ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FV02419 · 1972-01-25 00:00:00 — angående inbetalningen av preliminär B-skatt. Inbetalning av skatt skall i möjligaste utsträckning ske så nära inkomstkällan som möjligt. Den principen är nu också allmänt vedertagen. För dem som betalar A-skatt, dvs. i stort sett löntagarna, sker skatteuttaget direkt vid avlöningstillfället. För dem som har B-skatt sker uppbörden under sex terminer med början . Inbetalningsbeloppen är normalt uppdelade efter den senaste redovisade slutliga skatten. Efter detta system betalar bl. a. de flesta jordbrukare sin skatt. Jordbrukets strukturförändring har inneburit en mer och mer specialiserad produktion och drift, vilket som regel även dominerar företagets ekonomiska struktur. Genom denna specialisering anses också vår produktion bli mera konkurrenskraftig. Ett förhållandevis stort antal jordbrukare har numera endast växtodling i produktionen. Vid ett sådant växtodlingsbaserat, kreaturslöst jordbruk inflyter så gott som inga inkomster alls förrän månader då skörden kan säljas. Skatten för inkomsten skall däremot börja inbetalas månad. Skatten betalas alltså i förskott. Till detta kommer den påfrestning som det innebär att även nödvändiga stora utgifter för utsäde, konstgödsel och andra driftutgifter måste betalas före den väntade skördeinkomsten (avlöningen för jordbrukaren). Detta förhållande innebär rätt avsevärda likvidpåfrestningar vid dessa jordbruk, vilket ganska tydligt avspeglas på lånefrekvensen i jordbrukskassor och banker . Det är inte många kategorier som på detta vis får betala skatt före det att inkomsten inflyter. Jag anser det därför vara en gärd av rättvisa att de skattebetalare det här är frågan om får rätt att efter ansökan erlägga sin skatt vid den tid då inkomsten förvärvas. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer jag att beslutar 1.att medge möjligheter för jordbrukare och andra företagare med ojämna inkomster att efter särskild ansökan få betala in preliminär B-skatt i närmare anslutning till att inkomsten blir tillgänglig än vad som kan ske enligt det vanliga uppbördssystemet i enlighet med vad som har anförts i motionen; samt 2. att uppdra åt vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext.
mot · FV02421 · 1972-01-25 00:00:00 — angående utformningen av tabellerna för preliminär A-skatt. Genom den skattereform som trädde i kraft har det tagits ett betydande steg för genomförande av individuell beskattning. Denna reform innebär också, såvitt vi kan förstå, att de preliminära skatteavdragen för inkomsttagare med A-skatt närmare överensstämmer med den slutliga skatten. Enligt deklarationsupplysningar varierade den kommunala utdebiteringen från kronor 18:55 som lägst och 24:70 som högst. Bland de redovisade kommunerna finns ett betydande antal utdebiteringar där öretalen ligger mellan 40 och 60, exempel kan nämnas såsom 22:49 och 22:51. Eftersom de preliminära skattetabellerna alltid har jämna kronor i kolumnerna blir differensen mellan preliminär och slutlig skatt onödigt stor då tabellerna i många fall slår fel på 40 till per utdebiterad skattekrona till kommunerna. Ett led att minska differensen mellan preliminär och slutlig skatt skulle vara att framställa och tillhandahålla skattetabeller med 50-öres intervaller i stället för nuvarande tillämpning med intervaller. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening uttalar att skattetabellerna bör utformas med 50-öres intervaller.
