mot · FV021696 · 1972-05-08 00:00:00 — Vi finner det naturligt och nödvändigt att frågan om ett inflationsskydd tas upp, när skattesystemet nu skall allsidigt prövas. Genom tilläggsdirektiv bör utredningen också åläggas detta uppdrag. Åtgärderna bör, som vi tidigare utvecklat i motionen 1972:839, ta sikte på att åstadkomma någon form av värdesäkring både i vad gäller skatteskalan och grundavdragen. Därmed neutraliseras de ogynnsamma verkningar som inflationen nu har i skattehänseende. Alla förändringar i skattesystemet skall beslutas av i grundlagsenlig ordning. Enligt direktiven är en huvuduppgift för den nya skatteutredningen att bedöma de fördelningspolitiska aspekterna av skatte- och avgiftssystemet. Här skall också de indirekta skatternas fördelningspolitiska verkningar tas med i bilden. Med den höjda mervärdeskatten och inflationen har följt prisökningar, som är betungande för många, särskilt i fråga om viktiga livsmedel. Det är därför naturligt att i den allmänna debatten frågan har väckts om en differentiering av mervärdeskatten. Vi förutsätter att frågan om en differentiering av mervärdeskatten tas upp av den tillsatta utredningen. Det står klart att många barnfamiljer och andra med små inkomster i dagens läge har svårt att skaffa sig viktiga livsmedel. Det måste bl. a. betraktas som en viktig folkhälsofråga att alla kan skaffa sig den kost de behöver. Som exempel på mervärdeskattens betydelse för livsmedelspriserna kan nämnas, att av konsumtionspriset på mjölk, som är i genomsnitt per kg i förpackning, utgör mervärdeskatt. Mervärdeskatteuttaget på mjölk uppgår totalt till ca 290 milj. kr. Å andra sidan måste en rad problem, som skulle uppkomma vid en differentiering av mervärdeskatten, närmare belysas innan slutgiltig ställning kan tas. Syftet måste t. ex. vara att i första hand förbilliga de nödvändigaste livsmedlen. Möjligheterna att i prissättning och redovisning särskilja dessa typer av livsmedel skapar vissa problem. Till de obestridliga fördelarna med en enhetlig mervärdeskatt hör vidare att kontrollen är enklare än vid en differentiering. De problem som kan uppkomma inom handeln och andra för- och nackdelar måste ingående och på ett likvärdigt sätt belysas av skatteutredningen. Som vi redan tidigare föreslagit i motioner med anledning av propositionen om prisreglerande åtgärder på jordbruksområdet bör det vara möjligt att redan nu införa ett särskilt konsumtionsstöd, som eliminerar eller väsentligt reducerar mervärdeskattens prishöjande effekter på viktiga livsmedel. Ett sådant stöd ingår redan i mindre utsträckning i det gällande jordbruksprissystemet. Under innevarande regleringsår utnyttjades sammanlagt 96 milj. kr. av införselmedel till bortlyftning av en del av konsumentpriset på mjölk. 1 den nämnda propositionen har föreslagits att sammanlagt 55 milj. kr. skall användas för samma ändamål. Även på andra produkter har denna väg utnyttjats. Även dessa frågor bör prövas närmare av utredningen. Ett fullständigt borttagande av momseffekten på livsmedel skulle medföra ett inkomstbortfall för staten på mer än . Det innebär att det omöjligt kan förverkligas på en enda gång. Ett konsumtionsstöd av den art som vi föreslagit har samma effekt och kan genomföras successivt på viktiga baslivsmedel i takt med att det ekonomiska utrymmet medger det. I princip innebär det att en del av eller hela den erlagda mervärdeskatten restitueras. Det innebär i sin tur att åtgärden inte påverkar det löpande jordbruksavtalet. Det kan dock i sammanhanget framhållas att man i jordbruksförhandlingarna diskuterat en förstärkning av det redan existerande konsumtionsstödet. Från jordbrukets sida harman därvid förklarat att man är beredd att medverka till en sådan utveckling. I motionerna 1972:1649 och 1972:1650 har vi föreslagit att 200 milj. kr. anvisas för konsumtionsstöd till konsumtionsmjölk under /73. Därmed skapas möjligheter att ta bort mervärdeskattens prishöjande effekter på konsumtionsmjölken under det närmaste året. bör med detta som utgångspunkt förutsättningslöst undersöka, vilka möjligheter som effektivast hjälper familjerna att komma till rätta med de problem som hänger samman med mervärdeskattens fördyrande verkan på livsmedel. En viktig uppgift måste också vara att försöka åstadkomma förändringar, som ger barnfamiljerna en jämfört med icke barnfamiljer