . En sådan åtgärd skulle skapa åtskilliga arbetstillfällen i dessa hårt utsatta regioner. Om åtgärden inskränkes till områden där bevisligen ingen lönsamhet föreligger i avverkningarna utan föreslagna höjda statsbidrag, skulle de ekonomiska insatserna från samhällets sida bli tämligen måttliga men ge en i förhållande till den ekonomiska insatsen god sysselsättningseffekt. Insatserna bör lämpligen ha karaktär av försöksverksamhet. Som ytterligare motiv till vårt förslag kan nämnas att redovisades i en virkesbalansutredning brist på råvara för den norrländska skogsindustrin inom industriområde 1. Med tanke på denna redovisade råvarubrist får det anses angeläget att ta till vara även den råvara som finns i dessa O-områden. Byggande av skogsbilvägar i dessa områden skulle dessutom öppna nya tillfällen för rekreation och friluftsliv för den bofasta befolkningen och turismen. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger Kungl. till känna vad som i motionen anförts om byggande av skogsbilvägar. () ()
mot · FV021367 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om införlivande av med det allmänna stödområdet. När stödområdena infördes kom att delas i fråga om stödområdenas gränser så att kom utanför det område som skulle erhålla särskilt lokaliseringsstöd. Detta förhållande föranledde redan då motionsyrkande från sida att hela länet borde betraktas som en enhet. Riktigheten i detta yrkande framträder med större skärpa . Om kom att tillhöra stödområdet skulle näringslivets möjligheter för att utveckla och därigenom öka antalet sysselsättningstillfällen uppenbarligen öka. Med hänsyn till den arbetslöshet som råder i länet måste detta vara särskilt angeläget. Dels kan nämnas att det i finns ca 2 500 arbetslösa. I såväl som finns en starkt bärande industri, trots detta är behovet av en ökad differentiering av näringslivet nödvändig. som kommer att få ta emot ett antal statliga verk är också i behov av en bättre differentierad struktur av näringslivet. kommun som ligger närmast stödområdet är med sin speciella struktur i särskilt stort behov av stödinsatser. a. för att hindra ökad utflyttning. För en kommande utflyttningsomgång av statliga verk är det viktigt att länet betraktas som en enhet. Såväl som bör i detta hänseende komma i fråga som lämpliga lokaliseringsorter. Med stöd av ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer att förs till det allmänna stödområdet. () () 72 11 09 S
mot · FV021369 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Ekinge och i om ökad service åt arbetssökande på arbetsförmedlingarna. För de arbetssökande är den service sorn kan lämnas på arbetsförmedlingarna av största betydelse. Den hjälp vi i första hand avser gäller fotostatkopiering och vidimering av betygsavskrifter och andra handlingar, som den sökande önskar bilägga anställningsansökan, samt tillgång till skrivmaskin eller hjälp med utskrift av ansökan. Även om vi är medvetna om att arbetsförmedlingarna i görligaste mån söker tillmötesgå sådana önskemål, begränsas deras möjligheter dels av att alla arbetsförmedlingar icke har tillräcklig utrustning härför, dels av att man på arbetsförmedlingarna icke upplever dessa arbetsuppgifter som ingående i tjänsten. Då vi tror att det icke skulle vara förenat med alltför stora svårigheter eller kostnader att inom arbetsförmedlingarnas nuvarande ram åstadkomma denna hjälp till de arbetssökande, hemställer vi att åtgärder vidtas för att man på såväl distrikts- som lokalkontoren skall få möjlighet att tillmötesgå dessa önskemål. För de arbetssökande måste det vara av stort värde att slippa de kostnader, som normalt är förenade med framtagandet av de ansökningshandlingar man önskar bilägga platsansökan. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär åtgärder till hjälp för de arbetssökande beträffande ansökningshandlingar etc. på sätt motionen anger.
