mot · FV02332 · 1972-01-21 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för förbättring av arbetsmiljön. Situationen inom arbetslivet är sådan att många människor får använda negativa värdeomdömen för att beskriva sin arbetssituation. Arbetslivet har undergått genomgripande förändringar sedan tiden för industrialismens genombrott. De tekniska ambitionerna i fråga om produktionsförhållandena har huvudsakligen haft som målsättning att öka produktionen. 1 denna målsättning har stora framgångar uppnåtts. måste konstateras att arbetsförhållandena inte förbättrats i samma omfattning. Framför allt har arbetstakten drivits upp. Den ökade stressen har inte kunnat motverkas med vare sig arbetstidsförkortningar eller andra åtgärder. Många arbetstagare känner direkt oro för sin framtid på grund av brister i arbetsmiljön. En undersökning utförd av LO visar att känner oro för hälsorisker i arbetet. Den allvarliga situationen avspeglar sig också i det faktum att det trots en rådande lågkonjunktur är svårt att skaffa arbetskraft bl. a. till vissa ur arbetsmiljösynpunkt otillfredsställande arbetsplatser. För att uppnå bättre förhållanden är det nödvändigt att angripa situationen i arbetslivet utifrån en helhetssyn där sådana faktorer som företagshälsovård, personalvård, företagsdemokrati, arbetsplatsens utformning, arbetstiden samt lönesystemet beaktas. Dessa områden och flera därtill måste utvecklas , och den ömsesidiga påverkan dem emellan måste ses i ett sammanhang inom ramen för den totala arbetsmiljön. Förhållandena inom arbetslivet har ägnats stor uppmärksamhet . Detta framgår bl. a. av att ett flertal utredningar är verksamma på området. Det är främst arbetsmiljöutredningen, tillsatt 1970, sorn har till uppgift att göra en översyn av arbetarskyddslagen. Utredningen har ganska vida direktiv. Enligt uttalande i statsverkspropositionen avses utredningsarbetet leda fram till ny lagstiftning . Ett flertal viktiga önskemål måste bli tillgodosedda. Det gäller bl. frågan om skyddsombudens ställning. Dessa måste ges vidgade befogenheter att ingripa till skydd för de anställdas liv och hälsa. Det är vidare angeläget att striktare normer i fråga om luftens föroreningar, temperaturen på arbetsplatsen och tolerabelt buller fastställes. Det bör också undersökas om det föreligger möjligheter att' motverka stressen i arbetslivet genom att fastställa minimitider för arbetsprocesser inom industrin. Någon form av högsta tillåtna hastighet för löpande band bör prövas. Frågorna om lönesystemets utformning och inflytandefrågorna brukar traditionellt inte räknas till arbetsmiljöfrågorna men enligt vår mening måste de beaktas i en strävan att uppnå en totalsyn på arbetslivet. Ett ackordslönesystem kan exempelvis i vissa fall få återverkningar på arbetstagarnas hälsotillstånd genom att arbetstakten drivs upp över den fysiska och psykiska förmågan sett i ett längre perspektiv. Likaså framstår det klart att möjligheterna till inflytande över den egna arbetssituationen är av största betydelse för trivseln på arbetsplatsen. Dessa senare frågor brukar, till skillnad från arbetarskyddsfrågorna, hänföras till det område av samhällslivet som arbetsmarknadens parter har att avgöra genom förhandlingar. Ingen torde dock kunna bestrida att det råder en växelverkan mellan dessa och arbetsmiljöfrågorna. Det framstår också som önskvärt att samhället i egenskap av stor arbetsgivare har en uppfattning och en progressiv sådan i dessa frågor. Vi aktualiserar företagsdemokratifrågorna i annan motion (1972:591) till årets riksdag. Det är angeläget att arbetsmiljöutredningen leder fram till att de nya bestämmelserna ges en sådan utformning att strävandena att skapa en omfattande kunskap om dem underlättas. inrättades en särskild arbetarskyddsfond som skall tillföras 20 milj. kronor genom arbetsgivaravgifter. Därigenom får arbetarskyddet kraftigt ökade resurser för sävål forskning som utbildning samt upplysning om arbetsmiljöfrågor. Väsentliga steg har alltså tagits på vägen mot bättre arbetsmiljö. Mot denna bakgrund är det emellertid nödvändigt att steget tas fullt ut mot en konkret utformning av en helhetsbild av den totala arbetsmiljön. Samhället bör enligt vår mening utforma ett enhetligt handlingsprogram för arbetsmiljö. Vi föreslår därför att arbetsmiljöutredningen får denna uppgift. Utredningen bör utvärdera och se över vidtagna åtgärder i fråga om arbetsmiljön inom alla sektorer i samhället. En väsentlig uppgift bör vara att föreslå en samordning och harmonisering av åtgärder och initiativ inom arbetsmiljöområdet. Med tanke på att detta innebär en vidgad uppgift bör utredningen kompletteras med parlamentariker. I väntan på arbetsmiljöutredningens resultat finns det anledning att uppta till diskussion några frågor som inte för sin lösning är direkt beroende av den väntade nya