ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV021510 · 1972-03-24 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 33 med förslag till riktlinjer för och organisation av samhällets konsumentpolitik m. m. majoritet förordade en styrelse på 13 ledamöter i det kommande . En minoritet av 3 ledamöter kunde inte biträda detta förslag utan föreslog en mindre styrelse på 7-9 ledamöter. I propositionen 1972:33 har handelsministern följt utredningsminoritetens linje och föreslagit en styrelse på 7 ledamöter. Genom denna mindre styrelse nås inte den breda förankring av den konsumentpolitiska verksamheten som utredningsmajoriteten eftersträvat. De prioriteringsfrågor som kommer att bli styrelsens främsta arbetsuppgifter bör avgöras mot bakgrund av en allsidig kännedom inom styrelsen om olika konsumentproblem och under hänsynstagande till olika intressen i den konsumentpolitiska verksamheten. För att samarbetet med företagen skall fungera effektivt krävs också att förbindelserna med olika delar av näringslivet säkerställs. För att styrelse skall kunna besitta sakkunskap om olika delar av näringslivet och för att förbindelserna med näringslivet skall säkerställas krävs mer än en eller ett pär styrelseplatser. Representanterna för näringslivet måste också vara sådana, att samarbetet mellan styrelsen och företrädare för tillverknings- och handelsleden kan bedrivas effektivt och i en förtroendefull atmosfär. 1 likhet med konsumentutredningens majoritet föreslår vi därför en styrelse bestående av 13 ledamöter, varav 4 ledamöter representerande de viktigaste organisationerna i näringslivets tillverknings- och handelsled. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om att styrelse skall bestå av 13 ledamöter, varav 4 ledamöter skall representera de viktigaste organisationerna i näringslivets tillverknings- och handelsled.
mot · FV021511 · 1972-03-23 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 33 med förslag till riktlinjer för och organisation av samhällets konsumentpolitik m. m. Maj:ts proposition nr 1972 med förslag till riktlinjer för organisation av samhällets konsumentpolitik m. m. berör departementschefen det särskilda betänkande som innefattar förslag till konsumentpolitiska åtgärder beträffande bilar. Det konstateras i sammanhanget att remissinstanserna i allmänhet varit positiva till dessa förslag. Departementschefen anser att förslagen i huvudsak ligger i linje med den allmänna inriktningen av konsumentpolitiken och framhåller avslutningsvis att bl. a. frågan om kontroll av bilreparationsverkstäder kommer att övervägas ytterligare. Ifrågavarande löfte om fortsatta åtgärder på detta speciella område är i och för sig positivt och noteras med tillfredsställelse. Emellertid måste understrykas att detta delproblem ej bör ses enbart ur konsument- och trafiksäkerhetsaspekter. Risk föreligger att en omfattande irreguljär bilreparationsverksamhet, som speciellt motiveras av möjligheterna till skatteflykt, kan utbreda sig. Nämnda fenomen har på vissa håll inom landet lett till undersysselsättning vid de reguljära branschföretagen, som givetvis både vill och måste fullgöra sina skyldigheter i förhållande till det allmänna. Eftersom dylik, under helt andra villkor konkurrerande bilreparationsverksamhet börjat bli ett mer omfattande hot för sysselsättningen vid de reguljärt arbetande företagen och en redan icke oväsentlig skatteflykt snabbt kan öka, synes av vikt att departementschefens förutnämnda löfte om ytterligare övervägande av frågan om kontroll av bilreparationsverkstäder får praktiska resultat. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer om snar utredning om och förslag till sådan kontroll av bilreparationsverksamheten som syftar till väsentligt ökat konsumentskydd. () () . () i Kartong: S. 6, rad 18 nerifrån Står: 144 Rättat till: 644
mot · FV021515 · 1972-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 24 angående ändrad organisation av verksamheten med hjälpmedel för handikappade m. m. Principen att handikappade skall erhålla hjälpmedel kostnadsfritt har efter hand slagit igenom. Fr. o. m. ges full kostnadstäckning för alla handikapphjälpmedel, medan tidigare förekom vissa s. k. karensavgifter för sådana hjälpmedel. 