ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02608 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om införande av en obligatorisk bostadsförmedling En av de grundläggande rättigheter som, oberoende av vederbörandes betalningsförmåga, bör tillförsäkras varje människa är tillgången till bostad av godtagbar standard på den plats där den bostadssökande har sin utkomst. I detta sammanhang vill vi aktualisera sättet för distribution av lediga bostäder till de bostadssökande. Ett grundkrav är att den bostadssökandes situation inte skall kunna exploateras i privat vinstsyfte, vilket fortfarande sker i betydande omfattning vid privat förmedling av lediga bostäder och då i synnerhet i storstadsområdena. Hyresregleringslagens bestämmelser om förbud i vissa fall att motta förmedlingsprovisioner är ingen garanti mot att pengar lämnas under bordet på de privata bostads- och rumsförmedlingama. Som vi ser det, kan uppskörtningen av de bostadssökande endast förhindras genom en skärpt lagreglering som förbehåller kommunala förmedlingar alla lediga rum och lägenheter. kommunisterna aktualiserade frågan senast vid vårriksdag i motion nr 451 av m. fl. I denna redovisades en utförlig motivering som här inte i sin helhet behöver återupprepas. CU avstyrkte i sitt betänkande 1971:12 motionen med motivering att en obligatorisk bostadsförmedling skulle kräva en omfattande lagstiftning, vars tillämpning skulle bli tungrodd och förutsätta en omfattande kontrollapparat för att bli effektiv. Vi vidhåller emellertid den mening som anfördes i reservationen till utskottets betänkande att det på andra områden genomförts lagstiftning, som ansetts nödvändig av sociala skäl men som kräver kontroll för efterlevnaden, utan att man i dessa fall låtit sig hindras av betänkligheterna kring kontrollapparaten. Vi anser att en kriminalisering av den privata spekulationen i bostadsnöd i sig utgör ett slag mot denna verksamhet oberoende av en omfattande kontrollapparat. Bostadskungörelsens bestämmelser om möjligheten för kommunerna att få beslut om bostadslån förenat med villkor att lägenheterna skall förmedlas genom bostadsförmedlingen ger inget inflytande för kommunerna över förmedlingen av äldre fastigheters ledigblivna lägenheter. En betydande del av bostadsbeståndet kommer med nuvarande bestämmelser att vara undrandragna de kommunala bostadsförmedlingarnas inflytande. Det är också angeläget att det sker en sanering i vad gäller förmedlingen av inneboenderum. Då behovet av en tvingande lagbestämmelse även beträffande inneboenderum klart är för handen anser vi det nödvändigt att en obligatorisk förmedling också utsträcks till att omfatta dylika rum. Vi är alltså av den meningen att det krävs konkreta och snara åtgärder för införandet av obligatorisk bostadsförmedling, som omfattar såväl lägenheter som inneboenderum. Med stöd av det anförda föreslås att uttalar sig för införandet av obligatorisk bostadsförmedling samt hos regeringen hemställer om utarbetandet av förslag härom att föreläggas . (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk)
mot · FV02610 · 1972-01-24 00:00:00 — av m. fl. angående folk- och bostadsräkningarna. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1972:415 föreslår vi att hos Kungl. Maj:t hemställer att det arbete som bedrivs i regi för att utvärdera erfarenheterna av den senaste folk- och bostadsräkningen och för att planera framtida sådana räkningar möjligt offentliggöres, att hos Kungl. Maj:t hemställer att en rådgivande grupp med parlamentarisk sammansättning tillsätts för att följa planering och genomförande av nästa folk- och bostadsräkning. () () () ()
