mot · FV021845 · 1972-11-21 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 116 med förslag till lag om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. Förslaget om att de anställda under vissa förutsättningar skall kunna utse minoritetsrepresentation i styrelserna för aktiebolag och ekonomiska föreningar framställs som en reform för att ge de anställda ökat inflytande. Förslaget syftar emellertid inte till en förändring av maktförhållandena i företagen, vilket är förutsättningen för att de anställdas inflytande skall ökas. Ett närmare studium av propositionen och av den departementspromemoria som ligger till grund för lagförslaget visar att regeringen nu vill ta ytterligare ett steg mot ökat klassamarbete. Innebörden är att de anställda och deras fackliga organisationer knyts upp ännu hårdare i strävandena att understödja och underlätta den kapitalistiska strukturomvandlingen och koncentrationsprocessen. Motiveringarna för lagen utgår från att arbetarna och arbetsköparna har gemensamma intressen. I departementspromemorian uttrycks detta på följande sätt: de anställda (har) viss grundläggande intressegemenskap när det gäller företagets utveckling. Det är därför en felaktig utgångspunkt att sätta de anställdas intressen mot företagets. Här bestrids och förtigs alltså den grundläggande intressemotsättning som alltid måste finnas mellan ägarna till kapitalet, produktionsmedlen, och lönarbetarna, som inte äger några produktionsmedel och därför måste sälja sin arbetskraft till kapitalisten för att kunna leva. I ett annat avsnitt av departementspromemorian bestrider man att uppgiften för de anställdas styrelserepresentanter skulle vara att ensidigt företräda löntagarnas intressen. Givetvis innebär det nu sagda inte att löntagarrepresentanterna ensidigt och kompromisslöst bör förfäkta sin grupps speciella intressen. De bör naturligtvis mot bakgrund av övriga styrelseledamöters synpunkter söka väga olika argument och fakta mot varandra med beaktande att det övergripande målet alltid bör vara att verka för företagets vidareutveckling. På detta sätt bör de olika styrelseledamöterna komplettera varandra. Att representanter för arbetstagarna införs i kretsen av styrelseledamöter bör således i princip inte påverka bilden av hur styrelsen och de enskilda styrelseledamöterna arbetar. Raden av citat kunde fortsätta, men det anförda är tillräckligt för att ange bakgrunden och motiven till det framlagda förslaget om styrelserepresentation. Klassamarbetet skall fortsätta, nu i en ytterligare institutionaliserad form. Ekonomisk demokrati och företagsdemokrati kan aldrig uppnås genom samarbete mellan kapital och arbete. Den grundläggande motsättningen mellan kapital och arbete består. Arbetsköparna kommer fortfarande att ha övertaget genom sin äganderätt till produktionsmedlen. Klassamarbetet har befäst arbetsköparnas dominerande makt inom arbetslivet. Det är utifrån denna borgerliga ideologi som man hävdar att demokrati kan skapas i samverkan med arbetsköparna. Hela denna klassamarbetsanda råkade emellertid ut för allvarliga bakslag under de stora strejkrörelserna , då kampen mot arbetsköparnas envälde, mot otrygghet, godtycke och utsugning på arbetsplatserna var en politisk kamp för demokrati och klasssamhällets avskaffande samt för arbetarnas människovärde. Dessa bakslag för klassamarbetsandan berodde inte på tillfälligheter eller spontant uppkomna stämningar utan har att göra med objektiva faktorer i den ekonomiska utvecklingen. Överallt där den fackligt-politiska kampen förs, antingen det är för högre löner, kortare arbetstid, lägre pensionsålder, demokrati på arbetsplatsen, en bättre arbetsmiljö fri från hälsorisker, stress och ackordshets, möter den sin huvudmotståndare: monopolkapitalets representanter i . När man konfronteras med deras krav i avtalsrörelser och intressetvister måste det stå helt klart för alla att den s. k. samarbetsandan ingenting annat är än ett falskt sken. Ingenting har inträffat som motiverar påståendet att arbetare och arbetsköpare närmat sig varandra, att de har gemensamma intressen, att en lösning av den gamla motsättningen mellan kapital och arbete kan ske genom samarbete. När den s. k. Saltsjöbadsandan hade sin högkonjunktur under 1940och 1950-talen var kommunisterna i stort sett ensamma om att tala om klasskamp, klassamhälle och storfinans. står dessa begrepp i centrum för den politiska debatten, därför att klasskampen intensifierats klassamhället har avslöjats som orsak till ökade inkomst- och förmögenhetsklyftor, alltmer omänskliga arbetsförhållanden osv. När löntagarna kämpar för att bibehålla sin reallön eller motsätter sig försämringar på arbetsplatsen stöter de alltid på arbetsköparnas makt. De stöter på den i form av § 32 och dess verkningar, de stöter på den i form av kollektivavtalslagen och arbetsdomstolen, som förklarar alla försök från arbetarnas sida som olagliga när de försöker ta upp kampen. Det var denna makt och dessa klasslagar som man mötte gruvarbetarna med, som hamnarbetarna, elektrikerna, skogsarbetarna och andra grupper fick erfara när de tog upp