mot · FV02734 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökad inplantering av ålyngel i . För yrkesfisket i spelar ålfisket en betydande roll. Saltsjöfisket efter ål huvudsakligen i redovisas i statistisk årsbok till mellan 1 130 och till ett fångstvärde av mellan 12,3 och . Det högsta värdet representerar 1966 och det lägsta 1970. Troligen kommer en något högre siffra än 1970 att kunna redovisas. En nedåtgående trend är dock tydlig trots att ålfisket efter t. ex. ostkusten intensifierats och rationaliserats i betydande utsträckning . Vid ostkusten är de statistiskt redovisade fångsterna av ål lägre nu än . fångades t. ex. och år . Högsta fångsten mellan nämnda år erhölls 1959 då landades. Bland yrkesfiskarna råder stark oro för denna utveckling och stort intresse för att åtgärder vidtages som kan öka ålfiskets avkastning. Inom har viss forsknings- och försöksverksamhet bedrivits, och på förslag av yrkesfiskets organisationer har en särskild kommitté tillsatts med representanter för dessa. Undersökningar pågår för att utröna om föroreningarna av kustvattnen har någon negativ inverkan pä invandringen av ålyngel från . Försök från utvisar tämligen klart att ålen i vart fall tycks undvika den mest förorenade delen. Det torde dock ta mycket i anspråk för att med säkerhet kunna bedöma vilken påverkan ålinvandringen får av t. ex. föroreningarna i . I åtskilliga insjöar där den tidigare uppgången av ålyngel i olika vattendrag hindrats eller minskat till följd av dammanläggningar, föroreningar och andra hinder har med mycket goda resultat inplantering av ålyngel skett . Vid kusten har däremot hitintills ej skett någon sådan utsättning trots att allt talar för att det skulle vara till stor fördel för yrkesfisket av ål efter hela . För enskilda eller grupper av yrkesfiskare ter det sig emellertid mycket vanskligt att kosta på sådan inplantering då det är mycket ovisst om utsättningen kommer just dessa fiskare till godo. Mycket talar för att den minskning i åltillgången som konstaterats är en följd av samhällets utbyggnad, genom föroreningar av skilda slag och till följd av olika hinder i vattendrag som tidigare begagnades för uppgång i insjöarna och återgång därifrån till havet för vidare återvandring efter och ut i och slutligen . Det borde därför vara rimligt att samhället bidrog till utsättande av ålyngel efter , i synnerhet innan säkra uppgifter kan erhållas om resultatet av en sådan utsättning. kommer att positivt påverka ålfisket i sin helhet torde vara ställt utom allt tvivel. Vilka delar av kusten som får den största nyttan av en sådan utsättning är dock ovisst. Fiskeristyreisen har för sin verksamhet med ålfrågan under /71 erhållit bidrag med . av s. k. från anslaget Främjande i allmänhet av fiskerinäringen. Det förstnämnda anslaget är avsett för märkningsförsök m. m. och det senare för utsättning av ålyngel med huvuddelen i och mindre del i . Utsättningen var planlagd men har till följd av svårigheten att få tag på tillräcklig mängd ålyngel vid uppskjutits . Det skulle vara synnerligen värdefullt att utöka denna utsättning också till andra delar av ostkusten, i och . Självfallet måste utsättningen följas upp med märkningar och övriga åtgärder för kontroll av effekten. Utöver från torde det vara möjligt att erhålla ålyngel från bl. a. genom den uppsamling där som i påbörjade . Vi vill sålunda föreslå att uttalar att erforderliga medel förslagsvis av till Kungl. Maj:ts disposition stående medel under anslagsposten E 3 i jordbrukshuvudtiteln ställes till förfogande för en utökad utsättning av ålyngel efter ostkusten . Med stöd av vad vi här anfört hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t tillkänna vad i motionen anförts om utökad ålyngelinplantering i . N. () i Trobro