mot · FV02584 · 1972-01-25 00:00:00 — om en parlamentarisk kommission för granskning av regeringens handläggning av ärenden angående förenade fabriksverken. riktade i en dagtecknad rapport skarp kritik mot handläggningen av en rad ärenden inom förenade fabriksverken . Det påtalades att verket i ett stort antal fall bildat eller förvärvat bolag utan att ha inhämtat tillstånd av Kungl. Maj:t och ; FFV hade vidare lämnat lån, för vilka anslag inte lämnats av , samt lämnat borgensförbindelser, som ur behörighetssynpunkt är att jämställa med lån. Kritik riktades vidare mot beslutsfördelningen mellan FFV och dess styrelse, mot beslutsunderlaget vid förvärvsärenden m. m. Chefen för industridepartementet överlämnade RRV ovannämnda rapport till justitiekanslern för de åtgärder, som rapporten kunde föranleda. JK avgav i sin tur beslut i anledning av chefens för industridepartementet anmälan . JK ansåg inte den förklaring FFV lämnat avseende sin verksamhet i ett yttrande till JK över RRV:s rapport tillfredsställande utan fann tvärtom att yttrandet visade, att tillräcklig förvaltningsrättslig sakkunskap saknats i FFV. JK konstaterade sålunda att FFV i olika hänseenden handlat i klar strid mot gällande bestämmelser. De fel som verket begått ansågs huvudsakligen vara av formell natur, men häri ligger emellertid inte att felen kan vara av allenast ringa betydelse. Det är tvärtom från statsrättslig synpunkt av stor vikt att statsmakterna inte berövas möjlighet att utöva de befogenheter som grundlagsenlig! JK yttrade vidare: Vid övervägande av vad sålunda anförts finner jag väl att vad verket låtit komma sig till last är av allvarlig beskaffenhet. JK ansåg inte desto mindre att några åtgärder mot verksledningen utöver gjorda uttalanden inte var aktuella. Detta av två skäl: 1) Enligt JK:s bedömning har staten genom FFV:s handlande inte orsakats ekonomiska förluster i vidare mån än som kunnat uppkomma även i sådan affärsverksamhet som verket ägt att driva utan särskilt tillstånd; 2) FFVledningens handlingssätt har enligt JK uppenbarligen förestavats av en stark strävan att uppfylla statsmakternas intentioner. Det finns i detta sammanhang inte anledning att ifrågasätta JK:s beslut. Det finns däremot anledning att uppmärksamma det något anmärkningsvärda resultatet av FFV:s strävan att uppfylla statsmak ternas intentioner, nämligen enligt JK en rad handlingar i klar strid mot gällande bestämmelser. FFV:s skrivelse av till JK med anledning av RRV:s rapport visade otvetydigt att regeringen, eller åtmistone vederbörande departement, var väl informerad om fabriksverkens verksamhet och om åtminstone flertalet av de åtgärder, som senare föranlett kritik från RRV och JK. JK talar om de kontakter som otvivelaktigt ägt rum mellan FFV och olika departement. JK ifrågasätter heller inte FFV:s uppgifter att vederbörande departements samtycke i förväg har inhämtats innan större transaktioner företagits. Men säger : Även om samtycke under hand lämnats i förväg av någon departementstjänsteman, då närmast statssekreteraren, är det emellertid av flera skäl uppenbart att ett sådant besked inte kan ersätta ett beslut av Kungl. Maj:t och än mindre ett avgörande av . Sammanfattningsvis kan alltså konstateras: 1) FFV har formellt handlat i strid mot gällande bestämmelser; 2) Kontakter har förekommit mellan vederbörande departement och FFV avseende en rad av de åtgärder om vilka kritik riktats mot FFV; 3) Regeringen, eller åtminstone vederbörande departement, var informerad om dessa åtgärder; 4) Vederbörande departement gav under hand sitt samtycke till de åtgärder FFV vidtog. Det kan tilläggas, att om FFV:s dokumentation av fattade beslut ur statsrättslig synpunkt varit otillfredsställande FFV har som försvar angivit sekretesskäl är dokumentationen av vad som förevarit mellan regeringen och FFV obefintlig. JK fastslår: Några handlingar rörande vad som förekommit vid de kontakter som otvivelaktigen ägt rum mellan FFV och olika departement synes inte ha upprättats. När JK pekar på vikten av att ansvariga beslutsfattare senare kan identifieras, bör den kritiken även riktas mot FFV överordnade beslutsfattare. Även ledamöter i styrelser för verk och myndigheter är nämligen underkastade ämbetsansvar. Konsekvenserna av att förpliktelserna inte uppfylles framträder i förevarande ärende, där det möter stora svårigheter att konstatera vilka som deltagit i de påtalade besluten och därigenom blivit ansvariga för dessa. Det ankommer emellertid inte på RRV att granska Kungl. Maj:ts agerande i förhållande till FFV. Regeringens ansvar är politiskt. Regeringens verksamhet granskas av och . För att den bedömningen skall kunna göras i fråga om regeringens mellanhavanden med FFV och i vilken mån ett politiskt ansvar kan utkrävas bör en parlamentarisk kommission tillsättas med uppgift att granska vad som förevarit i fråga om FFV. Med anledning av vad som ovan anförts hemställes att måtte besluta att tillsätta en parlamentarisk kom mission med uppgift att granska regeringens mellanhavanden med förenade fabriksverken och regeringens ansvar för dess verksamhet 19681971. 1 * 1972.