1972:24 föreslås nu att avgift skall återinföras för hålfotsinlägg och ortopediska skor. Vi har svårt att se det berättigade i propositionens förslag i detta avseende. Hjälpmedelsgruppen beräknar att en egenavgift på . per pär skor leder till en besparing för statsverket med 1 milj. kr. Ytterligare ca 1,5 milj. kr. beräknar man kunna spara genom att slopa statsbidraget till vissa hålfotsinlägg. Om man tar hänsyn till de undantag som enligt departementschefen bör göras av sociala skäl för främst barn samt till de administrativa kostnader som är förenade med införande av en egenavgift, torde dock den faktiska besparingen bli åtskilligt mindre. Det är enligt vår mening också tveksamt, om statsbidragen till tekniska hjälpmedel för handikappade är ett område, där ett i och för sig berättigat besparingsnit i första hand bör göra sig gällande. Det rör sig här om människor som i allmänhet är ekonomiskt svaga. Ofta måste dessa människor vidare byta skor oftare än andra människor, med åtföljande större kostnader. Den besparing man uppnår är enligt vår uppfattning inte så betydande att den motiverar de negativa sociala konsekvenserna och ett uppbrytande av principen att hjälpmedel för handikappade skall erhållas utan kostnad. En annan sak är att klarare direktiv bör kunna ges för läkarnas prövning av vilka människor som skall tillerkännas kostnadsfria ortopediska skor. Under hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar avslå förslaget om slopande av statsbidraget för vissa hålfotsinlägg samt införande av egenavgift vid erhållande av ortopediska skor. () ()
mot · FV021516 · 1972-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 24 angående ändrad organisation av verksamheten med hjälpmedel för handikappade m. m. Beträffande det föreslagna hjälpmedelsrådets uppgifter föreslår jag att, utöver vad som angivits, rådet även skall åläggas hålla kontakt med industri och distribution inom branschen, eftersom detta verksamt kommer att främja framtagande och produktion av nya och förbättrade hjälpmedel. Uppfattningen att samarbete bör eftersträvas mellan UUH (och högskolor) och (Landstingens inköpscentral) kan verka riktig, men då är tillverkare och distributör av hjälpmedel måste man räkna med att UUH:s objektivitet vid upphandlingsärenden kan rubbas på grund av detta samarbete. UUH måste därför vara helt fristående i förhållande till såväl som övriga från vilka UUH har att verkställa upphandling. På orter där distribution av förbrukningsartiklar för handikappade redan sker genom enskild handel med sakkunnig personal bör Apoteksbolaget ha möjlighet att sluta distributionsavtal med denna etablerade handel, som ju redan har både fackutbildad personal och ändamålsenliga lokaler för t. ex. utprovning och rådgivning resurser som många apotek helt saknar. Skulle sådana distributionsavtal icke slutas, är det risk för att en period av bristande tillgång på förbrukningsartiklar uppstår, eftersom det icke är rimligt att begära att handeln in i det sista lagerhåller varor som den efter icke får avsättning för. Apoteksbolaget bör därför om distributionsavtal icke ingåtts åläggas att till skäligt pris övertaga den normallagerhållning som den befintliga handeln har . Under hänvisning till ovanstående hemställer jag 1. att hjälpmedelsrådet skall åläggas hålla kontakt med vederbörande industri och distribution inom branschen, 2. att UUH skall vara helt fristående, 3. att Apoteksbolaget i första hand skall söka träffa avtal med befintlig enskild handel om distribution efter eller i andra hand skall vara skyldigt att till skäligt pris övertaga sådant normallager som den enskilda handeln har av berörda varor per den 3 .
mot · FV021517 · 1972-04-04 00:00:00 — av herrar i och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 24 angående ändrad organisation av verksamheten med hjälpmedel för handikappade m. m. I proposition 1972:24 angående ändrad organisation av verksamheten med hjälpmedel för handikappade m. m. föreslår Kungl. att godkänna de allmänna riktlinjer för organisationen av verksamheten med hjälpmedel för handikappade som chefen för angett. Departementschefen har liksom hjälpmedelsgruppen ansett att det finns behov av en effektiviserad och samordnad upphandling av handikapphjälpmedel. Därför föreslås att det organiseras en central upphandling för handikapphjälpmedel. Hjälpmedelsgruppen föreslog för sin del att det för hjälpmedelsverksamheten bildas ett statligt inköpsorgan, benämnt statens . Departementschefen har frångått gruppens förslag och föreslår att och högskolor (UUH) får upphandlingsfunktionen. Nämnden bör få erforderlig förstärkning av personal med erfarenhet från hjälpmedelsområdet. I remissyttrandet över hjälpmedelsgruppens förslag har bl. framhållit att upphandlingen av de aktuella medlen kan anförtros åt Landstingens inköpscentral (), som redan har lång erfarenhet av tillämpning av det inköpssystem som hjälpmedelsgruppen föreslagit och som finner naturligt. Kontroll skall ske genom med biträde av hjälpmedelsrådet och av handikappinstitutet. Statens berättigade krav på ytterligare kontroll över verksamheten kan ske genom att staten får styrelse- eller revisionsrepresentation i LIC. Genom finns en organisation för inköpsverksamhet. Det faller sig naturligt att ett landstingen närstående organ handhar upphandlingsfunktionen, enär det är landstingen som huvudsakligen handhar den övriga praktiska verksamheten inom området. Med stöd av det anförda hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1972:24 beslutar att den centrala upphandlingsfunktionen för inköp av handikapphjälpmedel anförtros Landstingens inköpscentral ().
