mot · FV0231 · 1972-01-11 00:00:00 — av m. fl. angående läroböcker i religionskunskap och samhällskunskap. Landets ungdomsutbildning har genom de senaste tvä årtiondenas reformer nått en relativt hög standard. Glädjande är att numera alla ungdomar, oberoende av ekonomiska förutsättningar och likaledes oberoende av boplats- och uppväxtmiljö, kan erhålla grund- och gymnasieskoleutbildning. Det är nu angeläget att i konkret utförande få så stor enighet och samling kring skolan som möjligt. Vissa erinringar har förekommit såväl mot skolans inre miljö som mot själva målsättningen och möjligheten att nå dessa mål. För att komma till rätta med skolans inre miljö arbetar en särskild utredning, och det är att hoppas att resultatet av denna kan framläggas Med hänsyn till möjligheten att nå det uppställda målet är det angeläget att en utvärdering sker . Utöver ovannämnda erinringar finns ytterligare en opinionsyttring, som rör skolans innehåll och som innebär en reaktion mot den nedvärdering av de kristna grundvalar, som man menar att vårt samhälle är uppbyggt på. Dessa förhållanden är av så allvarlig beskaffenhet att man i vissa fall tvekat, om man icke rent av av samvetsskäl tvingats till vägran, att sända sina ungdomar dit. Alternativa skolor är som bekant icke blott en fantasiskapelse utan har redan resulterat i konkret handling, och flera planer på sådana skolor är aktuella. Vi anser att detta är en olycklig utveckling, och den kan skapa problem av olika slag, som ett sådant förfarande måste bli ekonomiskt ofördelaktigt. Förutom att vi vill visa respekt för de människor som av samvetsskäl söker andra utbildningsalternativ för sina barn, är det oss angeläget att föreslå sådana förändringar i vår reguljära skola att den kan helt accepteras av alla grupper i samhället. Endast härigenom kan vår i övrigt förnämliga skola nå den del av sitt mål som innebär att den bör vara en hela folkets skola. De ämnen det här är fråga om är speciellt religionskunskap och samhällskunskap. Vad först rör religionskunskap ger Lgr 69 ganska ingående och, som vi ser det, från alla synpunkter positiva anvisningar både om hur undervisningen skall läggas upp och om vad den skall innehålla. Kristendomen är den tros- och livsuppfattning, som präglat det andliga livet i vårt land och i västerlandet över huvud. Den är alltjämt den religion som omfattas av flertalet i landet. Också de, som arbetat sig fram till en icke-kristen åskådning, har i regel fått göra detta genom uppgörelse med kristna åskådningar och värderingar. Eftersom kristendomen, globalt sett, spelar en väsentlig roll, och då den kristna religionen i vår kulturkrets har ett avgörande inflytande på människors livshållning, måste undervisningen i religionskunskap i första hand vara en undervisning om tro och etik. skall ha en central plats vid undervisningen om kristendomen. Det är väsentligt att eleverna blir förtrogna med religiösa och etiska budskap och får en god kännedom om innehåll och tankevärld. Beträffande hänsynstagande till olika livsåskådningar säger 69 bl. a.: Det är väsentligt att läraren tänker sig in i hur undervisningen kan uppfattas av elever ur skilda miljöer och är återhållsam med egna värderingar och tolkningar som kan framstå som stötande för vissa elevers eller föräldrars övertygelse i livsåskådningsfrågor. Med detta som bakgrund är det förvånande att läroböcker som innehåller för många stötande uttryck kunnat godkännas. Vi anför några utdrag, dock utan att ange författare eller förlag, men med uppgift om årskurs: innehåller många skildringar av underverk, som skall ha utfört. Om det verkligen gått till så vet vi inte, men många kristna bygger sin tro på dem. (åk 5) 1 finns en berättelse om vad lär ha upplevat (kurs. här) under resan till . (åk 5) handlar om underverk, som skall ha gjort. verkligen gått till så, vet vi inte. Många människor tror det, men andra tror det inte . (åk 5) 1 alla religioner finns det myter. De bibliska religionerna utgör här intet undantag. (åk 6) 1 våra dagar ställer sig dock många helt avvisande till underberättelser. De förklarar att det bara rör sig om legender, som man icke behöver ta på allvar. (åk 78) Dessa berättelser är sägner. Berättelserna om och befrielsen ur är