mot · FV021249 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående behovet ur miljöskyddssynpunkt av trafik- och säkerhetsföreskrifter för sjöfarten. Gällande föreskrifter för sjöfart i svenska farvatten förutsätter att lotsplikt skall gälla för tankfartyg och andra fartyg med allmänfarlig last samt i svårnavigabla farvatten. Sjösäkerhetssynpunkter motiverar lotstvång i trånga farleder, i hamninlopp och i farleder med intensiv trafik. Undantagna från lotsningsplikt är torrlastfartyg, trots att de med sitt innehav av bunkerolja kan vara väl så miljöfarliga som lotsningspliktiga tankfartyg och trots att de i svårnavigabla farvatten och i farleder med intensiv trafik kan utgöra en fara inte blott för sig själva utan även för andra fartyg antingen dessa går med eller utan lots. Det är uppenbart att omsorg om vår skärgårdsmiljö och våra vatten måste vara en ledande princip vid tillämpningen av trafik- och säkerhetsföreskrifterna. Rederiernas ekonomiska intressen får inte tillåtas att negativt påverka uppenbara säkerhetskrav. Genom undantag och vidsträckt dispensgivning är emellertid dagens situation sådan att en betydande del av det tonnage som transporterar olja och miljöfarliga laster, främst kemikalier, trafikerar våra skärgårdsleder och inlandsfarvatten utan lots. Denna dispensgivning och medgiven befrielse från lotsplikt innebär naturligtvis betydande risker från miljösynpunkt. Allmänt bör framhållas att dispensgivning bör tillämpas restriktivt och huvudsakligen gälla endast för befälhavare i reguljär fart, som kan styrka sådana kunskaper, rutin och erfarenhet att lotsningsplikt uppenbarligen är onödig. Tillämpas en vidsträckt dispensgivning förfuskas de intentioner man haft med lotsningsplikten. Utländska fartyg, vars befälhavare har ingen eller synnerligen bristfällig kännedom om svenska farvatten och skärgårdsleder, framföres i många fall utan lots. Detta kan inte anses förenligt med sjösäkerhets- och miljövårdsintressena. Chefen för har anfört följande: Det undandrar sig bedömande, om i enskilda fall fartygsbefälhavare avstår från lots för att själv få viss ersättning eller att befälhavare av sitt rederi utsätts för påtryckningar att av ekonomiska skäl avstå från att anlita lots, när befälhavaren själv skulle vara benägen att begära sådan medverkan. Vissa utttalanden från befälhavare tyder på att så skulle vara fallet. Dylikt förfarande kan inte tolereras utan måste stävjas. Sjösäkerheten är inte och får inte bli någon handelsvara eller objekt för spekulationer eller småaffärer. Här har både redare och fartygsbefälhavare ett stort ansvar. har hos regeringen begärt en utredning som dels kartlägger de nuvarande transporterna i och det framtida behovet, dels ger förslag till nödvändiga skyddsåtgärder. Man vet för litet om hur mycket giftiga och skadliga kemikalier som transporteras på . Oljetrafiken är dock utan tvivel ett faromoment, säger verket. Den utbyggnad och fördjupning av Mälarleden och som upptagits i årets statsverksproposition kommer att medföra ökade transporter av olja och miljöfarliga produkter i större fartyg. Ökande okontrollerad sjöfart skärper riskerna för kollisioner och grundstötningar med svårartad miljöförstöring som följd. Transporten av olja och andra farliga ämnen har också ökat i andra svenska farvatten, och den utvecklingen kan förväntas fortsätta. Chefen för meddelar i årets statsverksproposition att han avser att låta utreda frågan om behovet från miljöskyddssynpunkt av ytterligare trafik- och säkerhetsföreskrifter i . bör enligt vår mening prövas behovet av sådana bestämmelser i övriga svenska farvatten. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsam utredning med parlamentarisk förankring angående behovet ur miljöskyddssynpunkt av trafik- och säkerhetsföreskrifter för sjöfarten.