mot · FV02589 · 1972-01-25 00:00:00 — av i Bäckmora ni. om försök nied industricentrum i Ljusdalsområdet. I sitt betänkande Lokaliserings- och regionalpolitik föreslog lokaliseringsutredning att försöksverksamhet skulle startas med s. k. industricentra. Med detta avsågs koncentrerad utbyggnad av industrilokaler, främst för tillverkande företag. Ett industricentrum skulle byggas och administreras av kommun eller ett särskilt bolag. Huvudmannen för ett industricentrum skulle även kunna tillhandahålla olika typer av service och tjänster till de företag som utnyttjar lokalerna. Industricentra har redan prövats i utlandet; olika former förekommer i ett 60-tal länder. I vårt grannland är flera industricentra under planering eller uppbyggnad. I viss mån har tanken på industricentra redan prövats i . Således har flera kommuner med stöd av beredskapsmedel uppfört lokaler för industri och hantverk för uthyrning. förekom detta i rätt stor omfattning; senare har kommuner mera i undantagsfall erhållit stöd för dylik verksamhet. Ett stort antal projekt har genomförts där några företag slagit sig samman och byggt gemensamma industrilokaler, s. k. hantverks- eller industrihus. Denna verksamhet har också i viss omfattning understötts av stat och kommun; i några fall står kommunen som huvudman för dylika hus. Ett industricentrum anses ha många fördelar. Man kan uppföra moderna, rationella lokaler för flera företag till lägre kostnader än om företagen skall bygga var för sig. Det blir lägre kostnader för vägar, vatten, avlopp, elkraft etc. Vissa lokaler såsom lunchrum, vaktmästeri. telecentraler m. m. kan användas gemensamt. Ett byggande av industrilokaler i denna form innebär en sanering av äldre och otidsenliga byggnader. Det kan också innebära en sund lösning av företagens finansiella problem. Från regionalpolitisk synpunkt torde industricentra ha synnerligen stor betydelse. Tillgång till moderna lokaler torde vara en av de främsta faktorerna när ett företag skall bedöma olika lokaliseringsalternativ. Ett industricentrum kan innebära att stordriftsfördelar kan överföras till glesbefolkade och mindre centralt belägna områden. Så gott som alla remissinstanserna ansåg att förslaget om industricentra var värt att pröva som ett medel i regionalpolitiken. I propositionen om regionalpolitiken som förelädes riksdag ansåg föredragande departementschefen att frågan om industricentra var värd att överväga närmare, varvid pekades på en rad problem och konsekvenser som borde utredas. Vid riksdag föreslog vi i motion att idén om industricentra borde prövas även i vårt land och att erforderliga utrednnigar snabbt genomförs. Sedermera har beslut fattats om att försöksverksamhet med industricentra skall påbörjas i och . Enligt vår mening talar fortfarande starka skäl för att försöksverksamhet också borde påbörjas i . är regioncentrum i nordvästra i . Ljusdalsregionen tillhör det inre stödområdet. Det har låg industrialiseringsgrad; jord- och skogsbruket har här liksom i landet i övrigt starkt rationaliserats, varför många friställts och måst söka arbete i andra delar av landet. Härigenom har många i de produktiva åldrarna lämnat orten, och befolkningssammansättningen är mindre gynnsam. Medelinkomsten i regionen är mycket låg i förhållande till riksgenomsnittet. är regionen med som centralort en betydelsefull replipunkt för ett stort inlandsområde. har betydelse inte bara för västra , som till ytan omfattar en fjärdedel av ; även för har ett stort värde. Regionen har 22 500 invånare, men målsättningen är enligt kommunens och mening att söka nå en befolkning på 25 000 människor för att kunna uppehålla en tillräcklig service. I samband med behandlingen av Länsplan 1970 har starkt understött tanken på att blir försöksområde för industricentrum. förvaltningsutskott har i sitt remissyttrande talat för en kraftig industrietableringsverksamhet i , och självt har i sin verksamhet sökt att medverka till erforderlig utbyggnad av servicesektorn i i vad den åvilar . Handelskammaren ställer sig likaså positiv till ett industricentrum i mot bakgrund av de kriterier lokaliseringsutredningen uppställt. erinrar i sitt slutliga ställningstagande till Länsprogram 1970 att man redan i Länsplan uttalat behov av mer accentuerade stödåtgärder i för att förhindra regionens befolkningsunderlag att minska i sådan omfattning att regionens nuvarande servicenivå äventyras. anser att Ljusdalsregionen är en synnerligen lämplig lokaliseringsort för utbyggnad av industricentrum i enlighet med vad lokaliseringsutredningen föreslagit. I handlingsprogram enligt Länsprogram 1970 prioriteras ett industricentrum i på andra plats bland de selektiva åtgärderna. Enligt vår mening skulle ett industricentrum i på ett effektivt sätt komplettera de lokaliseringspolitiska ansträngningar som gjorts i området och som i viss mån börjar bära frukt. Man skulle härigenom få en mer allsidig utveckling av näringslivet och verksamt stimulera servicesektorn i regionen. Det har i diskussionerna om industricentra talats om att man borde söka uppnå 1 0001 500 anställda i ett sådant industricentrum för att full effekt skall uppnås. Enligt vår mening torde det vara orealistiskt att sätta målet så högt, i varje fall i en inledningsperiod. Vi anser att en försöksverksamhet borde komma till stånd även om man börjar så lågt som med omkring 200300 anställda för att sedan successivt bygga ut vidare. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att försöksverksamhet med industricentrum påbörjas i Ljusdalsområdet. () i Bäckmora