förbättrad ekonomisk ställning. Att jämförelser och förbättringar måste ske även horisontellt mellan barnfamiljer och icke barnfamiljer i samma inkomstlägen är självklart. Skatter och bidrag har traditionellt ett mycket nära samband och de redan påtalade samordningsproblemen berör därför inte minst detta område. Det är mot denna bakgrund vi anser det nödvändigt att förbättra barnfamiljernas ekonomiska situation genom en barnbidragshöjning med från . Detta tillskott kompenserar barnfamiljerna för inträffade prisökningar för den närmast föregående tvåårsperioden. Vi föreslår även att reglerna för bostadstilläggens avtrappning vid inkomstökning revideras så att marginaleffekterna mildras. Slutligen föreslår vi i denna motion att skatteutredningen får i uppdrag att utarbeta en effektiv metod för att komma till rätta med den ekonomiska belastning som mervärdeskatten skapar för inte minst barnfamiljernas livsmedelskonsumtion. Som vi understrukit i motion 1972:839 bör skatteutredningens arbete också ta sikte på att lösa vissa andra viktiga problem för låginkomsttagarna. har visat under vilka svåra förhållanden många låginkomsttagare lever. Det är därför nödvändigt att här gå fram på bred front för att åstadkomma förbättringar. Skattelagstiftningen innehåller särskilda regler om extra avdrag vid taxeringen vid nedsatt skatteförmåga. Syftet med dessa bestämmelser är att trygga ett skattefritt existensminimum och att lätta skattebördan för grupper med låg skattekraft. Enligt vår uppfattning bör ett avdrag av denna typ inte exklusivt knytas till grupper, som på grund av sjukdom, arbetslöshet, särskilt stor försörjningsbörda och liknande omständigheter har nedsatt skattekraft, utan också kunna utnyttjas av fulltidsarbetande med särskilt låga inkomster. Det av oss tidigare framförda förslaget att ändra det nu befintliga hemmamakeavdraget på skatten till ett hemmamakebidrag bör likaså övervägas . Detta stöd är tillkommet för att kompensera familjer, där ena maken av olika skäl har svårigheter att gå ut på arbetsmarknaden. Men hemmamakeavdraget förutsätter att den andra maken har så pass stora inkomster att det kan utnyttjas. Man måste emellertid förutsätta att den som är gift med en arbetslös eller en som är långvarigt sjuk eller som av annan anledning har blygsamma inkomster bäst behöver stöd. Vi vidhåller därför att avdraget bör omvandlas till ett bidrag, som utbetalas direkt till den make som det varit avsikten att kompensera vid övergången till ett individuellt system. Bidragsmetoden har också den fördelen att den hemmavarande maken därigenom kommer att få ett belopp med egen dispositionsrätt. Vidare får man genom ett sådant bidrag som nämnts en mer konsekvent genomförd individuell beskattning. Med hänsyn till de akuta svårigheter familjerna har att klara sin hushållsbudget, är det nu än mer angeläget än tidigare att detta stöd icke undandrages de ensamstående med barn och de gifta med hemmamake som har inkomster under . och som helt eller delvis går förlustiga detta stöd. Utredningen bör också få till uppgift att se över folkpensionärernas skatte- och bidragsregler. Visserligen har numera en del av de negativa marginaleffekterna eliminerats, men ändringarna är ändock inte tillräckliga. Även fortsättningsvis kan folkpensionärer med mindre arbetsinkomster komma att få avstå en mycket stor del av en inkomstökning till det allmänna genom ökade skatter och minskade bidrag. Att folkpensionärer med blygsamma extrainkomster i mycket stor utsträckning får en marginalbelastning på måste anses som helt otillfredsställande. Gällande skatte- och bidragsregler bör därför ändras i syfte att minska de starka marginaleffekterna vid inkomstökningar. Vi noterar med tillfredsställelse att finansministern i sina direktiv till utredningen uppdragit åt kommittén att ta upp frågan om ändrade skatteregler för de s. k. faktiskt sambeskattade, dvs. makar, som båda arbetar i eget företag. Det är från både principiell och praktisk synpunkt angeläget att öppna möjligheter till någon form av individuell beskattning, om båda makarna varit verksamma i förvärvskällan i ej blott ringa omfattning. Det är orimligt att man i ett skattesystem, som bygger på den individuella principen, fortfarande sambeskattar makar som arbetar tillsammans i det egna företaget. Borttagandet av den s. k. faktiska sambeskattningen