ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV0226 · 1972-01-10 00:00:00 — av m. fl. om anslag till de fria kristna samfunden. De fria trossamfunden bedriver en omfattande verksamhet som i huvudsak bekostas genom frivilliga gåvor. Också ur samhällets synpunkt framstår det som betydelsefullt att denna verksamhet kan fortsätta och utvecklas. De fria trossamfundens arbetsvillkor har emellertid kommit att starkt försämras till följd av ökade kostnader. Denna utveckling är till stor del en följd av att trossamfunden genom nya skatter och avgifter kommit att belastas av kostnader som det tidigare för deras del inte funnits någon motsvarighet till. Detta förhållande har utförligt belysts i en särskild motion till årets riksdag angående trossamfundens ekonomi, i vilken yrkande framförs om utredning av frågan om avdragsrätt för gåvor, kompensation för extra kostnader till följd av arbetsgivaravgiften och mervärdeskatten samt befrielse från skyldigheten att erlägga arvsskatt. Det är emellertid uppenbart att trossamfundens försämrade arbetsvillkor också sammanhänger med ett allmänt höjt kostnadsläge och med det förhållandet att samfunden inte som t. ex. affärsföretag kan kompensera sig för detta genom att ta ut ökade priser på sina tjänster. Utrymmet för att åstadkomma en ökning av de frivilliga gåvorna till samfundens verksamhet är också begränsat. Som utförligt redovisats i den ovan nämnda motionen till årets riksdag angående trossamfundens ekonomi anser vi att samfundens arbetsvillkor genom det allmännas medverkan i första hand bör förbättras genom införande av avdragsrätt för gåvor, medgivande av befrielse från skyldighet att betala arvsskatt samt åtgärder i syfte att kompensera samfunden för de ökade kostnader som orsakats dem genom arbetsgivaravgiften och mervärdeskatten. Då vi anser att det är angeläget att de fria trossamfundens arbetsvillkor förbättras redan innan dessa frågor hunnit utredas, finner vi det dock rimligt att beslutar om ett direkt bidrag till de fria trossamfundens verksamhet. När det gäller storleken av detta bidrag ansluter vi oss till frikyrkoråds samarbetsnämnd, som i skrivelse till Konungen hemställt om ett bidrag på 4 milj. kronor. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte besluta att under åttonde huvudtiteln för /73 till Bidrag till de fria kristna samfunden måtte anvisas ett reservationsanslag av 4 milj. kronor. () ()
mot · FV02260 · 1972-01-20 00:00:00 — om översyn av bestämmelserna om bromsanordningar på motorfordon och släpvagn som kopplas till bil. har utfärdat Bestämmelser om bromsanordningar på motorfordon och släpvagn, som kopplas till bil. Bestämmelserna medför att släpvagnar fr. o. m. modell måste förses med automatiska bromskraftregulatorer på såväl framsom bakaxlar medan dragbilar fr. o. m. 1972 måste förses med denna anordning på bakaxeln. I praktiken har denna lag medfört att de stora lastbilstillverkarna försett dragbilarna med bromskraftsregulatorer. De utfärdade lagbestämmelserna föreskriver även att ett fordon med bromsregulator icke får kopplas samman med ett sådant utan bromsregulator. Dessa bestämmelser har medfört vissa komplikationer för de åkare som har en äldre släpvagn men bytt till nytt dragfordon. Förutom att stå inför valet att tvingas begå lagbrott eller att låta bli att köra medför kombinationen av två broms-omaka fordon trafikfarliga risker därför att ekipaget lätt utsättes för sladd eller vikning. Dessa komplikationer har observerats av trafiksäkerhetsverket, som därför beslutat om generell dispens för dessa fall fram till . Till denna dag får fordonskombinationer köras om bromsregulatorn sättes ur funktion. Även om härmed vinnes betydande fördelar kvarstår tyvärr det faktum att bestämmelserna om lastkännande bromsventiler icke alltid fungerar tillfredsställande