mot · FV02583 · 1972-01-01 00:00:00 — av m. fl. Av den totala elproduktionen i svarade vattenkraftverken för . Enligt Centrala driftledningen (CDL) beräknas vattenkraftens relativa andel ha sjunkit till och endast 12 å . Produktionskapaciteten hos vattenkraften uppgår nu till 53 miljarder kilowattimmar med normal vattentillgång. De utbyggnader, som är under arbete eller anses kunna komma i fråga, beräknas ge ytterligare 10 miljarder kilowattimmar . Utrymmet för en utbyggnad av vattenkraften är alltså ny mycket begränsat, och en ständigt snabbare ökning av energiförbrukningen medför att vattenkraftens relativa andel snabbt sjunker. Säkerligen är det möjligt att bromsa denna utveckling utan skada och till och med till gagn för den samhälleliga utvecklingen i övrigt. Tekniskt betingade energiförluster och annan onödig energiförbrukning kan väsentligt reduceras. Ändå bör man sannolikt räkna med en så kraftig total ökning av elförbrukningen att det blir atomkraften som måste svara för huvudparten av energiförsörjningen i år 2 000. En jämförelse mellan vattenkraften och atomkraften är slående. Vart och ett av de fyra aggregaten hos det projekterade kärnkraftverket i Forsmark nära får en effekt av (MW) och kommer att svara för en energiproduktion av 5,2 miljarder kilowattimmar . Vid full drift kommer enbart detta kärnkraftverk att ge 20 miljarder kilowattimmar , vilket motsvarar i runt tal av hela vattenkraftproduktion . Ett kärnkraftverk på 3 200 MW producerar 40 gånger mera energi än det planerade vattenkraftverket vid Ritsem och 11 gånger mera energi än de inhiberade utbyggnaderna av skulle ha kunnat göra. Om alla leden från atombränslets utvinning till det radioaktiva avfallets behandling hålls under sträng kontroll skall kärnkraftverken vara klart miljövänligare än någon av de oljedrivna eller koldrivna värmekraftstationer som varit i bruk. Ett aktuellt exempel ger den polske vetenskapsmannen under rubriken miljö i nr 12, 1971, av Tidskriften . Han beskriver jättekraftverket Kozienice med en planerad effekt av 3 000 MW, som är under byggnad I är kol det viktigaste bränslet. Man har - som han skriver lågt ner betydande ansträngningar för att minska kraftverkets skadeverkningar. Man har valt och fått garanti för leveranser av kol från med så låg svavelhalt som möjligt. Man har använt de allra bästa elfiltren för att rena utsläppen från skadliga avfallsprodukter. Ändå blir det skadeverkningar som kommer att bli märkbara inom en radie av från kraftverket. Professor slutsats blir följande: Om vi betänker att vårt lands energibehov kommer att täckas först med tjugo sådana kraftverk som Kozienice och att varje kraftverk skulle medföra skadeverkningar inom ett område med en diameter , kan vi påstå att hela vårt land kommer att hotas av utvecklingen inom energiförsörjningen. Därför har arbetet på kraftverket i Kozienice klart visat att det är oerhört viktigt att finna ett bränsle som inte medför att människans omgivning förstörs .De svårigheter som har dykt upp vid arbetet på kraftverket i Kozienice har tydligt visat att vår energiförsörjning måste innebära att atomenergin utnyttjas, vilket kommer att medföra att vatten, jord och luft räddas. En väsentlig skillnad mellan vattenkraftverk och atomkraftverk är att de förra är lättreglerade kraftkällor under det att de senare ger en effekt, t. ex. 800 MW, och en energi, t. ex. 5,2 miljarder kilowattimmar från vart och ett av de fyra Forsmarksaggregaten. Vattenkraften kan magasineras av dygnet eller året när energiåtgången är liten och utnyttjas maximalt när åtgången är maximal. Man talar därför om baskraft och toppkraft. Kärnkraftverken kommer utan tvivel att spela en allt större roll för produktionen av baskraft. Användningen av naturgas, den miljövänligaste av alla större energikällor, kan få en avsevärd betydelse. Vattenkraften i kommer att bli allt värdefullare som toppkraft av ökad energiförbrukning och som reservkraft när ett atomkraftverk krånglar eller av annat skäl måste tas ur drift. Toppkraften bör sannolikt utgöra av hela elproduktionen. Detta innebär att all den vattenkraft som kommer att produceras i måste användas som toppkraft och att annan energi, i främsta rummet atomenergi, blir baskraft även i och de övriga delar av landet som tidigare stod för nästan hela den svenska elproduktionen. är det till och med troligt att man måste öka reserven av toppkraft genom att använda en del av atomkraften att pumpa vatten tillbaka i magasinen ovanför vattenkraftverken. Detta kan för övrigt bli ett rationellt sätt att använda kärnkraftverkens överskottsenergi under eventuella perioder av låg baskraftsförbrukning. I den fysiska riksplan, Hushållning med mark och vatten (SOU 1971:75), som utarbetats i , förutsätts att utvecklingen i fortsättningen, liksom , styrs av storfinansen. Utbyggnaden av basindustrier såsom järnverk, massaindustrier etc. utgår från de lokaliseringsönskemål som uttryckts av industrins branschorgan. I fråga om nya kraftverk följer man de lokaliseringsförslag, som skisserats av Centrala driftledningen (CDL), som är den statliga och privata kraftindustrins samarbetsorgan. Resultatet av denna slappa följsamhet skulle bli att alla nya stora industrianläggningar och samtliga 15 å 20 kärnkraftverk (därav några kraftvärmeverk för produktion av både elkraft och fjärrvärme) lokaliseras till södra tredjedelen av landet, de allra flesta