mot · FV02656 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. oin upprättande av diplomatiska förbindelser med . Enligt statskalender upprätthåller diplomatiska förbindelser med 114 stater i olika delar av världen. Bland de suveräna stater med vilka ej har officiella förbindelser märks . Frågan om upptagande av diplomatiska förbindelser med denna stat har genom motioner av representanter för olika partier aktualiserats vid 1967, 1968, 1969 och riksdagar, varvid även förekommit en rätt livlig debatt. Motionerna har emellertid ej lett till något slutligt resultat. Vi återkommer därför härmed till riksdag. Såsom skäl för upptagande av diplomatiska förbindelser med har bl. a. anförts att statsöverhuvud, påven, såsom andlig suverän över den romersk-katolska kyrkan leder en världsmakt med synnerligen stort inflytande i olika delar av världen och att och beträffande de stora internationella frågorna har flera gemensamma intressen, som skulle främjas genom direkta officiella förbindelser. Ett upptagande av diplomatiska förbindelser med skulle vidare skapa goodwill för inom den romersk-katolska världen och därmed vara till nytta för vårt land. , vars högt kvalificerade utrikesrepresentation är synnerligen väl underrättad om förhållandena ute i världen, upprätthåller f. n. diplomatiska förbindelser med omkring 70 stater, däribland åtskilliga icke-katolska och icke-kristna länder samt kommunistiska stater som och . Med pågår förhandlingar om upptagande av diplomatiska förbindelser. tar själv icke några initiativ till upprättande av diplomatiska förbindelser med andra stater. Ett ytterligare skäl för att upptar diplomatiska förbindelser med är den möjlighet till information som direkta officiella förbindelser medför. Med hänsyn till den roll som spelar och vill spela i internationella sammahang är goda informationskällor synnerligen viktiga. Av de nordiska länderna upprätthåller diplomatiska förbindelser med genom att det finländska sändebudet i är sidoackrediterad i . Denna senare ackreditering har visat sig medföra så stora fördelar ej minst genom värdefulla informationer att den på finländskt håll betraktas som det viktigare av de två diplomatiska uppdragen. för sidoackrediteringen i är synnerligen obetydliga och avser representation och resor. å sin sida är representerad i de nordiska länderna av en apostolisk delegat i . I men bara där har han även ställning som pronuntie. 1 sitt betänkande 1971:5 framhåller utrikesutskottet att erfarenheten visar att de ärenden av löpande natur som förekommer mellan och kan handläggas genom de informella förbindelser som upprätthålls via den svenska ambassaden i . och utskottet kan inte finna att avsaknaden av diplomatisk representation innebär några påvisbara nackdelar. Det är möjligt att direkta nackdelar, förorsakade av frånvaron av direkta officiella diplomatiska förbindelser, inte kan påvisas, men vad som kan vinnas, positivt sett och exemplifierat ovan, genom sådana förbindelser torde utskottet i sin bedömning ha underskattat. Goda förbindelser med , som inte bara är informella, kan icke rimligen vara annat än till gagn för vårt land i dess utrikespolitiska agerande. Närmast till hands liggande från svensk sida sett hade naturligtvis varit att i sidoackreditera vår beskickningschef i . medger av förståeliga skäl icke att i ackrediterade beskickningschefer ackrediteras vid . Däremot kan liksom sidoackreditera sitt sändebud i . Kostnaderna härför torde bli så små att de kan inrymmas i föreslagna anslag till utrikesrepresentationen. Under åberopande av vad här ovan anförts föreslås att hemställer hos Kungl. Maj:t att frågan om upptagande av diplomatiska förbindelser med genom sidoackreditering av sändebud i exempelvis måtte bli föremål för snar prövning. () () () () ()