mot · FV02157 · 1972-01-17 00:00:00 — De anställda kan genom att få gemensamma målsättningar samarbeta bättre och på ett effektivt sätt lösa problem som orsakas av driftavbrott, belastnings- och kvalitetsvariationer, tillfällig frånvaro av någon gruppmedlem etc. Kommunikationsbarriärer och misstro mellan arbetare och tjänstemän kan upplösas. Genom att besluten decentraliseras från arbetsledning, arbetsstudie- och planeringsavdelning kan de bygga på säkrare information som fattade beslut genomförs med större motivation från personalens sida. Genom arbetsrotation och utbildning som relateras till arbetet och företaget underlättas personalens möjligheter att ta ett större ansvar. Större självbestämmande leder till ökad omväxling, större vilja att ta ansvar och ökad arbetsmotivation. Den ökade bestämmanderätten över den egna konkreta arbetssituationen leder härigenom också till att såväl kraven på som viljan att ta ansvar för ett ökat inflytande i frågor av mera övergripande natur inom företaget blir större. Detta underlättar demokratisering på högre nivåer. För att de självstyrande grupperna skall få avsedd effekt fordras betydande utbildningsinsatser, så att alla som ingår i en grupp dels kan klara av en rad olika arbetsuppgifter, dels får ökad kunskap om sådana vidare frågor som berör företagets verksamhet i stort. Försök med självstyrande grupper har framför allt drivits vid några företag i . De norska experimenten har i huvudsak givit ett positivt resultat. Man har nått ett ökat mått av självbestämmande med bevarad eller ökad produktivitet. Men också i har en relativt omfattande försöksverksamhet med olika former av självstyrande grupper kommit i gång. Huvuddelen av den verksamhet som bedrivs på den privata sidan avser en förändrad arbetsorganisation utifrån ett s. k. sociotekniskt betraktelsesätt, enligt vilket man tar hänsyn inte bara till de teknologiska betingelserna utan också till människan och hennes behov av ett meningsfullt arbete. Vid har man t. ex. gått in för att bitvis avskaffa det löpande bandet vid biltillverkning. Motsvarande försök pågår vid en rad andra företag. Självstyrande grupper ingår också i de riktlinjer för fortsatt försöksverksamhet i de statliga bolagen som antagits av . För att försöken skall bli framgångsrika är det viktigt, att de anställda från början deltar i utformningen av dem, att de utgår från de särskilda betingelser som räder på en viss arbetsplats och att arbetsledarna, vars ställning radikalt förändras och vars aktiva medverkan är nödvändig för framgång, blir positivt engagerade. Den hittillsvarande försöksverksamheten med självstyrande grupper har i huvudsak avsett rena produktionsfunktioner inom företag och så gott som helt begränsats till att omfatta relativt rutinbetonade arbetsuppgifter av likartad svårighetsgrad. Vi betraktar det som ytterst angeläget, att försök med förändrad arbetsorganisation kommer att genomföras också på tjänstemannasidan. Inom den offentliga förvaltningen på såväl statlig som primär- och sekundärkommunal nivå borde omfattande försök kunna genomföras. Vissa försök har redan inletts eller planerats. I den fortsatta försöksverksamheten på framför allt tjänstemannasidan bör man i högre grad inrikta sig på att bilda grupper, i vilka arbetsuppgifter av varierande innehåll och svårighetsgrad ingår. Detta ställer givetvis än större krav på utbildningsinsatser, men blir bl. a. härigenom betydligt mer meningsfullt. Delegationen för förvaltningsdemokrati har här en väsentlig uppgift. Vidgat inflytande över personalpolitiken De personalpolitiska frågorna berör den enskilde lika nära och direkt som arbetets organisation och ledning. De anställda måste få vidgat inflytande över personalplaneringen. Ett viktigt delområde är urval av personer till personalledande befattningar. Vi vill här med instämmande citera de riktlinjer för försök med inflytande för de anställda vid urval av arbetsledare, personalmän, arbetsstudiemän m. m. som antagits av det centrala rådet för samarbetsfrågor på den landstingskommunala sidan: 1 försöksverksamheten där de anställdas inflytande över urvalsfrågorna skall ökas är det naturligt att först söka samråd vid fastställandet av befattningsbeskrivningen. I detta analysskede bör man genom samråd kunna erhålla betydelsefull information om de krav som ställs på arbetsledarna, om väsentliga funktioner och nyckeluppgifter, om önskvärda och kritiska beteenden. De anställda kan genom att ge sin syn på ledarrollen ange sina förväntningar på arbetsledaren och precisera vilka beteenden som skall premieras samt diskutera utbildnings- och kunskapskravet. Genom att inhämta motsvarande information från övriga intres senter i arbetsledarrollen (företagsledning, mellanchefer, arbetsledarkår, stabsfunktionärer m. erhålles en allsidig belysning av kraven i olika arbetsledande befattningar och därmed ökade möjligheter att få önskat resultat. I urvalsfasen bör sedan fortsatt samråd ske. Vid resultatkontrollen efter befordran eller rekrytering bör vid sidan om övrig information även de anställdas omdöme om arbetsledaren inhämtas. I anslutning till vad som sagts om de olika faserna i urvalsprocessen där de anställdas inflytande kan ökas är det angeläget att framhålla, att processens detaljutformning måste göras med hänsyn till företagssituationen. Det är också angeläget att framhålla att urvalsförfarandet har anknytning till andra områden för försöksverksamhet, exempelvis försök till ändrade organisationsformer och liknande. Inom dåvarande Skandinaviska banken infördes ett system med befordrings- och utbildningskommittéer. Befordringskommittéerna, i vilka de anställda tillsätter halva antalet ledamöter, yttrar sig över sådana utnämningsärenden som avgörs av direktionerna resp. förste VD, dvs. utnämningar fr. o. m. gruppföreståndare/andre man t. o. m. avdelningschef/kontorsföreståndare, även i direktörsposition. Kommittéernas rekommendation föredras av personalchefen för beslut i resp. direktion eller av förste VD. Om resp. direktions eller förste VD:s uppfattning avviker fran kommitténs förslag får denna yttra sig på nytt innan beslut fattas. Inom ett flertal privata företag har särskilda personalkommittéer inrättats. Även inom kommer efter beslut av företagsgruppens styrelse att inrättas sådana kommittéer som underorgan till företagsnämnderna. Personalkommittéerna blir styrande organ när det gäller utvecklingen av företagets personalpolitik. får också förutsättas bli ansvarig inför företagsnämnden när det gäller företagets politik för utbildning, intern information och hälsovård, där inte särskilda organ inrättats för dessa uppgifter. Det är angeläget att försök av här antytt slag med olika former för ökat inflytande för de anställda över personalpolitiken kommer till stånd också inom den statliga förvaltningen. Vidgad roll för företagsnämnderna Företagsnämnderna måste spela en central roll för en utvecklad arbetsdemokrati . För att stärka företagsnämndernas ställning bör de få vidgade arbetsuppgifter och tillerkännas beslutanderätt i vissa frågor samt ges en egen budget. Det är viktigt, att de för företaget eller förvaltningen centrala frågorna tas upp till behandling i företagsnämnden på ett så pass tidigt stadium att besluten kan påverkas. Företagsnämnderna har genom det nya avtalet om företagsnämnder fått en starkare ställning. Nämnden är ett organ för information och samråd mellan företagsledningen och de anställda om för företaget och dess personal väsentliga frågor. Genom ett prejudicerande beslut i arbetsmarknadsnämnden kan nu heller inte en företagsledning avhålla sig från att samråda om för de anställda väsentliga frågor, typ beslut om nedläggning av företagsenhet, genom att hänvisa till att det skulle kunna medföra skada för arbetsgivaren att uppenbara visst förhållande. Enligt företagsnämndsavtal kan företagsnämnden efter överenskommelse mellan representanter å ömse sidor inrätta ett mindre arbetsutskott, som kan fungera mellan nämndens sammanträden, ävensom underkommittéer antingen avdelningsvis eller för särskilt angivna uppgifter. Dessutom må arbetsgivare till nämnden delegera rätten att fatta beslut inom vissa avgränsade områden och inom en given budgetram. De undersökningar som gjorts efter 1966 tyder dock på att avtalsrevisionen inte radikalt förbättrat verksamheten. Arbetstagarrepresentanternas missnöje över tillgången på information och de ringa möjligheterna till reellt samråd är enligt en enkät, företagen av LO, lika stort nu som . Det är enligt vår uppfattning önskvärt, att aktiva stimulansåtgärder vidtas för en ökad faktisk användning av avtalets fakultativa regler om arbetsutskott, underkommittéer och delegering av viss beslutsrätt. Därigenom kunde också sådan erfarenhet vinnas, att man bättre kunde avgöra hur starkt underbyggt kravet är på att dessa fakultativa avtalsbestämmelser eller vissa av dem skall göras obligatoriska i avtalen. Vi betraktar det allmänt sett som starkt önskvärt, att beslutsfattandet i så många frågor som möjligt kommer så nära dem som berörs av besluten som möjligt. För att uppnå detta är det en fördel om en företagsnämnd eller underavdelning till nämnd inte omfattar ett alltför stort antal anställda. Det är också angeläget att pröva andra former av direktinflytande för de anställda, t. ex. genom särskilda projekt- och utvecklingsgrupper. Också på den offentliga sidan, både statlig och , är det