mot · FV021012 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av anslaget till Bidrag till Länkrörelsen m. m. Alkoholkonsumtionen i landet har ökat med mätt i ren alkohol. Det är den största konsumtionsökning som någonsin ägt rum under ett årtionde. Alla iakttagelser pekar samstämmigt på att konsumtionsstegringen är högst i ungdomsåldrarna. Alkoholpolitiska utredningen säger härom i sitt delbetänkande Mellanölsfrågan följande: APU finner emellertid att missbruket bland ungdomen fått en sådan omfattning att samhället inte kan underlåta att ingripa med direkt verkande medel för att söka komma till rätta med missförhållandena. har i en nyligen offentliggjord undersökning angående alkoholvanorna bland åtta tusen grundskoleelever i hela landet visat att alkoholbruket är synnerligen vanligt och de förtärda alkoholmängderna i stor omfattning mycket höga. Två av tre tolvåringar dricker sprit, vin eller mellanöl. Var tredje storstadspojke i femton-sextonårsåldern dricker sammanlagt ren alkohol , dvs. femtio burkar mellanöl . De flesta av dem dricker för att bli påverkade och utselutande mellanöl, som är lättast att få tag i. Om vi jämför dessa ungdomars alkoholkonsumtion med riksgenomsnittet, ligger den högre. Den totala alkoholkonsumtionen räknat i ren alkohol per invånare låg 1970 på . Alkoholvanorna går allt längre ner i åldrarna. Dagsläget är att i en vanlig klass tolvåringar i finns det genomsnittligt sett en elev som dricker alkohol motsvarande starksprit , vilket ligger endast 1,52,under riksgenomsnittet. Beträffande narkotika framgår av undersökningen att var tredje pojke och var tredje flicka i årskurs nio i storstadsregionerna använt narkotika. av pojkarna i samma årsklass i storstäderna uppger också att de fortfarande använder narkotika. av de tillfrågade eleverna i årskurs 69 över hela landet säger att de använder narkotika. All erfarenhet både internationell och i vårt eget land visar att det råder ett klart samband mellan den totala alkoholkonsumtionens storlek och alkoholskadornas omfattning och svårighetsgrad. Ändrad polispraxis och omläggning av den statistiska redovisningen ger intrycket av att skadefrekvensen redovisad i antalet omhändertaganden för fylleri skulle vara i sjunkande även i ungdomsåldrarna. Sålunda redovisas för åldersgruppen en minskning i absoluta tal omhändertaganden per 1 000 invånare med 1,7 och i procent 10,7. Denna minskning är endast skenbar och beror på att en omläggning av statistikens åldersgruppering genomförts för , som medfört att hela årsklassen saknas. Om man i stället för det näst förflutna året väljer 1969 som jämförelseår, får man för gruppen 15-20 åren ökning och för gruppen . Dessa kortfattat skisserade förhållanden säger att det inte hänt någonting på alkohol- och narkotikafrågans område som skulle innebära ett minskat behov av upplysning, information jämte andra förebyggande åtgärder. Tvärtom skärper de uppgifter som APU lämnat i sitt delbetänkande Mellanölsfrågan och nu redovisade undersökningsresultat behovet av ökade insatser från samhällets sida men även sådana av frivillig karaktär. Från samhällets sida staten, landstingen och kommunerna har man observerat detta. Förutom åtgärder genom egna organ har man även genom stöd åt det frivilliga upplysningsarbetet sökt att förstärka de förebyggande insatserna. har även accepterat denna syn genom stödet åt nykterhetsorganisationerna för deras verksamhet i förebyggande syfte. Ett av de organ, som här utför ett synnerligen omfattande arbete är De kristna samfundens nykterhetsrörelse-Social-etisk samhällstjänst (DKSN). DKSN, som bildades , är ett de kristna samfundens samarbetsorgan för upplysning och information i alkohol- och narkotikafrågor samt för rådgivande och hjälpande verksamhet bland alkohol- och narkotikaskadade. Följande kyrkor och samfund samverkar i DKSN: , , lekmannaförbundKyrkobröderna, , Svenska missionsförbundets Ungdom, , Svenska , , i , , , ungdomsrörelse, , , Svenska , , Örebromissionen, Örebromissionens Ungdom. församlingar, som på grund av att de inte är samlade i en riksorganisation och därför av formella skäl inte kan ansluta sig till DKSN, samarbetar dock på läns- och lokalplanet i DKSN:s verksamhet. Under föregående verksamhetsår redovisade DKSN 9 800 aktiviteter med direkt information i alkohol- och narkotikafrågorna med 321 666 deltagare. 