mot · FV021789 · 1972-11-16 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr lil angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten. I bilaga 1 Regionalpolitisk! handlingsprogram m. m. till Kungl. Maj:ts proposition 1972:111 ges på s. 477479 en beskrivning av utvecklingen i de tre storstadsområdena. Förvisso är den redovisning av utvecklingen som där givits riktig och rättvisande om man betänker den snabba expansion som förekom och 1960-talets första hälft. kan man förmärka en klar tendens till dämpning av storstadstillväxten, och under innevarande år präglas de tre storstadsområdena av en befolkningsmässig och sysselsättningsmässig tillbakagång. Även om de siffror som nedan lämnas som beskrivning av den aktuella situationen till viss del påverkats av den dämpning av konjunkturen som präglat 1971 och 1972, torde det otvivelaktigt vara så, att de tre storstadsområdena som en följd av näringsstrukturen icke kommer att karakteriseras av någon kraftig befolkningsökning i likhet med vad som var fallet . Under innevarande år har t. o. m. september månad haft en befolkningsminskning på över 18 000 invånare. Det innebär för huvudstadens del en flyttningsförlust på över 20 000 människor. kan man vänta sig att befolkningsminskningen i kommer att vara minst 20 000. För har befolkningstalet i stort sett varit oförändrat . Detta innebär en kraftig utflyttning, då födelseöverskottet legat mellan 7 000 och 7 500. För har den hittillsvarande utvecklingen inneburit en folkminskning på 7 600 personer, och kan man räkna med en befolkningsreduktion på mellan 8 500 och 9 000 människor. För hela gäller samma situation som i , dvs. oförändrade befolkningstal, vilket alltså med tanke på födelseöverskottet innebär en flyttningsförlust på mellan 4 500 och 5 000 människor detta år. När det slutligen gäller det minsta av våra storstadsområden kan man för notera att kommun under de tre första kvartalen förlorat 3 700 invånare, och totalt för året tyder prognoserna på en befolkningsminskning på 4 600 personer, vilket alltså innebär en flyttningsförlust på bortemot 6 000 människor. Stagnation kännetecknar för övrigt hela , som torde notera en folkökning som helt svarar mot ett beräknat födelseöverskott på omkring 2 000 personer. Nuvarande situation är alltså den att någon tillväxttakt som bör dämpas i storstadsområdena icke föreligger. Vi motionärer vill starkt understryka departementschefens uttalande: Däremot är det enligt min mening inte realistiskt att räkna med en uppbromsning av expansionen i så hög grad att en fortsatt befolkningsökning i dessa områden skulle helt förhindras. Utvecklingen har inte minst i centralorterna i de tre storstadsområdena skapat synnerligen svåra kommunalekonomiska problem, och de köproblem som fortfarande föreligger från den period då tillväxttakten var för expansiv blir mycket svåra att lösa vid en dylik utveckling. Det som emellertid inger en viss oro är sysselsättningen inom tillverkningsindustrin, som minskar. När det gäller säger departementschefen att den fortsatta utvecklingen måste ägnas särskild uppmärksamhet, medan det för uttalas att tillväxten begränsas framför allt inom den tunga industrin. Enligt departementschefen är expansionstendenserna i av så allmän karaktär att dämpningsåtgärderna där bör ha mera generell inriktning. För har sysselsättningen i den privata sektorn inte ökat senare del. Orsaken härtill är som sagt framför allt minskad sysselsättning inom tillverkningsindustrin. Denna minskning har emellertid kompenserats av ett ökande arbetskraftsbehov inom handel och privata tjänster. Behovet har dock inte varit tillräckligt för att kompensera nedgången inom jordbruk m. m. Sysselsättningsökningen i regionen har framför allt burits upp av den snabbt expanderande offentliga sektorn. I relativa tal svarar den kommunala och landstingskommunala verksamheten för av den samlade regionala sysselsättningsökningen . ökade antalet sysselsatta inom industrin i med 14 000 personer, men minskade antalet sysselsatta inom industrin med 2 400 personer. Bortsett från den tunga verkstadsindustrin har samtliga industrigrenar minskat sitt behov av arbetskraft. har fått ett relativt ensidigt sammansatt näringsliv, där bortemot av verkstadsindustrin endast omfattar fyra företag, nämligen , SKF, och . Av samtliga industrisysselsatta i återfinns inte inom dessa fyra företag. Detta innebär enligt oss motionärer en fara för och har därtill lett till att sysselsättningsminskningen koncentrerats till branscher med hög andel kvinnlig personal. Av minskningen av antalet arbetstillfällen inom industrin under 19661970 svarade sålunda kvinnorna för eller i absoluta tal 1 400 personer detta trots att kvinnorna endast utgjorde av samtliga anställda inom industrin. Vi anser att man i den regionalpolitiska planeringen såväl för som för bör ägna särskild uppmärksamhet åt nedgången i industrisysselsättningen på samma sätt som aviseras för . För inger den koncentration som ägt rum till ett fåtal större företag oro . Vad kommer att hända med sysselsättningen i och om vi får en besvärlig varvskonjunktur? Eller om bilindustrin i skulle få problem? Åtgärder måste vidtas så att ensidigheten inom näringslivet inte blir för stor. En ökad lokalisering av lätt industri till dessa områden torde inte innebära någon fortsättning av den expansion som kännetecknade och 1960-talets första hälft. Vi vill därför understryka att de synpunkter beträffande industrisysselsättningen i storstadsregionerna och behovet av kompletterande industri till dessa regioner blir beaktade i den framtida regionalpolitiska planeringen. Vi får därför hemställa att måtte beakta vad i motionen anförts beträffande industrisysselsättningen i storstadsregionerna - främst i vad avser Göteborgs- och Malmö-Lundregionerna vid beslut om regionalpolitikens utformning. () () () ()