mot · FV02612 · 1972-01-01 00:00:00 — av m. fl. om omarbetning av skissen till fysisk riksplan, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1972:596 föreslår vi att uttalar sig för att skissen till fysisk riksplan omarbetas med utgångspunkt i de nya regionpolitiska målen och i miljöpolitiskt och ekologiskt tillfredsställande grundlinjer samt att storstadsregionernas främst tillväxt stoppas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · FV02613 · 1972-01-25 00:00:00 — om utredning av höghusbyggandet ur social, ekonomisk och miljömässig synvinkel. Många känner oro för den inriktning som bostadsbyggandet fick . Alltför många höga hus har tornat upp sig i de nya bostadsområdena. Nyinflyttade som kommit från en trivsam, marknära bebyggelse i landsorten känner sig desorienterade i de nya höghusen. Åtskilliga sociologiska undersökningar har gjorts om höghusbebyggelse, både i och utomlands. Dessa visar att höghusen är den byggnadsform som drar med sig de största problemen, särskilt för barnfamiljer och åldringar. Mammorna vågar inte släppa ut barnen på lekplatserna utan att själva gå med ut. De gamla känner sig isolerade och är rädda för att hissarna skall stanna, så att de inte kan ta sig ut eller in igen. Att i den fysiska planeringen öka markkontakten för de boende har blivit alltmer väsentligt av socialhygieniska skäl. Det reses t. o. m. ibland krav på omprojektering av redan färdigprojekterade områden för att åstadkomma en lägre bebyggelse och mänskligare miljö. I har man på vissa håll tagit konsekvenserna av dessa nya vetenskapliga rön och infört en ny policy för bostadsbyggandet med tre våningar som högsta hushöjd. Det finns vetenskapligt belagt att man vid en nyexploatering har kunnat få ut samma boendetäthet med låga som med höga hus. Det finns ofta inga bärande ekonomiska argument för att bygga höga hus i sådana områden. Hyrorna blir sällan lägre i höghus jämfört med marknära hus. De sociala följdkostnaderna i höghusområden har däremot blivit alltmer märkbara. En maximering av hushöjden och en övergång till marknära hus skulle enligt vår mening bidra till en mänskligare miljö utan ekonomiska följdverkningar. Vi anser det angeläget och brådskande med en utredning av hithörande frågor, som kan bilda underlag för en eventuell framtida låghuspolicy i den fysiska samhällsplaneringen. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådana tilläggsdirektiv till utredningen rörande det framtida bostadsbyggandets omfattning och inriktning m. m. att höghusproblematiken utreds ur social, ekonomisk och miljömässig synvinkel.
mot · FV02614 · 1972-01-25 00:00:00 — av i Åkersbcrga m. fl. om vidgat medinflytande i vissa ärenden enligt byggnadslagstift Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 559 hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag om vidgning av sakägarbegreppet i och nya former för handläggning av ärenden enligt byggnadslagstiftningen så att alla som berörs i avsevärd mån av ett ärende får ökade möjligheter att påverka handläggning och beslut. () () () ()
mot · FV02616 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om översyn av handikappbyggnormerna i byggnadsstadgan. Genom ändring av byggnadsstadgan (1959:612) (proposition 1966:118, 3LU 1966:43, rskr 1966:231, SFS 1966:175) infördes en ny bestämmelse, 42 a §, vari föreskrevs att de utrymmen i byggnad, till vilka allmänheten äger tillträde, i skälig omfattning skulle utformas så att de blir tillgängliga och kan nyttjas av personer vilkas rörelseförmåga är nedsatt till följd av ålder, invaliditet och sjukdom. har därefter utfärdat föreskrifter, råd och anvisningar för tilllämpningen av stadgandet, Handikappbyggnormer (planverkets publikation nr 24). har stadgandet kompletterats i två avseenden (proposition 1971:48, CU 1971:13, rskr 1971:93, SFS 1971:378). Bestämmelsen om byggnaders tillgänglighet för handikappade avser från nämnda tidpunkt inte bara personer med nedsatt rörelseförmåga utan också personer med nedsatt orienteringsförmåga. har bestämmelsens tillämpningsområde vidgats att gälla även sådana utrymmen i byggnad vilka utgör arbetslokal. De moderna grundsatserna för utformningen av samhällets insatser för handikappade kan sammanfattas i begreppet normaliserings- eller anpassningsprincipen. Denna