till kusten. Enligt CDL ger den antagna utvecklingen inte kraftekonomiskt underlag för något kärnkraftverk i . Man gör detta påstående trots att elförbrukningen i omkring beräknas motsvara vattenkraftproduktionen och trots att man är medveten om att den norrländska vattenkraften säkerligen helt måste reserveras som toppkraft för hela landet. En ytterligare avfolkning av och en hänsynslös exploatering av kustområden är det perspektiv som riksplanen tecknar. Det är därför ett vitalt intresse inte bara för och det övriga utan för hela landets befolkning att det blir en annan styrning av utvecklingen. är fyra stora kärnkraftverk under projektering eller byggnad: söder om , vid norrom , och Forsmark norr om . Vår uppfattning är att det femte kärnkraftverket bör förläggas till . Skälen är identiska med dem som låg till grund för regeringens beslut om en förläggning av andra kärnkraftverk till Forsmark, nämligen en samlad bedömning av energibehovet, miljövården, regional- och sysselsättningspolitiken. Enligt uppgifter kommer 200 man att krävas för Forsmarksbygget . Är 1975 då de två första aggregaten är under byggnad beräknas arbetsstyrkan uppgå till maximalt 1 100 man. Driftpersonalen kommer, när är fullt utbyggt, att uppgå till omkring 220 man. Som förut nämnts får ett kärnkraftverk med fyra aggregat en effekt av (MW). 1 (liksom för övrigt i det malmrika ) skulle det vara naturligt att gruppera industrier med stora energikrav som ett kombinat i nära anslutning till ett kärnkraftverk. För stålindustrins utveckling krävs enligt kemikontoret sannolikt två nya ferrolegeringsverk. Närhet till brytbara kvartsförekomster är en viktig lokaliseringsfaktor, och sådana förekommer ju i . Närhet till en stor kraftproducent anges också av kemikontoret som en av de väsentligaste lokaliseringsfaktorerna. Ett ferrolegeringsverk har en elförbrukning motsvarande 150-400 MW. verk beräknas uppgå till 500 personer. Ett nytt specialstålverk med en kapacitet av 1 milj. ton anses kunna bli aktuellt fram till omkring , heter det i den fysiska riksplanen (s. 283) om önskemål, som närmast lutar åt en lokalisering till . beräknas ytterligare ett nytt specialstålverk om cirka 1,5 milj. ton komma att behövas, om inte det förra byggs ut till 2,5 milj. ton. Ett specialstålverk på 2,5 milj. ton bedöms få ett effektbehov på 360 MW. Antalet sysselsatta beräknas till 1 875 personer per miljon ton råstål, dvs. 4 700 vid ett specialstålverk på 2,5 milj. ton. Till ett industrikombinat som detta skulle det sedan vara naturligt att foga verkstadsindustrier. Ett problem med atomkraftverken är de utomordentligt stora kylvattenmängder som de kräver. Vaije reaktoraggregat drar en vattenmängd av för kylning av turbinkondensorema. Kylvatten för kommer att tas från en vik av , Öregrundsgrepen, och släppas ut i samma vik. Vattnet värms vid användningen upp . Temperaturstegringen i havsviken blir några grader närmast punkten för utsläppet och avtar med ökande avstånd. På grund av fiskars känslighet för temperaturväxlingar kan det lokala fisket lida skada. Men eftersom kylvattnet inte får någon beröring med de radioaktiva elementen utan är lika rent efter som före användningen finns det möjligheter att utnyttja dess värme för nyttiga ändamål, t. ex. att åstadkomma en isfri hamn året runt och förlänga badsäsongen i samma område. Utomlands har kylvattenvärmen också använts för fisk- och skaldjursodling i avstängda havsvikar. Ett annat problem med atomkraften är som bekant det radioaktiva avfallet. Erfarenheterna från , som skildrats i bok en miljöfara? (utgiven på svenska 1970), är skrämmande. De bekräftar som så många tidigare erfarenheter att miljöförstöringen blir hejdlös när blott och bart profitintressen får bestämma den tekniska utvecklingen. Till skillnad från miljöförstöring av de flesta andra typer är en vårdslös behandling av radioaktivt avfall omöjlig att gottgöra genom senare åtgärder. Men erfarenheterna visar också att ett ansvarsfullt utnyttjande av atomkraften kan göra den till en av de minst miljöfientliga energikällorna. Det är för oss uppenbart att det inte räcker med enbart prognoser för energiförsörjningen på . Alla skäl talar för en planmässig energipolitik och en utveckling av kärnkraften i statlig regi. Alla skäl talar också för en resolut styrning av utbyggnaden av kärnkraftverken och lokaliseringen av de energikrävande basindustrierna så att avfolkning stoppas och en allsidig ekonomisk utveckling av norra äntligen inleds. I en vid årets riksdag väckt motion om sysselsättningsskapande åtgärder i ställer ett par vpk-motionärer en rad konkreta förslag om utbyggandet av statliga basindustrier jämte andra åtgärder för industriell utbyggnad. Dessa har i hög grad samband med det i denna motion föreslagna femte kärnkraftverket förlagt till . Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för 1. att ett femte kärnkraftverk i samhällelig regi förlägges till ; 2. att frågan om en snabb planering av energipolitiken i övrigt blir föremål för en skyndsam utredning med utgångspunkt att samhället får bestämmanderätten över alla resurser för energiförsörjningen; samt 3. att en översyn företas över alla led i atomkraftens produktion från bränsleförsörjningen till avfallshanteringen med riktpunkt att riskerna för allmänheten elimineras ur tillverkningsprocessen. (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) i K L , 1972