mot · FV02423 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om befrielse från allmän arbetsgivaravgift för företag inom det allmänna stödområdet. De regionalpolitiska insatserna har, trots att relativt stora anslag utgått, inte resulterat i att sysselsättningen i skogslänen blivit tillfredsställande. En av orsakerna till detta är att företagskostnaderna i är ogynnsamma i förhållande till andra delar av landet. I den regionalpolitiska satsningen synes inte heller strävandena efter att utjämna kostnadsolikheterna mellan olika landsdelar vara tillräckliga. Enligt vår mening är det angeläget att åtgärder i avsikt att åstadkomma ett bättre kostnadsläge i vidtages. Dessa åtgärder skulle kunna utformas på ett sådant sätt att de uppmuntrade vissa former av industriell eller annan verksamhet som är särskilt personalkrävande. De skulle också kunna underlätta för redan etablerade företag att öka sysselsättningsmöjligheterna. En praktisk åtgärd som skulle få en direkt kostnadssänkande och därmed utjämnande effekt vore att slopa den utgående arbetsgivaravgiften. Ett slopande av arbetsgivaravgiften i stödområdet skulle också kunna genomföras utan att det påverkar det slutliga ställningstagandet till den framtida regionalpolitiska målsättningen. Med stöd av vad här anförts hemställes att måtte besluta att den allmänna arbetsgivaravgiften ej skall omfatta företag belägna inom det allmänna stödområdet. () i Agnäs PER () i Gäddvik
mot · FV02424 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rätt att avlämna självdeklaration i annat län än där taxering skall ske. Enligt 35 § taxeringsförordningen skall självdeklaration, sorn avges utan anmaning, avlämnas till eller till lokal skattemyndighet i det län där taxering skall äga rum eller ock till ordföranden i vederbörande taxeringsnämnd. har på skatteområdet ett nytt sanktionssystem trätt i kraft. Detta system innebär bland annat att förseningsavgift skall påföras skattskyldig, som avlämnar deklaration . Det är därför av stor betydelse att den skattskyldige ges fullgoda möjligheter att under betryggande former få avlämna sin självdeklaration i rätt tid. Det nuvarande systemet med taxeringsnämndsordföranden som en möjlig mottagare är av flera orsaker icke längre lämpligt. Dels skiftar ofta ordförandeskapet eller också är det vakant, vilket helt naturligt innebär svårigheter för den skattskyldige. Dels saknar taxeringsnämndsordföranden som regel expedition, där deklarationen kan lämnas under betryggande förhållanden. Från rättssäkerhetssynpunkt och för att skydda den skattskyldige bör därför möjligheten att avlämna självdeklaration till taxeringsnämndsordföranden inte bibehållas. Möjligheten att lämna deklarationen till lokal skattemyndighet adress finns angiven längst ned på s. 4 i den delvis redan ifyllda blankett som som regel tillställes den skattskyldige med posten eller till i det län där taxeringen skall äga rum är utan tvekan till fyllest. Med hänsyn bland annat till nuvarande stora rörlighet bland befolkningen bör avlämnande även till annan lokal skattemyndighet eller länsstyrelse i riket godtagas. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att måtte besluta om sådan ändring av 35 § taxeringsförordningen, att självdeklaration skall avlämnas till länsstyrelse eller lokal skattemyndighet. () ()
mot · FV02426 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rätt till avdrag för lön åt hustru vid inkomsttaxeringen. Principen bakom nu gällande särbeskattningsregler är att varje inkomsttagare skall beskattas efter egeninkomst. För familjer där både hustrun och mannen har inkomst av tjänst är principen lätt att förverkliga, med resultat att den totala skatten för dessa familjer blir lägre än för familjer som sambeskattas. Trots lika skatteförmåga innebär således nuvarande skattesystem olika beskattning. Varken rättvisa eller önskvärdheten av största möjliga jämlikhet är förenligt med ett system som får dessa verkningar. Det övervägande antalet företagare i landet - jordbrukare, handlare, hantverkare, småföretagare, fria yrkesutövare osv. driver sina rörelser som fysisk person. Dessa företagare har således inte rätt att göra avdrag för lön som utbetalas till make för dennes arbetsinsats i rörelsen. Lantbrukarhustrurna, som exempel, biträder i regel i betydande omfattning sin make i arbetet på gården. Enligt nuvarande skatteregler är detta att betrakta som olönat arbete, med följd att maken beskattas också för denna arbetsinsats (inkomst) förutom sin egen. De nuvarande reglerna för faktiskt sambeskattade tvångssambeskattade synes oss inte förenliga med skatterättvisa och jämlikhet, varför en ändring bör införas. Drivs verksamheten i form av aktiebolag eller handelsbolag medges rätt till hustruavdrag i rörelsen. Att övergå till att driva rörelsen som juridisk person anses av många mindre företagare vara kostsamt och besvärligt. Det är därtill inte tillåtet för alla kategorier företagare. Enligt vår mening bör därför de som driver sin verksamhet som fysisk person medges rätt till avdrag för medhjälpande make. Med stöd av vad här anförts hemställes att beslutar att företagare som driver sin verksamhet som fysisk person medges rätt till avdrag för medhjälpande makes lön till den del den kan anses rimlig i förhållande till arbetsinsatsen.