i praktiskt bruk. De är nämligen baserade på full effekt av bromsning vid en friktionskoefficient mot vägbanan av 0,8. Vid halt väglag, som tyvärr är mycket vanligt i vårt land, medför systemet att framhjulsbromsen kan låsas så våldsamt att bilen blir omöjlig att styra. Samma verkan inträffar när bilen går tom eller med liten last. Såväl större som mindre olyckor har inträffat varvid orsaken tillskrivits de nya bromsbestämmelserna. Det har även hänt att åkare känt sig tvungna att begå lagbrott genom att sätta framhjulsbromsarna ur funktion för att därigenom öka säkerheten för sig själva och sitt fordon. Speciellt har så varit fallet i där is och snö på vägarna är en vanlig företeelse, vilket i sin tur medfört att friktionskoefficienten som på torr asfalt beräknas till 0,8 kan gå ned ända till 0,1. Det synes som om detta förhållande icke observerats vid utarbetande av lagtexten. Eftersom antalet fordon som faller under den nya be stämmelsen efter hand ökar kommer riskerna för flera olycksfall att bli större. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer att ålägges göra en översyn av i motionen angivna gällande bestämmelser med hänsyn tagen till landets klimatförhållande. () ()
mot · FV02265 · 1972-01-19 00:00:00 — Mot 1972: 265 av i Skegrie m. fl. 0111 höjning av anslaget till : Förvaltningskostnader. I samband med den pågående strukturrationaliseringen inom jordbruket anmäler sig ett betydande nybyggnadsbehov. Detta gäller framför allt i samband med att en ökad areal medger utvidgad djurhållning bl. a. för ökad mjölkproduktion. Även inom jordbruket i övrigt förefinnes dock ett stort behov av modernisering av befintliga ekonomibyggnader och nybyggnad av sådana. Dessa investeringar är emellertid synnerligen kostnadskrävande, varför det är nödvändigt med så god planering av desamma som möjligt och kunskap om de tekniska problem som kan finnas på såväl kort som . Dessutom kommer miljöaspekterna in i samband med byggnationen. Det är därför en ganska komplicerad situation den enskilde jordbrukaren ställs inför då han skall planlägga och genomföra en upprustning av sitt tidigare byggnadsbestånd eller bygga nytt. För att förhindra felinvesteringar som kan vara ödesdigra för ekonomin behövs det en god och sakkunnig information och rådgivning. Tyvärr brister det ganska betänkligt ifråga om möjligheter att erhålla sådan rådgivning. En upprustning av i frågavarande informationsverksamhet är därför behövlig. I sina petita har också styrelse begärt att en befattning som statskonsulent inrättas för ämnesområdet lantbrukets byggnadsteknik. möjligheter till undervisning i lantbruksbyggnader är också i behov av en förstärkning. Denna undervisning, som handhas av byggnadsteknik i . bedrives huvudsakligen vid . Någon fast lärartjänst för ifrågavarande undervisning finns emellertid inte och har därför tvingats att provisoriskt ställa medel till förfogande för att kunna genomföra undervisningen. Denna anordning inskränker på undervisningens kvalitet. Medel saknas f. ö. också för att högskolan skall kunna fortsätta detta provisorium. Genom den ökade intagningen av elever vid högskolan har också ökade krav ställts på undervisningen. Den omfattar nu ca . vilket kräver en heltidsengagerad lärare för att kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt. Eftersom huvudparten av un dervisningen måste bedrivas vid är det synnerligen angeläget att en lärare placeras där. I sin anslagsframställning till Kungl. Maj:t har styrelsen för hemställt om inrättandet av en tjänst som universitetslektor i lantbruksbyggnader. Vi anser båda nu angivna tjänster vara synnerligen välbehövliga och förordar att medel anvisas för deras inrättande. Den behövliga medelsförstärkningen kan beräknas uppgå till sammanlagt . Med hänvisning till det anförda hemställs att till : Förvaltningskostnader för /73 anvisar ett förslagsanslag av . . () i Skegrie () ()
