mot · FV02779 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående småhushållens och ungdomens bostadssituation. »Hela befolkningen skall beredas sunda, rymliga, välplanerade och ändamålsenligt utrustade bostäder av god kvalitet till skäliga kostnader.» Det är det mål i stort för bostadsförsörjningen som angavs i propositionen 1967: 100 och som gav sin anslutning till. Bostadsbyggandet har varit omfattande , och när förflutit av den tioårsperiod man utmätt för byggandet av en miljon nya lägenheter har betydligt av denna målsättning uppnåtts. Emellertid kan man konstatera att det ständigt sker förändringar i samhället, vilka ger anledning till särskilda åtgärder för att hela befolkningen skall få del av den nyttighet som en god bostad utgör. Här skall särskilt uppmärksammas småhushållens och ungdomens bostadssituation. Man kan påstå att vår bostadspolitik i mycket inriktats på att tillförsäkra barnfamiljerna goda bostäder. Då nu andra hushållstyper blir proportionellt allt flera, måste man undersöka vilka särskilda åtgärder detta bör föranleda. Folk- och bostadsräkningen 1965 visade att av alla hushåll enbart har medlemmar , och största delen av dessa eller av samtliga är en- och tvåpersonershushåll. Familjer med föräldrar och barn utgör av hushållen. Det framgick även av bostadsräkningen att av den vuxna befolkningen ej hade egen bostad utan bodde hos anhöriga eller var inneboende. Man kan se av beräkningarna att av gifta samboende par har egen bostad. Motsvarande siffra för icke gifta i åldern är anmärkningsvärt låg, vilket sammanhänger med att tillgången på lämpliga bostäder för denna kategori är begränsad. Man har beräknat att andelen småhushåll kommer att öka ytterligare till av samtliga . Det antal småbostäder som frigörs ur beståndet är inte tillräckligt stort för att motsvara efterfrågan Det uppstår behov av att ett större antal bostäder för småhushåll nyproduceras. För att avveckla trångboddheten och för att få en hög utrymmesstandard bör man inrikta nyproduktionen på stora bostäder. Det gör att en konflikt uppstår mellan den på lång sikt önskvärda och den på kort sikt möjliga sammansättningen av nyproduktionen. Man kan lösa denna konflikt och möta både det kort siktiga och det långsiktiga behovet av bostäder för små och stora hushåll genom att göra bostadsbeståndet anpassbart. Det betyder att lägenhetssammansättningen ges möjligheter att förändras i takt med hushållens behov. Små bostäder slås ihop till större. Stora bostäder bebos av en grupp små hushåll. Dagens bostäder har inte de egenskaper som fordras för en sådan anpassbarhet. Inom ramen för arbetet med förslag till ny God bostad har dessa frågor ägnats uppmärksamhet, och man har särskilt studerat s. k. additionsbostäder. Man ställer upp vissa normkrav på sådana för att det skall utgå statliga bostadslån, men betecknar de ställda kraven som låga. Additionsbostaden skall utgöra en enhet som är rimligt stor och rimligt utrustad för en sammanläggning med intilliggande bostad. Man vill åstadkomma ett alternativ till stora lägenheter med inneboenderum. För bostadsbeståndet innebär visserligen uthyrningsrummet möjligheter till en framtida förändring mot en större andel stora bostäder. Men för dem som är hänvisade till att bo i uthyrningsrum är situationen mindre gynnsam. Utformningen av rummen har varit godtycklig; dock skall rummet ha egen entré och toalett. Hyreslagen ger ej något besittningsskydd. Hyresregleringen gäller ej, varför hyran kan bli mycket hög i föihållande till bostadens kvalitet. Man kan beräkna att antalet lägenheter med uthyrningsrum utgör av det toala antalet i nyproduktionen. Enligt ungdomsbostadsutredningen finns det ca 70 000 uthyrnings- och inneboenderum. Det senare måste betraktas som en ändå mindre tillfredsställande boendeform. Förslaget om additionsbostäder liksom gruppbostäder ett annat förslag inom ramen för normarbetet för God bostad har fått ett positivt gensvar vid den första remissen. Slutliga förslag är nu under utarbetande. Emellertid finns det anledning att utan tidsutdräkt verka för förbättring av bostadsvillkoren för en- och tvåpersonshushållen. Det av regeringen signalerade bostadsstödet till ensamstående låginkomsttagare utan barn hälsas därför med tillfredsställelse. De åtgärder som initieras i årets statsverksproposition efter servicekommitténs förslag kan få betydelse för småhushållen. Det gäller främst de särskilda åtgärder som skall vidtas för att få till stånd utvecklingsprojekt inom serviceområdet. Därvid bör öppnas möjligheter att särskilt studera olika enpersonshushålls förhållanden och behov, så att erfarenheterna snabbt och i systematisk form kommer till nytta i den rutinmässiga samhälls- och byggnadsplaneringen. Detta gäller inte minst i relation till de sociala mål som servicekommittén vill förverkliga genom boendeservice. Hur man löser boendefrågorna för de ensamstående har en inte ringa social betydelse. Bland dem hittar vi de mycket unga som påverkas mer än andra av den hemmiljö de kan få. Vidare har vi andra som förtjänar uppmärksamhet, såsom invandrare, till tätorterna nyinflyttad arbetskraft, frånskilda, nyutskrivna från sjukhus och anstalter osv. Det var främst sådana grupper som föranledde ungdomsbostadsutredningens förslag om särskilda s. k. servicebostäder, närmast avsedda som genomgångsbostäder att upplåtas i möblerat skick. hade också föreslagit en förmedling av servicebostäder och rum genom kommunens försorg samt tillämpning av normalkontrakt. Vid behandling av dessa frågor tog man inte ställning utan förutsatte att man skulle ta kommunala initiativ i dessa frågor. Så synes inte ha blivit fallet, och man bör nu åter pröva hur man skall få till stånd en bättre ordning i vad gäller uthyrningsrummen. Vid behandlingen av boendefrågorna för småhushållen måste man vara uppmärksam på den risk för ökad segregering ålders- och inkomstmässigt som föreligger, om man inte ser till att för dem avsedda bostäder arbetas in bland övriga hushålls. Sammanfattningsvis kan man konstatera att trots ett planenligt högt bostadsbyggande finns det grupper vars bostadsförsörjning inte är tillfredsställande ordnad. Den växande gruppen småhushåll förtjänar särskild uppmärksamhet. Med hänvisning till tidigare anförda skäl hemställer vi att hos Kungl. 1. att vid igångsättande av utvecklingsprojekt med boendeservice de ensamstående särskilt uppmärksammas, 2. att man åter prövar frågan om rättsligt skydd för inneboende med bl. a. anmälningsskyldighet vid upplåtelse av rum, bostadsförmedling av inneboenderum, hyreskontroll och villkor om uppsägningstid, 3. att kommunerna stimuleras att i bostadsförsörjningen särskilt uppmärksamma enpersonshushållens boendefrågor. () () () ()