mot · FV021910 · 1972-11-28 00:00:00 — Svenska företag kommer alltså inte att ha någon rättslig möjlighet att hävda sig gentemot EEC-kraven. Därtill kommer att handelspolitiska skyddsåtgärder utgör en sanktion av ett helt annat slag än de böter som kan utdömas av i de kartellfall som faller under . Om EEC vidtar skyddsåtgärder för att beivra påstått brott mot kartellreglerna enligt avtalet med kan mycket allvarliga konsekvenser uppstå eftersom sanktioner av detta slag, t. ex. införande av tullar och importrestriktioner, inte endast drabbar det anklagade företaget utan hela branschen. Det är därför oroande att i propositionen uttalas att den tolkning som EEC kommer fram till inte är bindande för . Departementschefen tillägger att vi på samma sätt som EEC har möjlighet att självständigt tolka dessa regler. För svenska företag måste det emellertid vara av yttersta vikt att tillämpningen blir likformig och att man inte får olika bedömningar av svenska företags avtal som faller under och sådana avtal som faller under avtal med EEC. Avtalets konkurrensregler omfattar också bestämmelser om offentliga stödåtgärder. Även här gäller regler om statliga subventioner för precis som om vi hade varit medlemmar i . Skulle tvist uppstå är det inte vi utan EEC som bestämmer hur bestämmelser (artiklarna 9092) skall tillämpas. Vi tror inte att dessa bestämmelser kommer att bereda oss några större svårigheter, eftersom EEC:s inställning till regionalpolitiken är generös och eftersom målen och medlen för den svenska regionalpolitiken inte står i strid mot vad som gäller inom gemenskapen. Vi delar därför departementschefens mening att det nu ingångna avtalet inte utgör något hinder för en fortsatt aktiv regionalpolitik av det slag som bedrivs i . Detta så mycket mer som vissa medlemsländer i EEC själva bedriver en aktiv regionalpolitik. Den italienska regeringens stöd åt ekonomiska utveckling är kanske det främsta exemplet härpå. Det nu ingångna avtalet är begränsat till tullavvecklingen. Vi ställs alltså utanför samarbetet inom EEC på en rad områden där vi har önskemål om omfattande, nära och varaktiga ekonomiska förbindelser. Vi ställs t. ex. utanför arbetet på att undanröja icke-tariff ära handelshinder och utanför mycket av det tekniska normarbetet. pågår inom EEC ett omfattande arbete för att harmonisera lagstiftningen på detta område. Man eftersträvar en enhetlig lagstiftning och en överenskommelse om ömsesidigt godkännande av prov varigenom företag inom EEC skall kunna inskränka provning av sina produkter till ett EEC-land för försäljning och användning inom hela EEC. Enligt departementschefen har EEC sagt att förutsättningarna för ett ömsesidigt erkännande av provningsresultat kan undersökas sedan vårt avtal med gemenskapen trätt i kraft. För svensk verkstadsindustri är det angeläget att får möjlighet att medverka i detta harmoniseringsarbete annars blir risken att våra produkter måste provas och godkännas i vart och ett av de tio medlemsländerna. Det räcker således inte med att gemenskapen förklarar sig beredd att inbjuda när detta anses lämpligt vi bör begära att få vara med om utformningen av denna harmonisering. Ett annat område där vi kommer i en sämre ställning än vad som varit fallet om vi uppnått ett tullunionsavtal är den statliga upphandlingen. Trots de uttalanden som gjorts under förhandlingarna av EEC löper vi på detta område så länge vi saknar en överenskommelse en uppenbar risk att bli diskriminerade. Med den väldiga omfattning som de statliga och kommunala beställningarna nu fått i alla industriländer är det en mycket viktig marknad som härigenom skulle undandras svenska exportansträngningar. Självfallet är det av stor betydelse att den liberalisering av den statliga upphandlingspolitiken som lett till inte går förlorad vid och inträde i EEC. Om inte kan nå en överenskommelse som möjliggör för svensk industri att delta i konkurrensen om de statliga EEC-beställningarna är det bara det mindre antal svenska företag som har egna tillverkningsbolag inom EEC som skulle kunna bli jämställda med EEC-företagen. Vi anser det därför nödvändigt att frågan om harmonisering av statlig