mot · FV021004 · 1972-01-26 00:00:00 — angående bekämpande av narkotikamissbruket. Narkotikamissbrukarnas antal antas vara minst 10 000 personer i , alla relativt unga. Ökningen i antalet missbrukare sker bland allt yngre barn och ungdomar, utvecklingen går mot tyngre narkotika. Haschrökningen sker mer öppet och utan att något ingripande sker även inom ungdomsinstitutioner. LSD, opium och morfin har blivit vanligare. Följder av det svårare missbruket är ett ökat antal självmord, ingen vet hur många, tidig död av andra orsaker och svår kriminalitet. För en narkoman som behöver för att skaffa sig sin dagliga ranson av narkotika, blir stöld av mycket större värden en nödvändighet. Stora värden förstörs, mycket värdefull arbetskraft används för att komma till rätta med den brottslighet som följer med, men de allvarligaste förlusterna för landet är dock de barn och den ungdom, som aldrig får ett normalt liv. har fattat beslut om att genom förebyggande åtgärder, uppsökande verksamhet, sluten sjukhusvård och med olika former av behandlingshem, inackorderingshem och enskild vårdmiljö upprätta en vårdkedja, som skulle fånga upp den som håller på att hemfalla åt missbruk. Vården skall inlemmas i den ordinarie sjuk- och socialvården. Det är bara att erkänna att den kedjan har inte många länkar. Kommuner och landsting har icke kunnat trots statsbidragsmöjligheter effektuera beställningen. Faktum är att den som icke har lust, icke är motiverad som uttrycket nu låter, att fullfölja en behandling eller ens påbörja en behandling kan fä bli hur illa hanterad som helst av narkotikan. Ingen hejdar henne. Enligt barnavårdslagen och lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård med tillägget i riksdagsbeslutet kan tvångsvård lämnas, men detta sker praktiskt taget aldrig. Patienter utskrivs från kliniker till kvarten. Narkomanerna är av patienterna inom den slutna psykiatriska vården för vuxna och inom den slutna ungdoms- och barnpsykiatriska vården. De behandlingshem som skulle vara den andra länken efter avgiftningstiden på sjukhuset finns i enstaka fall, det rör sig om få platser. Ungdomar med narkotikaproblem kan om de omhändertas för samhällsvård i första hand få vård på tre ungdomsvårdsskolor, nämligen Råby, Fagereds och Ryagårdens yrkesskolor. Lättare missbruk kan man klara på andra ungdomsvårdsskolor. Totalt är av eleverna vid ungdomsvårdsskolorna narkotikamissbrukare. Vid de barn- och ungdomspsykiatriska klinikerna finns 667 platser för ungdomar . Tyvärr blir den dyrbara vården utan effekt, när missbrukarna endast tar övernattningskontakt eller några dagars andhämtning. Ungdomsvårdsskolorna har fått ett mindre antal elever, det blir därför aktuellt att lägga ner skolorna i viss utsträckning. Även om ungdomsvårdsskolorna är statliga borde det vara möjligt att i ett bristläge med kommunernas och landstingens ansträngda ekonomi göra dem i första hand till bahandlingshem för narkomaner. Fastslagna bidragsregler borde kunna tillämpas även på skolor som tillhör staten. , som har en situation på narkotikaområdet som påminner om den i vårt land, har funnit det riktigt att tillsätta ett särskilt utskott i för att följa och handla i frågor som rör narkotikamissbruket. Man gör det också av det skälet att de frågor som här kommer in faller under flera departements områden, och vidare därför att man ger bekämpandet av narkotikan högsta prioritet. Med skärpningen av vår egen situation förefaller det riktigt att även här en parlamentarisk kommission tillsattes med befogenhet att ta initiativ och samordna åtgärder som skulle kunna hejda en olycklig utveckling. Med hänvisning till det anförda föreslår jag att hemställer om en parlamentariskt sammansatt kommitté för att bekämpa narkotikamissbruket med särskild inriktning på att lösa vårdproblemet.