innebär att både samhällets yttre, fysiska miljö och den verksamhet som bedrivs i samhället, så långt det är praktiskt och ekonomiskt möjligt, skall var tillgängliga även för personer med handikapp. I detta syfte har 42 a § byggnadsstadgan en grundläggande betydelse. Emellertid innebär stadgandet, även efter den viktiga kompletteringen , en viss begränsning i fråga om den personkrets för vilken de i stadgandet angivna utrymmena skall vara bekvämt tillgängliga och användbara. Uttrycken nedsatt rörelseförmåga och nedsatt orienteringsförmåga innefattar sålunda inte bl. a. personer med blås- och tarmrubbningar, t. ex. colostomiopererade och paraplegiker, och personer med hudåkommor av typen eksem och psoriasis. God tillgänglighet hos arbetslokaler och utrymmen i byggnader vartill allmänheten har tillträde förutsätter bl. a. att toalettrummen har en sådan hygienisk standard att de också tillgodoser önskemålen hos dessa personer. Det synes riktigast att 42 a § byggnadsstadgan utformas så att tillgängligheten utan begränsning avser alla handikappade. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att hos Kungl. Maj:t anhåller att 42 a § stadgan ändras så att bestämmelsen avser även andra handikappade personer än dem som anges i bestämmelsen. () ()
mot · FV02617 · 1972-01-25 00:00:00 — om viss ändring av representationen i statens råd för byggnadsforslo ning. I 2 § i instruktionen nr 1965:672 för statens råd för byggnadsforskning anges att rådet har till uppgift att främja forskning och rationalisering inom byggnadsområdet. Rådets hittillsvarande verksamhet har huvudsakligen ägnats åt forskning rörande nybyggnadsfrågor. har emellertid angelägenheten av att bevara, upprusta och modernisera det äldre byggnadsbeståndet blivit alltmer aktuellt. Intresset har även tagit sig uttryck i riksdagsmotioner i syfte att öka skyddet för kulturhistoriskt värdefulla bebyggelser och miljöer samt att intensifiera och fördjupa forskningen rörande sådan bebyggelse. Den praktiska verksamheten på dessa områden ger vid handen att forskningen måste utökas, eftersom de tekniska problemen för sådana byggnader i många avseenden avviker från problemen inom nybyggnadsområdet. Det är därför angeläget att bland ledamöterna i statens råd för byggnadsforskning finns representerad den speciella kunskap som fordras för restaurering och ombyggnad av kulturhistoriska byggnader. Rådet består enligt 5 § i instruktionen av åtta ledamöter och en ordförande. För att få ovan angivna forskningsområde representerat skulle rådet eventuellt behöva utökas med en ledamot. Denna ytterligare ledamot kunde förslagsvis vara en internationellt orienterad och kulturhistoriskt kunnig byggnadsfackman. Inom detta forskningsfält finns åtskilligt redan utfört i andra länder, varför särskild vikt bör läggas på ledamotens internationella orientering. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos Kungl. Maj:t anhåller att statens råd för byggnadsforskning erhåller en representation som möjliggör en vidgad inriktning mot forskning avseende äldre och kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, 2. att antalet ledamöter i rådet eventuellt utökas på grund härav. () ()
mot · FV02619 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om stöd till dagspressen för information till invandrare. Den svenska dagspressens service till invandrarna utgör ett för invandrarna viktigt komplement till de upplysningar och den nyhetsbevakning de erbjudes i andra media. Sålunda har ett 40-tal dagstidningar av totalt cirka 105 finskspråkigt material av större eller mindre omfattning. Något annat språk än finska förekommer icke om man undantar de kortfattade upplysningar på engelska som förekommer i t. ex. och som framför allt är avsedda för turisternas information. Det är i huvudsak i landsortspressen som finskspråkig material förekommer, och även om sådant saknas helt inom 6 län är det i dessa län en ganska liten finsk befolkningsgrupp som