bet · FV01FöU25 · 1972-12-31 00:00:00 — Han anserdet angeläget att dessa industribranscher kommer i åtnjutande avexportstimule-rande åtgärder inom ett tidsbegränsat försöksprogram. Han ärockså positiv till ett samarbete beträffande produktion, design, försäljningetc. och anför härom bl. a. följande: Efter samråd med chefen förindustridepartementet finner jag, i likhet med utredningen och remissinstanserna,att ett visst statligt stöd bör kunna underlätta genomförandet av önskvärdasamarbetsprojekt. Ett samarbete av föreslagen typ är, enligt min mening, enförutsättning för att den svenska skoindustrin skall kunna hävda sigkonkurrensmäsigt både nationellt och internationellt. Stödet bör kunna utgåtill sådana olika typer av samarbetsprojekt som utredningen föreslagit, bl. a.avseende produktutveckling och för branschen gemensamma utbildningsinsatser.För utbildningsprojekt bör bidrag kunna utgå med hela kostnaden. I övrigt börvederbörande företag bära en efter omständigheterna avpassad andel avkostnaderna. Det finns enligt departementschefeninte anledning att inrätta ett särskilt skosekretariat för de uppgifter somföljer av förslaget. Arbetsuppgifterna bör anförtros den enhet vid nuvarandekommerskollegium som f. n. har hand om de omställningsfrämjande åtgärderna förvissa industribranscher, däribland skoindustrin. Motsvarande anslag bör räknasupp för att det skall bli möjligt att lösa de föreslagna nya arbetsuppgifterna. Utredningens förslag angående säsongkrediter ärdeparteinentschefen inte beredd att ansluta sig till. Han anser att övrigastöd- och stimulansåtgärder bör vara tUlräckliga för att trygga entillfredsställande försörjningsberedskap. Förslaget om en intensifieradkonsumentupplysning avstyrks likaså. Däremot anser departementschefen detväsentligt bl. a. med hänsyn till bristen på hudar att man fortsätter detutredningsarbete som har påbörjats för att få fram ersättningsmaterial förläder. Departementschefen delar utredningens uppfattning att detföreslagna stödet bör kunna ges all tillverkning inom näringsområde 32 enligtstandard för svensk näringsgrensindelning (SNI), dvs. textU-, beklädnads-,läder- och lädervarutillverkning. Även tillverkningen av gummiskor ochrayonfiber bör kunna komma i fråga för det föreslagna stödet. Beträffande offentlig upphandling av teko-varor och skorbiträder de-partemenschefen utredningens uppfattning att den offentliga upphandlingenpå detta från försörjningsberedskapssynpunkt viktiga varuområde används på ettsådant sätt att den kompletterar övriga åtgärder för att bevara en lägsta produktionskapacitet inom landet. Fråganom ändring av upphandlingskungörelsen bereds f. n. inom Kungl. ,varför departementschefen inte nu är beredd att förorda någon generell lösningpå den konflikt mellan affärsmässighet och beredskapshänsyn som ofta kan uppståi ÖEF:s affärsverksamhet. Utredningens förslag beträffande ett centraltuniformstyglager hos ÖEF kommenterar departementschefen pä följande sätt: Jag anser i likhet med utredningenoch flertalet remissinstanser att en centraliserad upphandling av uniformstygbör kunna utgöra ett kompletterande instrument för att tryggaförsörjningsberedskapen på teko-området. Jag finner också, mot bakgrund avremissvaren, att ett buffertlager av föreslagen omfattning bör kunna underlättaföretagens produktionsplanering. Kostnaderna för myndighetemas inköp hos ÖEFbör bestridas av de inköpande myndigheterna. Lagrings- och omsättningskostnadernabör däremot på vanligt sätt täckas genom anslag till ÖEF. I fråga om uniformstyglagretunderstryker departementschefen utredningens uppfattning att en centraliseringoch standardisering bör kunna medge viss kostnadsminskning. Departementschefen tar också upp utredningens förslag omsamråds-skyldighet. Han erinrar om att Kungl. Maj:t föreskrivit att visst samrådsförfarandeskall tiUämpas t. o. m. och anför vidare: Det är ännu för tidigt att dranågra slutsatser beträffande effekten från