mot · FV02266 · 1972-01-18 00:00:00 — av i Hohngården m. fl. angående statsbidraget för täckdikning. En fullgod dränering är en grundläggande förutsättning för en effektiv växtodling. Tyvärr föreligger avsevärda brister i detta avseende. För stora arealer är behovet av dikning akut. Speciellt i de så kallade mellanbygderna och i Norrlands kustland föreligger särskilt stort behov av täckdikning. På grund av den arbetsmarknadssituation som där råder är det synnerligen viktigt att arbetstillfällen som finns tillvaratages. I dessa bygder är jordbruket speciellt inriktat på mjölkproduktion, vilken det finns all anledning att söka bevara. En väsentlig förutsättning för detta är att jorden kan brukas rationellt. Tyvärr kan icke detta ske utan att täckdikning kan genomföras. Den lönsamhet som jordbruket gett har tyvärr icke stimulerat till dessa kostnadskrävande insatser. En annan viktig orsak är den restriktivitet som gäller i fråga om statligt stöd till dikning. I princip kan bidrag utgå endast i samband med omfattande yttre rationalisering. Det måste framstå som ytterst orimligt att en jordbrukare, som innehar en åkterareal varifrån han tar sin utkomst, icke skall kunna erhålla rationaliseringsstöd för täckdikning endast därför att hans gård troligen skall läggas till grannens som är högst oviss. Detta har lett till en radikal minskning av dikningsverksamheten. Enligt lantbruksstyrelsens statistik täckdikades mellan 11 000 och 14 000 ha med statligt stöd. sjönk arealen till 6 681 ha. Med den takten skulle det ta att täckdika all åker i . Uppenbart är därför att åtgärder måste vidtas för att öka aktiviteten. Vi anser att den form av grundförbättring som dikning utgör bör frikopplas från åtgärder för yttre rationalisering. Stöd i form av bidrag skall således enligt vår mening kunna lämnas för täckdikning av all åker som bedöms bli bestående på . En sådan investering behåller sitt värde oberoende av de strukturförändringar som sker och kan följaktligen utföras utan samband med dessa. Inom de delar av landet där stöd utgår till s. k. särskild rationalisering bör statsbidrag för täckdikning kunna utgå enligt de regler som gäller för denna verksamhet. Med hänvisning tili det anförda hemställer vi att måtte besluta om sådan ändring i gällande bestämmelser att statsbidrag för täckdikning kan utgå i samtliga fall där åkerjorden i fråga bedöms bli bestående på samt där investeringen i företaget uppgår till och att den för s. k. särskild rationalisering gällande högre bidragsprocenten skall tillämpas inom de delar av landet där sådan verksamhet bedrivs. () i Holmgården () () i () i Arrie () () i . ÅSLING (c) () i Heden
mot · FV02268 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. angående olje- och kemikalietransporterna i och . Problem som uppstår i samband med transport av miljöfarliga varor har alltmer uppmärksammats. I och kompliceras situationen av att fartygstransporter sker på vattenleder som är mycket känsliga ur miljösynpunkt. är den huvudsakliga råvattentäkten för cirka 1 300 000 personer, och är ovärderlig från fritids- och rekreationssynpunkt för befolkning. transporterades 2 på . Då ytterligare ett oljeeldat fjärrvärmeverk är under uppförande vid i kommer transporterna att öka. Vidare föreligger förslag om en fördjupning av varigenom specialbyggt tonnage på kan gå in i . Riskerna för oljeskador i är betydande. Flera olyckstillbud har inträffat både där och i inseglingsrännan till . Visserligen har olika säkerhetsåtgärder vidtagits i , bl. a. i form av lotstvång för större fartyg, men olycksfallsriskerna är fortfarande betydande. har därför önskat en utredning om olje- och kemikalietransporterna i . I nr 41 1971 redovisas en