mot · FV02328 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar och angående den förebyggande hälsovården. En ständigt ökad efterfrågan på vård av olika slag ställer allt större krav på samhället, främst på landstingen, som svarar för huvuddelen av vårdinsatserna. ökade vårdplatsantalet inom sjukvården med 36 500 vårdplatser eller . Samhällets utgifter för hälso- och sjukvård ökade , vilket innebär att sjukvårdens andel av bruttonationalprodukten steg från till eller . planerade sjukvårdshuvudmännen en ökning av vårdplatsantalet och av personalen . I fasta priser skulle detta medföra en ökning av sjukvårdskostnaderna . Sjukvårdens andel av BNP skulle därmed stiga i det närmaste lika mycket som . Landstingsskatten har i genomsnitt nära nog fördubblats. Åren 19651969 var ökningen . Skulle sjukvårdshuvudmännens aktuella planer genomföras, kan det betyda, att en ny fördubbling av landstingsskatten blir erforderlig . Balansen mellan vårdbehov och vårdresurser har samhället sökt uppnå balans mellan vårdbehov och vårdresurser huvudsakligen genom en utbyggnad av de olika vårdinstitutionerna. Enighet torde råda om att den metoden även måste användas, så långt samhällets ekonomiska och personella resurser tillåter. Men enligt vår mening måste framtidens välfärdssamhälle långt mer än skett ägna uppmärksamhet och insatser åt de faktorer, som rekryterar den ständigt ökande strömmen av vårdbehövande. som vårdresurserna byggs ut, bör undersökningar göras och åtgärder vidtagas i syfte att pressa ned det totala vårdbehovet. Utan anspråk på fullständighet vill vi nämna några av de faktorer som direkt eller indirekt påverkar vårdbehovet. Trafikolyckorna krävde 1 158 dödsoffer. Dessutom blev 5 124 personer svårt skadade och 10 354 lindrigt skadade. Här är sambandet uppenbart. Långvarig sjukhusvistelse och i många fall bestående invaliditet ökar belastningen på vårdinstitutionerna. Trafikolyckorna beräknas kosta samhället 1,5 till . Landstingen får stå för en avsevärd del därav, och därför är det i högsta grad ett landstingsintresse, hur statliga och primärkommunala myndigheter sköter arbetet för ökad trafiksäkerhet. Vägarnas standard, bilarnas konstruktion och trafikreglernas utformning är självfallet viktiga detaljer för trafiksäkerheten. Men det blir säkerligen nödvändigt att med en allt tätare trafik göra djupgående undersökningar, med vilka medel den viktigaste faktorn i trafiken den mänskliga - skall kunna påverkas. Kravet på ansvar, omdöme och hänsyn kommer att skärpas. Huruvida detta kommer att prägla framtidens trafikanter beror knappast i någon större omfattning på trafikpolitiska åtgärder i trafiksäkerhetsverkets regi. Det beror mera på vilka trafikvanor vi fostrar vår ungdom att tillämpa i hemmen, i hissar och trappuppgångar, i skolportar, korridorer och bespisningsköer liksom på gator och vägar. Några veckors körkortsutbildning kan bli framgångsrik ur trafiksäkerhetssynpunkt endast under den förutsättningen, att den blivande bilförarens allmänna sätt att umgås med människor präglas av ansvar, omdöme och hänsyn. Med de kortfattade antydningarna ovan vill vi understryka, att kampen mot trafikolyckorna bör föras på en betydligt bredare front än och mer koncentreras på den mänskliga faktorn. Samverkan är nödvändig mellan flera olika samhällsorgan, men enligt vår mening torde skolväsendet ha de största förutsättningarna att grundlägga de allmänna och av ansvar, omdöme och hänsyn präglade kommunikationsvanor, som är oundgängligen nödvändiga för en framgångsrik trafikutbildning. Beträffande kost och näringsfrågor har hälsovårdsupplysningsdelegation (HVUD) startat en omfattande kostinformation. Det är hög tid att allmänheten genom moderna informations- och reklammetoder får upplysning om sambandet mellan våra kostvanor och de vanligaste sjukdomarna, bl. a. hjärt- och lungsjukdomarna samt tandsjuk På detta område har samhällets insatser tidigare varit ganska blygsamma. Eftersom resultatet av mindre goda matvanor blir en ökning av vårdbehovet, är det sannolikt att sjukvårdshuvudmännen har mycket att vinna på en intensiv kostupplysning. De värdefulla initiativ som tages av HVUD bör därför mera aktivt än tagas emot och föras vidare av landsting och primärkommuner. Den fysiska motionen har ett nära samband med våra kostvanor. Fysisk träning är sannolikt den billigaste, effektivaste och för medborgaren på den allra behagligaste