undanhålles ifrågavarande underrättelser; men notabelt är att är den enda region med betydande finskspråkigt befolkningsinslag som helt saknar finskspråkig service i dagspressen. , för att nämna ett exempel, håller sig visserligen med en finskspråkig annonsspalt och ger i samband med landskamper kortfattade finska referat på sportsidan. I en mindre del av upplagan (DN-Syd) förekommer visst finskspråkigt material. Bland invandrarna bedömer man värdet av det publicerade materialet som stort. Det är ju också värdefullt för myndigheter och andra att det som publiceras för att nås av en större allmänhet även förstås av invandrarna. För tidningarna är det en relativt liten grupp människor inom varje område som beröres och det är därför förklarligt att tidningarna icke har ekonomiska möjligheter att mera än som sker tillgodose invandrarnas önskemål om utökad textmängd. Om däremot tidningarna erhöll bidrag ur t. ex. presstödsfonden kunde en bättre bevakning åstadkommas, vilket skulle gagna såväl invandrarna som myndigheter och övrig allmänhet. I utkommer tidningen () med ett 8 12-sidigt nummer . Det är den enda TS-kontrollerade estniska tidningen i . Den har cirka 2 500 fasta abonnenter. Givetvis är den tidningen utomordentligt värdefull för sin läsekrets och medverkar till att estniska gruppen i erhåller för alla berörda värdefull information. Tidningen existerar under svåra ekonomiska förhållanden och behöver stöd. Med hänsyn till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att nuvarande regler för presstödsnämndens verksamhet ändras så att det blir möjligt för ovan berörda tidningar att ur fonden erhålla ersättning för på främmande språk publicerade nyhetsartiklar och meddelanden, som icke är att betrakta som annonser. () ()
mot · FV0262 · 1972-01-12 00:00:00 — Denna bör enligt vår mening fortsätta och inriktas på att förstärka studievägledningen på institutionsnivå, så att den uppsökande verksamheten kan få större omfattning. Som framgår av såväl UKÄ:s som rektorsämbetenas rapporter är det nämligen viktigt att studerande med studiesvårigheter redan på ett tidigt stadium kan få kontakt med studievägledare för att få hjälp med uppläggningen av de fortsatta studierna eller hjälpas till ett lämpligare studie- eller yrkesval. Vi vill här instämma i UKÄ:s uppfattning att en aktiv studievägledning även måste kunna innefatta avrådan från fortsatta studier. Ett slopande av avstängningsparagrafen och införandet av uppsökande studievägledning i samband med tröskelprövningarna, vilket vi föreslagit i det föregående, skulle därför verksamt kunna bidra till att höja effektiviteten i utbildningen och förebygga studiemisslyckanden. I sina senaste petita har UKÄ framlagt förslag till en plan för den fortsatta utbyggnaden av studievägledningen vid universitet och högskolor. Enligt förslaget skall ytterligare 2,7 milj. kronor ställas till studievägledningens förfogande under vart och ett av de kommande tre budgetåren. I årets statsverksproposition föreslås emellertid en uppräkning av anslaget för studievägledning med endast . Med hänsyn till vad som sagts ovan anser vi för vår del att det finns starka skäl för att nu ställer sådana resurser till förfogande att den första etappen i det föreslagna utbyggnadsprogrammet kan genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställer vi A. att hos Kungl. 1. att de allmänna utbildningslinjerna vid de filosofiska fakulteterna ges karaktären av rekommendationer, 2. att Kungl. Maj:t med anledning härav företar erforderliga ändringar i kungörelsen om utbildning vid de filosofiska fakulteterna, 3. att 31 § i denna kungörelse upphävs, B. att under åttonde huvudtiteln till Pedagogiskt utvecklingsarbete vid universiteten m. m. utöver vad Kungl. C. att under åttonde huvudtiteln utöver vad Kungl. föreslagit anvisar för studievägledning vid universitet och högskolor, D. att ger Kungl. till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av en översyn av utbildningslinjerna. () i Lane-Herrestad () () ()