försörjningsberedskapssynpunkt avdetta samråd. Jag är medveten om risken för en fördröjande effekt påinköpsprocessen. En sådan fördröjning får man enligt min mening acceptera omman genom ett samråd uppnår väsentliga fördelar vad gäller försvarsberedskapenpå ett försörjningsområde som är av så avgörande betydelse för vår förmåga attuthärda ett krigs eller en avspärrnings påfrestningar som det nu aktuella.Samrådsförfarandet bör dock enligt min mening så snart som det är möjligt bliföremål för en utvärdering. Förutom de i betänkandet angivna myndigheterna föreslårÖEF att och åläggs samråd. Jag har ingaerinringar mot detta. Enligt min mening bör också SIDA kunna komma i fråga. Jaghar för avsikt att föreslå Kungl. Maj:t att meddela föreskrifter om ettfortsatt samrådsförfarande. Ärende som är av väsentlig betydelse frånförsörjningssynpunkt bör hänskjutas till Kungl. Maj:t för avgörande när lägreanbud föreligger frän utländsk leverantör än från svensk. En samordning är enligtdepartementschefens mening angelägen även i fråga om den kommunalaupphandlingen. Han konstaterar med tillfredsställelse att också finner det önskvärt att diskussioner kommer till stånd med ÖEFbeträffande den kommunala upphandlingen. Departementschefen biträder i huvudsak utredningens synpunkter. FÖU 1972: 25 12 närdet gäller arbetskraft, statistik och administration. Han delar ocksåuppfattningen om behovet av förstärkning av ÖEF. Utredningensförslag om en samarbetsgrupp för att behandla försörjningen med teko-varor ochskor ansluter departementschefen sig tUl. Han förutsätter att ÖEF tar uppfrågan med berörda intressenter. Föratt täcka det i propositionen angivna omedelbara utgiftsbehovet begärs medel påtilläggsstat I till riksstaten för innevarande budgetår med sammanlagt 47 milj.kr. Motionen 1972: 1883 tar upp de särskilda åtgärdertill stöd åt skoindustrin som föreslagits avförsörjningsberedskapsutredningen, främst export- och utbildningsstöd,inrättande av ett särskilt skosekretariat samt lagringsstöd genom särskilda s.k. säsongkrediter, avsedda att överbrygga den ansträngning av likviditeten somuppstår i samband med att man bygger upp ett skolager i säsongskarvama.Motionärerna konstaterar att det föreslagna stödet åt den hårt pressadeskoindustrin betraktat som otillräckligt av branschens expert i utredningenoch av initierade remissorgan avsevärt försvagats i den nu föreliggandepropositionen. De uttalar farhågor för att det i denna begränsade omfattninginte skall vara tillräckligt för att kunna bevara en skoindustri av den förförsörjningsberedskapen absolut erforderliga storleken. Detär, framhåller motionärerna, ytterst angeläget att de olika möjUgheterna tillstöd åt skoindustrin det gäller både lädersko- och gum-miskoindustrin byggsut så, att olika samarbetsprojekt, ofta ingripande i varandra, kan samordnaseller rätt avvägas med hänsyn till betydelse och verkningsgrad. För att dettaväsentliga mål skall nås anses det önskvärt att denna effektiviserings- ochomställningsverksamhet administreras av det föreslagna särskUdaskosekretariatet, lämpligen förlagt till den enhet inom kommerskollegium som f.n. har hand om de omställningsfrämjande åtgärderna för bl. a. skoindustrin. föreslagna säsongkrediter med statliga garantier upp till ettbelopp av 10 milj. kr. bör enligt motionärerna tillföras de särskildaåtgärderna för skoindustrin. Sådana krediter bör även göras räntefria i likhetmed avskrivningslånen. Härigenom skulle man enligt en utredning som företagitsinom skofabrikantföreningen kunna uppnå ett i konkurrensen betydelsefuUtförbilligande av produktionen på i genomsnitt en krona per par läderskor.Motionärerna påpekar att skoindustrin avtalsenligt förpliktat sigtill jämn sysselsättning av arbetskraften, vilket inte medger någon tillfällignedskärnmg av arbetstiden eller permittering av arbetskraften under denekonomiskt riskfyllda och kapitalkrävande mellanperiod mellan säsongerna dåtUlverkning på lager ofta måste