mot · FV02767 · 1972-01-25 00:00:00 — Motioner nr 767'1972 av och i om utökning av arbetsvårdspersonalen. I årets statsverksproposition har liksom föregående år föreslagits 100 nya tjänster till arbetsförmedlingskontoren, härav bl. a. ca 25 tjänster för uppföljning, tillsyn och utplacering av arbetstagare till anställning på den öppna arbetsmarknaden samt 2530 tjänster för verksamhet med s. k. anpassningslag. Däremot har yrkanden om personalförstärkning till arbetsförmedlingens arbetsvårdsexpeditioner inte tillgodosetts. Arbetsförmedlingarnas arbetsvårdsexpeditioner svarar för de förberedande åtgärder som behövs för att handikappade arbetssökande skall kunna erhålla och behålla lämplig arbetsanställning, i första hand på den öppna arbetsmarknaden. Förutom sedvanlig arbetsvårdsutredning kan i detta arbete ingå psykotekniska anlagsprov, läkarundersökningar, arbetsprövning, arbetsträning, anpassningsundervisning, arbetsmarknadsutbildning, tekniska hjälpmedel på arbetsplatsen, bidrag till motorfordon, näringshjälp m. m. Arbetsvårdspersonalen medverkar också i rehabiliteringsteam inom öppen och sluten sjukvård samt social- och nykterhetsvård, kriminalvård m. m. och har omfattande samverkan med försäkringskassorna enligt vad som förutsätts i lagen om allmän försäkring. Arbetsvårdspersonalens uppgift i ovannämnda team är att kartlägga behovet och förbereda eventuella arbetsvårdsåtgärder. Enligt vad som inhämtats från länsarbetsnämnden i skulle ca 15 årsanställda arbetsvårdstjänstemän erfordras i länet enbart för att tillgodose det behov av medverkan i dessa team som vederbörande rehabiliteringsorgan bedömt som oundgängligen nödvändigt. De ökade kraven på medverkan i rehabiliteringsteam särskilt i storstadslänen där riksinstitutioner inom rehabiliteringsområdet oftast är belägna samt förskjutningen mot allt gravare handikapp bland de arbetsvårdssökande, vilket förlänger handläggningstiden och ökar kvalitetskraven på åtgärderna, har i vissa fall lett till betydande köproblem. I varierar väntetiden till arbetsvårdsexpeditionerna som regel mellan . Vid arbetsvårdsexpeditionen i är väntetiden i genomsnitt . Utanför storstadslänen är väntetiderna varierande. 23 månaders kö rapporteras bl. a. i , , , , , samt . Det bör framhållas att de angivna väntetiderna gäller för första kontakt med den handläggande arbetsvårdstjänstemannen. Under arbetsvårdsutredningen kan väntetider också förekomma till bl. a. arbetsprövning och arbetsträning på grund av otillräcklig utbyggnad av dessa verksamheter. Till skyddad sysselsättning förekommer också i vissa fall köer. Även om de föreslagna personalförstärkningarna för bl. a. utplacering av handikappade i öppna marknaden och verksamhet med s. k. anpassningslag i och för sig är riktiga och angelägna åtgärder, måste det vara av ännu större intresse att minska väntetiderna för de handikappade som söker kontakt med arbetsvårdsexpeditionerna. De långa väntetiderna är rehabiliteringsfientliga, bl. a. genom att resultat som uppnås inom andra rehabiliteringsorgan kan gå helt förlorade genom den långa inaktiviteten. Detta minskar i sin tur väsentligt arbetsvärdens möjligheter att placera de sökande i anställning på den öppna arbetsmarknaden. Köproblemen förtar också i betydande grad effekten av de materiella resurser som ställts till arbetsvärdens förfogande genom kraftfulla insatser av stat, kommun och landsting och leder dessutom till ökade kostnader för bl. a. sjukersättning, förtidspension och socialhjälp. Enligt en av statens organisationsnämnd gjord undersökning ansågs en arbetsvårdstjänsteman, med dåvarande handikappstruktur bland de sökande, kunna handlägga ca 187 ärenden . handlade arbetsvårdspersonalen, inklusive dem som fullgjorde rent administrativa uppgifter, i genomsnitt ca 270 ärenden. Ett accepterande av det framlagda förslaget till personalförstärkning inom arbetsmarknadsverket innebär att arbetsvärden, trots ett väsentligt ökat antal sökande, under två budgetår inte erhåller någon personalförstärkning. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att en betydande del av de nya tjänster vid arbetsförmedlingskontoren för vilka medel äskas i proposition 1972: 1, bil. 13, punkt B: 1 disponeras för utökning av den handläggande arbetsvårdspersonalen i de län där behovet av en sådan förstärkning bedöms som störst.