kartläggning av tankerolyckorna i bl. Undersökningen visar att antalet olyckor i var högst betydande. Även i dessa farvatten har säkerhetsåtgärder vidtagits, bl. a. lotstvång för större fartyg. På grund av de stora miljövärdena i är det ytterst angeläget att ytterligare försök görs att förebygga fartygsolyckor. Fjärrvärmeverken i , och utreder möjligheterna att bygga en gemensam terminal för omlastning av olja för vidare transport in i . a. har man diskuterat att föra in stora tankfartyg på längst in i Himmerfjärden vid inloppet till . Då miljöriskerna vid anläggandet av denna terminal skulle bli stora är det önskvärt att undersöka möjligheterna att på lämplig plats ordna en för och gemensam oljeterminal. En plats som därvid bör närmare studeras är . Flera fördelar står att vinna med en oljeterminal i . Där finns redan en bra oljehamn, som ytterligare kan byggas ut. Bergrumsanläggningar kan anläggas. Inseglingsmöjligheterna för större fartyg är goda. Ur skydds- och säkerhetssynpunkt bör oljehanteringen samlas på ett Ett stort antal servicefunktioner för hamnen är redan utbyggda. geografiska läge är det bästa, med utmärkta möjligheter att nå såväl som . För att så långt möjligt eliminera olycksfallsriskerna bör oljan från transporteras med specialbyggda fartyg som medger största möjliga säkerhet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. begär att en utredning beträffande olje- och kemikalietransporterna i och tillsätts med uppgift att dels kartlägga nuvarande och framtida behov av sådana transporter, dels lämna förslag till åtgärder som från miljösynpunkt kan befinnas lämpliga och dels undersöka lämplig plats för en oljeterminal. () () () () PER () () () i
mot · FV0227 · 1972-01-11 00:00:00 — av herrar och i om avskaffande av licens för radio i bil i yrkesmässig trafik. Enligt § 5 i kungörelsen om mottagare för radiosändning eller trådsändning gäller en radiolicens även för annan mottagare som är avsedd att användas i motorfordon förutsatt att fordonet är registrerat på hushållsmedlem och inte huvudsakligen används i yrkesmässig trafik. Denna bestämmelse är baserad på förslag i proposition 1966: 136. I propositionens i detta avseende aktuella avsnitt framhöll departementschefen bl. a. följande: Den särskilda bilradiolicensen bör enligt utredningen slopas. I likhet med remissinstanser som yttrat sig i frågan anser jag också att så bör ske. Redan svårigheterna att med de numera i handeln förekommande apparattypema och därmed följande gränsdragningsproblem övervaka att licensplikten iakttas talar för ett avskaffande. Det bör dock framhållas, att den föreslagna befrielsen inte avser radioapparater i fordon, som i huvudsak används i yrkesmässig trafik. För dessa apparater bör även i fortsättningen särskild licensavgift lösas . Motiveringen synes vara att samband saknas mellan bilen och bostaden-hushållet. Undertecknade anser inte att skäl föreligger att upprätthålla en sådan skillnad mellan fordon av olika kategorier och föreslår därför att hos Kungl. Maj:t hemställer att ägare av fordon avsedda för yrkesmässig trafik befrias från skyldigheten att erlägga särskild bilradiolicens. () HANS ()
mot · FV02276 · 1972-01-18 00:00:00 — Motioner nr 276 1972 av herrar Åsling och angående olje- och drivmedelsförsörjningen i . Vårt lands försörjning med olja förefaller nu att befinna sig i ett läge där väsentliga förändringar är att vänta. De framgångsrika oljeprospekteringama i har lett till att redan uppträder som exportör av olja till . En annan intressant utvecklingstendens är att man kan skönja ett ökat intresse från för export inte endast av oljeprodukter utan även av naturgas genom s. k. pipe-lines. Detta ökade intresse kan även väntas innefatta . Parallellt med dessa tendenser, som kan komma att tyda på en viss förskjutning i vår