upphandling medtas i en kommande överenskommelse mellan . Förberedelse för sådana förhandlingar måste därför igångsättas . Vi bör syfta till att få till stånd ett samarbete där genom ett konsultationsförfarande får möjlighet att ge sina synpunkter till känna innan beslut i dessa frågor träffas inom EEC. Vi vill också peka på det förhållandet att vid leverans av kapitalvaror kreditgivning och kreditgarantier kommit att bli ett konkurrensmedel på samma sätt som pris, kvalitet och leveranstid. I praktiskt taget samtliga industriländer utom har statsmakterna på ett för konkurrensförutsättningarna ofta avgörande sätt underlättat för de egna företagen att lämna krediter för exportändamål på särskilt förmånliga villkor. Sedan någon tid pågår ett utredningsarbete inom i syfte att få till stånd en samordning mellan då det gäller villkoren för exportkrediter och exportkreditgarantier. Man kan emellertid räkna med att EEC, oberoende av arbetet inom , kommer att söka genomföra en samordning av statliga stödåtgärder av detta slag. För att uppnå likvärdiga konkurrensförhållanden är det angeläget att söker knyta an till en sådan samordning. Ett annat viktigt områder är behandlingen av de multinationella företagen. Dessa har börjat bli av sådan storleksordning att endast ett samarbete med tvingande lagstiftning på internationell nivå på ett tillfredsställande sätt kan reglera deras verksamhet. Här föreligger ett uppenbart behov av samråd och samordning mellan och det utvidgade EEC. I propositionen understryks att den snabba industriella och tekniska utvecklingen ställer ökade krav på internationellt samarbete. vet vi att det nu träffade avtalet innebär att vi ställs utanför det närmare samarbete som inom EEC kommer att byggas upp på områden av stor betydelse för oss. Det gäller t. ex. det tekniska och ekonomiska informationsutbytet på en rad områden där vi uttryckt önskemål om sådan samverkan: energipolitiken, energiförsörjningen, transportpolitiken, miljövården, forskningspolitiken, det tekniska utvecklingsarbetet och inte minst det ekonomiska och monetära samarbetet. På alla dessa områden löper vi risk att tills vidare bli betraktade som outsiders och inte som en medlem av familjen. kan detta få allvarliga återverkningar: våra företag får svårare att finna samarbetspartners eller att få kontakt för licenstillverkning. Risken är uppenbar att vi i kommer att halka efter i den tekniska och ekonomiska utvecklingen. Därför måste det vara en huvuduppgift i den svenska samarbetspolitiken med EEC att möjligt söka bygga ut det avtal vi nu får till att omfatta ytterligare områden, så att vårt samarbete med EEC blir så omfattande att svenskt näringsliv uppnår rimliga garantier för lika behandling och likvärdiga konkurrensförutsättningar. Tror man inte inom svensk industri och svenskt näringsliv i övrigt att man kan få samma arbetsvillkor, samma konkurrensförutsättningar och samma utvecklingsmöjligheter genom att producera i som genom att producera inom EEC är risken stor för att investeringsviljan i kommer att bli alltför liten. I medvetande om att det nu ingångna avtalet är någonting helt annat än det omfattande, nära och varaktiga samarbete som en bred opinion i , alla demokratiska politiska partier, fackförenings rörelse och näringsliv hade velat ha bör regeringen omgående starta ett brett upplagt förberedelsearbete på att utvidga avtalet. Syftet med detta arbete bör vara att kartlägga erfarenheterna av det nu ingångna avtalet samt att utreda vilka vägar som står öppna för att uppnå detta omfattande, nära och varaktiga samarbete med EEC. Härvid bör förutsättningslöst prövas alla de olika alternativ som är möjliga att förena med en bibehållen neutralitetspolitik. Utgångspunkten måste alltså liksom vara att samarbetet inte får försvåra eller omöjliggöra ett strikt iakttagande av de krav som neutralitetspolitiken ställer. Den vidare utvecklingen inom EEC på en rad olika områden kan komma att ge nytt material för en sådan bedömning inför en andra förhandlingsomgång, där huvuduppgiften för de svenska förhandlarna bör vara att söka nå fram till en avtalsreglerad harmonisering av alla områden och