mot · FV02685 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om omvandling av internatläroverk till riksinternatskola, m. m. Enligt årets statsverksproposition, bil. 10 s. 244, beräknar utbildningsministern ej medel för inrättande av rikselevhem 1972/73 med hänvisning till yttrande av organisationskommittén för riksinternatskolor. Anledningen till att frågan skjutes uppges vara att riksinternatskoloma ej har tillfredsställande rekrytering och att en av skolorna, , av denna orsak läggs ned fr. o. m. nästa läsår. Det finns emellertid anledning förmoda att den svaga rekryteringen inte är ett mått på behovet av intematplatser. Rekryteringen torde starkt begränsas av de höga elevavgifterna som inte väsentligt sänkts genom de ökade statsbidragen. För del torde läget intill, snart mitt i, ett växande storstadsområde vara en väsentlig orsaksfaktor. Många föräldrar torde anse närheten till storstadsmiljön innebära ett alltför stort riskmoment med dagens ungdomsproblem. Av detta skäl synes det väl motiverat att frågan om byggande av elevhem i eller intill storstäder tills vidare uppskjutes. En bättre lösning torde vara att placera elevhem med riksrekrytering på mindre orter som från miljösynpunkt utan tvekan måste föredras framför storstäder. En lämplig sådan ort bör vara. F. d. , numera internatläroverk, har för sin intematverksamhet ett antal elevhem som upprustats till god standard och är väl lämpade att fungera som rikselevhem utan några större investeringar. Skolan, som startades och drivit intematverksamhet , har alltid hållit elevavgifterna (mycket) låga för att ekonomin inte skulle utgöra något hinder för elever som varit i behov av inackordering. Intematet har alltid tagit emot både flickor och pojkar, och skolan har i alla avseenden haft en klart demokratisk inriktning. Nuvarande intematgymnasium tar emot såväl elever vid internatet som extematelever från orten, dvs. verksamheten fungerar i detta avseende på samma sätt som vid planerade rikselevhem. a. konstaterades i (dåvarande) departementschefens motivering till förslag 1962 om statsbidrag till intematgymnasium har utgjort en väl fungerande intematskolenhet som borde bevaras. Det bör självfallet också vara angeläget tillvarataga de möjligheter till minskat investeringsbehov som de gott utrustade elevhemmen i erbjuder. Ett rikselevhem i skulle genom sitt läge medföra en lämplig geografisk spridning av elevhemmen med riksrekrytering. Eleverna bör ha god kontakt med familj eller andra anförvanter, inte minst gäller detta utlandssvenska elever för vilka kontakten med släktingar i är väsentlig. De bör nå respektive hemorter utan alltför långa resor. , , och vissa delar av och utgör ett naturligt upptagningsområde för rikselevhem i med stora befolkningscentra inom ca 10 mils radie, bl. a. MalmöLund, , , , och . driver gymnasiet, till vilket intematet är knutet, helt utan statsbidrag. beslöt som bekant 1962 att bemyndiga Kungl. Maj:t att bevilja dåvarande statsbidrag till internatgymnasium, vilket bemyndigande Kungl. Maj:t enligt beslut och meddelande till 1968 ej utnyttjade på grund av vissa svårigheter i den regionala planeringen. I årets statsverksproposition säger föredraganden bl. Genom beslut gav Kungl. Maj:t i uppdrag att vid den fortsatta planeringen av gymnasieskolan pröva vissa särskilda planeringsfrågor. Den fortsatta planeringen borde alltjämt utgå från de huvudprinciper som låg 1964 och 1968. Det borde emellertid vara möjligt att , när gymnasieskolans struktur var fastlagd, pröva frågan om den utökning av antalet orter med treåriga gymnasieskollinjer (s. k. g-orter) som enligt beslut förutsatts kunna komma till stånd (prop. 1964:171, s. 115). Vidare borde pröva frågan om inte gymnasieskolans linjer inom en och samma g-region kunde fördelas på två skilda orter. En viktig utgångspunkt skulle därvid vara att ett allsidigt val av studievägar skulle kunna erbjudas ungdomarna på båda orterna. Om en sådan uppdelning kom till stånd fick den ej ske efter gränser som motsvarade de gamla skolformsgränsema (prop. 1964:171 s. lil och prop. 1968:140 s. 142). I uppdraget till ingick slutligen att göra en mer samlad bedömning av i vilka former de särskilda anordningarna i glesbygd i fortsättningen borde organiseras. Därvid kunde även komma i fråga att gå över till gängse utbildningsformer. I beslutet uttalades att överstyrelsen skulle bedriva utredningsarbetet med största skyndsamhet. Strävan skulle vara att få fram ett sådant utredningsmaterial att Kungl. Maj:t skulle kunna besluta om eventuella ändringar i organisationen av gymnasieskolan redan fr. o. m. . Det bör ses som ett positivt intresse för skolfrågan att inte uppgivit sin strävan att få behålla gymnasieskolan utan tvärtom satsat på en upprustning av såväl skola som elevhem. De problem som sammanhänger med den regionala planeringen synes fullt möjliga att lösa i samförstånd mellan berörda kommuner och länsskolnämnder. Därvid skulle också elevunderlaget med det redan kritiska och än svårare läget beträffande regionens elev underlag kunna få en lösning, som dessutom bör ge genomsnittligt minskade reslängder för eleverna. Vi anser det önskvärt att SÖ i sitt utredningsarbete särskilt beaktar möjligheterna att i Osby-Älmhults gymnasieområde planera verksamhet enligt nämnda direktiv. De erfarenheter vi nu har talar för att små enheter har fördelar från skolkurativa synpunkter, inte minst torde detta ha gällt internatskolorna. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. 1. att organisationskommittén för riksintematskolor vid sitt fortsatta utredningsarbete beaktar möjligheten att utnyttja redan existerande resurser vid intematläroverk, f. d. , med lämplig anknytning till regionens kommunala gymnasieskola och också möjligheten att förvandla internatläroverk till riksinternatskola, 2. att i sitt utredningsarbete angående den fortsatta planeringen av gymnasieskolan särskilt beaktar möjligheten att i Osby-Älmhults gymnasieområde fördela gymnasieskolans linjer enligt i direktiven uppdragna riktlinjer. N. () () (fp' () () ()