mot · FV021491 · 1972-03-07 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj :ts proposition nr 5 med förslag till skadeståndslag m. m. Maj:ts proposition nr 5 till årets riksdag med förslag till skadeståndslag m. m. uttalar departementschefen beträffande frågan om obligatorisk ansvarsförsäkring följande: Innan man har närmare utrett möjligheterna att lösa ersättningsproblemen genom direkta försäkringsanordningar på de skadelidandes sida, anser jag emellertid, att ett system med obligatorisk försäkring bör övervägas endast om tvingande skäl kan åberopas. Att sådana skäl skulle kunna anföras för ett generellt verkande obligatorium för samtliga arbetsgivare kan jag inte finna. Frivillig ansvarsförsäkring har redan nu mycket stor spridning. En utvidgning av principalansvaret att omfatta vållande av samtliga arbetstagare innefattar i och för sig ett starkt tryck på de arbetsgivare som saknar försäkring att skaffa sig ett försäkringsskydd. Det saknas f. ö. enligt min mening praktiska förutsättningar att f. n. genomföra ett obligatorium som skulle kräva en utomordentligt omfattande administrativ kontrollapparat. Bakom ett utredningskrav på obligatorisk ansvarsförsäkring står våra största löntagarorganisationer LO och TCO, varvid LO anser att denna försäkringsplikt dessutom bör vara straffsanktionerad. Direkta försäkringsanordningar på den skadelidandes sida finns genom lagen om allmän försäkring, yrkesskadeförsäkringslagen och vissa på ett fåtal ytterst begränsade områden gällande s. k. trygghetsförsäkringar som tecknats av arbetsgivarna. Inkomstskyddet vid olycksfall i arbete är därför långt ifrån hundraprocentigt för arbetstagarna. Även om den arbetande sjukpenningutredningen och yrkesskadekommittén kommer att förbättra de skadelidandes direkta försäkringsanordningar, kan man dock räkna med att stora ekonomiska förluster drabbar de i arbetet skadade arbetstagare som inte kan utfå sina berättigade skadeståndsersättningar på grund av att deras arbetsgivare ej haft ansvarsförsäkring. Vi vet att frivillig ansvarsförsäkring har stor spridning, men ingen kan säga hur stor, eftersom detta förhållande aldrig utretts. Ej heller känner vi till vad försäkringskostnaden för arbetsgivarna i denna del utgör, något som vore synnerligen intressant att veta när skall ta ställning till hur stor inkomsttäckning som skall tas över våra socialförsäkringar och hur stor risktäckning som lämpligen bör ske genom olika slag av ansvarsförsäkringar. Det kan vidare ifrågasättas om den utvidgning av principalansvaret som föreslås kommer att medföra att arbetsgivarna i ökad grad skaffar sig ett försäkringsskydd. Snarare finns det anledning att misstänka att den premieökning som kommer till stånd genom de förbättringar som genomförs får motsatt effekt. Denna negativa effekt kan för övrigt effektivast motverkas genom ett obligatorium, då detta ger en bättre riskutjämning med lägre premienivå som följd. Någon större administrativ apparat för kontroll av ett obligatorium torde inte heller krävas, eftersom fackföreningsrörelsen i det fallet mycket väl skulle kunna klara av en sådan kontroll i önskvärd grad. Dessutom torde de uppgifter som finns hos och som baseras på avgiftsdebiteringar till den allmänna försäkringen mycket väl kunna utnyttjas på samma sätt som länsstyrelsernas bilregister används i kontrollerande syfte när det gäller trafikförsäkringen. Vi kan således inte finna att i propositionen angivits tillräckligt starka skäl att avvisa det utredningskrav som ställts från en i det närmaste total majoritet av landets löntagare. Det bör slutligen uppmärksammas att ovan begärda utredning om införande av en obligatorisk straffsanktionerad försäkringsplikt för arbetsgivare, i vad gäller det skadeståndsansvar som kan uppkomma vid olycksfall i arbete, mycket väl kan verkställas inom skadeståndskommittén. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att i anslutning till behandlingen av proposition 1972:5 med förslag till skadeståndslag m. m. hos Kungl. Maj:t begär att skadeståndskommittén får i uppdrag att utreda och komma med förslag till en straffsanktionerad obligatorisk ansvarsförsäkring för arbetsgivaren. () ()