ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV021440 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i och Komstedt om royaltyinkomster för statsverket av kartförsäljning. Genom det avtal som reglerar förhållandena mellan rikets allmänna kartverk (RAK) och statens reproduktionsanstalt (SRA) undandras statsverket omfattande belopp. SRA erlägger vid kartförsäljning ingen royalty till RAK trots att verket svarar för alla kostnader som krävs för att göra kartmaterialet tryckfärdigt. Inte heller står SRA några risker för inkuranser och svarar inte för räntor på det kapital som lagret på färdigtryckta kartor utgör. Det är även att märka att SRA vid sin prissättning på kartor gör pålägg som mer än väl måste anses kunna täcka de kostnader som SRA inte svarar för men som alltså belastar RAK. Under den tidigare ordning som rådde hade statsverket royaltyinkomster på kartförsäljning om . På grund av de förändringar som inträffat kan man beräkna att royaltybeloppet numera borde uppgå till ca . Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att avtalet, som reglerar förhållandena mellan rikets allmänna kartverk och statens reproduktionsanstalt, ändras så att statsverket tillförs årliga royaltyinkomster på kartförsäljningen.
mot · FV021441 · 1972-01-18 00:00:00 — av herrar i och i Lane-Herrestad om skyldighet för staten och landstingen att söka byggnadslov. Det åvilar byggnadsnämnderna i våra kommuner att tillse att byggnadsverksamheten följer de bestämmelser som i byggnadslag och byggnadsstadga finns fastställda för uppförande. Inte minst viktigt är att tillse att byggnaderna ges sådan placering och utformning att de går ihop med landskapsbild och övrig bebyggelse. Genom att utomplansbestämmelserna, som fanns införda i större delen av landet, nu ersatts av allmän byggnadslovsskyldighet kommer varje byggnadsföretag under prövning. Det finns dock två viktiga undantag. Enligt byggnadsstadgans 54 § 2 mom. äger stadgandena ej tillämpning i fråga om byggnad, som tillhör kronan eller landsting. För dessa kategorier gäller att endast anmälan behöver inlämnas till . prövning begränsas till att gälla skäliga anspråk på byggnadernas prydlighet, ändamålsenlighet, inpassning i stads- eller landskapsbilden, att de icke vållar olägenhet från trafiksynpunkt och att hänsyn tages till grannes rätt. ha väsentliga invändningar i något avseende mot ett av statlig myndighet planerat byggnadsföretag kan nämnden icke hindra detta att komma till stånd, endast förskjuta igångsättningen. Den möjlighet att kräva ändringar som har mot enskild eller byggnadslovssökande föreligger således inte. Motiven för undantaget från skyldighet att söka byggnadslov är bland annat dels att staten och förfogar över resurser för tillfredsställande teknisk utformning, dels att byggandet som regel sker efter detaljerade bestämmelser. Även om detta kan vara berättigade motiv för att en teknisk granskning i är obehövlig, är de inte tillräckliga motiv för att undantaga stat och landsting från byggnadslovsskyldighet. För hemliga anläggningar erfordras även fortsättningsvis särskilda bestämmelser. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådan ändring av byggnadsstadgan att undantaget för stat och landsting från skyldigheten att söka byggnadslov upphör. . () i
mot · FV021442 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i och i Lane-Herrestad om införande av möjligheter att avbryta olovligt byggnadsarbete. I såväl byggnadslagen som byggnadsstadgan finns bestämmelser om på vilket sätt byggnadsnämnd har att beivra överträdelser mot bestämmelserna i byggnadslag och byggnadsstadga. Som regel kan de befintliga bestämmelserna anses tillfredsställande, och den rätt till besvär som den, enligt mening, felande har är helt i linje med svenskt rättsmedvetande och erforderlig för rättssäkerheten. Vid utformningen av straffbestämmelserna torde man inte ha räknat med den situationen att man medvetet underlåter att söka byggnadslov. har i ett sådant fall att väcka åtal för att få domstolsbeslut om ändring eller borttagande av byggnad. Den åtalade äger rätt att överklaga domen till högre instans. Spekulativa ekonomiska intressen kan medföra att man i stället för att söka byggnadslov medvetet bygger utan lov och tar det straff som kan komma att utdömas efter att processen förts genom samtliga instanser. Det senare enbart för att vinna tid och utnyttja marknaden så att straffet framstår som betydelselöst. Lagen synes sakna möjligheter att i de fall där konstaterar att byggnad uppföres utan byggnadslov och byggherren underrättas härom stoppa byggnadsarbetena intill dess att frågan om byggnadslov prövats. Den som utför den bevisat olagliga gärningen kan fortsätta att färdigställa byggnadsföretaget. Ett sådant förhållande framstår som otillfredsställande från rättsvårdande synpunkt och sätter de rättsvårdande myndigheterna i en svårare situation eftersom det kan bli fråga om det hårda beslutet att färdigställd byggnad skall rivas. Lagstiftningen borde ge möjligheter att förhindra (avbryta) byggnadsarbete så fort olovligt byggande konstaterats och besked härom delgivits byggherren. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådan ändring av byggnadslag och byggnadsstadga att möjligheter föreligger att avbryta pågående olovligt byggnadsarbete.