mot · FV02428 · 1972-01-01 00:00:00 — av m. fl. om höjning av anslaget till Lokala polisorganisationen. I motion nr 294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänsyn till vad som anförts i avsnittet Rättstrygghet och Kriminalvård i nämnda motion hemställs1 att till Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader för /73 anvisar ett förslagsanslag av 1 , varav , att avräknas mot automobilskattemedlen. () G. () N. () i Trobro PER () i Gäddvik '(Se även motionerna 429, 430 oell 435.)
mot · FV02429 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av anslagen till Fångvårdsanstaltema och Frivården. I motion nr 294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänsyn till vad som anförts i avsnittet Rättstrygghet och Kriminalvård i nämnda motion hemställs att 1. till Fångvårdsanstaltema för /73 anvisar ett förslagsanslag av . 2. till Frivården för /73 anvisar ett förslagsanslag av . () () () () () () () N. () PER () G. ()
mot · FV0243 · 1972-01-11 00:00:00 — av herrar i Agnäs och i Gäddvik om åtgärder för att möjliggöra snabb uppodling av tidigare . Över hela men särskilt i det s. k. stödområdet läggs jordbruk ned. Utvecklingen sker i allt snabbare tempo, och kulturbygden går mångenstädes sin undergång till mötes. Den gamla åkerarealen växer igen med buskar och ris, i den mån inte skog planteras, och landskapet förvandlas till oigenkännlighet. Stora skönhetsvärden går därvid till spillo, men det allvarligaste är att hävdad mark tages bort från odling. Det innebär risker för vårt lands försörjning i händelse av avspärrning, krig eller annan kris. Skulle ökad odling behövas tar det innan den nedlagda åkerarealen blir produktiv. Uppodlingen blir därtill ytterst kostsam och planeringen besvärlig. Genom att hålla en viss del av jorden öppen och fri från skog kunde en jordreserv skapas, färdig för snabb uppodling och tillgänglig för spannmåls- och höavkastning. Särskilt i de nordligaste landsändarna med deras risk för isolering i händelse av en avspärrning är det viktigt att inte den för försörjningen nödvändiga åkerarealen helt sätts ur bruk. finns det trakter där så många jordbruk nedlagts att alla färskvaror måste köpas från andra landsändar. har faran för framtida försörjning fått ytterligare belysning. Dels har de stora reserver av smör och den rikliga tillgången på kött inom landet som man förr talade om (smörberget etc.) försvunnit, dels har forskningen visat att jordar ute i världen som brukats intensivt numera i stor utsträckning fördärvats. Konstgödselns olika grundämnen har i jorden bildat olösliga föreningar samt även på annat sätt förött tidigare bördiga jordar så att produktionen upphört, försenats eller minskat. Den svenska jorden måste bära en större odling under alla förhållanden. Övergången till vidgat åkerbruk kan komma mer abrupt än vad som förutsetts, varför en jordreserv är av nöden. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att Kungl. Maj:t vidtager åtgärder i syfte att i ett avspärrnings- eller annat krisläge trygga möjligheterna till snabb uppodling av tidigare . () i Agnäs PER () i Gäddvik
mot · FV02430 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om tillsättande av en kriminalpolitisk utredning. I motion nr 294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänsyn till vad som anförts i avsnittet Rättstrygghet och Kriminalvård i nämnda motion hemställs att hos Kungl. a) att en kriminalpolitisk utredning tillsätts med uppgift att utarbeta förslag till ett långsiktigt program för brottsbekämpningen, varvid alla faktorer i samhället som kan ha samband med kriminalitetsutvecklingen behandlas och bedöms, b) att permissionsreglerna vid intagningsanstalterna skyndsamt överses, c) att den kriminologiska forskningen utbyggs för att möjliggöra en saklig diskussion kring olika behandlingsformers effektivitet och avvägningen mellan allmän- och individualprevention. () () N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()