tillgripas. FöU 1972: 25 13 har fattat beslut om denfortsatta inriktningen av vårt totalförsvar (prop. 1972: 75, FöU 1972: 17, rskr1972: 231). När det gäller de delar av totalförsvaret som innefattas ibegreppet övrigt totalförsvar underströks därvid kravet på balans i våra samladeförsvarsinsatser. Av stor betydelse är försörjningen med förnödenheter ochtjänster det ekonomiska försvaret som innefattar bl. a.livsmedelsförsörjningen, industriproduktionen, energiförsörjningen och transporterna.Vid riksdagsbehandlingen anslöt utskottet sig (FöU 1972: 17 s. 46) till vadchefen för försvarsdepartementet hade anfört om den betydelse som verksamheteninom övrigt totalförsvar har för våra samlade försvarsansträngningar liksom förtilltron till dessa. Detta gäller såväl den verksamhet som närmast tar sikte påatt säkerställa totalförsvarets funktionsduglighet i ett krigsläge som denverksamhet som främst syftar till att trygga handlingsfriheten i ettavspärrnings-eller neutralitetsläge. Detpågår s. k. miljöstudier inom det ekonomiska försvaret. I de anvisningar somligger till grund för dessa anges som chefen för handelsdepartementetpåpekar i nu ifrågavarande proposition att tilltron till alliansfriapolitik syftande till neutralitet i krig förutsätter att stormakterna ärövertygade om att i händelse av konflikt är berett att med vapenmaktfullfölja den deklarerade politiken. Försörjningsberedskapen måste utformas såatt svenskt militärt motstånd ter sig trovärdigt för den som överväger angreppmot landet. Man bör också se till att möjligheter att bevara ochfullfölja sin neutralitet under krig i vår omvärld ter sig trovärdiga. Entillfredsställande försörjningsberedskap är därför en förutsättning för attvåra säkerhetspolitiska mål skall kunna uppnås. Detär mot den bakgrunden man får se utredningsarbetet beträffandeförsörjningsberedskapen och de förslag som har lagts fram i propositionen1972: 127. Inom industri och handel pågår en strukturomvandling som innebär attallt större enheter skapas. Företagsnedläggningar, driftinskränkningar ochproduktionsomläggningar har medfört en successivt minskandesjälvförsörjningsgrad. Av propositionen framgår att läget på beklädnadsområdetär sådant att det om inte motverkande åtgärder sätts in finns risk för attproduktionskapaciteten inom vissa delbranscher kommer att sjunka till en frånförsörjningsberedskapssynpunkt alltför låg nivå. Avgörandeför försörjningsberedskapen är vUken försörjningsuthållighet och försörjningsstandardman eftersträvar. Chefen för erinrar om den verksamhetsom f. n. bedrivs vid försvarsdepartementet inom ramen för sekretariatet försäkerhetspolitik och långsiktsplanering inom totalförsvaret och som inkluderarsådana FöU 1972: 25 14 studierav framtida krig och krisers karaktär som behövs för en analys avförsörjningsuthålligheten. Han finner starka skäl tala för att man tills vidarebör räkna med att försörjningen med beklädnadsvaror skall kunna upprätthållasunder en så lång avspärrningstid att en inte obetydlig produktion inom landetär nödvändig för en tillfredsställande beredskap. På så sätt behållshandlingsfrihet för framtida ställningstaganden till frågan om uthålligheteninom totalförsvaret. Försörjningsberedskapenhar i propositionen kopplats till det bransch-stöd som förekommer inombeklädnadssektorn. De åtgärder som satts in har i första handmotiverats av näringspolitiska skäl. Såväl försörjningsberedskapsutredningensom chefen för anser att de stöd- och stimulansåtgärderav allmän karaktär för export, omställning och företagsutveckling som finnsbör kunna utgöra viktiga grundläggande element även i ett statUgt stöd- ochstimulansprogram som tar sikte på att av beredskapsskäl bibehålla viss produktionskapacitet. Utskottetdelar uppfattningen att det stöd- och stimulansprogram som är i kraft förberörda industribranscher av säkerhetspolitiska skäl måste kompletteras med åtgärdersom är inriktade på att trygga en tillfredsställande