4 041 av dessa aktiviteter var speciellt avsedda för ungdom och ungdomsledare. Genom sina länsorgan har DKSN direkt kontakt med samfundens lokala organ församlingar, ungdomsorganisationerna och barnarbetet och kan därigenom nå praktiskt taget varje ort i landet med sin informationsverksamhet. Därvid kan DKSN i jämförelse med andra organisationer räkna med ett mycket stort antal frivilliga medarbetare. Insatsernas effekt mångdubblas därigenom, och de direkta kostnaderna för respektive informationsaktivitet kan i hög grad hållas nere. betyder att det samhällsstöd som DKSN i likhet med övriga organisationer erhåller helt och odelat går till informationsverksamhet och dessutom genom de frivilliga insatserna får en eskalerande effekt. Förutom det informativa arbete som ovan kortfattat antytts bedriver DKSN även en omfattande rådgivande och hjälpande verksamhet bland alkohol- och narkotikaskadade (Rådgivning i alkohol- och narkotikafrågor förkortat till R1A). Detta arbete expanderar kraftigt, och rådgivningsbyråer eller -centra finns nu på ett flertal platser i landet, bl. a. i , , , , och . I början av innevarande år kommer liknande arbete att börja i . Underhandlingar pågår även i ett flertal kommuner om möjligheter för sådant arbete. Föregående år antecknades vid dessa byråer 8 647 besök varav 3 024 för personlig rådgivning. Inackorderingshemmet i redovisade 2 466 gästdygn. Detta arbete drivs i intimt samarbete med samhällets vårdorgan i respektive kommuner, vilket särskilt gäller , , och . RIA-arbetet har allmänt taget men särskilt på här sist nämnda orter blivit många, även svårt alkohol- och narkotikaskadade, till varaktig hjälp och även fått erkännande därför av samhällets vårdorgan på respektive orter. Som exempel på hur detta arbete fungerar kan nämnas att på flera av dessa byråer tidigare gravt alkohol- och narkotikaskadade nu är engagerade som medhjälpare. Betydelsen av sådana personers insatser och deras möjligheter att få kontakt med alkohol- och narkotikaskadade har visats bland annat i Länkarnas arbete. Seriösa undersökningar har även klart visat effekten av det frivilliga, och därvid inte minst det kristet motiverade och inspirerade hjälparbetet bland alkohol- och narkotikaskadade. Ett ofta blygsamt samhällsstöd adderas till det frivilliga arbete som utförs bland annat i DKSN:s sammanhang och ger dessa frivilliga krafter ökade möjligheter, eller kanske just det ekonomiska grundskydd som är nödvändigt för att arbetet skall kunna fortsätta och dra till sig ytterligare insatser både ekonomiskt och personellt. Detta är ett exempel på den eskalering som tidigare antytts och som medför att samhällets satsning får flerdubbel effekt. För /72 är Riks-DKSN:s kostnader beräknade till 871 000 och för DKSN :s länsorgan för enligt budget till , tillsammans . Av de medel som anslagit till nykterhetsorganisationerna har tilldelat DKSN . Resterande täcks av vissa primär- och landstingskommunala bidrag men till övervägande del av frivilliga medel. De av tilldelade medlen går enligt bestämmelserna helt till informations- och upplysningsarbetet. Erfarenheterna visar att behovet av den typ av kurativt arbete som representerar är mycket stort. 1 ett flertal kommuner i samtliga län har man från många håll uttalat önskemål om en sådan verksamhet. För att möta detta behov, särskilt under uppbyggnadsskedet, anser sig DKSN behöva statligt stöd till riksorganisationen, som ytterst ansvarar för allt 1* 1972. DKSN-arbete i hela landet. En summa av skulle ge DKSN möjlighet att i någorlunda tillfredsställande omfattning möta detta behov. I anledning av vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att anslaget i prop. 1972:1, bilaga 7, , J 7, Bidrag till Länkrörelsen m. m. höjs med avsedda för DKSN:s i motionen nämnda RIA-arbete.