lagstiftningen och som i vissa fall kan omsättas i praktiken . Det gäller bl. a. statens eget arbetsmiljöansvar i egenskap av landets största arbetsgivare. Det är angeläget att staten klargör sin arbetsmiljömålsättning utifrån en helhetssyn på arbetsmiljön. Direktiven för den arbetsgrupp som tillsattes 1971 av för att utreda arbetet och arbetsmiljöns anpassning till människan torde härvid kunna tjäna som ett exempel. Styrning via fonder m. m. I årets statsverksproposition (bil. 11, s. 146) framhålles i fråga om Bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin att om olika tekniska lösningar finns så bör självfallet den lösning väljas som från arbetsmiljösynpunkt är den lämpligaste. Vi hälsar detta uttalande med tillfredsställelse, som vi konstaterar att det torde finnas goda möjligheter att fortsätta på den antydda vägen. Det borde enligt vår mening vara möjligt att redan nu ställa krav på goda lösningar ur arbetsmiljösynpunkt vid beviljande av lån eller bidrag ur olika statliga fonder vid uppförande eller reparation av lokaler för industriell tillverkning, men också vid byggande av kontors- och servicelokaler för den statliga förvaltningen. Ett sådant system tillämpat vid frisläppande av medel ur exempelvis investeringsfonderna kan få vissa positiva effekter. Vidare torde sådana bestämmelser tillämpade i fråga om statliga verksfonder ge en bättre arbetsmiljö för många statligt anställda. Arbetarskyddet har fått en framskjuten ställning i årets statsverksproposition, som i övrigt präglas av åtstramningar. Sammanlagt föreslås förstärkningar med 60 tjänster för . Den inspekterande sidan förstärks med 39 tjänster. Detta är en angelägen förstärkning. Ett sätt att uppnå största effekt av denna satsning torde vara att ge inspektörerna i uppdrag att i samarbete med arbetstagarna, främst skyddsombuden, och företagsledningen upprätta saneringsplaner för otillfredsställande arbetsmiljöer. Ett sådant förfaringssätt torde ge större effekter än punktvisa insatser. Vidare bör arbetarskyddsmyndigheterna medverka till att modellplaner för förbättring av olika typer av arbetsmiljöer upprättas. Eventuellt kan en sådan verksamhet inordnas som försök inom ramen för arbetsmiljöutredningens arbete. Det ekonomiska ansvaret för arbetsmiljön bör i princip ligga på företagen, men för att snabbare kunna avhjälpa rådande brister bör samhället kunna medverka. Vi tar upp denna fråga i en annan motion (1972:331). För att uppnå förbättringar på lång sikt krävs det förutom lagstiftning åtgärder på bl. a. utbildningens område. Det är angeläget att alla som utbildas till te-kniker och därigenom kan komma att påverka den tekniska utvecklingen bibringas goda kunskaper om människans psykiska och fysiska förmåga. Enligt vår mening är det inte tillräckligt att utbilda en grupp experter på arbetsmiljö. Experter behövs självfallet för forskning och utbildning, men för att de stora resultaten skall kunna uppnås måste kunskaperna om människans fysiskt och psykiskt betingade förmåga i högre grad än bibringas dem som har möjlighet att påverka inte bara vår arbetsmiljö utan hela livsmiljön. Från denna utgångspunkt bör en översyn av läroplanerna för all teknisk utbildning utföras. Syftet måste vara att föra in ökad undervisning om arbetsmiljön på alla stadier av teknisk utbildning. Företagshälsovård för nya grupper Genom riksdags beslut om utvidgad utbildning inom företagshälsovårdens område skapades möjligheter att förbättra hälsostandarden. Vissa grupper av arbetare ställs dock utanför detta reformarbete. Det gäller främst s. k. enmansföretag där ägaren själv är den som utför allt arbete. Dessa grupper har ofta en mycket riskfylld arbetssituation. Som exempel kan nämnas jordbruket. Förhållandena torde också gälla vissa grupper av hantverkare. Enligt vår mening är det angeläget att också dessa grupper får tillgång till en bättre hälsostandard varför deras möjligheter att inordnas i företagshälsovården bör utredas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes1 att hos Kungl. 1. att arbetsmiljöutredningen genom vidgade direktiv ges i uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram utifrån en totalsyn på arbetsmiljön, 2. att arbetsmiljöutredningen utökas med parlamentariker, 3. att en målsättning för arbetsmiljön inom den statliga sektorn utarbetas, 4. om utfärdande av sådana bestämmelser för statliga fonder och för företagens investeringsfonder att arbetsmiljöfrågorna beaktas vid beviljande av medel, 5. om medverkan från myndigheterna för att stimulera till upprättande av saneringsplaner för arbetsmiljön inom företagen, 6. att modellplaner för förbättring av arbetsmiljön upprättas, samt 7. om utredning av frågan om hur företagshälsovården skall lösas för egenföretagare. () () () i Skegrie () i Luttra () i Glömminge () i Bäckmora (Se även motion 1972:346)