mot · FV021234 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. om slopande av kommuns skyldighet att bidra till kostnader för investeringar i primärflygplatser. Vid riksdag väckte undertecknade i en motion (1971:411) förslag om bildandet av ett bolag för . Detta bolag skulle självt låna upp erforderliga medel för investeringar, varigenom såväl staten som och läns landsting ej skulle behöva bidraga till kostnaderna för en flygplats som på grund av sin dominerande utlandstrafik redan ger stora vinster. I motionen anfördes bl. I propositionen nr 1970 talas om att genom det etablerade samarbetet mellan stat och kommun på luftfartområdet har skapats förutsättningar för ett kommunalt medinflytande och medansvar vid utbyggnad av landets primärflygplatser. torde det kommunala medinflytandet endast bestå i att om kommunen i fråga icke godkänner luftfartsverkets planer och betalar enligt de förslag till avtal som verket upprättar, så sker endast en fördröjning av aktuell utbyggnad tills vidare. Detta synes ha varit fallet med planerade utbyggnad där gemensamma kommunala organ ansett det felaktigt att lämna investeringsbidrag till en anläggning, som ger väsentliga vinster vilka inte nyttiggörs den aktuella flygplatsen. avslog motionen i enlighet med trafikutskottets utlåtande. Vägledande för detta synes ha varit den meningen att inte borde ges någon särbehandling i aktuellt avseende. De förhållanden vilka vi ville komma till rätta med har sin grund i de av antagna normerna för samverkan mellan stat och kommun vid investeringar i de av luftfartsverket förvaltade primärflygplatserna. Enligt dessa har kommun att svara för markkostnaderna och för av kostnaderna för byggnader och anläggningar, inklusive investeringar i radio-, belysnings-, tele- och meteorologiska anläggningar. Ersättning till kommuner för investeringsbidrag till primärflygplatser skall utgå från och med /72 omfattande amortering (avskrivning) och ränta på investeringsbidrag som lämnats till luftfartsverket fr. o. m. den 1/7 1967. Ränteersättning beräknas enligt statens normalränta och utgår från den tidpunkt bidrag inlevererats till luftfartsverket. Amortering av bidraget sker dock först fr. o. m. året efter det budgetår varunder anläggningen tagits i bruk. Amorteringstiden sammanfaller med den av luftfartsverket tillämpade avskrivningstiden för de olika anläggningarna. För banor och byggnader innebär detta , för belysningsanläggningar samt för tele-, radio- och meteorologiska anläggningar . Då banor och byggnader är den dominerande delen av investeringarna innebär detta att huvuddelen av kommunernas investeringsbidrag kommer att återbetalas under en så som , anläggningstiden oräknad. I många fall torde det kommunala bidraget få finansieras genom upptagande av lån med amorteringstider som är väsentligt kortare än tiden för bidragens återbetalande. Den bristande överensstämmelsen mellan de olika amorteringstiderna kommer att medföra likviditetssvårigheter för de kommunala bidragsgivarna. Därtill kommer att räntesatsen för den kommunala upplåningen normalt kommer att ligga väsentligt högre än den som kommer att gälla för ränteersättning från staten. Vår principiella inställning är att det bör åvila staten att ensam svara för finansieringen av flygplatsinvesteringarna. För denna ståndpunkt talar också det faktum att kommunernas bidrag till dessa investeringar numera fått karaktären av en utlåning till staten. Vi finner därför att det föreligger starka skäl för ett slopande av kommuns skyldighet att bidraga till investeringar i primärflygplatser. har i en skrivelse av till givit uttryck för samma ståndpunkt. Av anförda skäl finner vi det angeläget att en utredning företas syftande till slopandet av kommuns skyldighet att bidraga till finansieringen av investeringar i primärflygplatser. Med hänvisning till ovanstående föreslås att i skrivelse till Kungl. hemställer om utredning och förslag syftande till att slopa kommuns skyldighet att bidraga till finansieringen av investeringar i primärflygplatser. () ()