försörjning. Kostnadernaför de åtgärder som krävs för att trygga en tillfredsstäUande försörjning i enkristid med livsnödvändiga beklädnadsvaror bör liksom totalförsvaretskostnader i övrigt ses som en kostnad för vår neutralitetspohtik. Detstödprogram som läggs fram i propositionen och som försvarsutskottet i likhetmed näringsutskottet tillstyrker ansluter sig i allt väsentligt tillförsörjningsberedskapsutrediungens betänkande. Som huvudsaklig stödformföreslås statliga avskrivningslån kompletterade med kreditgarantier tillteko-, sko- och garveriindustrierna. Vidare föreslås en utvidgad lagring avtextila fibrer, garner och vävnader vid överstyrelsen för ekonomiskt försvar(ÖEF). För sko- och garveriindustrierna föreslås vissa särskUda åtgärder mennågra av utredningens förslag angående stöd åt skoindustrin har inte förtsfram i propositionen. Ett par av dem har aktualiserats i motionen 1972: 1883. Beträffandeskoindustrin föreslår utredningen att man förbättrar möjligheterna förenskilda företag att få s. k. säsongkrediter för att överbrygga denansträngning av likviditeten som uppstår i samband med att varulager byggs uppmellan säsongerna. Enligt utredningen har många företag inom skobranschen pågrund av brist på bankmässiga säkerheter svårt att få sådana krediter.Utredningen föreslår därför att ÖEF skall få möjlighet att utfärda statligakreditgarantier. Företagen skulle kunna ställa dessa som säkerhet för lämpligasäsongkrediter via det ordinarie bankväsendet. Utredningen påpekar att en sådanförstärkning av säkerheten kan tänkas medföra att företagen får en något lägreräntekostnad. Ett kreditgarantiavtal bör enligt utredningen innefatta en FÖU 1972: 25 15 utfästelsefrån företaget att upprätthålla en viss angiven produktion under garantinslöptid. Avtalsperioden bör omfatta högst . Kommerskollegiumförordar i sitt yttrande över utredningens förslag att säsongskrediternahandhas av kollegiet och att de avgörs i samråd med ÖEF. framhåller i sitt yttrande att det i vanliga fall inteföreligger särskilt stora svårigheter att få krediter för detta ändamål av devanliga bankförbindelserna. Fördelen med utredningens förslag är atträntelättnader kan åstadkommas. Föreningen föreslår därför att, förutom attgarantier stäUs för krediterna, dessa även blir räntefria i likhet medavskrivningslånen eller att räntan blir mycket låg. Departementschefenär med hänvisning till skofabrikantföreningens yttrande inte beredd att anlutasig tUl utredningens förslag om statliga kreditgarantier. Han anser att övrigastöd- och stimulansåtgärder bör vara tillräckliga för att trygga entillfredsställande försörjningsberedskap beträffande skor. Imotionen 1972: 1883 ställer motionärerna sig bakom utredningens förslag omstatlig garanti för säsongkrediter. De anser att en garantiram om 10 milj. kr.bör gälla fr. o. m. nästa budgetår samt hävdar att säsongkrediterna dessutombör göras räntefria i likhet med avskrivningslånen. (dess majoritet) är inte berett att tiUstyrka motionärernas förslag omåtgärder till stöd för skoindustrin utöver vad departementschefen föreslår. Försvarsutskottetär medvetet om att det förekommer stora säsongvariationer inom skobranschenoch utgår från att skotillverkarna kan ha varierande förutsättningar att med ihuvudsak jämn sysselsättning klara likviditetsproblemen. Med hänsyn tUlskoindustrins betydelse för vår försörjningsberedskap anser utskottet att detbör vara ett samhällsintresse att man för eljest livskraftiga företag sombehövs för att trygga den oundgängliga produktionskapaciteten kan mildraverkningarna av säsongvariationerna genom bankkredit. Vid övervägande av omstaten i någon form bör underlätta sådan kredit står det till en början klartatt staten inte bör tUlskjuta medel för en nedsättning av krediträntan. Det bördäremot vara möjligt att till sådana företag som utskottet här åsyftar ge en statliggaranti som säkerhet för banklån. Utskotteterinrar om att kreditstöd enligt kungörelsen om statligt