handel med dessa produkter, har miljöproblemen i samband med oljedistributionen kommit att alltmer uppmärksammas. Det framstår som alltmera orealistiskt att på lång sikt klara den norrländska oljekonsumtionen från depåer längs . Utvecklingen inom tankbåtstonnaget går mot mycket stora enheter, och det medför uppenbart betydande risker att i så relativt små farvatten som , och i synnerhet , ta in modernt tankbåtstonnage. I händelse av olyckor är föroreningsriskerna i dessa begränsade innanhav självfallet mycket stora. hamnar har dessutom normalt ishinder som försvårar och fördyrar transporterna och i sig självt utgör särskilda risker i vad angår oljetransporterna. Oljetonnaget är också endast i undantagsfall isförstärkt. Redan nu finns det skäl förmoda att olja, införd till hamnar t. ex., är billigare än motsvarande oljepartier i hamn, beroende på att depåerna vid hamnar måste ha en helt annan lagerkapacitet med hänsyn till risken för ishinder än motsvarande oljehamnar vid Trondheimsf jorden. Den relativt sett mycket större investeringen i depåer längs kan följaktligen antas sätta sin prägel på kostnaderna för olja och drivmedel i . utredning om rörtransport av olja och gas har utrett förutsättningarna till en rationalisering av oljetransporterna genom s. k. pipelines. Den här åberopade utvecklingen har emellertid inte kunnat beaktas av denna utredning. Av särskilt intresse torde t. ex. vara försörjningen i med olja och oljeprodukter. En förutsättningslös utredning beträffande försörjning med olja och drivmedel är i dagens läge synnerligen angelägen. Kartong: S. 15 står: Rättat till: Arbetsmarknadsservice sättningslös utredning bör självfallet pröva hur dessa produkter på fördelaktigaste möjliga sätt skulle distribueras till de norrländska konsumenterna. Man bör därvid till ingående analys inte endast uppta frågan om vilka hamnar som huvudsakligen bör svara för den ökade tillförseln utan också formerna för distributionen, t. ex. via pipe-lines, och ett ökat utnyttjande av järnvägen TrondheimStorlienöstersund. Utredningen bör också till analys kunna ta upp frågan om lämplig lokalisering av ett oljeraffinaderi för den norra delen av halvön. Med stöd av det ovan anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. måtte begära förutsättningslös utredning av den framtida försörjningen med olja och drivmedel i i enlighet med de synpunkter som anförts i motionen. . ÅSLING (c)
mot · FV02283 · 1972-01-20 00:00:00 — av m. fl. angående tillhandahållandet av privatchaufförer inom statlig verksamhet. Inom ett flertal stora som medelstora privata företag har man avskaffat direktionsbil med privatchaufför. När det gäller statliga verk, företag, länsstyrelser osv. så har man ej följt med i denna utveckling, utan statussymbolen med direktionsbil och privatchaufför lever kvar. Då det torde vara såväl oekonomiskt som otidsenligt att behålla systemet med direktionsbil och privatchaufför inom den statliga sektorn anser vi tiden vara mogen för att undersöka möjligheten att avskaffa detta förlegade system. Lämpligt vore att låta de personer som har förmånen att begagna sig av statlig bil med privatchaufför i stället få möjlighet att på statens bekostnad få använda taxi inom begränsade områden och i övrigt få använda sig av allmänna kommunikationsmedel. I vissa fall kan det även vara tänkbart att staten håller med tjänstebil men dock ej med privatchaufför, önskar befattningshavaren använda egen bil skall även den möjligheten ges. Om tjänstebil skall ställas till förfogande så bör staten i så fall inköpa svensktillverkade bilar för nämnda befattningshavare. Med stöd av det anförda hemställs att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t hemställa om att systemet med privatchaufför inom statens verksamhetsområden blir föremål för utredning.