sägner. Berättelserna om hör historiskt sett till det mest osäkra i evangelierna. Apostlarnas upplevelser och den tomma graven bevisar inte att uppstått etc. (åk 7-8) Mycket av evangeliernas innehåll kan emellertid betraktas som trovärdigt. aldrig blir möjligt att avgöra exakt, vad som är sant och vad som är legender och senare tillägg i berättelserna om . (åk 9) Vi vet att växterna och djuren icke skapades fullvärdiga i sina nuvarande former som skapelseberättelser antar. (åk 9) 1 vår tid då alla människor i Västerlandet är medvetna om naturens lagbundenhet, ligger det ännu närmare till hands att förneka uppståndelsens möjlighet. (åk 9) Samtliga dessa citat kan vart och ett på sitt sätt sägas ifrågasätta sanningshalt. Det är enligt vårt förmenande fel att först fastställa en skrift som grundval för undervisningen i ett ämne och sedan ifrågasätta skriftens sanningsenlighet. Till detta bör fogas att för många är en helig skrift, vars auktoritet man ej är benägen ifrågasätta. Oavsett inställning till en mer eller mindre liberal bibeltolkning, har man endast att konstatera att en betydande grupp människor i vårt land uppfattar all tveksamhet om sanningshalt som stötande. Vid vår genomgång har vi med tillfredsställelse konstaterat att det är endast relativt få läroböcker, som innehåller sådana stötande uttryck. Det borde vara möjligt att genom en relativt enkel översyn eliminera detta irritationsmoment. Möjligheten att skapa goda läroböcker utan sådana inslag bestyrkes av att flertalet böcker är helt utan anmärkning. Inom ämnet samhällskunskap vill vi särskilt påpeka de tendenser till nedvärdering av äktenskapet som den grundläggande konstitutionen till hemmet och familjen och den naturliga förutsättningen för människans samlevnad med motsatt könspartner som visat sig. Ett udrag ur en lärobok, som godkänts för användning försöksvis på mellanstadiet, må anföras som exempel på vad vi här åsyftar: Man behöver inte gifta sig med varandra för att bilda familj. En del vuxna har valt att leva tillsammans och skaffa sig barn utan att ingå äktenskap. En familj består inte heller alltid av både pappa, mamma och barn. får en mamma eller pappa sköta hem och barn helt ensam. I en del fall har en pappa eller mamma av egen vilja valt att leva ensam med sina barn. När man sedan skall åskådliggöra undervisningen genom ett exempel, får en familj bestående av en ensamstående mor, , med ett barn, , utgöra förebilden. Ett utdrag ur skildringen av denna lyder så: Vi har en jättefin kontakt pappa och jag, och dom träffas minst. Så det var ingen svår skilsmässa. Men så där att bo ihop av känslomässiga skäl, det tror jag inte på. Det håller inte. Vi tar en öl. Undrar om det går att få tag på . , det är min bror. Och så vidare. Även om sådana familjebilder som den i läroboken skildrade icke är ovanliga och även om vi ingalunda vill fälla någon förkastelsedom över dem som hamnat i en sådan situation, anser vi det fel att i en lärobok låta ett sådant förhållande ersätta det normala och legitimerade far, mor och barn, där föräldrarnas gemenskap garanteras av äktenskapets laggivna skydd. Vi anser också att en sådan undervisning ingalunda harmonierar med skollagens 1 §, som säger att undervisningen skall främja elevernas utveckling till harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar. Ett splittrat hem är i allmänhet icke en god grund för vare sig harmoni eller ansvarskänsla. Ett studium av de ungdomsgrupper som råkat på avvägar ger belägg för att olyckliga hemförhållanden ofta präglat deras barndom. De frågor vi i det föregående har berört är väsentliga för många. Man vill ha en bibeltrogen kristendomsundervisning utan att rubba tilltron till sanningsenlighet, och man vill ha respekt för hem, familj och äktenskap i samhällskunskapsundervisningen. För kristna grupper är dessa frågor icke bara åsikter utan samvetsproblem, som har tagit sig olika, bl. a. förut nämnda, uttryck. För att skapa en bättre uppslutning kring grund- och gymnasie skolan och göra den till hela folkets skola och för att eliminera de samvetsproblem, som tynger många, får vi föreslå att beslutar giva Kungl. Maj:t till känna i motionen angivna förhållanden och att regeringen vidtar därav betingade åtgärder. () () () ()