angeläget att de anställda får förbättrade inflytandemöjligheter via bl. a. företagsnämnderna. Här föreligger speciella svårigheter genom att det ofta rör sig om politiskt sammansatta organ. En relativt omfattande försöksverksamhet i bl. a. flera landsting planeras i anslutning till de centrala råden för samarbetsfrågor på den kommunala sektorn. Det är angeläget, att så stort utrymme som möjligt lämnas sådan försöksverksamhet. De regler om delegering av viss beslutsrätt inom en given budgetram som nämndavtalen mellan LOSAF och TCOSAF rymmer kan med hänsyn till kommunallagens bestämmelser ej direkt överföras till den kommunala sfären. Vi ser det som angeläget att finna vägar som ger möjlighet till sådan delegering även på den kommunala sidan. En möjlighet är här att kommunfullmäktige och landsting beviljar ett anslag till företagsnämnd ett utomstående organ som i sig ej regleras av kommunallagen. De anger de villkor enligt vilka företagsnämnden får disponera anslaget. För att erhålla möjligheter till delegering som är likvärdiga med förhållandena inom företagssektorn och den statliga förvaltningen kan det dock vara nödvändigt att göra vissa ändringar i kommunallagen. Gällande lagstiftning förhindrar inte bildandet av löntagarägda företag. De möjligheter som står till buds har dock tillämpats i mycket begränsad utsträckning. Det finns därför anledning att stimulera tillkomsten av sådana företag, s. k. förvaltarskapsbolag. Denna företagsform förenar helt beslutanderätt med ägaransvaret för företagets ekonomiska resultat dess förlustrisker och vinstutveckling. Erfarenheterna härav kan ge en värdefull belysning av arbetsdemokratiska problem. Företagsdemokratidelegationen, som tillsattes , saknar helt parlamentarisk representation. Enligt sina allmänt hållna direktiv ges delegationen i uppgift att bl. a. ta initiativ till försöks- och utvecklingsprojekt som kan ge vägledning för en fördjupad företagsdemokrati inom det svenska näringslivet i dess helhet. Den försöksverksamhet som delegationen skall söka få till stånd kan leda till resultat som på flera sätt påfordrar ställningstagande. Det är med hänsyn till de vida uppgifter delegationen erhållit starkt önskvärt att dess sammansättning breddas. Delegationen bör, bl. a. med anledning av att dess verksamhet kan komma att resultera i riksdagsbeslut, kompletteras med parlamentarisk representation. Det är motiverat även med tanke på att statsmakterna är landets störste arbetsgivare. Det vore dessutom av värde, om de viktiga arbetsdemokratiska frågorna i de delar de bör avgöras av politiska instanser kunde lösas i samverkan mellan de politiska partierna. Förutsättningarna för en bred politisk uppslutning ökar om de politiska partierna får representation i företagsdemokratidelegationen. Av samma skäl som här anförts när det gäller företagsdemokratidelegationen bör även utredningen om fördjupad företagsdemokrati i statsförvaltningen förstärkas parlamentariskt. Under hänvisning till vad som anförts hemställer vi1 att hos Kungl. A. att en snabbutredning med parlamentarisk representation och företrädare för arbetsmarknadens parter tillsättes med uppgift att framlägga förslag till sådana ändringar i aktiebolagslagen och eventuell annan lagstiftning som ger de anställda rätt till medbestämmande och insyn samt att det framlagda förslaget till gemensam nordisk aktiebolagslagstiftning ej genomförs i berörda delar i avvaktan härpå; B. att en mera systematisk försöksverksamhet med olika modeller för styrelserepresentation för de anställda stimuleras i enlighet med vad som anförs i motionen; 1 (Se även motion 1972:152) C. att vidgade försök med s. k. självstyrande grupper stimuleras, så att försöken i högre grad kommer att omfatta också förvaltningsuppgifter samt arbetsuppgifter av varierande svårighetsgrad; D. att försök med delegering av beslutanderätt till företagsnämnd samt decentralisering av företagsnämndsverksamhet genom bl. a. inrättande av underavdelningar till företagsnämnd stimuleras; E. att frågan om de legala förutsättningarna för delegering av viss beslutanderätt inom en given budgetram till företagsnämnd inom den kommunala sektorn utreds; F. att försök med olika former av medinflytande för de anställda inom personalpolitiken, bl. a. vid urval av pei söner till personalledande befattningar, stimuleras; G. att delegationen för försöksverksamhet med företagsdemokrati i de statliga aktiebolagen samt delegationen för förvaltningsdemokrati utökas med företrädare för de politiska partierna; H. att motionen för beaktande översändes dels till delegationen för försöksverksamhet med företagsdemokrati i de statliga bolagen, dels till delegationen för förvaltningsdemokrati. () ()