mot · FV021666 · 1972-04-21 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 81 med förslag till kungörelse om ändring i förordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik, m. m. 1 propositionen 1972:81 har Kungl. Maj:t framlagt förslag om ändringar i förordningen angående yrkesmässig automobiltrafik, m. m. Propositionen bygger på betänkandet Lastbil och taxi, avgivet av utredningen rörande företagsstrukturen inom den yrkesmässiga vägtrafiken. I denna motion tar vi enbart upp frågan om strukturanpassning av taxirörelsen. Övriga frågor som rör den tyngre lastbilstrafiken och busstrafiksektorn tar vi upp i andra motioner. Den ovan nämnda utredningen lade fram förslag som i princip innebar att beställningskontoren ombildas till aktiebolag och att tillstånden överförs till dessa bolag, som skall ägas av de tidigare tillståndshavarna. I de största tätorterna skulle det bildas flera bolag, som i sin tur förutsätts samarbeta genom särskilda förvaltningsbolag. Det nya systemet skulle enligt utredningens intentioner genomföras . De större enheterna skulle, enligt utredningens uppfattning, bättre anpassa tillgången på taxibilar till den starkt varierande efterfrågan. Fordonsparken skulle därigenom utnyttjas mera intensivt, och möjligheterna till rationell drift skulle ökas. Det vore förvisso från många synpunkter önskvärt att man åstadkom ett mera intensivt utnyttjande och därigenom jämnade ut toppar och dalar i efterfrågan, likaså att möjligheterna till rationell drift ökades. Vi är dock långtifrån övertygade om att det resultat som eftersträvas kommer att nås med de riktlinjer propositionen anvisar. Den bedömning som utredningen gjorde delas inte av lokala taxiorganisationer och enskilda taxiägare. Bland remissinstanserna gick meningarna isär i frågan om aktiebolag är den lämpligaste företagsformen. Utredningens förslag att omstruktureringen skulle ske tvångsvis fick stöd av några remissorgan, men flertalet avvisade detta. Departementschefen ansluter sig till den senare uppfattningen, vilket vi noterar med tillfredsställelse. Departementschefen anser att det föreliggande utredningsmaterialet icke ger stöd för uppfattningen att den ofördelaktiga utvecklingen endast skulle bero på att företagsstrukturen är olämplig. Departementschefen anser emellertid att kommunerna kan ha intresse av att få ett starkare inflytande på taxitrafiken för att få till stånd en fastare organisation av trafiken inom kommunen, och detta skulle kunna ske just genom bildande av bolag eller ekonomisk förening. Dessa skulle i så fall bli innehavare av trafiktillståndet. Kommunen kunde också, enligt departementschefen, vilja engagera sig i företaget som delägare eller genom representation i styrelsen, eller rent av vilja driva trafiken genom ett eller flera kommunägda bolag. Med detta system skulle man, om man får tro de förhoppningar som framförs i propositionen, nå rationaliseringsvinster, en mera planmässig och bättre trafikservice, en större flexibilitet i förhållande till växlingarna i trafikbehoven etc. När bolag eller ekonomisk förening bildas enligt vad sagts, skulle nuvarande trafikutövares tillstånd överlåtas till det nya företaget. Kan man inte komma överens härom, krävs dels trafiktillstånd för det nya företaget, dels återkallelse av de tidigare tillstånden. Enligt departementschefen skall därför prövningen i fråga om överlåtelse av tillstånd samt meddelande av nya och återkallelse av äldre tillstånd tills vidare förläggas hos Kungl. Det blir alltså kommunen som skall kunna påkalla Kungl. Maj:ts prövning av frågan, och avgörandet i fråga om trafiktillstånd och återkallelse av tidigare sådana kommer i sista hand att ligga hos Kungl. Maj :t inte som hos trafiknämnderna. Härvid blir det fråga om värdering av taxirörelsen, ersättningsregler och eventuella jämkningar uppåt och nedåt. Att detta leder till byråkrati och en dyrbar administration synes oss sannolikt. Erfarenheterna talar ännu mindre för att kostnaderna blir lägre om kommunerna får ett starkare grepp på taxirörelsen. eller senare kan det bli fråga om subventioner som bestrides med kommunalskatter. Att servicen till allmänheten skulle bli bättre är icke heller sannolikt. Genom överlåtandet av trafiktillstånden till ett aktiebolag eller ekonomisk förening urholkar man det personliga ansvar som taxiägama har för sina fordon och för att servicen till allmänheten är den bästa möjliga. Det ligger i deras eget intresse att väl vårda sina fordon för att därigenom öka deras livslängd och hålla försäkrings- och driftkostnaderna nere. Det personliga ägandet av fordonet och känslan av att arbeta i ett eget företag kan icke ersättas med delägarskap i kommunala eller andra bolag. De vinster i olika avseenden som propositionen ställer i utsikt kommer enligt vår uppfattning näppeligen att uppstå. Vi menar att det är bättre att taxiägarnas egna organisationer bygger ut det samarbete som redan finns i form av gemensamma beställningscentraler för större regioner och att dessa organisationer handhar andra angelägenheter av gemensamt intresse gemensamma för taxiägarna. Åberopande det anförda hemställs att i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:81 uttalar, att kommunala taxibolag endast bör få bildas efter frivilliga överenskommelser mellan berörda taxiägare å ena sidan och berörda kommuner å den andra. () () () ()