bör genomföras i en första etapp. Sammanfattning Skattereformens allmänna inriktning Tyngdpunkterna i den nu tillsatta utredningens arbete måste enligt vår uppfattning ligga på förändringar i den personliga inkomstbeskattningen. Utredningen bör emellertid också få möjligheter att göra ändringar inom och mellan olika delar av skattesystemet. Det bör därigenom kunna bli möjligt att inte bara uppnå den ändrade fördelning av skattebördan mellan olika inkomstgrupper som är nödvändig utan också att uppnå den samordning mellan olika skatteformer och mellan skatt och bidrag som framstår som alltmera nödvändig. Frågan om en differentierad mervärdeskatt eller ett motsvarande konsumtionsstöd på livsmedel bör sålunda utredas. Utredningsarbetet måste givetvis bedrivas i nära samarbete med redan verksamma utredningar på skatteområdet, bl. a. utredningarna om företagsbeskattningen, realisationsvinstbeskattningen och den kommunala ekonomin. Revisionen måste ta sikte på att förverkliga intentionerna om en omfördelning av skattebördan till låginkomsttagarnas förmån. Inte minst avvägningen mellan statlig och beskattning och den fortsatta utvecklingen på kommunalskatteområdet är här av stor betydelse. De lägre inkomsttagarnas förhållanden måste i detta sammanhang särskilt beaktas. I mellaninkomstlägena måste särskilt de starka marginalskatteeffekterna uppmärksammas när det gäller såväl själva skattesystemet som avtrappningen mellan olika sociala förmåner. Marginalskatter på redan vid inkomster på . är klart otillfredsställande. Inkomstrelaterade bidrag måste ses i samband med skattesystemets utformning. Det särskilda problem som hänger samman med att en inflationsutveckling kan leda till ökat reellt skatteuttag måste analyseras noggrant. Målet bör vara att uppnå en rimlig ordning med ett i själva systemet inbyggt inflationsskydd, som omöjliggör att enbart kompensation för prisökningarna slår igenom i ökat skatteuttag. Samordningen mellan skattesystemet och olika delar av socialförsäkringssystemet måste som redan betonats ägnas stor uppmärksamhet. Därvid bör bl. a. övervägas att införa ytterligare inslag av bruttosystem inom socialförsäkringarna, dvs. ett system där förmånerna beskattas. Därigenom ökas jämförbarheten mellan olika inkomstsituationer och möjliggöres ett rättvisare skatteuttag. En omläggning av skatte- och bidragssystemet av denna omfattning kan knappast åtminstone inte i nuvarande samhällsekonomiska läge genomföras på en enda gång. Utredningsarbetet måste därför grundas på förutsättningen att förslagen skall kunna genomföras i etapper . Möjligheten att åstadkomma väsentliga förbättringar är emellertid intimt förknippad med att det sker en stram offentlig hushållning och görs en effektiv ekonomisk planering. Allra viktigast är dock en ökad ekonomisk tillväxt. Genom skatteutredningens eget arbete och genom dess samarbete med andra utredningar bör dessa viktiga frågor ges en helt annan uppmärksamhet . Utredningen bör också vid översynen särskilt beakta, att skattesystemet bör utformas på ett sätt som motverkar såväl skattefusk som legal skatteflykt. De här föreslagna ändringarna kan inte genomföras i en enda etapp. Både kostnadsskäl och andra skäl talar för en successiv ordning. En genomgripande analys av de berörda problemen torde också kräva avsevärd tid för skatteutredningen. Vissa frågor, där snabba justeringar är angelägna och som berör bl. a. skilda låg- och mellaninkomstgrupper, torde emellertid utredningen utan svårighet kunna behandla snabbt. förbättring av barnfamiljernas situation, avskaffande av den faktiska sambeskattningen, införande av hemmamakebidrag, införande av inflationsskydd i skattesystemet, justering av marginaleffekterna i skatte- och bidragssystemet. Dessa förändringar bör därför få förtur. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av proposition 1972:95 beslutar 1. att avslå Kungl. Maj:ts förslag om ändring i förordningen om statlig inkomstskatt; 2. att avslå Kungl. Maj:ts förslag om ändring i förordningen om mervärdeskatt; 3. att avslå Kungl. Maj:ts förslag om ändring i förordningen om särskild skatt på motorbränslen; 4. att hos Kungl. Maj:t anhålla om tilläggsdirektiv till de sakkunniga rörande utredning av skattesystemet med riktlinjer för en skattereform i enlighet med vad som har anförts i motionen. () () 72 1394 S 1972