mot · FV021595 · 1972-04-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj ds proposition nr 59 angående anslag till produktionsbidrag och samdistributionsrabatt för dagstidningar. I motion nr 1971 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 1971 angående stöd till dagspressen anförde moderata samlingspartiet bl. En vital och rikhaltig press är av central betydelse för en fri opinionsbildning och informationsspridning i en demokratisk stat. En utveckling som innebär en fortlöpande koncentration av denna opinionsbildnings- och informationsverksamhet till ett allt mindre antal tidningar måste därför ses med oro. Inte minst för den kommunala demokratin har en livskraftig lokal press stor betydelse. Åtgärder som förbättrar pressens arbetsvillkor såväl ekonomiskt som i andra avseenden medverkar därför till att vitalisera demokratin. Samhälleligt stöd till pressen är både önskvärt och nödvändigt. I motionen uppställdes tre krav på utformningen av ett presstöd: Stödet måste vara generellt. Stödet får inte vara diskriminerande i sådant avseende att det i främsta rummet är förmånligt för visst partis eller vissa partiers tidningar. Fri opinionsbildning förutsätter att läsarnas faktiska val av tidning accepteras av statsmakterna även om detta innebär att pressens politiska struktur blir en annan än den politiska strukturen i . Stödet får inte vara konkurrenssnedvridande. Konkurrensen mellan olika tidningar har betydelse för tidningarnas kvalitet. Konkurrensen måste därför ses som något positivt, och incitamentet att öka en tidnings upplaga genom att göra den bättre får inte bortfalla. Det påvisades i ovannämnda motion att det i propositionen 1971:27 föreslagna presstödet skulle komma att verka politiskt diskriminerande. Enligt de i propositionen redovisade beräkningarna skulle 5 av presstödet gå till socialdemokratiska tidningar, vilka blott representerade av det totala antalet dagstidningar; av stödet skulle gå till centertidningar som representerar av det totala antalet tidningar och av de 19 aktuella centertidningarna var 10 blott en gång utkommande. Mindre än en fjärdedel av stödet skulle gå til! liberala och moderata tidningar som svarar för ca hälften av det totala antalet tidningar och som kunde beräknas komma att betala 80 ä av den annonsskatt som var avsedd att finansiera presstödet. Det påvisades också att stödet skulle komma att verka konkurrenssnedvridande: En bidragsberättigad andratidning kan komma i den situationen att om den framgångsrikt ökar sin upplaga blir den klassificerad som förstatidning och inte längre bidragsberättigad om det inte kan påvisas att den inte inom hela sitt spridningsområde uppenbart har samma svårigheter som en andratidning. En tidning som är förstatidning på sin utgivningsort men konkurrerar med en tidning med samma eller annan utgivningsort kan finna det fördelaktigt att minska sin upplaga, t. ex. genom att skära ner sin lösnummerförsäljning för att därigenom komma att klassificeras som bidragsberättigad andratidning. En tidning som genomför en framgångsrik upplagekampanj på annan ort än huvudorten kan komma i den situationen att konkurrenten får presstöd till följd av denna kampanj. Utvecklingen särskilt har visat att det i fråga om presstödet är nödvändigt att skilja mellan landsortstidningar med huvudsakligen regional och lokal spridning samt rikstidningar. De senare befinner sig inte minst med tanke på en kostsammare distributionsapparat i ett tidningsekonomiskt annat läge. På denna punkt delar vi alltså bedömningen i Kungl. Maj:ts proposition 1972:59 angående anslag till produktionsbidrag och samdistributionsrabatt för dagstidningar. Det synes inte osannolikt att den införda annonsskatten därvid har medverkat till att göra en sådan distinktion mellan storstädernas andratidningar med riksspridning och övrig press nödvändig. Erfarenheterna visar emellertid också att farhågorna för att det vid 197 riksdag genomdrivna presstödet skulle verka konkurrenssnedvridande var berättigade. I ett flertal fall har det kunnat iakttagas hur stödberättigade andratidningar med hjälp av presstödsmedel dumpat annons- och prenumerationspriserna och ökat tidningens omfång i förhållande till den icke stödberättigade konkurrenten. I den utsträckning konkurrenten/förstatidningen finner sig tvingad att följa efter, är detta naturligtvis