mot · FV02699 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående undervisningen av invandrare. Antalet i bofasta utländska medborgare uppgick till ca 411 000. Dessutom har omkring 205 000 personer av utländsk härkomst fått svenskt medborgarskap. Enligt uppgifter hämtade från invandrarutredningen 1. (SOU 1971: 51) fanns det i 64 589 utländska medborgare i åldern . Av dessa var ca 17 000 i åldern , dvs. Antalet skolpliktiga invandrarbarn uppskattar invandrarutredningen till 50 000-60 000 läsåret 1970-1971. Antalet i bofasta utländska medborgare i åldern (gymnasieåldern) är ej känt. Undervisning, och då i synnerhet språkundervisning, utgör en central del av invandrarnas anpassning. Att leva i utan att kunna förstå och göra sig förstådd på svenska medför oerhörda problem. Huvudprincipen bör vara att alla som bosätter sig i vårt land skall tillförsäkras en grundutbildning i svenska och i samhällskunskap utan inkomstbortfall. För barnen gäller den svenska skolplikten. Invandrarbarnens speciella svårigheter motiverar dock omfattande stödåtgärder inom det obligatoriska skolsystemets ram. Det är önskvärt att invandrarnas barn kan få plats i förskolan. Detta förenklar avsevärt anpassningen till och genomgången av den obligatoriska skolan. Den försöksverksamhet som bl. a. bedrivits i och visar detta. De vanliga aktiviteterna har där kompletterats med språkträning. Denna är inriktad på att lära barnen förstå svenskt tal och uttrycka sig på svenska. Någon läs- och skrivträning är det alltså inte fråga om. Erfarenheterna från försöksverksamheten är så goda, att det är angeläget att denna utvidgas. har också understrukit detta. Företrädare för etablerade språkliga minoriteter i har betonat vikten av att undervisning i minoritetsgruppens språk ges redan i förskolan. SÖ har också fått i uppdrag att genomföra sådan försöksverk Det är väsentligt att denna verksamhet bedrives med största skyndsamhet. Språkträningen i svenska har skötts av lågstadielärare. Statsbidrag har utgått. Med stöd av de goda erfarenheter som vunnits av dessa försök finner vi det önskvärt att statsbidragsbestämmelserna ändras så att statsbidrag generellt utgår för denna verksamhet. Det kan förmodas att detta inte skulle innebära någon kostnadsökning, då utgifterna för stödundervisning i bortfaller i motsvarande grad. Två modeller kan särskiljas vid inplacering av invandrarbarn i . I vissa kommuner placeras barnen i en klass med svensktalande kamrater i den årskurs där de åldersmässigt hör hemma. Extra undervisning i svenska sker som stödundervisning. I andra kommuner samlas de invandrarbarn som skall introduceras i det svenska skolsystemet till förberedelseklasser, där undervisningen sker på barnens modersmål. Undervisningen i svenska ges under vissa veckotimmar - antalet utökas successivt - av svensktalande lärare. Genom dessa förberedelseklasser räknar man med att få en mjukare inslussning i den svenska skolan. Den sista modellen med förberedelseklasser kan ge vissa fördelar. Genom att barnen får lära känna skolan och en del lärare och får kunskaper i svenska språket, innan de inplaceras i klasser med svensktalande kamrater, minskar man risken för s. k. mobbing. Detta är en betydande fördel. Pennalism och utfrysning av avvikande kamrater är alltför ofta förekommande och kan drabba invandrarbarnen. Risken för dessa svårigheter minskar ju mindre avvikande och vilsekomna invandrarbarnen känner sig. Förberedelseklasser kan endast anordnas i större kommuner med många invandrare. I övriga kommuner är man bunden till stödundervisningen. Det är angeläget med en översyn av gällande statsbidragsbestämmelser för invandrarbarnen, så att en större flexibilitet och valfrihet ges den lokala skolledningen. Av invandrarutredningens kommunenkät framgår att alla kommuner ej till fullo utnyttjar befintliga möjligheter för stöd åt invandrarbarnen. SÖ och länsskolnämndema har här en viktig uppgift att söka stimulera kommunerna. Många lärare som undervisar