mot · FV021704 · 1972-05-18 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 97 med förslag till lag om närvarorätt vid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd. En gammal programpunkt inom arbetarrörelsen talar om att stat och kommun skall vara mönsterarbetsgivare. Det vöre en stark överdrift att påstå att den blivit förverkligad. När frågan om företagsdemokrati och inflytande för de anställda alltmer ryckt i förgrunden är naturligt att anspråken rests om att stat och kommun skall vara föregångare. Men i allt väsentligt befinner sig hithörande frågor på utredningsstadiet eller i försöksverksamhet. Åtskilligt av det de anställda i offentlig tjänst tillmäter väsentlig betydelse borde rimligen ha varit löst vid det här laget. Som ett steg på vägen kan dock förslagen i den nu framlagda propositionen 1972:97 betecknas. I samband med de i propositionen framlagda förslagen omnämndes att en lagstiftning är under förberedelse som, motsvarande vad som aktualiserats för det enskilda näringslivet, kan väntas leda till att de anställda får rätt till styrelserepresentation i sådana företag statliga, kommunala och enskilda som drivs i bolagsform. I en kommunistisk motion (AKnr 193) betonades: 1 övervägandena om företagsdemokrati, dvs. demokratiens utvidgning till arbets- och produktionslivet, bör enligt vår mening det allmänna stat och kommun vara initiativtagare. Detta är desto angelägnare som företagsdemokratien i lika hög grad torde vara, eller bli, en lagstiftningssom en arbetsmarknadsfråga. Principiellt måste härvidlag kravet hävdas på en sådan företagsdemokrati som ger de anställda reellt inflytande inom den offentliga verksamhetens alla grenar. Det gäller inte bara arbetarskydd o. d., vilket i och för sig kan vara viktigt, utan personalpolitiken (besättandet av arbetsledare- och chefsbefattningar), utbildningen inom verket (företaget), disponeringen av vinstmedel m. m. Det var som sagt dessa frågor aktualiserades. Man har inte hunnit längre än att de är under utredning. Detta i vad det gäller de i bolagsform drivna statliga och kommunala företagen. Den form för de anställdas inflytande som den nu föreliggande propositionen tar upp gäller personalrepresentation i och landstingskommunal nämnd. Naturligtvis kan inte gällande kommunala lagstiftning förbises. Utformningen av denna aktualiserades ånyo i samband med den behandling som kan väntas följa efter framläggandet av den kommunala demokratiutredningen. Tills vidare ställs därför frågan om närvarorätt vid styrelser och nämnders sammanträden. Detta är en åtgärd som utan tvivel är av betydelse för såväl primärsom landstingskommuner. Tidningen (nr 10/1972) som uttalar sin respekt för den kommunala självstyrelsens grundprincip gör också påpekandet att arbetarnas och de lägre tjänstemännens deltagande i de kommunala styrelserna skulle bilda en god motvikt mot byråkratins allt för starka ställning i rådslagen. Påpekandena rubriceras: Erfarenhet kontra byråkrati. De behöver inte tolkas som tillspetsade. Utan tvivel kan den medverkan som närvarorätt vid nämndsammanträdena innebär tillföra dessa betydelsefulla mått av erfarenhet och sakkunskap. Det är inte alla förtroendevalda som ser saken på detta sätt. Det är därför enligt vår mening betänkligt att en begränsning görs i den föreslagna lagens 2 § till att närvarorätten enbart kan komma att gälla handläggning av ärenden av visst slag. Begränsningen är onödig. Det finns inga så interna ärenden som inte personalorganisationernas representanter bör ges möjlighet att ta del av. Risk uppstår att begränsningsmöjligheten blir allmänt utnyttjad och därmed reformens effekt reduceras. I en sådan begränsning ligger dessutom ett visst uttalat misstroende och nedvärdering av personalrepresentanternas omdöme som kan inverka menligt på själva syftet med närvarorättens införande. Denna paragraf bör därför utgå. Med stöd av det anförda föreslås att bifaller förslaget i proposition nr 1972 om Lag om närvarorätt vid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd, dock med utelämnande av 2 §. (vpk) i PER (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) i 72 1419 S 1972