förhållanden som påverkar konkurrensvillkoren. Innan en sådan större förhandlingsomgång kan komma till stånd bör möjligheterna tillvaratas att på för oss intressanta specialområden få till stånd en utvidgning av samarbetet. Troligen kan på denna väg emellertid endast tas smärre steg framåt. Även från regeringshåll har under den förda EEC-debatten framhållits att är så beroende av den ekonomiska utvecklingen i att vi i många avseenden måste anpassa oss till EEC:s åtgärder och politik, vare sig vi är med i gemenskapen eller står utanför. Detta beroende har ökat genom det begränsade frihandelsavtal som vi nu ingår. En avtalsreglerad harmonisering av konkurrensvillkoren skulle väsentligt bidra till att öka vår trygghet och troligen även öka våra möjligheter till att kunna utöva ett visst inflytande. I propositionen uttalas att varje beslut om en utvidgning av samarbetet enligt artikel 32 måste godkännas i vederbörlig konstitutionell ordning. Vi vill framhålla att det är viktigt att den svenska proceduren i detta sammanhang inte kommer att bli sådan att den försvårar eller fördröjer en utvidgning av samarbetet. Som påpekas i propositionen kommer avtalen med EEC och att medföra nya arbetsuppgifter för generaltullstyrelsen, som har att svara för tillämpningen av ursprungssystemet, samt kommerskollegium, som skall övervaka efterlevnaden i av CECA-avtalets prisregler, meddela nödvändiga tillämpningsföreskrifter samt utföra erforderliga kontroller och undersökningar. Departementschefen aviserar också att väsentligt ökade arbetsinsatser kommer att krävas av den svenska delegationen i . Utan tvivel kommer kraven på rapporteringsverksamheten från beträffande utvecklingen inom EEC att öka, liksom den vidare utvecklingen av vårt avtal kommer att kräva en nära och intensiv bevakning av en rad områden, inom vilka har ett direkt intresse för ett närmare samarbete. Vi finner det därför naturligt att en personalförstärkning vid delegationen i liksom, om det visar sig nödvän digt, även vid kommerskollegium sker redan under innevarande budgetår. I första hand bör undersökas om den kan åstadkommas genom en omfördelning av personalresurser på samma sätt som enligt propositionen (s. 45) upprustning avses ske genom en omdisponering av befintliga resurser. Dessa bör emellertid ingå i en långsiktig planering, som syftar till att få utrikeshandelsfrågorna behandlade på ett rationellt sätt på departementsnivå. Den i hast beslutade överflyttningen av UD:s handelsavdelning till tydligen beslutad utan information eller samråd med personalen är exempel på motsatsen. Skulle det vid en sådan planering av personalresurserna visa sig att en omdisponering av personalen ej ger utrymme för nödvändiga personalförstärkningar vill vi inte motsätta oss att detta får ske genom överskridande av ifrågavarande anslag i årets budget. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi A. att måtte godkänna avtalen mellan och den europeiska gemenskapen respektive mellan och den europeiska kol- och stålgemenskapens medlemsstater och den europeiska kol- och stålgemenskapen samt bifalla de följdförslag som departementschefen underställt i anledning därav, B. att hos Kungl. 1. att de diskussioner tagit upp både med EEC och EFTA-staterna i syfte att uppnå förenklingar och förbättringar av det i avtalet intagna ursprungsregelsystemet bedrives med stor skyndsamhet, 2. att speciell vikt lägges vid att genom direkt kontakt med EEC bör söka finna praktiska former för en svensk medverkan i samarbetet inom EEC även på områden som ej täckes av de nu föreliggande avtalen, 3. att inom regering och förvaltning ett förberedelsearbete för utvidgning av det nu träffade avtalet med påböijas för att vid lämpligt tillfälle skall kunna begära nya förhandlingar med EEC beträffande anslutningsform respektive sådan utveckling av samarbetet, som skulle säkerställa en avtalsreglerad harmonisering av konkurrensvillkor och konkurrensförutsättningar och som skulle garantera att vårt förhandlingsmål om omfattande, nära och varaktiga relationer med EEC uppnås, allt under förutsättning av oförändrad svensk neutralitetspolitik. () () () () () () () ()