mot · FV021692 · 1972-05-08 00:00:00 — av herrar i och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 94 med förslag till lag om ändring i lagen (1971:418) om dels fortsatt giltighet av lagen (1942:429) om hyresreglering m. m. dels ändring i samma lag. 1971 beslöt att avveckla hyresregleringen för lokaler . I motioner från bl. a. och riktades anmärkningar mot detta förslag. Den kritiken gällde främst de olyckliga konsekvenser som skulle uppstå om hyresregleringen inte avvecklades för bostäder och lokaler i områden där lokalhyresmarknaden inte var balanserad. Detta gäller främst storstädernas centrala delar. De farhågor vi hade har besannats. En mängd nya hyreskontrakt med avsevärda hyreshöjningar som följd har tecknats. Som omnämns i propositionen 1972:94 är det inte ovanligt med hyreshöjningar på . I undantagsfall förekommer höjningar på . Hyreshöjningar av den storleksordningen kan i och för sig vara marknadsmässigt motiverade, men får många olyckliga konsekvenser, bl. a. av social natur, vilket föranlett regeringen att föreslå åtgärder för att åstadkomma en successiv anpassning till marknadsmässig hyressättning. Många problem uppstår självfallet vid avveckling av hyresregleringen för lokaler. a. förefaller det vara mycket svårt att i ett inledningsskede finna det rätta marknadsvärdet på denna splittrade marknad, då något jämförelsepris inte finns att tillgå. Anpassningen av hyresnivåerna måste därför vid en avveckling av hyresregleringen ske successivt. Den fyraåriga övergångsperiod som regeringen nu föreslår förefaller i detta syfte vara välbetänkt. Vår uppfattning är emellertid att denna åtgärd är otillräcklig i områden där det råder brist på lokaler. När fattade sitt beslut om avveckling av hyresregleringen för lokaler, gjorde man det utifrån uppfattningen att det rådde någorlunda balans på lokalhyresmarknaden också i de större städerna. Så har inte visat sig vara fallet. Tvärtom finns det ett tryck på storstädernas centrala delar - sammanhängande med den bristande balansen mellan och inom olika regioner som torde innebära att man endast med stora svårigheter kan nå balans på lokalhyresmarknaden. Man bör därför enligt vår mening agera mycket försiktigt när det gäller att här avveckla hyrespriskontrollen på lokaler. I en motion till fjolårets riksdag från centerpartihåll (1971:650) föreslogs åtgärder för att undvika rättsförluster för hyresgäst i samband med uppsägningar. De åtgärder som föreslås i proposition 1972:70 överensstämmer med de synpunkter som framfördes i denna motion. måste dock beklaga att man i detta sammanhang inte tagit upp den större frågan om hur besittningsskyddet för lokalhyresgäster skall utformas. I ett läge där hyresgästen blir uppsagd eller hyran kraftigt höjs är det knappast ett realistiskt alternativ för många att starta verksamheten på annan plats; speciellt gäller detta för äldre hyresgäster. Om verksamhten lägges ned drabbas också de anställda hårt. Eftersom arbetslokalen i många avseenden är jämförbar med en persons arbetsredskap, vilka i olika lagsammanhang åtnjuter ett starkt skydd, är det rimligt att även lokaler kommer i åtnjutande av ett så starkt besittningsskydd att deras innehavare inte genom åtgärder från fastighetsägarens sida kan ställas utan möjligheter att försörja sig. Besittningsskyddet är självfallet speciellt angeläget på orter där det fortfarande finns en bristsituation. Med hänsyn till de sociala konsekvenser som en uppsägning av en lokal kan få är det dock nödvändigt att för samtliga lokaler införa ett med bostadshyresgästerna likvärdigt besittningsskydd. Det nuvarande indirekta besittningsskyddet för lokaler är enligt vår mening inte tillfredsställande. För många mindre eller medelstora företag är det inte möjligt att konkurrera med ett kapitalintresse som har föresatsen att med alla medel skaffa sig en viss lokal. Man kan i sammanhanget heller inte bortse från möjligheten av att hyran kan drivas i höjden genom bulvaner. Utan ett direkt besittningsskydd måste lokalhyresgästen arbeta under ständig risk att bli uppsagd från sin lokal. Under hot om uppsägning kan lokalhyresgästen i praktiken bli tvingad att acceptera oskäliga hyror som försämrar företagets konkurrensmöjligheter och som drabbar konsumenterna i form av högre priser. Det är uppenbart att han då blir mera tveksam till åtgärder som syftar till att utveckla och konsolidera hans företag. Inom företagsamheten, såväl den större som den mindre, pågår en långsiktig planläggning av investeringar och utvecklingsåtgärder. Det har även ett intresse för företagens kreditgivare att besittningen till lokalerna är tryggad. Det torde vara lättare att uppskatta skälig hyra för en lokal än att precisera den ersättning som enligt gällande regler skall utgå till näringsidkaren när han måste upphöra med sin verksamhet i den av honom förhyrda lokalen. För att ge tillfredsställande trygghetsgarantier för lokalhyresgäster bör enligt vår mening avvecklingen av hyresregleringen för nu hyresreglerade lokaler ske som hyresregleringen avvecklas för bostäder inom samma område. Dessutom bör direkt besittningsskydd införas även för lokaler som inte omfattas av hyresregleringen. Det kan dock här övervägas huruvida någon skillnad bör göras mellan skilda typer av lokalhyresgäster. Det kan förefalla inkonsekvent från samhällets sida att utfästa sig för hyresregleringens avskaffande det ena året för att året därpå om denna motion bifalles riva upp detta beslut. Utvecklingen har emellertid enligt vår mening visat att fjolårets beslut kommer att innebära så betydande nackdelar att en större omprövning än den regeringen nu förordar måste vidtas. Det faktum att nya hyreskontrakt redan ingåtts under de nya förutsättningarna innebär givetvis att man vid ett bifall till denna motion får återgå till det gamla hyresförhållandet. Med hänvisning till ovanstående hemställes 1. att i syfte att få en avveckling av hyresregleringen för lokaler som för bostäder med avslag å proposition 1972:94 beslutar såvitt rör lokaler om fortsatt hyrespriskontroll enligt den i 6 § hyresregleringslagen uttryckta principen och om bibehållande av nuvarande direkta besittningsskydd, 2. att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag till innevarande års riksdag om sådan ändring av 12 kap. jordabalken (hyreslagen) som ger lokalhyresgäst ett lika starkt direkt besittningsskydd som bostadshyresgäst.