mot · FV021204 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att öka resandefrekvensen inom SJ. Det beslut om transportstöd gällande allmänna stödområdet som riksdag fattade var ett viktigt första steg mot utjämning av transportkostnaderna inom landet. Något motsvarande stöd för persontrafiken utgår emellertid inte. Även denna fråga behandlades vid riksdag, och därvid framhöll statsutskottet bl. a. i sitt av godkända utlåtande (SU 1970:105): Det kan antagas att persontaxoma spelar en viktig roll i de lokaliserings- och trafikpolitiska sammanhangen och därvid inte minst för del. Kostnaderna och pengar för transport av människor kan vidare antagas innebära en allvarlig konkurrensnackdel. De nödvändiga kontakterna med andra företag och kunder inom och utom försvåras genom de långa avstånden och utgör ett av det norrländska näringslivets särskilda problem. Överväganden angående åtgärder för motverkande av angivna olägenheter framstår därför som angelägna. De höga taxorna för persontrafiken är besvärande för både näringslivet och de enskilda människorna. De av företagna, med korta intervaller återkommande taxehöjningama accentuerar ojämlikheterna inom landet och ökar prisdifferenserna med de växande avstånden. Människomas benägenhet att anlita statensjärnvägar minskar. Inte minst för barnfamiljerna ter sig de höga taxorna avskräckande. Och såsom statsutskottet framhöll innebär resekostnaderna en allvarlig konkurrensnackdel för näringslivet i och andra delar av landet med långa avstånd. Från lokaliserings- och regionalpolitisk synpunkt är det därför angeläget att stöd till persontrafiken införes utan onödigt dröjsmål. Kollektivtrafikens stigande taxor stimulerar privatbilismen med de negativa effekter som detta har i fråga om trafiksäkerhet och miljöförstöring. Den motsatta utvecklingen vore den önskvärda. Överföring av trafik från landsväg till järnväg, från privatbilismen till kollektiv trafik bör så långt som möjligt eftersträvas. Förhållandena i andra europeiska länder synes tyda på en positiv utveckling för järnvägarna. Inte minst när det gäller tycks dessa inta en central ställning vid uppnåendet av de trafikpolitiska målen. Så kan man t. ex. på och resa de 24 milen mellan och för . Det är hälften mot vad motsvarande biljett kostar i . Restiden är kortare än restiden på motsvarande sträcka i vårt land. Det är angeläget att för en prispolitik som leder till ökad resandefrekvens. Detta kan inte åstadkommas genom ofta åter I har intressanta försök gjorts när det gäller lokaltrafiken. Systemet har bl. a. inneburit att man infört årskort till ett pris av . Förutom de växande intäkter som blivit resultatet av reformen har denna haft positiva skattepolitiska effekter för kommunen. bör försöksvis pröva olika former av taxenedsättningar i syfte att öka resandefrekvensen på tåg och där järnvägslinjer inte finns bussar. Därvid bör bl. a. undersökas huruvida den utformning som valts i kan användas. Försöksverksamheten bör givetvis åtföljas av information om taxesättningama och om kollektivtrafikens fördelar. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller dels om skyndsam utredning och förslag av frågan om stöd till persontrafiken på långa avstånd, dels att upptar försöksverksamhet med taxenedsättningar inom tåg- och busstrafiken på i motionen anförda grunder.