mot · FV02620 · 1972-01-26 00:00:00 — om lagstadgad anmälningsplikt vid förlust av behörighet som förtroendeman. Enligt kommunallagarna och den viktigaste speciallagstiftningen, som gäller för kommunernas verksamhet, utgör valbarhetsvillkoren behörighetsvillkor. Detta innebär att en förtroendeman, som efter det han blivit vald kommit i den ställningen, att han är valbar, förlorar sin behörighet och måste lämna sitt uppdrag. Det i praktiken viktigaste valbarhetsvillkoret är att förtroendemannen skall vara boende inom kommunen. Vid avflyttning inträder alltså obehörighet att vidare inneha förtroendeuppdrag i den gamla kommunen. Avflyttning behöver inte kunna styrkas genom ändrad mantals- eller kyrkoskrivning. Ändrad folkbokföring utgör å andra sidan ett bevisdatum för att avflyttning skett. Någon föreskrift finns emellertid inte i kommunallagarna och veterligen ej heller i speciallagstiftningen om skyldighet att anmäla att sådana förhållanden inträtt, som medför förlust av behörigheten. Detta utgör en brist, som aktualiserats i praktiken inom både borgerliga och kyrkliga primärkommuner. Frågan bör därför beaktas vid den lagtekniska översyn av kommunallagarna, som pågår genom en särskild utredningsman. Av anförda skäl föreslås att hemställer hos Kungl. Maj:t att frågan om lagstadgad anmälningsplikt för förtroendemän beträffande förlust av behörighet att utöva förtroendeuppdrag prövas vid pågående översyn av kommunallagarna.
mot · FV02624 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om överflyttning av fastighetsförvaltande uppgifter på privata fastighetsförvaltningsföretag. Kostnaderna för verksamhet föreslås ökade med till för /73. illustrerar väl hur en rad mindre kostnadsökningar tillsammans leder till högst avsevärda belopp, som knappast skulle kunna komma i fråga inom det privata näringslivet, exempelvis: begärde två och får enligt finansministerns förslag en byrådirektörstjänst för ökat arbete med rationalisering inom styrelsen och för sekreteraruppgifter vid styrelsens företagsnämnder. En särskild byrådirektör med uppgift att vara sekreterare i företagsnämnden i ett verk med blott 450 anställda kan knappast anses motiverat. får fem nya tjänster för fastighetsförvaltning. De kostnader har för fastighetsförvaltning torde vara orimligt höga i förhållande till vad som inom det privata näringslivet brukar anses vara erforderligt för likartade uppgifter. Det finns mot denna bakgrund anledning att undersöka huruvida inte betydande besparingar skulle kunna vara möjliga genom att överföra de uppgifter i fråga om fastighetsförvaltning, som åvilar , på ett privat förvaltningsbolag. skall svara för central planering och utveckling m, m. av städverksamheten inom det statliga området. För denna verksamhet behövs fem tjänster. Det finns skäl att ifrågasätta om inte med städverksamhet förenade uppgifter effektivare handläggs av privata städbolag. Det synes mot denna bakgrund skäligt att minska föreslagna anslag till med . Med anledning av vad som ovan anförts hemställes 1. att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer, att Kungl. Maj:t utreder möjligheterna att åstadkomma besparingar inom genom att på privata fastighetsförvaltningsföretag överlåta dess fastighetsförvaltning samt att överföra den statliga städverksamheten på privata städbolag, samt 2. att i avvaktan på en sådan undersökning beviljar ett förslagsanslag av , N. () i Trobro
mot · FV02626 · 1972-01-25 00:00:00 — av i m. fl. angående anslaget till löner i . Antalet anställda inom förutsätts minska från 226 till 190 personer under /73. Inte desto mindre beräknas lönekostnaderna öka från med . Det innebär en ökning av medellönen för anställda med . På samma sätt ökas lönekostnaderna under A 2. Gemensamma ändamål för statsdepartementen med i genomsnitt . Det är ökningar av lönekostnaderna som måste bedömas som utomordentligt anmärkningsvärda mot bakgrund av löneuppgörelsen 1971. Det är en mer än dubbelt så stor ökning av löneinkomsterna än vad som i allmänhet kommer LO-grupperna till del och jämfört med de SACO-anslutnas löner en relativt sett än kraftigare uppjustering. Det synes mot den bakgrunden skäligt skära ned föreslagna anslag med tillsammans . Mot bakgrund av ovan anförda hemställes 1. att under A 1. beviljar ett förslagsanslag om , samt 2. att under A 2. Gemensamma ändamål för statsdepartementen beviljar ett förslagsanslag om . () () N. () i Trobro
