mot · FV021563 · 1972-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 46 angående åtgärder för att påverka strukturomvandlingen inom vissa branscher. I syfte att främja en mer planmässig strukturanpassning inom vissa utsatta industribranscher föreslås i proposition 1972:46 delsen förstärkning och utvidgning av det nu löpande omställningsprogrammet för Teko-industrierna, dels ett nytt system med statliga lånegarantier (strukturgarantier). Åtgärderna berör, förutom Teko-industrierna, skoindustrin, den glasindustrin och möbelindustrin. För möbeloch snickeriindustrierna föreslås dessutom i en särskild proposition (1972:47) insatser på utbildningsområdet och när det gäller den exportfrämjande verksamheten. Både i proposition nr 46 och i den departementspromemoria som ligger till grund för denna understryks att de krav på anpassningsåtgärder som följer med strukturomvandlingen i näringslivet skiljer sig från bransch till bransch. Det är, som framhålls i propositionen, en angelägen uppgift för samhället att underlätta den omställning som är nödvändig. Vi finner det också naturligt att samhällets insatser i första hand koncentreras till de mest utsatta branscherna. Möjligheterna att komma till rätta med omställningsproblemen ökas, om åtgärderna sätts in på ett tidigt stadium. Det omställningsstöd som redan införts för Teko-branschen har också visat, att åtgärder från samhällets sida kan spela en viktig roll. Vi hälsar därför med tillfredsställelse att det nuvarande omställningsprogrammet för Teko-industrierna utvidgas till att gälla även andra branscher med likartade problem. Vi finner det också angeläget att staten i ökad utsträckning bidrar till att lösa finansieringsproblemen i samband med omläggningar av driften. Finansieringsstödet bör dock i motsats till vad som föreslås i propositionen inte ensidigt inriktas på att främja sammanslagningar av företag. Förslaget i propositionen innebär i denna del, att staten genom att bevilja kreditgarantier skall medverka till att krediter står till förfogande för företag, som bildas genom fusioner eller sammanslagningar av flera tidigare driftsenheter. Syftet är alltså att stimulera och underlätta för lönsamma företag med goda framtidsutsikter att expandera genom förvärv av företag eller driftsenheter. Även andra former av företagssamgåenden än rena sammanslagningar skall kunna stödjas, t. ex. etablering av för flera företag gemensamma försäljnings- och inköpsbolag. Kreditgarantierna skall enligt förslaget lämnas av ett för ändamålet särskilt bildat bolag med nära anknytning till Investeringsbanken. får däremot tas upp i affärsbank, sparbank eller annat kreditinstitut. I departementspromemorian har förutsatts att Investeringsbanken kommer att svara för en betydande del av denna långivning. Verksamheten skall tills vidare ha försökskaraktär. räknar departementschefen med en låneram på 100 milj. kr. varav 40 milj. kr. Låntagaren skall i vissa fall också kunna åtnjuta räntefrihet , och lånebeloppet får i varje enskilt fall inte överstiga storleken av företagets eget kapital. Det förutsätts att den som ansöker om lånegaranti presenterar detaljerade planer för genomförandet av själva sammanläggningen och analyser av konsekvenserna i fråga om bl. a. sysselsättning och lönsamhet i det nya företaget. Det är som redan framhållits enligt vår mening olyckligt att begränsa strukturgarantierna till enbart fusionerade företag. Sammanslagningar av företag måste visserligen betraktas som ett naturligt och nödvändigt led i strukturanpassningen, särskilt om avsättningsmöjligheterna inom den aktuella branschen minskar eller stagnerar. Det är emellertid långt ifrån det enda sättet att angripa strukturproblemen. Det är därför enligt vår mening inte riktigt att särskilt stimulera eller favorisera sammanslagningar framför andra former av anpassningsåtgärder. Den utformning, som departementschefen har gett förslaget, tyder enligt vår uppfattning på en överdriven tilltro till fusioner som medel att lösa strukturella anpassningsproblem. Det förhållandet att antalet sammanslagningar varit lägre i de nu berörda branscherna än i många andra ger inte någon vägledning för att bedöma behovet av sammanslagningar i dessa branscher . Stordriftsfördelarna gör sig gällande med olika styrka i skilda branscher. Det finns inom de berörda branscherna utan tvivel många delområden, där speciella smådriftsfördelar gör sig gällande med större styrka än stordriftsfördelarna. Erfarenheterna tyder också på att det inte i första hand är de minsta enheterna som strävar efter att lösa sina strukturanpassningsproblem genom sammanslagningar utan företag i mellanstorlekar, som inte kan tillgodogöra sig vare sig speciella stordrifts- eller smådriftsfördelar. Det är därför enligt vår mening en lika viktig näringspolitisk uppgift att stimulera företagen inom de nu berörda branscherna att renodla sina speciella smådriftsfördelar som att stimulera till sammanläggningar till större enheter. De strukturgarantier som föreslås införda bör därför också få utnyttjas i samband med rationaliseringsåtgärder av annat slag än sammanläggningar av företag eller driftsenheter. Som exempel på sådana åtgärder kan nämnas omläggningar av produktionen helt eller delvis för att kunna utnyttja nya material, kompletteringar av tillverkningsprogrammet med t. ex. legoproduktion och särskilda insatser när det gäller att förbättra marknadsföringen. Det bör givetvis även i sådana fall krävas att det lånesökande företaget upprättar en detaljerad plan för verksamheten. Den föreslagna uppräkningen av anslaget för omställningsfrämjande åtgärder inom Teko-, sko-, glas- och möbelindustrierna bör i konsekvens härmed utnyttjas för allmän konsulentverksamhet, kunskapshöjande åtgärder m. m. i enlighet med de riktlinjer som gällt. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av proposition 1972:46 beslutar att systemet med särskilda statliga strukturgarantier utformas i enlighet med i motionen angivna riktlinjer. () i Glömminge () i Heden 72 1269 S.