mot · FV02137 · 1972-01-13 00:00:00 — av m. fl. om ökat antal ordinarie tjänster som speciallärare Speciallärarutbildning på utbildningsgren 1 vid lärarhögskolorna omfattar utbildning av lärare för undervisning i särskola, lärare för hjälp- och observationsundervisning samt lärare för undervisning av elever med läsoch skrivsvårigheter, rörelsehindrade elever samt elever med synsvårigheter. För antagande som elev vid denna speciallärarutbildning krävs enligt annonser i bl. a. lärarpressen att vederbörande är behöriga till ordinarie tjänst som småskollärare, folkskollärare eller lärare i läroämnen enligt skolstadgans bestämmelser samt att ha fullgjort lärartjänst under . Innebörden av detta måste rimligtvis vara att adjunkter och ämneslärare är behöriga att antagas till denna speciallärarutbildning. Dessa bestämmelser överensstämmer emellertid inte med vad som gäller för behörighet att söka ordinarie speciallärartjänst. I skolstadgans 10 kap. 75 §, som reglerar tillsättandet av ordinarie tjänster inom specialundervisningen, talas nämligen endast om småskollärare och folkskollärare, vilket måste tydas så att lärare i läroämnen inte har möjlighet att söka ordinarie tjänster inom specialundervisningen. Detta gäller även lärare i övningsämnen och yrkesämnen. Detta är inte bara en inkonsekvens utan också en brist med tanke på det behov som föreligger såväl på högstadium som inom den nya integrerade gymnasieskolan. Erfarenheterna från denna senare skola visar att behov av sådana tjänster föreligger. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer om sådana ändringar i skolstadgan, att lärare i läroämnen, övningsämnen och yrkesämnen kan erhålla ordinarie tjänst som speciallärare samt att ordinarie tjänster som speciallärare för i motionen nämnda lärarkategorier inrättas i och gymnasieskolan. () () () /ENKEL (fp) () ()
mot · FV021373 · 1972-01-26 00:00:00 — av i Bäckmora och om försöksverksamhet med glesbygdsstöd till kommunerna i Bergsjöblocket. I syfte att öka sysselsättningen i glesbygder har beslutat örn särskilda insatser för att förbättra marknadsföring och produktutveckling för hemarbete och glesbygdsföretag. Medel har också ställts till förfogande för detta ändamål. I årets statsverksproposition redovisar goda erfarenheter från denna försöksverksamhet. Under föregående år ökade denna form av sysselsättning i en omfattning som motsvarar 300 arbetstillfällen på heltid. Departementschefen framhåller vidare att de positiva erfarenheterna av verksamheten visar att den bör fortsätta och ytterligare utvecklas. Inventeringen av arbetskraftstillgångar och möjliga arbetsobjekt som gjorts i vissa kommuner har givit vid handen att betydande sysselsättningsmöjligheter kan skaffas fram den vägen. Departementschefen överväger därför en utökning av denna försöksverksamhet till ytterligare några kommuner. Vi delar departementschefens uppfattning att denna verksamhet öppnar en möjlighet att lösa bristen på sysselsättning i glesbygderna och därför bör fortsätta. Viktigt är att såväl inventeringen av arbetsobjekt som den praktiska försöksverksamheten inte bara koncentreras till något enstaka län utan att den fortsatta utvecklingen av verksamheten utvidgas till att omfatta ett flertal län med inslag av glesbygd. Mot bakgrund härav finner vi det angeläget att Bergsjöblockets kommuner i får bli ett av de kommunblock som verksamheten utvidgas till. Bergsjöblocket, som tillhör stödområdet, har sådana arbetskraftstillgångar för vilka det genom dylika insatser skulle gå att skapa arbetstillfällen genom inventering av möjliga objekt. Kommunerna är själva mycket aktiva på detta område, men ett särskilt insatt stöd från statsmakternas sida skulle i väsentlig grad underlätta dessa möjligheter till ytterligare arbetstillfällen för den lokalt bundna arbetskraften. Med hänvisning till det anförda hemställes att uttalar att vid en utökning av försöksverksamheten i fråga om glesbygdsstödet kommunerna i Bergsjöblocket kommer i fråga. () i Bäckmora
