mot · FV02368 · 1972-01-18 00:00:00 — av m. fl. om en organisation för tillsyn av oljecisterner. I en motion av m. fl. (fp) till föregående års riksdag (1971: 1054) föreslogs en skyndsam utredning med uppgift att lämna förslag till en organisation för övervakning av oljecisterner. Motionärerna framhöll att stora värden här står på spel. Grundvatten och andra vattentillgångar löper risk att skadas eller förstöras. Nya bestämmelser, som syftade till att begränsa det ökande hotet från läckande oljecisterner, togs visserligen i bruk , men svårigheten att tillämpa förordningen har under den korta tid som gått sedan den trädde i kraft redan blivit uppenbar. Anledning till detta är främst att byggnadsnämnderna, som skall bevaka ärenden av detta slag saknar den expertis som erfordras för att täcka det stora kunskapsområde som bestämmelsernas tillämpning kräver. I motionen 1971: 1054 redovisades ingående de omfattande och svårbedömbara problem som nämnderna måste ta ställning till. Det framgår också att det här krävs en omfattande och avancerad teknisk utrustning, som byggnadsnämnderna inte annat än i undantagsfall har tillgång till och som endast delvis finns tillgänglig på allmänna marknaden. För att åstadkomma en kompetent övervakning ansåg motionärerna att en särskild organisation borde inrättas, AB Svensk cistemkontroll, som en motsvarighet till AB , och hemställde att frågan skulle utredas. underströk i sitt betänkande nödvändigheten av en effektiv cisternkontroll, särskilt när det gällde förvaring av brandfarlig vätska helt eller delvis under jord. Utskottet fann det emellertid inte osannolikt att motionens syfte kunde tillgodoses inom ramen för den nuvarande organisationen men föreslog som tänkbar åtgärd i avsikt att påskynda en förbättring av förhållandena att en tidsgräns skulle fastställas efter vilken placering av oljetank under jord inte tillåts med mindre än att den omges av ett betongtråg med vattentät botten. Ett system med tätare intervaller mellan besiktningarna än det som gäller kunde bidra till att man kunde komma till rätta med olägenheterna. Utskottet förutsatte vidare att Kungl. Maj:t och ansvariga myndigheter följer den aktuella frågan uppmärksamt och vidtar de åtgärder som kan vara erforderliga. Utskottet ansåg det till fyllest att inte påkalla annan åtgärd från än att som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. Därmed ansåg utskottet sig ha besvarat även motion 1971: 421 som bl. a. tagit upp samma problem. Utskottet var emellertid inte enhälligt. Reservanterna och (båda fp) anförde följande: Den förenämnda kungörelsen, som trätt i kraft , innefattar inte några uppgifter om vilka krav som måste ställas för att i kungörelsen avsedd kontrollant av underjordiska cisterner skall betraktas som sakkunnig. Enligt utskottets uppfattning torde det ofta ställa sig svårt för byggnadsnämnderna att få sådant biträde av experter i ärenden angående underjordiska cisterner som krävs för en betryggande kontroll. Utskottet vill vidare ifrågasätta om den i kungörelsen föreskrivna intervallen mellan kontrollbesiktningarna, vanligtvis , inte är för lång. Det synes önskvärt att denna intervall successivt minskas, exempelvis till och till . Det finns nämligen skäl antaga att en stor del av de äldre underjordiska cisternerna redan är otäta eller får befaras bli det . De skador som härigenom kan komma att åsamkas våra vattentillgångar, främst grundvattnet, kan bli mycket allvarliga. Det torde enligt utskottets mening inte vara möjligt att tillgodose angivna önskemål om en effektiv och med kortare tidsintervaller än f. n. återkommande cisternkontroll med de resurser för dessa ändamål, som står byggnadsnämnderna till buds. Utskottet finner därför övervägande skäl tala för motionärernas uppfattning att spörsmålet om tillskapande av en särskild organisation för övervakning av oljecisternerna bör tas upp till närmare övervägande genom en utredning i ämnet. Som exempel på frågor som därvid, förutom själva uppbyggnaden av kontrollorganisationen, torde böra prövas kan nämnas spörsmålen om utbildning och auktorisation av kontrollanter, om cisternmaterial och cisternernas konstruktion och utrustning samt om skyddsåtgärder av olika slag och om anordningar för varning vid läckage. Reservanterna ansåg att utskottet borde hos Kungl. Maj:t hemställa om utredning av frågan om en organisation för kontroll av oljecisterner. Det är vår bestämda uppfattning att reservationen speglar verkligheten på ett vida mer realistiskt sätt än de synpunkter som utskottet framfört. Det hjälper inte att skärpa bestämmelserna genom att t. ex. kräva cisternernas placering i betongtråg och kortare intervall mellan inspektionerna, när huvudorsaken till den otillräckliga tillsynen är att byggnadsnämnderna saknar expertis, teknisk utrustning m. m. för att över huvud taget kunna gripa sig an problemet på ett effektivt sätt. En skärpning skulle i nuvarande läge vara ett slag i luften. De utförliga remissyttranden som kommit in med anledning av motionerna visar med all önskvärd tydlighet den osäkerhet som råder om lämpligheten av nuvarande övervakningsorganisation. Det bör observeras att flertalet av svaren är positiva till en utredning och att alla instanserna har kritiska synpunkter på gällande organisation eller begär utvidgning eller liknande av möjligheterna att på bästa sätt komma till rätta med det miljöhot som lagring av brandfarlig vätska utgör, oavsett var den förvaras. Endast genom en rationellt uppbyggd organisation, som har tillräckligt med expertis, apparatur m. m. kan bestämmelserna till skydd mot vattenförorening vid lagring av brandfarlig vätska förverkligas. Det bör starkt understrykas att bestämmelserna i och för sig inte ställer för höga krav. Tvärtom borde de skärpas ytterligare för att ge avsedd effekt. Men redan som de nu är, kommer de att stanna på papperet, så länge byggnadsnämnderna saknar erforderliga resurser. Hur den föreslagna övervakningsorganisationen skall finansieras bör givetvis den begärda utredningen ta ställning till, men lika väl som motorförarna får betala kontrollbesiktningen av sina fordon bör cisternägarna svara för kostnader i samband med tillståndsgivning och kontroller av cisternen. Detta sker f. ö. helt i deras eget intresse. Långtifrån alla skador i samband med cisternläckor täcks genom försäkringar. Obehaget för fastighetsägaren och kringboende efter en skada kan f. ö. aldrig inrymmas i försäkringsskyddet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att en utredning tillsätts för att lämna förslag till organisation av övervakning av oljecisterner av i motionen angivet slag. () i () PER () () () () ()