mot · FV02287 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om utlämnande av hemligstämplat material från . 1 ett öppet samhälle är det även beträffande utrikesfrågor sekretessen som kräver sin motivering, inte den beredvilliga redovisningen. § 3 i sekretesslagen lyder i sin första del: Handlingar i ärenden vilka angå rikets förhållande till främmande makt må allenast i de fall och i den ordning Konungen bestämmer utlämnas tidigare än efter handlingens datum. Detta innebär bl. a. att i princip det material som hemligstämplades under fortfarande ligger sekretessbelagt i olika arkiv. Men det innebär också, att Kungl. har möjlighet att frisläppa detta material, när inga verkligt tungt vägande argument för fortsatt hemligstämpling finns. 1 praktiken har redan stora delar av det hemligstämplade materialet från frisläppts. Forskare har för främst projekt under fått ta del av åtskilligt. Det har skett efter särskild prövning och efter ett betydande extraarbete i form av genomgång och detaljbedömning av de handlingar som förvaras i bl. är det enligt vår mening dags för ett generellt frisläppande av material från . Det borde inte medföra några negativa verkningar. Ett sådant frisläppande skulle givetvis ha störst betydelse för den moderna historieforskningen. Nordiska historikermötet uttalade sig för ett upphävande av hemligstämpeln i fråga om . Men det har också ett allmänt intresse, att vi inte skall behöva vänta ytterligare på att få del av mer av sanningen om förbindelser med utlandet under kriget. Ett ytterligare skäl till frisläppande är, att man under tillämpade principen att hellre hemligstämpla än frisläppa om tveksamhet förelåg. Stora mängder material av allmänt intresse för vilket det saknas varje anledning till hemligstämpel är därigenom sekretessbelagt. I har regeringsdokumenten från frisläppts för publicering, trots att sekretesstiden ännu inte utgått. Den bör kunna följa det engelska exemplet. Under hänvisning till vad som anförts hemsäller vi att hos Kungl. begär frisläppande av allt hemligstämplat material från . () ()
mot · FV02292 · 1972-01-21 00:00:00 — av herrar Ringaby och om inrättande av en , m. m. Människan blir mer och mer beroende av kommunala beslut och de tjänster och den service kommuner och landsting ger. Man kan säga att vi är konsumenter av produktion men har mycket små möjligheter att hävda vår rätt gentemot kommunerna, medan vi som konsumenter av privat produktion har fått ett helt ämbetsverk som skall tillvarata våra intressen. Gentemot sin kommun har den enskilda människan på detta sätt en utomordentligt känslig situation och då i synnerhet den som inte har tillräckliga ekonomiska resurser eller en stor organisation att falla tillbaka på. Uppenbart är också att i samma takt som kommunernas befogenheter och storlek ökar, så minskar den enskildes möjligheter att hävda sin rätt. Vi finner detta beklagligt och otillfredsställande. Utan tvekan är denna känsla av litenhet inför en växande makt och byråkrati ett av våra stora demokratiska problem. Rättssäkerheten för den enskilda människan eller gruppen av människor måste enligt vår mening förbättras. När kommun t. ex. ville bredda en gata i ett villaområde, för att få plats med en cykelbana, fick de fyra berörda egnahemsägarna bara ett papper i brevlådan med en ritning som visade att staden tänkte ta i anspråk mer än halva tomterna och lägga gatan strax utanför dörrtrapporna. Det meddelades också att om de berörda hade något att anföra kunde de vända sig till . Enligt haren kvinna bosatt på i fört en ojämn kamp mot kommunen tills hon gav upp. Genom sitt företag där hon var anställd köpte hon och två andra personer var sin villa av kommunen som byggt dem och litat på att ett dräneringssystem skulle vara tillräckligt. Mycket snart trängde regn-och kloakvatten in i villorna och anställde stora skador. Kommunen har dock vägrat ersättning. har kvinnan tröttnat och huset sålts på exekutiv auktion då det inte går att bo där. För de andra villaägarna är situationen ännu oviss. De berörda husägarna har gjort stora förluster. Sådana och liknande händelser torde vara mycket vanliga i vårt land och med hänsyn till de ständigt utvidgade befogenheterna på den kommunala sektorn torde den enskildes rättsproblem inte komma att minska. Vi anser att ett sätt att försöka hjälpa enskilda människor i besvärliga rättsfrågor är att tillskapa en justitieombudsman. Även om det har riktats kritik mot det sätt på vilket har fungerat, är vi övertygade om att en utredning skulle kunna finna en organisationsform för en som vore till stor hjälp för en kommuns innevånare. Självfallet kan det också tänkas andra lösningar på detta viktiga demokratiska problem. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om tilläggsdirektiv till utredningen om den kommunala demokratin med de krav som i motionen anförts. PER-ER1C RINGABY (m)