kampen för sina intressen. Lika litet som de hittillsvarande samarbetsavtalen mellan arbetsmarknadens parter fördjupat den s. k. företagsdemokratin, kommer det föreliggande förslaget om minoritetsrepresentation för de anställda i vissa bolagsstyrelser att ändra maktförhållandena i dessa företag. Aktiebolagslagen föreslås inte ändrad. Det kommer fortfarande att vara bolagsstämman som inte bara utser bolagsstyrelsen utan också kommer att ha det avgörande inflytandet över företagens politik. Aktieägarna är suveräna även i fortsättningen när det gäller att avgöra bl. a. vinstdisponeringen. Sekretessbestämmelserna kommer att vara kvar. Det innebär att styrelsen kan förbjuda löntagarrepresentanterna att rapportera till de anställda, som valt dem, om viktiga beslut. Lagen föreslår heller inga sanktionsmedel, när arbetsköpama inte ens vill uppfylla kravet att löntagarna på ett tidigt stadium får ekonomisk insyn. Någon vetorätt för arbetarrepresentanterna föreslås inte heller. Regeringens förslag innebär sålunda att illusioner väcks, men de anställda erhåller ingen ökad makt. Ökat inflytande för de anställda är en maktfråga. Minoritetsrepresentation för de anställda i vissa bolagsstyrelser på sätt regeringen föreslagit medför på intet sätt någon förskjutning i maktförhållandena till de anställdas fördel. Om en sådan representation skall kunna tänkas få någon positiv betydelse för löntagarna krävs uppfyllandet av vissa bestämda förutsättningar. Så länge dessa inte finns kan förslagen i propositionen i detta avsnitt icke accepteras. De förutsättningar det här gäller kan sammanfattas på följande sätt: lagstiftning, som förhindrar giltigheten av bestämmelser av typen paragraf 32; rätt till förhandlingar i alla frågor, även om arbetets ledning och fördelning; rätt att välja löneform och att säga nej till ökad arbetspress och utsvettningsmetoder; rätt att avbryta hälsofarligt arbete; rätt att hindra uppsägningar och omplaceringar; rätt för fackföreningen att genomföra möten på betald arbetstid samt rätt till möten och agitation på arbetsplatsen. När förhandlingar blir resultatlösa måste det finnas rätt till strejk. Detta förutsätter att lagen om kollektivavtal av omarbetas i syfte att i första hand ur nämnda lag avlägsna paragraf 4, gällande förbud mot att> tillgripa arbetsnedläggelse. I samband härmed företas en översyn och revidering av lagen om arbetsdomstol. Ur statstjänstemannalagen av stryks paragraf 3. Arbetsköparnas ensidiga tolkningsföreträde avskaffas. Ett genomförande av dessa förutsättningar ger lönarbetarna vad i dagligt tal benämnes makt på arbetsgolvet. Det är detta som är det avgörande. Först när löntagarna genom sådana demokratiska rättigheter och maktbefogenheter säkrat ett verkligt inflytande över sin egen arbetssituation är det meningsfullt att ta upp en diskussion om representation i företagsledande organ. Men även på denna grund kan representanter för de anställda ingå i företagsstyrelser endast som partsrepresentanter med vetorätt och med slopad sekretess, som gör det möjligt för dem att informera sina uppdragsgivare och att diskutera viktiga ställningstaganden med dem innan beslut fattas. Med hänvisning till det anförda föreslås Latt i anledning av proposition 1972:116 begär av regeringen att denna framlägger förslag om grundläggande demokratiska rättigheter för de anställda och deras fackliga organisationer, nämligen 1. lagstadgad rätt till förhandlingar i alla frågor, 2. lagstadgad rätt till strejk när förhandlingar inte ger resultat, 3. lagstadgad rätt att avbryta hälsofarligt arbete, 4. lagstadgad rätt att välja löneform samt att säga nej till sådana produktions-, rationaliserings- och tidmätningsmetoder som ökar utsvettningen, 5. lagstadgad rätt att hindra uppsägningar och omplaceringar, 6. lagstadgad rätt att inlägga veto i personalfrågor, 7. lagstadgad rätt för fackförening att anordna möten på betald arbetstid samt rätt till möten och agitation på arbetsplatsen; att i anledning av propositionen 1972:1 16 hos regeringen hemställer om följande lagförslag respektive lagändringar: A. lagen om kollektivavtal av omarbetas i syfte att i första hand ur nämnda lag avlägsna paragraf 4, gällande förbud mot att tillgripa arbetsinställelse, B. i samband med kollektivavtalslagens omarbetning företas en översyn och revidering av lagen om arbetsdomstol, C. ur statstjänstemannalagen av stryks paragraf 3, D. bestämmelser av typen paragraf 32 i Svenska arbetsgivareföreningens stadgar ogiltigförklaras genom lagstiftning, varigenom tillämpandet av de prejudicerande domarna i arbetsdomstolen med grund i nämnda paragraf upphävs, E. arbetsköparens ensidiga tolkningsföreträde avskaffas; att i anledning av propositionen 1972:116 för sin del beslutar om sådana lagändringar att representanter för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar tillförsäkras ställning som partsrepresentanter med vetorätt och att de icke åläggs sekretessplikt; att om ovan nämnda förutsättningar icke uppfylls avslår förslaget till lag om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar i propositionen (vpk) i (vpk) i