kreditstöd tillhemslöjd, hantverk och småindustri i särskilda fall kan utgå även tillanskaffning av omsättningstillgångar. Denna möjlighet står öppen även för nuifrågavarande företag inom skoindustrin. Den årliga garantiramen är 80 milj.kr. men ramen har långtifrån utnyttjats fullt ut. Det bör därförfinnas utrymme för garantier även i det syfte som är i fråga. Utskottetförutsätter att kommerskollegium, som administrerar kreditgarantierna, samrådermed ÖEF i sådana fall. FÖU 1972: 25 16 Ärendeav detta slag som gäller stöd till större industri bör, liksom redan nu sker,understäUas Kungl. har anfört om statlig garanti för krediter till vissasko-tillverkande företag bör ge Kungl. Maj:t tiU känna. Beträffandemotionsyrkandet om ett särskilt skosekretariat finner utskottet inte anledningtUl annan bedömning än den som departementschefen har gjort. De angivnaarbetsuppgifterna bör anförtros den enhet vid nuvarande kommerskoUegium som f.n. har hand om de omställningsfrämjande åtgärderna inom bl. a. skoindustrin.Den organisatoriska formen för ifrågavarande samordningsuppgifter bör kunna omprövasnär landets skotillverkande företag har nått fram till en mera utbyggdsamverkan sinsemellan. Utskottet avstyrker alltså bifall till motionen 1972:1883 i denna del. Försvaretslagerhållning av uniformstyger och textilier har en viss betydelse förberedskapsförsörjningen på beklädnadsområdet. Departementschefen finner liksom utredningen det angeläget att förråden av beklädnadsvaror i möjligastemån fylles på redan i fredstid, eftersom det militära försvaret inte kan räknamed att helt kunna tiUfredsställa sina beklädnadsbehov i en kristid genomomdirigering från den civila sektorn. Även utskottet anser en sådan lagringändamålsenlig, under förutsättning att medel kan avsättas härför inom desärskilda utgiftsramar som gäller för det militära försvaret. Utskottetdelar uppfattningen att den offentliga upphandlingen av teko-varor och skor harbetydelse för försörjningsberedskapen och vill, liksom departementschefen,framhålla angelägenheten av att upphandlingen på detta frånförsörjningsberedskapssynpunkt viktiga varuområde används på ett sådant sättatt den kompletterar övriga åtgärder för att bevara en lägstaproduktionskapacitet inom landet. Utskottet ansluter sig också till förslagetom en centraliserad upphandling av uniformstyg. Sådan upphandling bör kunnautgöra ett kompletterande instrument för att trygga försörjningsberedskapen påteko-området. Ensamordning av den statliga upphandlingen bör enligt utskottets mening ske äveni fråga om andra varor inom beklädnadssektorn. Ett samrådsförfarande av den typsom redan tUlämpas på försök kan visserligen få en fördröjande effekt påinköpsprocessen. Som departementschefen framhåller får man emellertidacceptera en sådan fördröjning om man genom ett samråd uppnår väsentligafördelar beträffande försvarsberedskapen på ett försörjningsområde som är av såavgörande betydelse för vår förmåga att uthärda ett krigs eller en avspärrningspåfrestningar som det nu aktuella. Vadnu sagts bör gäUa den statliga upphandlingen inte bara för försvarets räkningutan för alla statliga myndigheter. Härigenom skapas möjligheter att på etteffektivt sätt beakta försörjningsfrågorna. Utskottet anser i likhet meddepartemenschefen det vara angeläget att en sam- FöU 1972: 25 17 ordningkommer till stånd även i fråga om den kommunala upphandlingen. Arbetskraftplanläggningenför berörda industrier bör enligt departementschefen ägnas ökad uppmärksamhet.Han understryker betydelsen av att nyckelpersoner inom industrin beviljasuppskov från militärtjänst för att kunna medverka i en krisproduktion.Utskottet kan i allt väsentligt ansluta sig härtill men vill framhålla attbeklädnadsindustrin inte generellt bör få en förmånligare behandling i dettahänseende än annan produktion av stor betydelse för landets försörjning. Enviss förstärkning av ÖEF torde, som departementschefen framhåller, blinödvändig vid ett genomförande av förslagen. Utskottethar inte något att erinra mot vad departementschefen har anfört i övrigt. 