mot · FV021443 · 1972-01-26 00:00:00 — om en bostadspolitisk forskning. I direktiven till boendeutredningen anför departementschefen att bostadsproduktionens framtida omfattning och inriktning inte kan bedömas enbart på grundval av statistisk information utan i hög grad bestäms också av bostadspolitiska mål. Den statistiska informationen är, som påpekats i motion nr 1169 vid föregående års riksdag, otillräcklig. Vad värre är, den information som man på detta sätt får om bostadskonsumenternas önskemål och om effekterna av olika inriktning av bostadsbyggandet måste betraktas som klart otillfredsställande som grund för en formulering av bostadspolitiska mål. Situationen är allvarlig: vi satsar miljardbelopp på bostadsinvesteringar utan att ha det beslutsunderlag för en sådan satsning som borde betraktas som oundgängligt. Vi vet således föga om t. ex. människors attityd till olika bostadsformer och bostadsmiljöer, önskemål om bostadslägenheternas utformning med hänsyn till antal rum, standardnivå, kostnadsnivå, effekten av att ett bostadsområde är helt igenom nytt, i hur hög grad de äldre flerfamiljshusområdena fungerar tillfredsställande i jämförelse med de nya, var gränserna för ett bostadsområdes, en stadsdels storlek lämpligen bör sättas med hänsyn till trivsel m. m. och i vad mån olika tät bebyggelse påverkar dessa gränser, effekten av olika boendemiljöer på behovet av socialvård, fritidsverksamhet, mentalvård etc. De ekonomiska konsekvenserna av en eventuellt felaktig inriktning av bostadsbyggandet i något eller flera av de nämnda avseendena kan bli betydande. Den intensiva kritik som har riktats mot vissa nya bostadsområden ger oss ingen annan kunskap än att dessa uppenbarligen blivit felaktigt utformade. Men risken är självfallet stor, om inte kunskapsunderlaget förstärks, att en annan utformning inte heller fyller de krav som bostad skonsumenterna ställer. De centralt utformade normerna för hur medborgarna skall bo är alltför stela i förhållande till människors skiftande önskemål. Det är enligt min mening nödvändigt att en brett upplagd bostadspolitisk forskning med anlitande av såväl statistisk som beteendevetenskaplig (varmed inte menas enbart sociologisk) sakkunskap kommer till stånd. Effekten av att bostadsmarknaden så länge har varit reglerad bör därvid beaktas. utgår man från som självklart att det hyres- och köpmotstånd som visat sig helt har sin orsak i de höga boendekostnader Risken för att marknaden i själva verket börjar bli mättad får inte negligeras. Om den vikande efterfrågan skulle ha andra orsaker än fördyringen och konjunkturnedgången, innebär detta att hela byggnadsindustrin skulle kunna stå inför en strukturomvandling för vilken det vore ansvarslöst att inte planera. Bostadsbyggandets inriktning påverkas givetvis i hög grad av en sådan möjlig utveckling, och i utredandet av hur bostadspolitiken skall föras måste sådana faktorer tas med i bedömningen. Med hänvisning till vad här anförts hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller om att en brett upplagd bostadspolitisk forskning verkställes.