mot · FV021521 · 1972-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 24 angående ändrad organisation av verksamheten med hjälpmedel för handikappade m. m. I proposition 1972:24 angående ändrad organisation av verksamheten med hjälpmedel för handikappade m. m. föreslår Kungl. a. inrättandet av ett hjälpmedelsråd som förstärkning av med uppgift att bistå denna med bedömningar och råd inom hjälpmedelssektorn. Rådet förutsätts medverka till materialanskaffning för behovsanalyser och prognoser, följa forskning och utveckling samt hålla sig orienterat om verksamheten på fältet för att kunna styra den, så att den blir i alla avseenden rationell. Därtill ställs på rådet kravet att upprätthålla ett kvalificerat samarbete med upphandlingsorganisationen. Med andra ord kommer detta hjälpmedelsråd att få så pass svåra, ansvarsfyllda och maktpåliggande uppgifter att endast synnerlig sakkunskap kan komma i fråga då det gäller rådets sammansättning. Det är emellertid inte enbart den framstående sakkunskapen inom olika specialområden som bör meritera till medlemskap i rådet. Kravet på medinflytande från berörda grupper, framför allt från de handikappade själva och från utöver staten - landstingen och primärkommunerna, måste tillgodoses. Den splittrade bild som hjälpmedelsverksamheten företer kommer att bestå, om hjälpmedelsrådets sammansättning enbart beror på Kungl. Maj:t och således kommer att utgöras av statliga experter eller i varje fall av medlemmar, som av berörda parter kommer att uppfattas som sådana. Vi föreslår därför att handikapporganisationerna, landstingen och primärkommunerna får utse var sin representant att knytas till hjälpmedelsrådet samt att Kungl. Maj:t utser de fyra övriga. Ordförande bör egentligen utses inom rådet, men vi biträder den av hjälpmedelsgruppen framförda uppfattningen att det lämpligen bör vara den person inom som i ledande befattning är ansvarig för hjälpmedelsfrågorna. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandlingen av proposition 1972:24 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att i det i propositionen föreslagna hjälpmedelsrådet bör utöver statliga representan ter ingå demokratiskt valda representanter för handikapporganisationerna, landstingen och primärkommunerna i enlighet med vad i förevarande motion anförts. () () , 1972 819 S
mot · FV021523 · 1972-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj ås proposition nr 25 med förslag till lag om förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luften. I proposition nr 1972 framlägges förslag till en lag som innebär förbud mot spridning från luften av bekämpningsmedel över skogsmark och annan mark som inte är . Vi finner en sådan lag i nuvarande situation väl befogad till dess att klarhet råder huruvida fenoxisyrorna har en giftverkan som kan vara till skada för människor och djur. I andra paragrafen i lagförslaget står angivet att giftnämnden får medge undantag från i första paragrafen första stycket gjorda bestämmelse om det behövs för vetenskaplig prövning etc. Vi anser att för att den vetenskapliga prövningen skall kunna ske under betryggande former generösa undantag bör lämnas så att vetenskapen kan göra de biologiska och ekologiska undersökningar som erfordras i olika delar av vårt land och med olika klimatiska förhållanden. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. ger till känna att sådana undantag bör medgivas mot förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luften att biologiska och ekologiska undersökningar kan genomföras i olika delar av vårt land så att tillfredsställande analyser kan verkställas också på det biologiska och ekologiska området.