en utveckling till nackdel för båda tidningarnas ekonomi. Dessa effekter av presstödets konstruktion kan förväntas skärpas ytterligare om proposition nr 59 antages. Den föreslagna ökningen av det till pappersförbrukningen knutna produktionsbidraget från till per ton kan i några fall leda till att det ställer sig ekonomiskt fördelaktigt att öka pappersförbrukningen genom att gå upp i format. Det gäller härvid tidningar som med nuvarande pappersförbrukning inte når upp till det föreslagna maximala bidraget om . Det måste konstateras vara en orimlig bidragskonstruktion som får till följd att dålig hushållning med tidningspapper kan bli lönsam. Detta skärper också presstödets konkurrenssnedvridande effekter. De förstatidningar som av konkurrensskäl också finner sig föranlåtna att öka sitt format får själva stå för de kostnader detta medför och riskerar därigenom att få sin ekonomi försämrad. Hittillsvarande erfarenheter av stödet till dagspressen De hittillsvarande erfarenheterna av presstödet visar också att distinktionen mellan första- och andratidning i flera fall har lett till en orimlig snedvridning av konkurrensförhållandet. fallet torde härvid vara Dagblads-fallet. har en totalupplaga som med ca 700 exemplar överstiger konkurrentens, , dvs. med av totalupplagan. Inte desto mindre utgår maximalt presstöd enligt nu gällande bidragsnormer och 2,5 miljoner enligt förslaget i proposition nr 59 till och ingenting till . kan nämnas som ytterligare ett exempel på en tidning som blivit hårt trängd till följd av nu gällande presstödsregler. är en icke stödberättigad förstatidning på sin utgivningsort men har som faktiska konkurrenter , Arbetet och , varav de två senare är berättigade till presstöd med 3,5 resp. . Detta stöd skulle i enlighet med proposition nr 59 öka till 8 resp. ca . Enligt vår uppfattning kan principerna bakom ett presstöd, som leder till uppenbara orimligheter av det slag som här påtalats, inte accepteras. Stödet följer enbart till synes generella principer genom sin distinktion mellan bidragsberättigade andratidningar och icke bidragsberättigade förstatidningar. Detta har också anförts som försvar, då den uppenbara skevheten i presstödets fördelning mellan press av olika politisk färg påtalats. Inte desto mindre rymmer presstödets konstruktion ett betydande mått av godtycke. Maj:ts kungörelse om statligt stöd till dagstidningar (SFS 1971:492) utgår produktionsbidrag till andratidningar med en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar och med en annonsandel, som understiger (14 §). Som andratidning definieras tidning som på sin utgivningsort har mindre upplaga än annan tidning. Som utgivningsort definieras i sin tur den kommun i vilken tidningen har större delen av sin upplaga. Ändrades definitionen av utgivningsort till den kommun eller den blockregion där tidningen har större delen av sin upplaga, skulle ytterligare ett 25-tal tidningar bli bidragsberättigade. Av här aktuella tidningar har ett tiotal ansökt om, men ej beviljats, produktionsbidrag under åberopande av presstödskungörelsens 17 §, enligt vilken bidrag skall utgå för dagstidning som ej är andratidning, om det med hänsyn till förhållandena inom tidningens hela spridningsområde är uppenbart att den har samma svårigheter som en andratidning. Det kan synas som en tanke att bland de tidningar som uteslutits från presstöd på grund av den snävare definitionen av begreppet utgivningsort var blott en socialdemokratisk, ingen centerpartistisk. var att klassificera som liberala, moderata eller opolitiska. Ett presstöd, avsett att bli ett permanent presspolitiskt instrument, får inte rymma godtycke av detta slag. Det faktum att en tidning har mindre upplaga än en annan i den kommun där den har större delen av sin upplaga indikerar nödvändigtvis varken behov av presstöd i vad gäller den mindre tidningen eller en avsaknad av ett sådant behov i vad gäller den större. Det torde vara nödvändigt att också totalupplagan ges en avgörande betydelse vid presstödets utformning. Att en tidning är andratidning på sin utgivningsort kan inte i vad gäller presstödets framtida utformning accepteras som exklusivt kriterium på att tidningen är bidragsberättigad inte heller om begreppet utgivningsort skulle vidgas. Det motsatta förhållandet gäller naturligtvis med avseende på förstatidningar. Det