mot · FV021650 · 1972-04-18 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majrts proposition nr 79 angående reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Statens pris- och kartellnämnd (SPK) konstaterar i ett meddelande att de prishöjningar, som inträffat , i hög grad varit koncentrerade till livsmedelsområdet. steg priserna i dagligvaruhandeln enligt handelns cirkaprislistor med . Av denna höjning kan hänföras till jordbruksavtalet, till övriga leverantörsprisstegringar och resterande till höjda handelsmarginaler. Bland de varor inom dagligvaruområdet, vilkas priser stigit , nämner SPK mjölk, som ökat med , ost med , kött och charkuterivaror med och bröd med . Sammanfattningsvis konstaterar SPK beträffande pris- och marginalutvecklingen , att prishöjningarna på dagligvaruområdet blivit högre än vad som på förhand kunnat beräknas med utgångspunkt i jordbruksavtalets bestämmelser samt löneavtalen. Pris- och kartellnämndens aktuella meddelande utgör den statistiska bekräftelsen på en diskussionsmässig uppfattning om de stigande matpriserna, som förekommit . Diskussionen kring de höga matpriserna har givetvis inte kunnat föras utan att även skattefrågan har förts in i bilden. Flertalet hushåll har just genom de samlade marginaleffekterna kommit att bli extremt känsliga för varje ny börda. Många barnfamiljer tycker sig vara fångade i en situation, där de å ena sidan har svårt att öka sin reala inkomst och å andra sidan upplever att just maten blir allt dyrare. Det nu gällande jordbruksavtalet kommer att medföra ökad press uppåt på hushållens livsmedelskostnader. sker en avtalsenlig realhöjning för jordbruket på ca 135 milj. kr., och dessutom kommer jordbruket att tillföras kompensation för inträffad inflation. Det gällande jordbruksavtalet innebär att prishöjningar på livsmedel kan inträffa även fram t. o. m. På vilket sätt inflationskompensationen kommer att påverka olika varor inom livsmedelssektorn skall på sedvanligt sätt bli föremål för förhandlingar. Utan att föregripa diskussionen om behovet av en förändrad jordbrukspolitik efter avtalets utgång måste man ändå konstatera, att den svaga punkten i det nuvarande systemet för jordbrukspriserna är att det förutsätter något som icke existerar: ett något så när stabilt penningvärde. Om det blir så kraftig inflation som vi haft , 3 sami Nr 1650-1656 kommer detta att medföra att helt berättigade kompensationskrav från jordbrukets sida omsätts i starka prisökningar på hushållens livsmedelsinköp. Prisutvecklingen visar att en betydande del av de prispåslag som vidtagits har kommit att drabba konsumtionsmjölken. Det finns här anledning att påminna om den betydande andel mjölkkonsumtionen utgör i framför allt barnfamiljernas livsmedelsbudget. Upprepade höjningar av konsumentpriset på mjölk utgör för dessa hushåll ett oroande inslag. Barnfamiljerna kan av välkända kostskäl inte avstå från att konsumera just denna vara. Det finns därför enligt vår mening särskilda skäl att ingripa i prisbildningen på just konsumtionsmjölk. När det gäller att motverka ytterligare urholkning av dessa familjers konsumtionskraft är det naturligt att i första hand hindra varje ytterligare höjning av mjölkpriset. Denna målsättning att hålla mjölkpriset oförändrat behöver inte uppfattas som ingrepp i ett gällande jordbruksavtal och kommer heller inte i konflikt med jordbruksavtalets innehåll. Förutsättningen för detta är givetvis, att producenterna tillförs motsvarande belopp genom överföringar via statsbudgeten. Ett steg i den riktningen innebär ju departementschefens förslag i proposition 1972:79, där han föreslår att mjölk regleringen tillförs 30 milj. kr. av de s. k. utomramsmedlen. När en prisökning framräknas på livsmedel förstärks denna ytterligare genom att varorna automatiskt påförs högre mervärdeskatt. Man beräknar t. ex. för dagen mervärdeskatten på konsumtionsmjölk till i genomsnitt. Mervärdeskatten utgör således en betydande andel av det mjölkpris konsumenten erlägger i handeln. Från vårt håll anser vi det värdefullt om och regeringen kunde vidta sådana åtgärder, att prisbromsen på konsumtionsmjölk kunde göras minst så effektiv att den under löpande avtalsperiod i beloppsmässigt avseende kom att motsvara en avveckling av momsbelastningen på just denna oumbärliga vara. En lämplig teknik torde vara att etappvis göra dessa regleringar för konsumtionsmjölken i samband med de ordinarie halvårsvisa överläggningarna och förhandlingarna inom jordbruksavtalets ram. Det är icke möjligt att ange det exakta belopp livsmedelsproducenterna skulle behöva kompenseras med för att nå målsättningen, att mjölkpriset i konsumtionsledet skall hållas oförändrat på nuvarande nivå. Avgörande är dels prisutvecklingen för den aktuella , dels hur fördelningen mellan påslagen på olika varugrupper blir. Detta är till betydande del resultatet av förhandlingar. Därför blir varje beloppsmässig uppskattning nu av hur stora medel som behöver tillföras mjölkregleringen osäker. Uppskattningsvis torde dock det regleringsbelopp som erfordras för att bibehålla konsumtionsmjölken på nuvarande prisnivå även under det budgetår som börjar uppgå till storleksordningen . Det torde få ankomma på Kungl. Maj:t att närmare beräkna budgeteffekterna i samband med förestående förhandlingar med företrä dare för jordbruket. Beträffande finansieringen av det erforderliga beloppet synes det lämpligt att återkomma i samband med behandlingen av kompletteringspropositionen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att måtte uttala att ingen höjning av nu gällande konsumtionsmjölkpris skall ske , vilket innebär att genom prisreglerande åtgärder effekten av nuvarande momsbelastning på konsumtionsmjölken (ca ) successivt avlägsnas, samt att måtte anvisa ett särskilt förslagsanslag på för prisreglerande åtgärder för konsumtionsmjölk avseende /73.