mot · FV021524 · 1972-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majits proposition nr 25 med förslag till lag om förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luften. I proposition 1972:25 framläggs förslag till en lag som innebär förbud mot spridning från luften av bekämpningsmedel över skogsmark och annan mark som inte är . Det lagförslag som departementschefen presenterar innebär i realiteten ingen som helst begränsning i användandet av bekämpningsmedel (fenoxisyror). Det nya i förslaget är att ingen spridning får ske från luften över skogsmark. Men detta förslag upphävs i lagförslagets 2 § där det sägs att dispenser kan medgivas. Lagförslaget säger vidare ingenting om användandet av bekämpningsmedel i jordbruket, som ändock är den största konsumenten av bekämpningsmedel (fenoxisyror). Svenska, amerikanska och tyska forskningsrapporter har enligt vår mening givit belägg för att långtgående restriktioner bör införas mot användandet av fenoxisyror i skogs- och jordbruk. Vissa av bekämpningsmedlen bör redan nu totalförbjudas. Det gäller fenoxisyror innehållande giftet dioxin, exempelvis 2,4,5-T. Lagförslaget bör innehålla förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luften över skogs- och . Dispenser skall endast beviljas om det behövs för vetenskaplig prövning. Flygbesprutningsförbudet över skogs- och skall gälla fram till att de av chefen för tillsatta sakkunniga lagt fram sitt förslag om hur bekämpningsmedel i fortsättningen skall användas. Med det anförda vill vi föreslå att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1972: 25 beslutar att all flygbesprutning över skogs- och förbjuds tills de av chefen för tillsatta sakkunniga framlagt sina förslag om hur bekämpningsmedel i fortsättningen skall användas, att dispenser endast medges om det behövs för vetenskaplig prövning, samt att bekämpningsmedel innehållande giftet dioxin, exempelvis 2,4,5-T, totalförbjuds. (vpk) i (vpk) i (vpk) i PER (vpk)
mot · FV021528 · 1972-04-04 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 26 angående vuxenutbildning. Satsningen på vuxenutbildning har ökat alltmer och har i första hand syftat till att ge personer med kort och bristfällig skolgång möjligheter att höja sin bildningsnivå. Vuxenutbildningen har lokalt fått allt större omfattning, såväl den kommunala skolverksamheten som studieförbundens verksamhet. Med hänsyn till den omfattning och inriktning som vuxenutbildningen nu fått finns det starka skäl att lagstifta om ett organ, som får i uppdrag att ansvara för att de utbildningspolitiska målsättningarna följs upp på det lokala planet. Anslaget till vuxenutbildningen uppgår till betydande belopp. vet vi att det i den kommunala vuxenutbildningen i de flesta fall inte är de med låg och bristfällig utbildning som nås av vuxenutbildningsutbudet. Dessa har ofta inte tillräcklig studiemotivation för att börja studera. Där har då den uppsökande verksamheten ett mycket stort behov att fylla, inte minst bedriven av de lågutbildades organisationer. Starka faktorer talar för en kraftig styrning av vuxenutbildningen, så att skillnaden i utbildningsnivån utjämnas. På det lokala planet bör man därför skapa ett organ som ansvarar för att utbildningsinsatserna på vuxenutbildningens område särriktas. Många kommuner har redan infört vuxenutbildningsråd, men rådens ställning har frivillighetens prägel över sig. Sammansättning och uppgifter är oklara; till detta kommer att det inte är alla kommuner som har inrättat råd. Enligt vår mening är det nu dags att ge vuxenutbildningsråden en officiell ställning. Detta bör ske genom att kommunerna åläggs att inrätta vuxenutbildningsråd. Sammansättning och arbetsuppgifter bör därvid klargöras. Sammansättningen av vuxenutbildningsråden bör vara sådan, att kontakterna med de lågutbildade garanteras. Råden bör därför bestå av representanter dels för de politiskt ansvariga, dvs. skolstyrelsen, dels för studieförbund och fackliga organisationer. Råden bör dessutom ha möjligheter att knyta till sig representanter för arbetsförmedling m. fl. Genom den här nämnda sammansättningen skulle man försäkra sig om goda kontakter med dem som har en låg och bristfällig utbildning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att beslutar dels att kommunerna åläggs att inrätta vuxenutbildningsråd i huvudsaklig överensstämmelse med vad som anförts i motionen, dels att vuxenutbildningsråden åläggs ansvaret för intagningen av elever i den kommunala vuxenutbildningen. () () , 1972 823 S