mot · FV021374 · 1972-01-26 00:00:00 — om utnyttjande av lokaliserings- och regionalpolitiken för att förhindra fortsatt utflyttning från Norrlandslänen och andra skogslän. En aktiv lokaliserings- och regionalpolitik, inriktad på ett så långt möjligt decentraliserat samhälle, blir allt nödvändigare. På vissa punkter har förstärkta insatser gjorts som främjar detta syfte. Men insatserna har varit otillräckliga för att effektivt kunna tjäna den målsättning vi angivit. Alltjämt överväger åtgärderna för flyttning av arbetskraft till mer koncentrerade bebyggelseområden. Strävandena att skapa nya arbetstillfällen i områden med brist på sysselsättning har kommit i andra hand. Det är sålunda uppenbart att regeringspolitiken alltjämt är inriktad på ett i betydande grad centraliserat samhälle. Den utformning som i en promemoria från föreslagits för de s. k. storstadsalternativen är exempelvis ett uttryck för detta. I årets finansplan har regional balans inte tagits upp som ett mål för den ekonomiska politiken. Den länge diskuterade frågan om ett regionalpolitiskt riksprogram skall behandlas av höstriksdagen. Såsom framgår av statsverkspropositionen pågår nu i arbete med att utforma programmet. I samband härmed har även påbörjats en översyn av de regionalpolitiska medlen. Det är i detta stadium naturligt att då låta en mera ingående diskussion av princip- och målsättningsfrågorna anstå tills regeringen lagt fram sitt förslag till riksprogram. På en punkt, som har direkt samband med statsverkspropositionen, måste emellertid redan nu ta initiativ. I sin inledande översikt i huvudtiteln uttalar inrikesministern bl. a.: Den stegrade efterfrågan på arbetskraft kommer i en uppåtgående konjunktur sannolikt att ha en sådan inriktning att stora krav kommer att ställas på de medel inom arbetsmarknadspolitiken som är avsedda att främja en yrkesmässig och geografisk rörlighet. I det sistnämnda kan innefattas fortsatt och kanske ökad utflyttning från och övriga s. k. skogslän. har uppmärksamheten varit särskilt riktad på de allvarliga problem som gäller och över huvud taget de s. k. skogslänen. 1 stora områden av har avfolkningen gått så långt att underlaget hotar att ryckas undan för fortsatt bebyggelse. I vissa kommuner är pensionärer. Olika prognoser pekar på fortsatt befolkningsminskning. Det måste enligt min mening vara en förstahandsuppgift att hjälpa och skogslänen till ett näringsliv och en serviceutrustning, som kan ge sysselsättning och levnads betingelser för den nuvarande befolkningen. I skogslänen innefattar jag då, utöver Norrlandslänen, och . Det är angeläget att regionalpolitiken skyndsamt inriktas på målsättningen att ytterligare utflyttning från skogslänen inte skall bli nödvändig. bör redan nu uttala sig för detta som en första del av en regionalpolitisk målsättning av den innebörd jag angivit. Med stöd av det anförda hemställer jag att uttalar att lokaliserings- och regionalpolitiken i all möjlig utsträckning skall utnyttjas i syfte att skapa ett sådant näringsliv och en sådan serviceutrustning i Norrlandslänen och andra s. k. skogslän att ytterligare befolkningsutflyttning därifrån inte påtvingas. () i Bäckmora
mot · FV021375 · 1972-01-25 00:00:00 — av herrar och i om tillsättande av personalrepresentant i ett inom verksledning bildat samrådsorgan. De anställdas medinflytande i företag och institutioner är angelägna uppgifter som måste få sin definitiva lösning för att öka samhörighetskänslan mellan arbetsgivare och anställda. Den försöksverksamhet som pågått visar att framsteg gjorts för att skapa förutsättningar för ett ökat medinflytande för de anställda och då till nytta för båda parter. I samband med omorganisation av () finner vi det naturligt att man tillgodoser personalorganisationernas önskemål om en representant i det samrådsorgan inom verksledningen som med kontinuerliga sammankomster kommer att aktualisera olika spörsmål. Visserligen får samrådsorganet inga direkta beslutsfunktioner, men en representant för personalen kan tillföra detta organ värdefulla synpunkter sett från de anställdas synpunkt, och i sin tur blir personalrepresentanten informerad om aktuella saker som kan vidarebefordras till personalen på lämpligt sätt. Vi är medvetna om att det inom förvaltningen pågår försöksverksamhet, men vid ett sådant här tillfälle, med tanke på omorganisationen, tror vi det vore värdefullt om en representant fick utses innan delegationen för förvaltningsdemokrati (DEFF) har lagt fram sitt betänkande. Med hänvisning till det anförda hemställes att ger Kungl. till känna vad som anförts i motionen.