mot · FV021446 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om lägre kostnader för legala fastighetsbildningsförrättningar. har lantmäteritaxan höjts i genomsnitt mer än 30-faldigt. Enligt målsättningen skall statens självkostnader täckas. Dessa beräknas huvudsakligen på de anställdas bruttolöner. Således återgår 30 å i form av direkt skatt. Till detta tas ingen hänsyn vid kostnadsberäkningen. Efter höjningen av lantmäteritaxan förmärktes ett betydande köpmotstånd. Trots detta har ännu en höjning genomförts fr. o. m. Detta kan leda till att en hel del önskvärda åtgärder i fråga om fastighetsbeståndet blir eftersatta. Endast de helt oundgängliga blir verkställda. 1 yttrande över det av riksdag antagna förslaget till ny fastighetsbildningslag uttalade lagrådet bland annat att fastighetsbildningsväsendet i likhet med domstolsväsendet i större utsträckning borde bekostas av allmänna medel. Eftersom en väsentlig del av lantmäteriets arbetsuppgifter är av myndighetskaraktär, vilka är lika angelägna för samhället som för den enskilde fastighetsägaren, måste detta anses välmotiverat. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. hemställer om översyn av lantmäteritaxan i syfte att sänka den enskildes kostnader för legala fastighetsbildningsförrättningar. N. () i Trobro PER () i Gäddvik () i Agnäs
mot · FV021447 · 1972-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om normer för parker och grönområden i tätbebyggelse. I dagens miljödebatt vänder sig många starkt mot asfalt och betong, mot tät, hög bebyggelse, mot bilar och skorstenar som spyr ut luftföroreningar. Värdet av vegetation, parker och grönområden betonas alltmer. Som argument anförs bl. a. rekreationsbehov och estetiska miljöeffekter. liknas parkerna vid städernas lungor. Denna bildliga jämförelse har genom aktuella forskningsresultat fått en starkt bokstavlig innebörd. Det är uppenbarligen inte bara så att vegetationen förbrukar koldioxid och avger syre utan även så att den absorberar vissa luftföroreningar och binder damm. Alltför svåra luftföroreningar skadar dock växtligheten. Sålunda kan regelmässigt skador iakttas på känsliga arter i förorenade områden t. ex. i storstäder och nära vissa industrier. En del lavar kan t. o. m. användas som indikatorer på föroreningshalten. Ökade forskningsinsatser för att klarlägga olika arters känslighet, förmåga att ta upp luftföroreningar, binda damm osv. kan ge värdefull vägledning vid val av detaljutformning av anlagda grönområden av olika slag. Värdet för de enskilda människorna av parker och grönområden för rekreationsändamål blir allt större. De aktuella kampanjerna Kost och motion och Håll rent betonar detta förhållande på olika sätt. Några normer för vegetation, parker och grönområden i tätbebyggelse finns inte i gällande lagstiftning. Särskilt bör betydelsen framhävas av att den ursprungliga vegetationen bevaras i största möjliga utsträckning vid exploatering. Vid regionplanearbetet i har ett intressant förslag redovisats till normer för grönområden. Förslaget innebär att det vid ett bostadsområde skall finnas sammanhängande promenadområde . gångavstånd, sammanhängande strövområde . resväg med kollektiva trafikmedel och dessutom inom regionen ett par mycket stora utflyktsområden. I regionplaneförslaget betonas också att parker och grönområden måste bevaras i befintliga bostadsområden och ges tillräckligt utrymme i nya områden. Normer och rekommendationer finns för många andra kvaliteter