mot · FV021531 · 1972-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 26 angående vuxenutbildning. inom den kommunala vuxenutbildningen behöver förstärkas. Inom vuxenutbildningen finns inga fasta lärartjänster. Undervisningen bedrivs i stället av timlärare. Inte heller några huvudlärare finns inom den kommunala vuxenutbildningen. Fasta lärartjänster inom vuxenutbildningen skulle medföra en ökad stabilitet. Vuxenutbildningens starka expansion talar för att behovet av lärare som på heltid kan ägna sig åt uppgifter inom densamma kommer att öka. Med en fast medarbetarstab ökas möjligheterna att skapa en skola som är särskilt anpassad till de vuxenstuderandes behov. Bättre möjligheter skulle därigenom också kunna erbjudas till vuxenstudier . I propositionen 26 meddelar föredraganden att han ämnar uppdraga åt att utreda denna fråga. Då emellertid förslag från denna utredning knappast kan framläggas och verkställas omgående och då behoven redan nu är mycket stora, som tillgången på lämplig personal är god, finner vi det lämpligt att man genast tar initiativ till en försöksverksamhet med heltidsanställda lärare inom vuxenutbildningen. Vare sig undervisningen inom vuxenutbildningen bedrivs av fast anställda lärare eller timlärare, är det angeläget att vederbörande lärare fått tillfälle till särskild utbildning i vuxenpedagogik. Detta problem bör lösas dels genom särskilda vuxenpedagogiska linjer vid lärarhögskolorna, dels genom en omfattande fortbildning, för vuxenutbildningens behov, av lärare som har en utbildning inriktad på ungdomsutbildningen. I det sistnämnda syftet föreslås i propositionen 26 att en av de fem i skolstadgan föreskrivna studiedagarna skall avsättas för fortbildning avseende vuxenutbildning för sådana lärare inom ungdomsutbildningen som också är verksamma inom vuxenutbildning. Förslaget bör hälsas med tillfredsställelse, ehuru det synes oss klart otillräckligt för den expansiva vuxenutbildningens stora behov och med hänsyn till de avsevärda skillnader som råder mellan de pedagogiska problemen inom ungdoms- respektive vuxenundervisning. Enligt vår mening bör det därför uppdras åt att dels framlägga förslag om andra åtgärder, syftande till en förbättrad fortbildning av ifrågavarande slag, dels att inom ramen för nu stadgade ytterligare öka möjligheterna till fortbildning för vuxenutbildningens behov. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. anhåller att försöksverksamhet med heltidsanställda lärare och arvoderade huvudlärare inom den kommunala vuxenutbildningen kommer till stånd fr. o. m. , att hos Kungl. Maj:t i enlighet med vad som anförts i motionen anhåller om ytterligare åtgärder och förslag till en förbättrad lärarfortbildning avseende vuxenutbildningens behov. H. () () () () () i Agnäs
mot · FV021533 · 1972-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj ds proposition nr 26 angående vuxenutbildning. Enligt beslut av riksdag utgår statsbidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. Syftet är i första hand att stödja en bred och grundläggande allmän utbildning men också att stödja den på rent fackligt arbete inriktade utbildningen. , hantverks- och industriorganisation samt har anhållit om att för sin kursverksamhet bli delaktiga av sådant statsbidrag. Den föredragande föreslår i proposition nr 26 att på försök skall erhålla statsbidrag under anslaget Bidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. Däremot vill han inte föreslå motsvarande stöd till de båda övriga sökande organisationerna. Moderata samlingspartiet har från början förhållit sig avvisande till inskränkningen i fråga om vilka organisationer som bör vara berättigade till detta bidrag. Avgörande bör vara behovet och kursernas innehåll. Vi hälsar därför med tillfredsställelse att nu föreslås få ingå i kretsen av de statsbidragsberättigade och har heller ingen förståelse för det föredragande statsrådets reservation på försök. Av samma skäl beklagar vi föredragandens negativa hållning gentemot hantverks- och industriorganisation samt . Som dessa organisationer själva framhållit bör det överensstämma med reformsträvandena i fråga om vuxenutbildning att göra den nivåhöjande allmänna utbildningen tillgänglig för alla medborgare, som har behov av att kompensera brister i den grundläggande utbildningen. Dylik utbildning bör därför stödjas även när den förekommer i företagarorganisationers regi. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna 1. att statsbidrag ur anslaget Bidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet bör utgå till hantverks- och industriorganisation samt ; 2. att benämningen av anslaget bör ändras till Bidrag till arbetsmarknadsorganisationernas centrala kursverksamhet. () () () () () H. () () i Agnäs