mot · FV02792 · 1972-01-26 00:00:00 — av iru Mogård m. il. om en utredning angående den kommunala nämndorganisationen. Samhällsfrågornas alltmer komplicerade karaktär och inte minst urbaniseringen med alla dess konsekvenser har medfört att den kommunala verksamheten avsevärt utökats och förändrats. Kommunsammanläggningarna har ökat mängden och omfånget av ärendena. Det växande beroendet av statliga och regionala beslut har modifierat innebörden av självstyrelse. Att allt detta sammantaget har förvärrat arbetssituationen för de förtroendevalda, vilkas antal dessutom kraftigt minskats, är obestridligt; en följd har också blivit ett allt större antal heltidsanställda förtroendemän. Denna viktiga kommunaldemokratiska fråga har livligt uppmärksammats i debatten. Den kommunala nämndorganisationen i sin helhet har däremot i stort sett inte berörts. Ändå förefaller det uppenbart att också fördelningen av ärendena på olika nämnder förtjänar att diskuteras utifrån det ändrade läget. Organisationen har länge varit praktiskt taget helt oförändrad beträffande de obligatoriska nämnderna. Tillkommande uppgifter har bemästrats på skiftande sätt i olika kommuner genom inrättande av fakultativa nämnder. Det har i allmänhet tagits för givet att kommunernas frihet att utforma denna del av organisationen med hänsyn till lokala förhållanden varit positiv. De kompetensproblem som stundom aktualiserats har ansetts vara av mindre betydelse. Samhällsutvecklingen har emellertid inte bara medfört att en hel rad nya angelägenheter kommit att innefattas i den kommunala verksamheten utan också att värderingar och synsätt förändrats. okända begrepp som boendemiljö, familjevård etc. har tillförts debatten. Skolans arbete kan inte ses helt isolerat från t. ex. fritidsinsatserna eller socialvården; termen miljö innebär alltmer att människans totala livssituation skall beaktas. Det förefaller inte otroligt att en djupare analys skulle blotta förhållanden som gör det befogat att ifrågasätta om den nuvarande organisationen är anpassad till dagens kommunala verklighet. De kommunala uppgifterna kan sammanföras under skilda nämnder utifrån olika grunder; den nuvarande sektorsindelningen är måhända inte den mest effektiva. De specialreglerade nämnderna torde ha tillkommit för att möta statens behov av att genom lagstiftning garantera att t. ex. en likvärdig standard upprätthålles i hela landet. möjligt att flera uppgifter med fördel nu kan lämnas till kommunerna att självständigt handlägga. De centralt utformade kraven på en utrustningsnivå för skolor och barnstugor, långt utöver vad enskilda hem kan erbjuda, har t. ex. drivit upp kostnaderna på ett sätt som ansvariga kommunalmän ofta finner orimligt. Nya frågor av utomordentlig vikt, som statsmakterna bedömer som så väsentliga att likformig behandling bör garanteras, kan däremot, måhända endast under en övergångstid, behöva läggas på specialreglerade organ. Effektivitet i den kommunala förvaltningen, däri inbegripet de olika nämnderna, kan dock icke sägas vara uppnådd om inte också kravet på inflytande och insyn från medborgarna blir tillgodosett. Den förutsättningslösa granskning och omprövning av den kommunala nämndorganisationen som enligt vår mening är angelägen bör därför utgå ifrån ambitionen att förena effektivitet, ökad självstyrelse och demokratiska krav. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en utredning av den kommunala nämndorganisationen. () BO ()