1. avslår motionen 1972: 1883 såvitt avser inrättande av ett särskiltskosekretariat, 2. som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet, medanledning av propositionen 1972: 127 och motionen 1972: 1883 i denna del, haranfört om statlig garanti för krediter till vissa skotillverkande företag, 3. godkänner de i propositionen förordade riktlinjerna för försörjningsberedskapenpå beklädnadsområdet m. m. I anslutning till förslagen om riktlinjer förförsörjningsberedskapen på beklädnadsområdet m. m. tas i propositionen uppvissa anslagsfrågor som avser /73. 2.Täckande av förluster på grund av kreditgarantier i beredskapssyfte till teko-, sko- och garveriindustrierna. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:tsförslag (punkt s. 5253) och hemställer att 1. medger att för /73 statlig kreditgaranti för lån tillteko-, sko- och garveriindustrierna bevUjas med sammanlagt , 2. till Täckande av förluster på grund av garantier i beredskapssyftetill teko-, sko- och garveriindustrierna på tilläggsstat I till riksstaten /73 under tionde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag av 1 000kr. FÖU 1972: 25 18 Lån till teko-, sko- och garveriindustrierna. Utskottet tiUstyrker Kungl. Maj:ts förslag (punkt V: 9 a s. 53) och hemställer Lån för teko-, sko- ochgarveriindustrierna på tilläggsstat I för /73 under Fonden förlåneunderstöd anvisar ett investeringsanslag av . Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag (punkt VIII: 1 s. 5354) och hemställer att till Lagring för beredskapsändamål påtilläggsstat I till riksstaten för /73 under Fonden för beredskapslagringanvisar ett investeringsanslag av . Närvarande:herrar i Gäddvik (m), i (s), (c), i (s), i (s),i (c). Häll (s), Öhvall (fp). (), iLund (s), i (s), (), (), iVarberg (fp) och (). FöU1972: 25 19 Genom beslut den 14 november 1972har försvarsutskottet hemställt om yttrande av näringsutskottet överpropositionen 1972: 127 angående försörjningsberedskapen på beklädnadsområdetjämte eventuella följd-motioner. Medanledning härav får näringsutskottet anföra följande. I propositionen anges riktlinjer förförsörjningsberedskapen på beklädnadsområdet. I anslutning därtUl upptas vissaanslagsfrågor som avser /73. Till grund för propositionen ligger ett betänkande avförsörjningsberedskapsutredningen. Av utredningens förslag till åtgärder tillstöd åt skoindustrin har några inte upptagits i propositionen. Ett par av dessaförslag, avseende förbättrade möjligheter till s. k. säsongkrediter samtinrättande av ett skosekretariat, förs nu fram i motionen 1972: 1883. Vad som föreslås i propositionen föranleder ingen erinranfrån utskottets sida. Detta innebär att utskottet ansluter sig tilldepartementschefens bedömning i fråga om produktionsstimulerande åtgärder påskoindustrins område. Utskottet är sålunda inte berett att tillstyrka motionärernasförslag om ytterligare sådana åtgärder. Närvarande: herrar (), i Glömminge(c), i (fp), (), i (s), Gustafssoni (c). (), (), Wååg (s), Hovhammar (m),i (vpk), i (s), () och iStockholm (m). av herrar i Glömminge(c), i (fp), i (c), (), Hovhammar(m), () och i (m), som anser att det stycke iyttrandet som FöU 1972: 25 20 börjarmed "Vad som föreslås" och slutar med "ytterligare sådana åtgärder"bort utbytas mot ett stycke av följande lydelse: Utskottethar ingenting att erinra mot de positiva förslagen i propositionen. Förskoindustrins del ter sig emellertid de planerade stödåtgärdernaotillräckliga. Departementschefen har inte godtagit försörjningsberedskapsutredningensförslag rörande säsongkrediter och inte heller dess förslag att ett särskiltskosekretariat skall inrättas för att administrera stödet till denna industri.I motionen begärs att åtgärdsprogrammet för skoindustrin skall kompletteras pådessa punkter. Utskottet anser det angeläget att så sker och tillstyrkeralltså motionen.