bet · FV01UbU48 · 1972-12-31 00:00:00 — utbildningsutskottetsbetänkande nr 1972 UbU 1972:48 Utbildningsutskottetsbetänkande i anledning av motioner om lokalisering av viss gymnasialutbildning m. m. I motionen 1972: 32 av m. fl. (fp, s,c, m, vpk) hemr ställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t hemställaatt en förnyad utredning görs rörande gymnasieutbildning i sydöstra medbeaktande av i motionen framförda synpunkter och att därav föranledda förslagframläggs för . 1 motionen 1972: 348 av i m.fl. (fp) hemställs att beslutar att anhålla hos Kungl. Maj:t omutredning av specialkursemas ställning vid de särskilda skolenheter medgymnasial utbildning vilka ligger inom kommuner i glesbygd eller inom kommunermed korrespondensundervisning på gymnasial nivå. Yttrande över motionen 1972: 348 har avgetts avskolöverstyrelsen, som till sitt yttrande fogat två bilagor. Överstyrelsen haranfört i huvudsak följande. uppdrog åtskolöverstyrelsen (SÖ) att inkomma med förslag rörande den fortsattaplaneringen för gymnasieskolan. Maj:t anförde därvid i särskild tillbeslutet fogad promemoria att SÖ vid fullgörandet av utredningsuppdraget bordegöra en mera samlad bedömning av i vilka former de särskilda anordningarna iglesbygd i fortsättningen bör organiseras. som motionärerna tar upp berörs även i Glesbygdsutredningensbetänkande "Utbildning i glesbygder", Ds In 1972: 1. SÖhar inkommit tiU Kungl. Maj:t med svar på ovannämnda uppdragangående den fortsatta planeringen för gymnasieskolan och med yttrande överglesbygdsutredningens betänkande. Isvaret på sagda uppdrag och i remissvaret på glesbygdsutredningen har SÖ anförtatt det vore önskvärt med en mera enhetlig organisationsform för utbildninginom gymnasieskolan i glesbygder. I sina överväganden angående den önskvärdaenhetliga organisationsformen har SÖ även innefattat frågan om övergång frånnuvarande specialkurser för gymnasieskola till motsvarande 2-åriga linjer äveni gymnasieskolor i glesbygder. skrivelse angående den fortsattaplaneringen av gymnasieskolans organisation är som bilaga fogad till dettabetänkande. De allmänna principerna för planeringen av detgymnasiala stadiets skolor lades fast genom beslut vid riksdag (prop.1964: 171, SäU 1964: 1 höstsessionen, rskr 1964: 407). De bekräftades i sambandmed ställningstagandena till prop. 1968: 140 (SU 1968: 195, rskr 1968: 404).Dessa principer innebär att gymnasieskolan skall bilda ett sammanhängandesystem och att man på varje ort med gymnasieskolutbildning bör erbjudaflertalet studievägar inom gymnasieskolan. Varje skolenhet bör vidare erbjuda ettallsidigt val av studievägar. Då flera gymnasieskolenheter finns i en kommunkan och måste enligt den sistnämnda propositionen ibland utbildningen vid deolika skolenheterna av resursskäl ha sin tyngdpunkt inom skilda områden. Fråganom inrättande av gymnasieskola och av olika studievägar vid sådan skola prövasmed stöd av skolstadgan (1971: 235) 7 kap. 6-10 §§ av , somvid sitt beslut har att beakta bl. a. elevunderlaget för ifrågasattgymnasieskola och konsekvenserna av dennas inrättande för elevrekryteringentill kringliggande gymnasieskolor. Imotionen 1972: 32 yrkas att förutsättningarna för linjeorganiseradgymnasieskolutbildning i skall prövas på nytt. Iskrivelse till Kungl. Maj:t angående den fortsatta planeringenav gymnasieskolans organisation, alltså sedan motionen väcktes, harskolöverstyrelsen bl. a. tagit upp frågan om