torde med andra ord vara nödvändigt att öka antalet bidragskriterier. Förutom totalupplagan bör därvid också det faktiska konkurrensförhållandet beaktas så att t. ex. en tidning, vars upplaga i blott ringa grad är större än konkurrentens, blir berättigad till ett reducerat presstöd. Innan ett mer permanent stöd till pressen hunnit utarbetas i samråd med pressens organisationer är en mer generös tolkning av presstödsförordningens 17 § erforderlig. Ovan har påtalats att ett produktionsbidrag, som är helt knutet till pappersförbrukningen, inte stimulerar till god pappersekonomi och alltså inte heller till god tidningsekonomi. I sin föreslagna utformning torde stödet omöjliggöra en övergång från tyngre till lättare tidningspapper. En striktare definition av begreppet årsvikt är nödvändig, så att viktbegreppet anknyter till en bestämd papperskvalitet, t. ex. 52 grams tidningspapper, och att årsvikten omräknas om tyngre eller lättare papper används. Det kan emellertid ifrågasättas om stödet på detta sätt skall anknyta till pappersförbrukningen. En alternativ möjlighet är ett visst bidrag per årsexemplar. En sådan stödform skulle inte vara förenad med de invändningar som här tagits upp i fråga om produktionsbidraget knutet till pappersförbrukningen. I proposition nr 59 föreslås att av upplagan skall vara abonnerad för att presstöd skall kunna utgå. Den strävan att förhindra att rena annonsblad blir bidragsberättigade som ligger bakom detta förslag är i för sig riktig. Det är emellertid viktigt att understryka att skall vara abonnerad. var t. ex. av medelnettoupplaga abonnerad, sannolikt på grund av en relativt stor lösnummerförsäljning. 75-procentsregeln får inte leda till att tidningar som uppenbarligen inte är huvudsakligen annonsblad berövas ett presstöd, som de i övrigt uppfyller kriterierna för. Det måste bestämt understrykas att det presstöd som utgår skall betraktas som provisoriskt till sin konstruktion på grund av de allvarliga invändningar som kan riktas mot denna. Departementschefen antyder i proposition nr 59 att en ny pressutredning skall tillsättas. Vi vill starkt tillstyrka detta. Det är också enligt vår uppfattning nödvändigt att denna utredning får till uppgift att snabbt utarbeta ett förslag till annan konstruktion av presstödet så att kan föreläggas ett förslag mot bakgrund härav. Utredningen bör därvid beakta de ovan anförda kraven på presstödets framtida utformning: det skall i största möjliga utsträckning vara generellt; det får inte vara diskriminerande; det får inte vara konkurrenssnedvridande. Mot denna bakgrund är vi alltså beredda att temporärt tillstyrka ett presstöd, som i sina huvudlinjer följer konstruktionen i proposition nr 59 under förutsättning dock att stödet blir temporärt i avvaktan på en ny utredning och att följande förändringar vidtages: En striktare definition av begreppet årsvikt måste göras i enlighet med vad som ovan anförts. , som inte utkommer i , eller och vars totala upplaga överstiger totalupplagan för annan tidning med samma utgivningsort med , bör tillerkännas fullt presstöd om andratidningen är berättigad till sådant. Om förstatidningens upplaga med överstiger andratidningens upplaga bör den tillerkännas halvt presstöd. 17 § i presstödskungörelsen bör ges en mer generös tolkning. För detta syfte kan en omformulering av dess första stycke vara lämplig: bidrag skall utgå för dagstidning, som ej är andratidning, om den med hänsyn till förhållandena inom hela sitt spridningsområde har samma svårigheter som en andratidning. En möjlighet att ge halvt presstöd till tidningar av det slag, varom här är fråga, bör också skapas. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs I. att beslutar uttala att det av Kungl. Maj:t i proposition nr 1972 föreslagna presstödet tidsmässigt bör begränsas och inte utgå efter den 3 , att som sin uppfattning ger Kungl. Maj:t till känna att en ny pressutredning bör tillsättas, att hos Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t senast under vårriksdagen 1973 förelägger nytt förslag om presstödets utformning mot bakgrund av pressutredningens arbete, att i vad gäller det nu aktuella presstödet hos Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t vidtager de i punkterna IIII ovan föreslagna ändringarna i presstödskungörelsen (SFS 1971:492). PER () i Gäddvik G. () N. () i Trobro