i boendemiljön. Lika väl bör riktlinjer utarbetas för vegetation, parker och grönområden. Eventuellt kan reglerna utformas så att varje kommun åläggs att inom vissa ramar upprätta egna normer som då kan anpassas till lokala förhållanden. Av stor betydelse är att mark som en gång avsatts som grönområde eller för gångförbindelse till ett sådant inte betraktas som reservmark för framtida exploatering. I stället måste det ges samma definitiva disposition för sitt ändamål som t. ex. mark på vilken byggnad eller anläggning med mycket lång livslängd uppförts. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos Kungl. Maj:t anhåller att tilläggsdirektiv utfärdas till bygglagutredningen angående normer för vegetation, parker och grönområden i eller vid tätbebyggelse. () ()
mot · FV021449 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Schött och Kronmark angående ortsnamnen i det nya fastighetsregistret. fattade principbeslut om införande av nytt fastighetsregister. Kungörelsen om uppläggande av nytt fastighetsregister m. m., den s. k. registeruppläggningskungörelsen, utfärdades i anslutning därtill (1968:379). 1 denna har intagits bestämmelser angående beslut om traktnamn, vilket jämte blocknummer och enhetsnummer kommer att utgöra registerbeteckning för fastighet. Beslut härom skall fattas av lantmäteristyrelsen, som kan delegera denna rätt till registerförare. Innan beslut meddelas skall berörda fastighetsägare underrättas på lämpligt sätt. I vissa fall skall behövligt samråd ske med kommunen. Det enhetliga fastighetsregistret skall föras på en central dataanläggning för hela landet. 1 motioner vid föregående års riksdag i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1971:58 om fastighetsregistermyndighet framhölls bl. a. att vid genomförandet av detta arbete största möjliga hänsyn skulle tas för att bibehålla gamla hävdvunna, traditonsrika ortsnamn och att eventuella justeringar av traktnamn skulle ske i nära samråd med innevånarna på orten. Motionärerna tog upp de fall då ett i nuvarande registerbeteckning ingående bynamn inte kommer att ingå som traktnamn i den nya registerbeteckningen I betänkande nr 15 framhöll civilutskottet att motionärernas syfte torde vara tillgodosett genom redan gällande bestämmelser som ger utrymme för det önskade samrådet. Utskottet förutsatte att tillämpningen av dessa bestämmelser blir sådan att det i motionerna angivna intresset beaktas så långt det över huvud taget är möjligt. håller nu på med arbetet att genomföra beslutet och har fastställt att indelning skall göras i län, kommun och trakt. Trakt kan vara tidigare gård, socken eller t. ex. slott. Alla andra namn och begrepp utgår. Det är uppenbart att detta kommer att innebära en kulturell utarmning. Det torde vara tekniskt möjligt att låta tidigare namn vara kvar. För t. ex. del bör kommunbegreppet ersättas med socknar och som traktnamn intas nuvarande gårdsnamn. Eftersom län och kommun här sammanfaller, torde det vara ett enkelt tekniskt förfarande med få och obetydliga olägenheter. Man kan sålunda rädda både de gotländska socken- och gårdsnamnen. Över huvud taget förefaller det vara riktigare att bygga systemet på sockennamn än på kommunnamn. De förra har visat sig bestående medan de senare förändrats enbart under . Under åberopande av vad här anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer att ges sådana instruktioner för sitt fortsatta arbete att inga tidigare namn får utgå ur fastighetsregistret.