mot · FV02433 · 1972-01-24 00:00:00 — om information angående ersättning för personskada på grund av brott. I bilaga 4 till årets statsverksproposition under A 12 föreslås besluta att i likhet med föregående år anslå till ersättning åt dem som tillfogats personskada genom brott. Departementschefen har enligt uppgift i pressen påpekat att den förhållandevis nya reformen sannolikt ännu inte blivit allmänt känd, vilket torde vara anledningen till att anslagsäskandet begränsats till oförändrat belopp. Det finns anledning utgå från att departementschefens bedömning är riktig. Det är emellertid väsentligt att de som faller offer för brott blir underrättade om den möjlighet till ersättning som faktiskt finns. Det synes därför lämpligt att polismyndigheten i samband med anmälan om eller utredning av sådant brott som här är i fråga åläggs att underrätta den skadade om gällande rättsregler. att i anslutning till behandlingen av statsverkspropositionen (A 12, bil. 4) ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts.
mot · FV02434 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot aga av barn. Med jämna mellanrum upprörs allmänheten av stora rubriker i massmedia om upptäckta fall av barnmisshandel. Men sannolikt är det en obetydlig del av alla fall som blir kända och en ännu mindre del som blir anmälda. Av en SIFO-undersökning, gjord , framgår att av de tillfrågade känner personligen till någon familj i omgivning eller bekantskapskrets där det förekommit barnmisshandel . Bakom dessa döljer sig tusentals barns lidanden. Ett förstärkt anonymitetsskydd för den som anmäler misstanke om barnmisshandel är inte tillräckligt för att lösa detta problem. Det kan möjligen vara en av många tänkbara åtgärder. Inget övervakningssystem, hur effektivt det än må vara, kan upptäcka vad som sker inom hemmets fyra väggar i umgänget mellan föräldrar och barn. Ett sådant system är av mänga skäl heller inte önskvärt. Upplysning och undervisning i konsten att uppfostra barn utan att använda våld måste därför vara den bästa vägen att komma till rätta med detta problem. Rätten att aga barn, dvs. i tillrättavisande syfte använda våld mot barn, upphävdes så sent som . Genom riksdagsbeslut detta år blev det förbjudet för föräldrar eller andra vårdnadshavare att tillgripa våld mot barn. Den som agar sitt barn riskerar därför numera att dömas för misshandel enligt bestämmelser. Alla former av kroppsliga bestraffningar är emellertid inte förbjudna. 6 kap. 3 §, som lyder: föräldrarna skola utöva den uppsikt över barnet som är erforderlig med hänsyn till barnets ålder och övriga omständigheter, tolkas så att vissa handgripliga åtgärder mot barnen är tillåtna. I råd och anvisningar står att obetydliga kroppsliga tillrättavisningar inte kan anses som misshandel. Det måste emellertid vara ytterst svårt att bedöma var gränsen går mellan aga, som kan föranleda straff och handgripliga tillrättavisningar, som är tillåtna. Ett klart och otvetydigt förbud mot aga borde därför vara inskrivet i . Det torde få ankomma på vederbörande utskott att utarbeta härför erforderlig lagtext. En klar och entydig bestämmelse om förbud mot aga av barn skulle kunna utgöra grunden för en brett upplagd informationsverksamhet och ökad föräldraupplysning. Av den tidigare åberopade framgår nämligen att kunskaperna om vad lagen säger om aga är bristfälliga. vet att lagstiftningen förbjuder aga. tror att det inte finns någon sådan lag och har inte kunnat besvara frågan. tror att lagen tillåter aga av barn. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i införs en bestämmelse om förbud mot aga av barn. () ()