metoden att pressa ned det totala vårdbehovet. Den nuvarande situationen på detta område är långt ifrån tillfredsställande. En allsidig fysisk träning i den obligatoriska skolan och dess överbyggnader skulle betyda mycket för det allmänna hälsotillståndet. Vi vitsordar gärna idrottsrörelsens insatser på detta område. Men vid sidan av det stegrade idrottsintresset finns en tendens till ovilja mot fysisk ansträngning i allmänhet, som på ett ogynnsamt sätt påverkar hela vår livsföring och drar med sig en icke önskvärd konsumtion även inom andra samhällsområden än vårdområdet. Bilkonsumtionen och storstädernas trafikproblem kan räcka som exempel. Samhället har all anledning att ta initiativ till en intensiv upplysningsoch propagandakampanj med den bestämda målsättningen: ett ordentligt fysiskt träningsmoment för varje svensk medborgare från skolåldern och uppåt. Ett förverkligande av den målsättningen skulle sannolikt betyda jättevinster i form av minskat vårdbehov och ökat personligt välbefinnande, vilket i sin tur möjliggör ökade arbetsinsatser. Mentalsjukvården är måhända det tydligaste exemplet på svårigheterna att uppnå balans mellan vårdbehov och vårdresurser. De psykiska störningarna med tillhörande anpassningssvårigheter blir allt vanligare även hos ungdomen. En kraftig utbyggnad av skolväsendets kurator- och psykologverksamhet har ägt rum . Detta har utan tvekan varit värdefullt, men det har inte resulterat i en minskning av antalet elever i behov av speciell hjälp. För lekmannen förefaller det som om psykologerna stannade på halva vägen. Man analyserar orsakerna till störningarna i de enskilda fallen men avstår ifrån att säga något om med vilka medel själva orsakerna skall kunna elimineras i framtidens samhälle. Om man finner att den moderna miljön är alltför påfrestande, bör ansträngningarna att göra den mer människovänlig ökas. Det gäller miljön i hemmen, i skolan, på arbetsplatserna och . Vi använder här ordet miljö i vid mening, eftersom den psykiska eller andliga miljön torde vara minst lika viktig som den materiella. De psykiska störningarna tar sig ofta uttryck i människans önskan att komma ur sin situation, att fly den verklighet i vilken hon lever. Om denna tendens är särskilt stark i ett välfärdssamhälle av typ, där verkligheten är behagligare och bättre än på de flesta andra håll i världen, då borde vissa slutsatser kunna dras beträffande störningarnas djupaste orsaker. Det är uppenbarligen inte fråga om människans materiella villkor. Snarare gäller det hennes livsinställning och hennes frågor om livets mål och mening. Vi tror inte, att en diskussion i dessa frågor leder fram till några enhetliga eller gemensamma uppfattningar i religiösa eller filosofiska spörsmål. Men vi har med det ovan sagda velat antyda vår uppfattning, att det är föga realistiskt att utelämna livsåskådningsfrågorna, när man skall analysera de mentalhygieniska problemen. En diskussion om den moderna människans oro mellan företrädare för olika specialiteter och åskådningar är nödvändig. Tror man att oron skulle kunna tigas ihjäl, glömmer man måhända den psykiska hälsovårdens viktigaste faktor. Alkoholkonsumtionens inverkan på det totala vårdbehovet torde vara ganska dominerande, överläkaren och laboratorn vid alkoholkliniken på , , skriver i sin bok människan: Att den som är påverkad av alkohol kan råka ut för olika olyckstillbud är väl känt liksom de många ödesdigra sociala följderna av regelbundet missbruk. Mindre känt är kanske, att överkonsumtionen av alkohol är en vanlig bidragande sjukdomsorsak vid en rad olika kroppsliga och psykiska sjukdomar. Och om man studerar alkoholens roll som direkt och indirekt dödsorsak finner man, att enbart i kan man räkna med att alkohol dödar personer ! Citatet ger en föreställning om vilken stor belastning på sjukvården, som orsakas av alkoholbruket. Enbart inom trafiken torde en stor andel av olyckorna orsakas av alkoholbruk. beräknades antalet vårddagar för alkoholmissbrukare inom sjukvården (inklusive storstädernas sjukhus) till omkring 960 000. För den egentliga nykterhetsvården under annat huvudmannaskap beräknas vårddagantalet under ha varit 810 000. Härtill skall läggas alkoholmissbrukarnas belastning av den öppna sjukvården. Statens alkoholskatteinkomster /73 beräknas i stats verkspropositionen till ca . Till nykterhetsvården inklusive bidraget till de kommunala