mot · FV021832 · 1972-11-17 00:00:00 — av herrar Schött och Kronmark i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr lil angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten. Hela norra läns skärgårdskust hör till de områden i landet där det centralstyrda naturromantiska intresset givit totalt utslag. Enligt propositionen 1972: lil tycks meningen vara att befolkningen i dessa områden för sin framtid enbart skall vara hänvisade till sin vackra natur och sin särpräglade skärgård. Självfallet är de som bor i län också medvetna om att de begåvats med en natur som man bör vara aktsam om och som man bör söka bevara så långt det överhuvud är möjligt. Enligt vår mening kan dock inte naturintresset helt få ta överhanden, så att man utestänger industriutbyggnad från dessa trakter. Det finns också företagsamhet som inte är miljöovänlig utan som tvärtom går väl in i miljön. Sådan företagsamhet kan också sägas vara en förutsättning för att naturen skall kunna bevaras. Människorna måste kunna finna sin utkomst, också i dessa områden. De som är bofasta kan inte leva på att betrakta och njuta av vacker natur. Man kan alltså inte sätta företagsamhetsintresset och naturvårdsintresset emot varandra så starkt som gjorts i propositionen. Det kan leda till att bygden avfolkas. Och detta i sin tur leder till att också naturen förändras och blir otillgängligare. Man kan därför hävda, vilket vi gör, att möjligheterna till företagsamhet i dessa bygder är en förutsättning för att naturvårdsintresset skall kunna hållas levande en förutsättning för att man skall kunna bevara naturen. Redan nu saknar delar av län företagsamhet i den utsträckning som vore önskvärd för att ge befolkningen sysselsättning och framtidsmöjligheter. I stället för att avgränsas från företagsamhet synes därför län böra prioriteras när det gäller miljövänliga industrier. 1 en partimotion som avlämnats från vårt parti framhålls också att stödområdesgränserna inte får uppfattas som klart fixerade. Det finns nämligen också områden och regioner utanför stödområdet som är i behov av stimulans. Det bör alltså vara möjligt att inom ramen för regionalpolitiken ge stimulans åt bygder och regioner var de än är belägna, där behov finns. Vi understryker detta och menar att delar av län, i första hand den norra länsdelen, måste karakteriseras som ett sådant område som bör kunna åtnjuta regionalpolitisk! stöd, alldeles oavsett att det inte ligger inom det avgränsade stödområdet. Viktigt är, förutom att stimulans till företagsamhet ges, att kommunikationerna utvecklas. Det är också angeläget att söka få till stånd en så god infrastruktur som möjligt. Vi avser inte här att göra någon uppräkning av alla de åtgärder vi skulle anse vara motiverade för att ge rättvisa åt norra länsdelen i län. Vi nöjer oss med att hänvisa till handlingsprogram så som det finns sammanfattat i propositionen 1972: lil, bilaga 1, bihang B, s. 97. Med stöd av vad här anförts hemställs att vid utarbetandet av riktlinjer för riksplanearbetet och för regionalpolitiken tar hänsyn till de särskilda skäl som föreligger för att vissa områden av län behandlas positivt när det gäller stimulans åt miljövänlig industri m. m. () () 72 1896 S 1972