mot · FV02627 · 1972-01-24 00:00:00 — av herrar i och i om överensstämmelse mellan allmänna stödområdet och skattekraftsområde 2 i . Kommunernas ekonomiska ställning har, särskilt , varit föremål för en intensiv debatt. De allt större kraven på kommunala åtaganden på olika områden har orsakat en kraftig höjning av den kommunala utdebiteringen. I har starka krav rests för en annan kostnadsfördelning mellan stat och kommun. Oberoende av frågan om kostnadernas fördelning mellan stat och kommun finns det stora skillnader mellan kommunerna när det gäller skatteunderlaget. Detta förhållande har lett till att ett system med skatteutjämning har införts där staten garanterar kommunerna ett visst skatteunderlag i förhållande till medelskattekraften i riket. Riket är uppdelat i 3 skattekraftsområden där kommunerna garanteras 90, 110 respektive av medelskattekraften. För kommunerna i innebär detta att de nordligast belägna är placerade i skattekraftsområde 2 medan de övriga ingår i skattekraftsområde 1. Sedan detta beslut fattades har tiden visat att gränsen för skattekraftsområde 2 borde dragas längre söderut och kanske borde omfatta hela . Berörda områden uppvisar en svårbemästrad arbetslöshet trots att lokaliseringsmedel i betydande omfattning ställts till förfogande. Utflyttningen från området har också medfört en sned åldersfördelning som medför höga kostnader för kommunerna när det gäller åldringsvård, kommunala bostadstillägg osv. Om man tar del av KELP:s sammanställning över skattekraften för några för området representativa kommuner, visar denna ett underskott för kommunerna på ca 24 skattekronor för i förhållande till medelskattekraften i riket. Prognoserna pekar på att detta underskott ökar 1976 vara uppe i ca 34 skattekronor. Som här tidigare framhållits talar starka skäl för att hela borde placeras i skattekraftsområde 2, men då en tillsatt utredning har att överse reglerna om skatteutjämningsbidrag till kommunerna, föreslår vi att gränsen för skattekraftsområde 2 bör inom sammanfalla med gränsen för allmänna stödområdet. Med hänvisning till vad vi i motionen framhållit hemställes att beslutar att alla kommuner inom som tillhör allmänna stödområdet överföres till skattekraftsområde 2.
mot · FV02629 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om bemyndigande att anskaffa datamaskinutrustning. Departementschefen säger i anledning av statens anskaffning av datamaskiner, att bemyndigande bör inhämtas att beställa datamaskinutrustning till ett värde av utöver tidigare lämnade bemyndiganden. I motion 1971:570 anfördes: 1 årets finansplan i vad det gäller kapitalutgifter inom verksamhetsområde hemställer departementschefen om bemyndigande att beställa datamaskinutrustning för 90 milj. kronor. Någon närmare redogörelse för vad detta bemyndigande i praktiken kan komma att innebära lämnas inte. Tvärtom sägs att det i nuvarande läge inte finns 'någon möjlighet att bedöma när och i vilken omfattning en anskaffning kan bli aktuell! Departementschefens begäran i årets statsverksproposition om för beställning av datamaskinutrustning är inte utförligare motiverad. Som ett sådant förfarande från departemenetschefens sida allvarligt beskär möjligheter att genomföra en reell budgetgranskning hemställes att i avvaktan på en närmare redogörelse för statens behov av ytterligare datamaskinutrustning avslår Kungl. Maj:ts hemställan om bemyndigande för beställning av datamaskinutrustning för . N. () i Trobro