nykterhetsnämnderna anslås enligt propositionen , dvs. endast av inkomsterna på alkoholförsäljningen. Dessa direkta kostnader för vården av alkoholmissbrukare är sålunda ganska blygsamma i förhållande till statens alkoholinkomster. Även om man beaktar att alkoholkonsumtionen dessutom orsakar starkt ökad belastning på försäkringskassor, polis- och rättsväsende samt kriminalvård, kan man med visst fog säga, att staten reglerar, legaliserar, distribuerar och tjänar pengar på alkoholvarorna och överlåter åt landsting och primärkommuner att svara för huvuddelen av de väldiga vårdkostnader, som dessa varor orsakar. När motboken i största enighet avskaffades, ville man bl. a. få bort ransoneringspsykosen omkring alkoholdryckerna och minska krångel och kontroll för de skötsamma alkoholbrukarna. Meningen var väl att alkoholpolitiska åtgärder skulle sättas in i syfte att snabbt identifiera och lämna hjälp till de alkoholbrukare, som befinner sig i riskzonen, men av detta har det i praktiken inte blivit någonting. Systembolagets och kontrollstyrelsens främsta strävan synes vara att med minsta möjliga personal distribuera mesta möjliga mängd alkohol. a. från i syfte att åstadkomma identifiering av missbrukare, langare och ev. underåriga köpare avstyrktes av systembolagschefen, vilket kan tas som ett uttryck för bolagets totala oberoende av medborgarinflytandet ute i landet. startade alkoholpolitiska utredning försöksverksamhet med inköpsregistrering i i huvudsak enligt principerna i Västmanlandsförslaget. enkäter bland samtliga elever i gymnasiets näst högsta årskurs visar, att bruket av alkohol blir allt vanligare bland eleverna. Regelbundet alkoholbruk förekommer enligt följande procenttal: Öl klass II A Andelen absolutister bland gymnasisterna var pojkar och flickor, och . En publicerad undersökning som utförts av docent vid kan anses alarmerande. Var tionde elev i klasserna 6 och 9 i svensk skola dricker alkohol som motsvarar ren alkohol eller mera. av tolvåringarna uppger att de prövat alkohol i någon form, av 1516-åringarna har druckit alkohol. Det är som inte är konsumenter alls medan den högsta förbrukningssiffran återfinns hos nionde årskursens pojkar i de tre storstäderna. Här är det som dricker eller mera ren alkohol 1 dricker eller mera. Det är ungefär en halv flaska starksprit , två flaskor mellanöl . Resultaten av dessa undersökningar pekar på ökat bruk av starksprit, starköl och mellanöl, medan bruket av vin och klass IIA stagnerat eller minskat något. Den intensiva reklamen för vin och öl synes inte ha främjat en övergång till svagare drycker utan snarare bidragit till en allmän spridning av alkoholbruket bland ungdomen. Den moderna alkoholreklamen synes ha outtömliga resurser, som utnyttjas utan socialt ansvar. Kravet på en hederlig varudeklaration har blivit allt starkare, när det gäller oumbärliga och nyttiga konsumtionsvaror. Alkoholvarorna bör ställas under samma krav. Reklamen bör ersättas med en saklig varudeklaration med angivande av dryckens alkoholhalt och funktionshämmande effekt på människan. Beträffande starkspritreklam är krav på totalförbud välmotiverat. Varuetiketterna på spritflaskor bör förses med varningar enligt samma regler som gäller för övriga giftvaror. De hälsovårdsfrågor, som behandlats i denna motion, sorterar i regel under skilda samhällsorgan. Trafik- och alkoholpolitiken handlägges av statliga organ, vilket betyder, att ett reellt medborgarinflytande på det regionala planet saknas. I fråga om kost- och näringsfrågor, fysisk träning och den materiella och psykiska miljön finns ingen samordnande och huvudansvarig instans. Dessutom finns andra för folkhälsan viktiga frågor, som inte berörts i denna motion, t. ex. tandhälsovård, sexualetik, de smittsamma sjukdomarna och bruket av tobak och narkotika. Gemensamt för alla dessa frågor är deras avgörande betydelse för våra möjligheter att i framtidens samhälle uppnå balans mellan vårdbehov och vårdresurser. Därför är det naturligt, att tar initiativ till samordnande insatser genom samarbete mellan statliga, landstings- och primärkommunala organ, frivilliga organisationer och massmedia. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om en allsidig inventering av de företeelser i svenskt samhällsliv, som orsakar sjukdomar, psykiska såväl som fysiska, samt om utredning och förslag till åtgärder för att minska skadeverkningarna. ENSKOG (fp)