mot · FV02435 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. om nya regler för ersättning till polisman för skada i tjänsten. 1 motion nr 294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänsyn till vad som anförts i avsnittet Rättstrygghet och Kriminalvård i nämnda motion hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om nytt förslag rörande ersättning för personskada som polisman ådragit sig i tjänsten i () () enlighet med de riktlinjer som angivits i motion nr 294. N. () PER () i Gäddvik G. ()
mot · FV02437 · 1972-01-24 00:00:00 — av herrar i och om avslag å Kungl. Maj:ts förslag om ambassader i och . I statsverkspropositionen föreslås under tredje huvudtiteln att de svenska beskickningarna i respektive upphöjes till självständiga ambassader. Båda beskickningarna är av ringa ålder, de är upprättade 1969 respektive 1971. Några större erfarenheter av deras arbetsförhållanden kan alltså knappast ha vunnits under den korta tid de existerat. Principiella skäl gör, liksom också praktiska sådana, att det finns anledning till tveksamhet inför statsverkspropositionens förslag. Man kan ifrågasätta det rimliga i att i den ena delen av , det kommunistiska , ha en självständig ambassad, medan vi helt saknar lönad representation i den andra delen av landet, . Det sistnämnda är anmärkningsvärt mot bakgrund av att vi därigenom saknar kontinuerlig rapportering från svensk myndighet i detta politiskt sett utomordentligt centrala område. har varit den mest omdebatterade internationella frågan sedan , och den har alltså inte ansett det mödan värt att därifrån skaffa sig direktinformation. En sådan rapportering från lönad svensk myndighet har självfallet ingenting att göra med huruvida vi känner sympati för regimen i det aktuella landet eller inte. Principen borde i detta fall vara att antingen ha lönad representation i båda länderna eller inte någon. Att använda diplomatisk representation på det sätt som den gjort väcker knappast respekt för den svenska neutralitetspolitiken. Notabelt är att vi i några länder låter oss representeras av en charge daffaires eller envoye' av politiska skäl, medan vi i en lång rad kommunistiska diktaturer inte anser några hinder föreligga att låta oss representeras på ambassadörsnivå och med permanenta myndigheter. Detta är självfallet också det riktiga, men systemet bör tillämpas konsekvent vilket nu på intet sätt sker. Både och är kommunistiska diktaturer. Det svenska biståndet dit är begränsat och omstritt. De tillkallade sakkunniga som aviseras i statsverkspropositionen för att granska den framtida svenska u-hjälpen torde få till en av sina huvuduppgifter att överväga huruvida någon mera betydande hjälp skall utgå till länder av och karaktär. I avvaktan på detta och med hänsyn till det tidigare anförda principresonemanget torde den nuvarande formen av representation i de båda länderna kunna bibehållas utan någon olägenhet. I sammanhanget bör också påpekas att fortfarande saknar varje form av permanent representation i många länder, inte minst , varför de begärda medlen kan användas för detta ändamål om så skulle befinnas lämpligt. Åberopande det anförda hemställs att avslår Kungl. Maj:ts i statsverkspropositionen gjorda yrkande om att upphöja beskickningarna i och till självständiga myndigheter.
