mot · FV0232 · 1972-01-11 00:00:00 — av m. fl. om förläggande av gymnasieskola till sydöstra . har rubricerade fråga diskuterats i , men utan resultat. Som motivering för en gymnasieskola har anförts dels det relativt stora avståndet till och därmed följande långa, kostnadskrävande och tröttande resor, dels det stora antalet elever som bor inom inkvarteringszonen, dels också det stora behovet av attraherande serviceanordningar för att stimulera till lokalisering av företag till ifrågavarande region för att motverka eller vända dess avfolkningstrend. Dessa motiveringar kvarstår oförändrade. Motiveringar för motsatsen är att underlaget skulle försvåra tillräckliga valmöjligheter för eleverna och att möjligen också Ystads gymnasieskola skulle få sitt elevunderlag undergrävt. Dessa torde också alltjämt kvarstå även om vissa förskjutningar skett. Sedan gymnasiefrågan senast behandlades i har emellertid inträffat vissa händelser, som skapar en något förändrad bild. I samband med uppgörande av Förslag till Länsprogram 70 har klassats som regionalt tillväxtcentrum och inom denna grupp som tätort med goda utvecklingsmöjligheter. En sådan ort bör ha tillgång till gymnasial utbildning. Se s. lil och 88, Förslag till Länsprogram 70. har mycket ambitiösa åtgärder vidtagits för att lokalisera företag till regionen. Sålunda har ditlokaliserats: AB , ; 50-80 personer AB frö:s förvärv av innebärande ca 60 nyanställningar : 80 personer 1972, ca 200 personer 1974-1975 , : nyanst. 1971 1972 15 personer skyddade verkstad startar jan. 1972, ca 40 personer Gymnasiereformen har för en region, som saknar gymnasium, försämrat utbildningssituationen i så måtto att även yrkesutbildningen inrangerats i gymnasieskolan. Såväl som har tidigare välorganiserade och välskötta yrkesskolor. Genom att även fortsättningsvis undanhålla regionen gymnasieskola blir den helt utan all annan utbildning än grundskola och möjligen någon specialkurs. Det är naturligt och logiskt att ett område avfolkas, om myndigheterna genom sina insatser tvingar ungdomen att efter lämna regionen. Som bekant räknar man med att praktiskt taget alla ungdomar kommer att fortsätta i gymnasieskola. Utöver de angivna förhållandena har, synes det oss, opinionen i viss mån förändrats, dels genom att man tar allt större hänsyn till regionalpolitiska synpunkter och erkänner nödvändigheten att i viss utsträckning styra utvecklingen för att hålla hotade regioner levande, dels också genom att man av många skäl börjat känna större sympati för mindre skolenheter även om man därmed riskerar begränsade valmöjligheter. Man har erfarit att den mindre skolenheten utgör en vänligare och mera personligt präglad miljö, välgörande för eleverna och underlättande för lärarna i deras ämbetsutövning. Med hänvisning till vad ovan omnämnts synes skäl föreligga att åter taga upp gymnasiefrågan till omprövning. Man kan tänka sig åtminstone två alternativ till lösning. Antingen kan ett självständigt gymnasium tillskapas då man nödvändigtvis får påräkna en viss begränsning vad beträffar linjeval. För att i möjligaste mån eliminera dessa svagheter bör ett nära samarbete etableras med närliggande större gymnasieskola, eller , för att på det sättet möjliggöra undervisning i ämnen, där endast ett fåtal elever önskar deltaga. Som ett andra alternativ kan man tänka sig att filiallinjer till gymnasieskolan i lokaliseras till ifrågavarande region. Därmed vinner man, dels att regionen får gymnasieutbildning, vilket rent psykologiskt betyder en hel del, dels att, som man hoppas, övervägande antalet elever befrias från tröttande resor, dels, slutligen, att regionen såsom sådan får en service, som kan attrahera företag till lokalisering inom densamma. En kommande utredning bör ge anvisning om hur problemet lämpligen bör lösas. Med hänvisning till ovanstående får vi anhålla att beslutar att hos Kungl. Maj:t hemställa att en förnyad utredning görs rörande gymnasieutbildning i sydöstra med beaktande av i motionen framförda synpunkter och att därav föranledda förslag framlägges för . () ()