mot · FV021824 · 1972-11-17 00:00:00 — av herrar i och i Lane-Herrestad i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr lil angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten. Proposition 1972:11 1 bilaga 2 och 3 angående Hushållning med mark och vatten bygger i stort på rapporten 1971: 75 med samma namn. I rapporten framgår klart det intresse för som föreligger från såväl industrins som naturvårdens och friluftslivets företrädare. Rapporten lanserade uttrycket de obrutna kusterna för tre områden i landet där exploatering för industri och fritidsbebyggelse ännu är ringa. Propositionen accepterar rapportens förslag och föreslår som en planeringsprincip att tre speciellt angivna områden skall skyddas på grund av sina såväl vetenskapliga och kulturella som rekreativa värden. Bland dessa områden ingår kuststräckan från till norska gränsen. Vi är ense med propositionens synpunkter på värde för naturvårdens och rekreationslivets behov. Den kommunala planeringen t. ex. i anlägger samma synpunkter som dem propositionen nu föreslår, med det undantaget att kommunen anser att ett område vid idefjorden bör reserveras för industriell verksamhet. Läget är åskådliggjort å bifogade karta. Det är en klar svaghet i såväl rapporten som propositionen att man inte redovisar den utveckling och planering som sker på andra sidan gränsen inom fylke i . Med de närbelägna städerna Fredrikstad, Sarpsborg och är detta ett starkt expanderande industriområde. Den industriella aktiviteten har självfallet haft och har konsekvenser som begränsar användbarheten för friluftsliv av de delar av norra som gränsar till i . Etablering av ett område för tyngre industriell verksamhet är därför inte detsamma som att öppna ett nytt industriområde utan utgör endast en utvidgning till att omfatta även en del på svenska sidan. Markanvändning enligt den kommunala planeringen strider således inte vare sig mot den obrutna kustens princip eller mot att inga nya industriområden skall öppnas på . Inom det område kommunens planering avsatt för industriell verksamhet finns tillgång till ett av landets absolut bästa hamnlägen. Starka samhällsekonomiska skäl talar för att denna tillgång utnyttjas för industriell verksamhet. För friluftslivet harju ett djuphamnsläge inget speciellt värde. (kommunerna ) omfattar med en folkmängd på cirka 20 000 personer mot 33 000 personer . har området således varit utsatt för en stark avfolkning, framför allt genom stenindustrins nedläggning. Befolkningsminskningen har gått så långt att allvarliga svårigheter föreligger att upprätthålla serviceanläggningar av olika slag, 1 1972.3 sami. såväl statliga som landstings- och primärkommunala. som landsting konstaterar att området för sin framtida utveckling är beroende av ett självständigt näringsliv. Det är vår bestämda mening att ett bevarande av norra rekreationskvalitéer kräver ett expansivt och differentierat näringsliv. Därvid måste de naturliga förutsättningarna utnyttjas för sådan industriell utveckling som inte står i strid med de i propositionen redovisade planeringsmålen. Det är således utomordentligt angeläget att reservera områdena vid för industri som kan behöva de utomordentliga hamnmöjligheterna. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid behandling av proposition 1972: lil bilaga 2 och 3 måtte uttala att planeringsprincipen om ett obrutet kustområde i norra samt förslaget om att inga nya industriområden skall öppnas på inte utgör hinder för att som industrimark reserveras ett område vid . . () i () i Lane-Herrestad ETABLERADE INDUSTRIZONER TÄTORTER KOMMUNGRÄNS ATTRAKTIVT FRITIDSOMRÅDE 1 * 1972.