invandrarbarn har påtalat bristen på lämpliga läromedel. har också uppmärksammat detta problem. För att råda bot på denna situation bör SÖ få i uppdrag att initiera utveckling och distribution av sådana läromedel. SÖ har i sina anslagsäskanden begärt viss ändring av bestämmelserna angående tillvalsgrupp på högstadium. Departementschefen har ej biträtt detta önskemål. Vi finner att detta problem bör ingå i den av oss begärda översynen av statsbidragsbestämmelserna. Utbildning i gymnasiala skolor för invandrarungdom har ägnats relativt liten uppmärksamhet. kan ej lämna någon siffra om hur stor andel av invandrarungdomen som fortsätter sin utbildning i denna skola. Även om stora variationer föreligger mellan olika nationaliteter anser utredningen att andelen invandrarungdomar som fortsätter sin utbildning efter är relativt väsentligt lägre än motsvarande andel av samtliga ungdomar i . Orsakerna till det relativa låga antalet invandrarungdomar i gymnasieskolan kan vara flera. Troligen känner sig många invandrare språkligt handikappade och väntar därför svårigheter att följa undervisningen. Vi beklagar i detta sammanhang att statsrådet ej ansett sig kunna biträda Sths förslag om ett anslag för särskild stödundervisning. I andra fall kan invandrarungdomen vara föga motiverade för studier, då den främst har kommit till för att få arbete. På kan detta förhållande leda till mycket besvärande förhållanden, då vi riskerar att få en grupp samhällsmedlemmar som har betydligt sämre utbildning än sina jämnåriga kamrater. Försöksundervisning med goda resultat har redovisats från , i och en gymnasieskola i . Även om viss försöksverksamhet f. n. pågår anser vi att SÖ i en särskild utredning bör få i uppgift att lägga fram förslag för att öka rekryteringen av invandrarungdom till den gymnasiala skolan. Utbildning av vuxna invandrare har lämnat förslag om grundutbildning för vuxna invandrare . I statsverkspropositionen finns tyvärr inget förslag på detta angelägna område. I en partimotion har begärt att förslag baserade på invandrarutredningens delbetänkande föreläggs riksdag. Generellt gäller att behovet av utbildning för lärare för invandrare är mycket stort. Detta gäller förskollärare, lärare i samt lärare för vuxenundervisning och alfabetiseringsundervisning. är det troligt att praktiskt taget alla lärare, oberoende av i vilken skolform de undervisar, kommer i kontakt med invandrare. För att underlätta undervisningssituationen är det angeläget att i all lärarutbildning, i ännu högre grad än införes moment som ger en utförlig information om invandrarnas förhållanden. Också annan skolpersonal, kuratorer, psykologer och skolsköterskor bör få samma utbildning. För många kommuner är det problem som uppstår, när antalet invånare av utländsk härstamning ökar, nya och främmande. inte minst på utbildningsområdet. Det är därför angeläget att SÖ och länsskolnämnder söker sprida information och kunskap till olika kommuner och de där verksamma lärama. På skulle ett av metoder, läromedel m. m. för invandrarundervisningen, enligt mönster från och , kunna spela en viktig Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. A. att statsbidragsbestämmelsema för driftbidrag till ändras så, att bidrag kan utgå för lärare som anlitas vid språkträning av invandrarbarn i svenska i förskolan, B. att en översyn görs av gällande statsbidragsbestämmelse för undervisning av invandrarbarn i , C. att SÖ får i uppdrag att utveckla läromedel för undervisning av invandrarbarn, D. att förslag framlägges till åtgärder i syfte att öka rekryteringen av invandrarungdom till den gymnasiala skolan, E. att en översyn görs av gällande kursplaner vid all lärarutbildning för att i större utsträckning beakta invandrarnas problem, F. att invandrarnas problem måtte beaktas vid utbildning av övrig skolpersonal, t. ex. skolsköterskor, kuratorer och psykologer samt G. att en prövning sker om behovet av ett särskilt rörande undervisning av invandrare. () . () () ()