mot · FV02438 · 1972-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående utvecklingsbiståndet, m. m. I motion nr 294 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänsyn till vad som anförts i avsnitten och samt och utvecklingsländerna i nämnda motion hemställs att i skrivelse till Kungl. 1. uttalar att Kungl. , så snart förutsättningar därför föreligger, bör vidta åtgärder för att utveckla och fördjupa det avtal som förutses bli träffat med EEC, allt i enlighet med de riktlinjer som anges i motion nr 294, 2. hemställer att den utredning om det svenska utvecklingsbiståndets utformning på , som statsverkspropositionen förutskickar, skall ges parlamentarisk sammansättning samt att utredningens direktiv utformas med beaktande av vad som anförs i motion nr 294, 3. uttalar att svenskt biståndsarbete i princip bör inrikta sig på de särskilt fattiga och att följaktligen inte bör utgöra mottagarland för större svenska insatser av länderkoncentrerad natur, 4. uttalar att Kungl. vid fördelningen av den humanitära hjälpen till folk bör beakta vad som i motion nr 294 anförts, 5. anhåller att motion nr 294 måtte överlämnas till utredning angående u-landsforskning för beaktande av vad som i densamma anförts angående u-landsforskningens inriktning och organisation, 6. som sin mening ger till känna att det svenska biståndet vid arbetslöshet i temporärt skall kunna bindas för inköp av svenska varor när så kan ske utan nackdelar för mottagarlandet, 7. hemställer att inom ramen för beviljade anslag ett belopp om lägst skall utgå till missionen och övrigt enskilt humanitärt hjälparbete, 8. anhåller att motion nr 294 överlämnas till de sakkunniga för översyn av svenska bilaterala åtgärder ägnade att främja industrialisering för beaktande särskilt av vad som däri anförts angående riktlinjer för samarbete mellan näringsli vet och de biståndsgivande myndigheterna, bildande av ett särskilt utvecklingsbolag för u-landsinvesteringar samt utvidgning och tillämpning av investeringsgarantisystemet. () () PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FV0244 · 1972-01-10 00:00:00 — om inrättande av en djurens ombudsman. Opinionen mot och aversionen mot djurplågeri i alla dess former ökar stadigt. Inte minst i anledning därav måste samhällets attityd mot otillbörlig behandling av djur skärpas. Alltför mycket är ännu ogjort inom detta område. Bandhundseländet är inte avskaffat. De s. k. djurfabrikerna för producering av fläsk, kycklingar och ägg är utan tvivel i många fall från djurskyddssynpunkt helt oacceptabla. Enligt mångas mening förekommer inom hästsporten inslag av ingalunda obetydligt djurplågeri. Vi är alla medvetna om att djurförsöken inom den medicinska forskningen, oavsett om vi generellt accepterar dem eller ej, kan vara intensivt plågsamma i en utsträckning som vi alla måste reagera emot. Ytterst allvarligt är vidare härvidlag givetvis det förhållandet att statliga myndigheter vid införskaffandet av försöksdjur icke sällan synes sätta sig över de bestämmelser i lag som straffbelägger brotten häleri och häleriförseelse. Slutligen förekommer inom den s. k. nöjesjakten, dvs. dödandet som lustbetonat självändamål, förhållanden ovärdiga ett kultursamhälle. Vi behöver ett bättre fungerande djurskydd. Det tillskapas inte enbart genom bestämmelser i lagar och författningar. Det erfordras kanske framför allt en påtagligt förbättrad praktisk uppföljning och en samordning av djurskyddets olika grenar omfattande såväl tama som vilda djur. Vårt land har en rik och ständigt växande kader av ombudsmän med uppgift att tillgodose och bevaka skilda intressen i samhället. Det synes vara hög tid att skapa ett övergripande rättsligt och veterinärmedicinskt organ också för allt djurskydd ett organ för beivrande av djurplågeri i alla former, för kontroll av att tillsynen fungerar utan anmärkning och för initiering av ny lagstiftning, allt i syfte att skapa garantier för ett väl utbyggt och väl fungerande djurskydd. En djurens ombudsman är vidare önskvärd för att tillskapa och vidmakthålla med ett kultursamhälles ambitioner mera kongruenta förhållanden inom jaktens område. Med åberopande av det anförda hemställs att beslutar att hos Kungl. begära förslag till inrättandet av en djurens ombudsman.