mot · FV021865 · 1972-11-21 00:00:00 — av fröken i m. fl. i anledning av Kungl. Majits proposition nr 124 med förslag angående åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. I proposition 1972:124 föreslås viss utvidgning av tillämpningsområdet för förbättringslån, i enlighet med det förslag saneringsutredningen lämnat i sitt betänkande SOU 1971:64. kan förbättringslån utgå till kommun eller allmännyttigt bostadsföretag för förbättring av lägenheter i flerfamiljshus vilka bebos av personer som har fyllt eller är förtidspensionärer. Enskild person kan under vissa villkor få förbättringslån om personen äger eller med nyttjanderätt innehar en lägenhet i småhus. per lägenhet utgår som stående räntefritt lån och avskrivs normalt . Återstoden av lånet skall amorteras och löper med en ränta efter . Genom den föreslagna ändringen skall lån kunna utgå till samma kategori men omfatta samtliga lägenheter som berörs av stadsplan eller annan plan som medför att husets återstående användningstid är begränsad. Utan tvivel är det påkallat att temporärt förbättra nedgångna omoderna bostäder, som på kommer att rivas eller genomgå mera omfattande ombyggnader. Dessa lägenheter finns i mycket stor utsträckning i de äldre stadskärnorna och är i enskild ägo. Stödet för förbättringsverksamheten bör därför utgå i form av lån, som ges på lika villkor till låntagare inom skilda kategorier. Först då kan man motse snabba resultat i fråga om bättre bostäder åt de många som bor mycket dåligt. Ett villkor för sådana lån till enskilda fastighetsägare är givetvis att det allmänna genom inteckningar erhåller fullgod säkerhet för att de förbättrade fastigheterna skall kunna disponeras såsom saneringsplanerna förutsätter. Vi förutsätter att Kungl. Maj:t utfärdar föreskrifter för att tillfredsställande säkerhet skall finnas. Förbättringslånet innehåller en icke obetydlig subvention, vilket vi finner vara helt riktigt med tanke på att många av de boende i dessa nedslitna saneringsfastigheter inte kan betala de hyror som erfordras efter den temporära upprustningen. Det måste därför poängteras att den subvention som utgår är avsedd för den boende och inte för fastighetsägaren. Subventionen måste alltså påverka hyressättningen. Vi är inte främmande för att skapa en garanti för detta genom ett direkt bidrag till hyran. föreslår att maximibeloppet för räntefria förbättringslån höjs till . i normalfallet och till . för samer i de fyra nordligaste länen. Departementschefen avvisar detta förslag med motiveringen att beloppet höjdes så sent som . Mot bakgrund av de stegrade byggnadskostnaderna och angelägenheten av att åstadkomma en förbättringsverksamhet finner vi förslag väl motiverat och bifaller detta. Vi vill särskilt betona att bostadsförbättringsverksamheten lämpar sig synnerligen väl för den äldre byggnadsarbetskraften. Det är här fråga om arbetsformer som mer påminner om tidigare mer hantverksbetonade byggande än dagens serietillverkning av elementhus. Den erfarenhet den äldre byggarbetskraften besitter utgör därför en ovärderlig tillgång i förbättringsverksamheten. Vi finner det vara synnerligen angeläget att denna erfarenhet tas till vara. I propositionen föreslås också att lån skall kunna utgå för täckande av hyresförlust beroende på att lägenheter inte har kunnat uthyras. Det problem de outhyrda lägenheterna utgör är helt nytt för vårt samhälle. Vi har varit vana vid en ständig brist på lägenheter och har kommit i en situation där vissa lägenheter inte kan hyras ut. Bostadsbyggandet har varit mycket starkt inriktat på att häva den akuta bostadsbristen. Detta har fått till resultat att bl. a. miljövärden har eftersatts. De problem vi har kan i värsta fall bara vara början på en stor kris för hela bostadsmarknaden. När vi i stort sett kommit ifatt bostadsbristen, åtminstone för vissa storlekar av lägenheter, ökar människors möjligheter att välja. Inom bara något decennium kan därför de stora bostadsområden som byggts stå som tomma monument över en felaktig bostadsplanering. Det är i detta vidare perspektiv som den nu föreslagna stödformen måste ses. Enligt vårt förmenande kan därför de nu föreslagna lånen endast ses som en temporär åtgärd för att lösa vissa akuta problem. Det långsiktiga perspektivet bör bli föremål för överväganden inom den tillsatta bostadsfinansie ringsutredningen. Vi vill emellertid påpeka att den övervältring av hyreskostnaderna till kommande hyresgäster som föreslås är betänklig och i vissa fall helt oacceptabel. Som långsiktig lösning finner vi förslaget vara olämpligt i hus som har karaktär av att vara genomgångsbostäder, främst studentbostäderna. Den rådande situationen för studentbostadsstiftelserna är akut. Stora delar av deras studentbostadsrum står outhyrda. Vissa studentbostadsstiftelser står inför hotet att tvingas i likvidation. Studentbostadsstiftelserna har sökt att i möjligaste mån begränsa hyresförlusterna genom att hyra ut till icke-studerande ungdom, men inte ens dessa ansträngningar har visat sig tillräckliga. Möjligheterna att genom hyreshöjningar nu eller täcka hyresförlusterna för dessa företag är mycket små, då de studerande betalar en onaturligt stor del av sina knappa studiemedel till hyran ibland innemot . För studentbostadsstiftelserna finner vi därför den enda möjligheten vara att staten utöver lån för täckande av hyresförlust ger studentbostadsstiftelserna ytterligare stöd i enlighet med den i propositionen antydda möjligheten att jämka på ränte- och amorteringsvillkoren. Även för studentbostadsstiftelserna anser vi att de långsiktiga lösningarna måste bli föremål för utredning inom bostadsfi Vi vill betona att när det gäller studentbostadsstiftelsernas situation har samhället ett speciellt ansvar då deras bostäder har producerats mot bakgrund av de prognoser samhället gjort om framtida studerandeantal. Dessa prognoser har visat sig helt felaktiga då samhället på ett från våra utgångspunkter positivt sätt genom decentraliseringen av universitetsutbildningen förändrat grunden för prognoserna. Studentbostadsstiftelserna kan knappast kritiseras för att de inte i sin planering tagit hänsyn till icke fattade politiska beslut. När det gäller övrigt bostadsbestånd vill vi betona att kommunerna bär stort ansvar för den rådande situationen genom en bristfällig planering av bostadsbyggandet. Vi finner att den kommunala borgen som föreslås för täckande av hyresförlusten är väl motiverad för att stimulera kommunerna att producera bostäder som fyller människornas krav. Det förefaller oss vara felaktigt att staten tar det ekonomiska ansvaret för en felplanering. Med hänvisning till det anförda hemställes att i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:124 beslutar 1. att förbättringslån ges på lika villkor till skilda kategorier låntagare på sätt som angivits i motionen; 2. att maximibeloppet för räntefria amorteringslån höjs till . i normalfallet och till . för samer i de fyra nordligaste länen; 3. att vid täckande av studentbostadsstiftelsernas hyresförluster ett ytterligare stöd utgår genom jämkning av ränte- och amorteringsvillkoren men att bostadsfinansieringsutredningen ges i uppdrag att utreda den långsiktiga finansieringen av studentbostäderna. () () 72 1910 S 1972