mot · FV021450 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar i och om ett socialt och miljömässigt rehabiliteringsprogram för nya bostadsområden. Den starka storstadstillväxten har i förening med konkurrens om markresurserna gynnat uppkomsten av stadsdelar och bostadsområden med svåra sociala och miljömässiga problem. Exempel på sådana områden är , , och . 1 dessa områden tenderar den sociala och ekonomiska problematikens många avigsidor att ackumuleras. Stark slagsida i åldersfördelningen ger upphov till överefterfrågan och bristproblem i samhällsservice särskilt barntillsyn och undervisning. Den höga hyresnivån blir en av orsakerna till ekonomiskt betryck och ett extremt högt behov av socialhjälp. Byggnads- och exploateringskostnaderna har medfört besparingar i utformningen av den yttre miljön som skapar en steril omgivning utan utrymme för aktivitet. Slentrianmässig och dilettantisk arkitektur ger upphov till estetiskt fattiga miljöer. Boendetäthet och onormal ålderssammansättning bidrar till att bostadsmiljön förslits i onormal grad. Svåra sociala problem, alkoholism, psykiska besvär, kriminalitet utgör i onormal grad inslag i den sociala bilden av dessa områden. En rad rapporter från myndigheter samt specialstudier föreligger redan som underlag för bedömningen av dessa områdens problematik. Denna s. k. betongslum kommer att ha en livslängd av . Något hopp om en spontan förbättring av dessa områdens status kan inte anses föreligga. Det är därför av största vikt att man redan nu påbörjar ett socialt och miljömässigt rehabiliteringsarbete för att bekämpa problemen och den sociala förslumningen. Mot bakgrund av vad här anförts hemställs att ger Kungl. Maj:t i uppdrag att tillsätta en särskild arbetsgrupp som inom inrikes- och socialdepartementen får utarbeta ett socialt och miljömässigt rehabiliteringsprogram för de nya bostadsområden där behov av sådant rehabiliteringsarbete föreligger. (vpk) i
mot · FV021451 · 1972-01-26 00:00:00 — av herrar Wemer i och om tillämpning av lagen om tvångsförvaltning av bostadsfastighet på kommun tillhörig fastighet. I lag om tvångsförvaltning av bostadsfastighet () framhålls i den första paragrafen: Om ägare av fastighet, vilken innehåller bostadslägenhet som är uthyrd av ägaren och ej utgör del av dennes egen bostad väsentligen försummar vården av fastigheten eller underlåter att vidtaga uppenbart angelägna åtgärder för att bevara sundhet, ordning och skick inom fastigheten och det finns anledning antaga att rättelse ej kommer att ske, kan hyresnämnden ställa fastigheten under förvaltning enligt denna lag. Fastighet, som äges av staten eller av kommun, kan ej ställas Tvivelsutan fyller denna lag en uppgift när det gäller att hålla äldre fastigheter i stånd och i bostadsvärdigt skick. Försummelser härutinnan förekommer emellertid inte enbart bland enskilda fastighetsägare och bolag utan jämväl i fall där kommunen är ägare av fastighet. Ofta riktas berättigad kritik mot det sätt på vilket kommunägda bostadsfastigheter underhålles. En likhet inför lagen oavsett om fastigheten är i enskild eller allmän ägo är i förevarande fall ett angeläget intresse för hyresgästerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om ändring i 1 § i Lag om tvångsförvaltning av bostadsfastighet () enligt nedanstående Om ägare enligt denna lag. Fastighet, som äges av staten kan ej ställas under förvaltning. () BO ()
mot · FV021452 · 1972-01-26 00:00:00 — om stöd för bostadsbyggandet på mindre orter. I nuvarande läge på arbetsmarknaden med mycket stor arbetslöshet och brist på sysselsättningsmöjligheter är det angeläget att tillskapa arbetstillfällen i all den utsträckning detta är möjligt. Men det är också viktigt se till att den sysselsättning som kommer till stånd är meningsfull och leder till bestående resultat. En tillfällig utökning av bostadsbyggandet skulle uppfylla båda dessa villkor. Det finns på många mindre orter ett uppdämt behov av bostäder som inte kunnat komma till utförande på grund av dels brist på byggnadskvot, dels för höga byggnadskostnader. De byggnadsobjekt, som varit aktuella, är av sådan storleksordning att man ej vid byggandet kan tillämpa serieproduktion eller tillgodogöra sig andra rationaliseringsvinster. De beräknade byggnadskostnaderna har därför överstigit pantvärdet, och länsbostadsnämnderna har av den anledningen ansett sig förhindrade att bevilja statliga bostadslån, och bostadsprojekten har inte kommit till utförande. Men även dessa mindre orter är i behov av nya bostäder för att inte hindras i utvecklingen. Det