mot · FV02264 · 1972-01-20 00:00:00 — om rationaliseringsstöd till vissa jordbruk i Den dominerande näringsgrenen på är jordbruket som beräknas sysselsätta av de förvärvsarbetande. Sysselsättningen inom jordbruket har emellertid , såväl absolut som relativt, kraftigt minskat. Förändringen mot större brukningsenheter har gått snabbare på än i övriga delar av landet, och antalet brukningsdelar över 2 ha har minskat med . Minskningen har främst gällt de mindre brukningsenheterna och medianstorleken för åkerarealen på var vid jordbruksräkning 17,3 ha jämfört med 9,3 ha för riket. Omställningen i det gotländska jordbruket sker emellertid under förutsättningar som i vissa avseenden avviker från andra delar av landet. Om skall kunna behålla sitt befolkningsunderlag, vilket är nödvändigt inte minst för att kunna bibehålla nödvändig kommersiell och samhällelig service, kräves att alternativ sysselsättning kan erbjudas dem som lämnar jordbruket. Eftersom andelen jordbrukssysselsatta relativt sett är så stor, blir kravet på tillskapandet av nya arbetsplatser i befintliga industri- och servicenäringar, liksom på nylokalisering av sådana sysselsättningsmöjligheter till så stort, att detta i varje fall i nuvarande konjunktur synes vara svårt att åstadkomma i tillräckligt hastig takt. Därtill kommer att många innehavare av de brukningsdelar som, enligt nutida synsätt, inte karakteriseras som bärkraftiga, befinner sig i åldersgrupper svåra att omställa till annan sysselsättning. Cirka 870 brukningsdelar har mindre innehav av åkerjord än 10 ha, och cirka 1 425 brukningsdelar har 1030 ha åker och kompletteringen med skogsmark är ofta av mindre omfattning. Av brukarna inom den senare storleksgruppen befinner sig över 1 000 personer i åldrar . För dessa äldre eller medelålders jordbrukare finns det som regel inga andra alternativ att välja emellan än en fortsatt jordbruksdrift eller förtidspensionering, alternativt omskolning eller någon form av skyddad sysselsättning. Såväl ur den enskildes som ur samhällets synpunkt kan det starkt ifrågasättas om det inte i en sådan situation vore bättre med en något modifierad takt i strukturrationaliseringen och att dessa jordbrukare i stället stimulerades till fortsatt insats i jordbruksproduktionen. En sådan lösning skulle också i nuvarande läge vara fördelaktig för det gotländska näringslivet. Med en mera intensiv inriktning av produk tionen, speciellt då det gäller animaliesidan, skulle säkerligen många av de ifrågavarande brukningsdelarna kunna erbjuda fortsatt bärgning för sina brukare. En satsning på utökad animalieproduktion framstår också just nu som önskvärd i samband med aviserad lokalisering till av en utbyggd förädlingsindustri i slakteribranschen. Om de många små och medelstora jordbruken skall kunna fortbestå och därmed lämna fortsatta bidrag till produktionskapacitet och sysselsättning, måste emellertid de nuvarande brukarna erhålla möjligheter att inom begränsade ramar få förbättra och rationalisera sina företag. Sådana möjligheter finns för vissa delar av landet huvudsakligen inom det s. k. stödområdet i enlighet med beslut i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1971: 77 om rationaliseringsstöd till vissa jordbruk, kungörelse SFS 1971: 420. Enligt denna kungörelse lämnas statligt stöd till begränsade åtgärder för rationalisering av jordbruksdelen av brukningsenhet, även om förutsättningar saknas för rationell jordbruksdrift. Syftet är därvid att förbättra försörjningsunderlaget hos sådant företag som har begränsade utvecklingsmöjligheter, och stöd lämnas till åtgärd som erfordras för att förbättra försörjningsmöjligheterna under den återstående yrkesverksamma tiden för den som är brukare vid tiden för ansökan om sådant statligt stöd. Detta statliga stöd kan lämnas dels i form av garantilån och dels i form av bidrag. Denna speciella stödform till jordbruket är som nämnts i huvudsak begränsad till de delar av landet som ingick i stödområdet före . Efter detta datum ingår även i stödområdet, eftersom det gotländska näringslivet arbetar under betingelser som liknar det tidigare stödområdets. Med tanke på jordbrukets utomordentligt stora betydelse för synes det motiverat att det speciella rationaliseringsstödet till vissa jordbruk utsträckes att gälla även denna region. Liksom inom övriga delar av stödområdet är medelåldern hög bland jordbrukarna som de alternativa möjligheterna till sysselsättning är små. Om sysselsättning och befolkningstal på skall kunna hållas på en acceptabel nivå som erfordras för att nå en fortsatt omställning till mera industri- och servicebetonad verksamhet, är det angeläget att även de små och medelstora jordbruken kan bestå och utvecklas, så att de kan ge sina brukare en rimlig försörjning. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att uttalar att rationaliseringsstödet till vissa jordbruk, i enlighet med Kungl. Maj:ts kungörelse SFS 1971:420. utsträckes till att gälla även . () i Stenkyrka