mot · FV02805 · 1972-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående visstidspensionen för riksdagsledamot, m. m. I samband med enkammarreformen beslöts bl. a. om s. k. visstidspensioner. Det ansågs nämligen som rättvist och rimligt att lämna en ekonomisk kompensation bl. a. till de, schematiskt uttryckt, 34 ledamöter, vilkas mandat skulle försvinna genom minskningen av det totala antalet riksdagsledamöter från 384 till 350. Att denna kategori av riksdagsledamöter skulle komma att betraktas som en speciell grupp och ges diskriminatorisk behandling var det dock aldrig tal om. Tyvärr har det inte desto mindre blivit så genom höstriksdags olyckliga beslut att dra en gräns vid utgången av , att ett äldre system skulle gälla för de pensionerade och ett nytt, bättre system för de därefter pensionerade. Enkammarreformens visstidspensionärer utestängs därigenom från de nya förmånerna i strid mot vad riksdag på förslag utlovade. Vad en riksdagsledamot med i bakom sig får, om han eller hon tillhör gruppen De 34 eller 1972-orna, må här anföras som exempel för att belysa systemets konsekvenser och den diskriminatoriska behandlingen av likvärdiga insatser i det allmännas tjänst. I KU 1971: 75 till höstriksdagen hänvisas till att förvaltningsstyrelsen har befogenheter, som ger viss fri prövningsrätt i särskilda fall. Det måste då beklagas att förvaltningsstyrelsens tillämpning av de tidigare pensionsreglerna redan blivit sådan, att ledamöter med större antal tjänsteår i i flera fall tilldelas icke oväsentligt lägre pensioner än ledamöter med färre riksdagsår inom den grupp som här betecknats som De 34. Därest förvaltningsstyrelsen även skulle anses kunna jämka med utnyttjande av de nya reglerna, skulle än större olikheter kunna uppkomma. Däremot skulle man inte behöva befara något godtycke med generellt tillämpade regler. För vår del skulle vi föredra att gick in för generellt lika behandling efter tjänsteår för alla ledamöter i enlighet med vad riksdag uttalade. Då viss utredning måhända är nödvändig härför Pension (jan. -72) Pensionstillägg efter Efterlevandeskydd och förvaltningsstyrelsen i så fall bör företa en sådan, yrkar vi i denna motion att tillämpningen av de tidigare reglerna för visstidspensioneringen i alla händelser skall göras sådan, att ingen ledamot med längre tjänstgöringstid i skall behöva uppbära lägre pension än ledamot med kortare sådan tid utan att vederbörlig hänsyn skall tagas till antalet riksdagsår. Efterlevandskydd infördes inte . Det har emellertid nu blivit fallet . Erfarenheten har visat hur befogat det är med rätt till familjepension för ledamöter. Strävandena i tiden går också alltmer ut på att skapa sådant skydd för efterlevande överallt där det går. Det borde vara självklart att även gruppen tidigare visstidspensionärer tillerkänns sådant och inte som är fallet ställs helt utan efterlevandeskydd. Förvaltningsstyrelsen bör därför erhålla i uppdrag att utan dröjsmål lägga fram förslag till hur efterlevandeskydd bör ordnas. Åberopande det anförda hemställs 1. att måtte uttala att de före gällande reglerna för visstidspension måtte tillämpas så att ingen ledamot med större antal riksdagsår skall tilldelas lägre pension än ledamot med färre riksdagsår och att skillnader härvidlag skall beaktas, 2. att måtte uppdra åt förvaltningsstyrelsen att lägga fram förslag till efterlevandeskydd åt visstidspensionärer från tiden före . () ()