måste också vara ett allmänt samhällsintresse att motverka den centralisering som blir resultatet om bostadsbyggandet endast sker på de större orterna. Bostadsbyggande på en ort skapar sysselsättning inom byggnadsbranschen men stimulerar även arbetsmarknaden i övrigt. Med hänsyn till behovet av bostäder och den sysselsättningseffekt en tillfällig ökning av bostadsbyggandet skulle få i nuvarande svåra arbetslöshetssituation, borde det vara försvarligt att via länsbostadsnämnderna kanalisera en viss del av de medel, som ställs till förfogande, till bostadsbyggandet. Om AMS-medel kunde tillskjutas av pantvärdet till bostadsbyggande å mindre orter med en bostadskvot understigande 30 lägenheter, skulle många byggnadsprojekt, som endast finns i form av ritningar, snabbt komma till utförande, och på många håll skulle därigenom en tidigare negativ utveckling kunna bytas i en positiv. Sysselsättningsläget skulle förbättras och de berörda orterna få en värdefull knuff framåt. Under hänvisning till det anförda får jag hemställa att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla om förslag till stödform för bostadsbyggandet på mindre orter i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FV021453 · 1972-01-26 00:00:00 — om en utredning rörande lämpliga mått på levnadsnivå. Välfärdsmått på medborgarnas levnadsförhållanden har fr. o. m. 1969 varit föremål för motioner i . Under riksdagsbehandlingen har det rått enighet om behovet av ett mått på levnadsförhållandena i samhället vid sidan av BNP-statistiken. Att värdet av denna senare statistik successivt försämrats beror framför allt på den stora betydelse som miljöproblemen kommit att få. Vissa negativa konsekvenser av den fortgående urbaniseringen utelämnas också i statistiken. Som exempel kan nämnas, att kostnaderna för resor till och från arbetet inräknas som en pluspost i nationalinkomsten, trots att dessa resor närmast utgör en belastning ur levnadsnivåsynvinkel. En annan egendomlighet är att egenarbete icke inräknas i nationalinkomsten men utgör ett bidrag till levnadsnivån. Samtliga motioner om välfärdsstatistik har lämnats utan åtgärd eller avslagits av dels med motivering att SCB har planerat ett utvecklingsprojekt i ämnet, dels med hänvisning till låginkomstutredningens arbete. Såväl 1969 som 1970 underströk utskottet vikten av att SCB:s arbete med kompletterande statistik som välfärdsmått jämte BNP skulle kunna realiseras. Beklagligtvis har dock SCB:s förslag i denna fråga avslagits alltsedan petitan /71. Även i årets statsverksproposition föreslår Kungl. Maj:t att SCB:s projekt kallat levnadsförhållandena i samhället ej skall erhålla några medel. motiveras avslaget med att en sakkunnig i är utsedd för att undersöka hur fördelningsstudier av det slag som låginkomstutredningen utfört skall läggas upp . I uppdraget ingår att inventera tillgänglig statistik och annan löpande information som belyser fördelningen och utvecklingen av centrala välfärdskomponenter samt att utarbeta förslag till kompletteringar eller förbättringar av informationen i dessa avseenden. För att det påbörjade arbetet hos SCB skall kunna resultera i någon form av välfärdsmått och man skall kunna ta till vara den kunskap som redan finns på området, är det naturligt att arbetet även i fortsättningen utförs av SCB. Dessutom måste man ta hänsyn till att konstruktionen av rimliga mått på levnadsnivå är förenad med stora statistiska svårigheter och därför bör bedrivas av sådana som besitter den verkliga sakkunskapen. Således skall de arbetsuppgifter som i denna fråga bedrives inom överföras till . Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. anhåller om en utredning rörande lämpliga mått på levnadsnivå och att de arbetsuppgifter som utförs i denna fråga inom överförs till .
mot · FV021454 · 1972-01-01 00:00:00 — av m. fl. om avslag på Kungl. Maj:ts framställning om medel till ett centralt personregister. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 1321 föreslås att avslår de medel som prop. 1972:1 Bilaga 9 föreslår till utveckling av ett centralt personregister (CPR). (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · FV021455 · 1972-01-01 00:00:00 — av m. fl. om upphävande av förordningen om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt för maskiner och andra inventarier. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 1380 föreslås att måtte besluta att förordningen om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt för maskiner och andra inventarier skall upphöra att gälla. (vpk) i (vpk) i