en särskild organisationsmodell avgymnasieskolan i regioner eller på orter med ett elevunderlag av 30040016-åringar. Förslaget innebär i stort att det vid en liten skolenhet kananordnas utbildning på gymnasieskolans mest frekventa linjer genom bl. a.samläsning i vissa ämnen. Överstyrelsens förslag om viss försöksverksamhet medsådan mindre skolenhet av gymnasieskola bereds f. n. iutbildningsdepartementet. Med hänvisning till pågående beredningsarbete inomutbildningsdepartementet anser utskottet att den förevarande motionen 1972: 32inte bör föranleda någon åtgärd. Påvissa orter har korrespondensimdervisning på gymnasial nivå (korrespondensgymnasium)bedrivits /59 och försök med särskild gymnasial undervisningi glesbygd (glesbygdsgymnasium) /70. I motionen 1972: 348 tasupp frågor som avser de tvååriga specialkursernas ställning på de orter som harde nyssnämnda utbildningsanordningama. Iförutnämnda skrivelse har begärt bemyndigande att företasådana förändringar i bestämmelserna dels för korrespondensundervisning pågymnasial nivå, dels för försök med särskild gynmasial utbildning i glesbygd,som behövs för att viima erfarenheter som underlag för ett slutligt förslagtill en enhetlig form för gymnasial utbDdning i de mer glest bebyggda delarnaav landet. Det är enligt överstyrelsen angeläget att finna former för ensamordnad utbildningsinsats för såväl ungdomsutbildningsom vuxenutbildning i dessa landsdelar. Som framgår bl. a. av överstyrelsensyttrande över motionen 1972: 348 har överstyrelsen i sitt fortsattautredningsarbete innefattat även frågan om att på orter som har särskildautbildningsanordningar för gymnasial glesbygdsundervisning byta ut nuvarandetvååriga specialkurser mot motsvarande tvååriga linjer. Medhänvisning till det av begärda bemyndigandet i fråga omfortsatt utredningsarbete beträffande glesbygdsundervisning av här nämnt slagavstyrker utskottet bifall till motionen 1972: 348. UtskottetviU i detta sammanhang erinra om att statsmaktema slagit fast attgymnasial utbildning utanför orter med treårig linje av gymnasieskolan börkunna bibehållas så länge det finns en tillfredsställande elevtillströmningoch ett klart avnämarintresse för utbildningen (prop. 1968: 140, SU 1968: 195,rskr 1968: 404). 1. att avslår motionen 1972: 32, 2. att avslår motionen 1972: 348. Närvarandevid ärendets slutbehandling: herrar Alemyr (s), i (c),(), (), i (s), Nordstrandh (m), Wiklundi (s), Elmstedt (c), i (s), (), herrJohansson i Skärstad (c), (), fm (), herrar iLinköping (vpk) och (). beträffandegymnasieskola i av i (c) och fm (): ISimrishamn finns gymnasieskola som omfattar dels specialkursermotsvarande distributions- och kontorslinjen, konsumtionslinjen och denträtekniska linjen, dels kommimal vuxenutbildning i form av ämneskurser ochsärskild yrkesinriktad utbildning. Simrishamnhar i länsprogram 70 klassats som regionalt tillväxt-centmm. Genom att Kivikskommun kommer att tillföras ökasSimrishamns befolkningstal fr. o. m. nämnda år. Tillförevarande utskottsbetänkande har fogats förslag tillfortsatt planering av gymnasieskolans organisation. sensskrivelse föreslås olika organisationsmodeller för gymnasieskola, bl. a.reguljär gymnasieskola, särskild samordnad gymnasieskola och s. k.glesbygdsgymnasieskola. Av skrivelsen synes framgå att det bör vara möjligt attpå sådana orter som etablera någon form av linjeorganiseradgymnasieskolutbildning. Vifinner att man beträffande linjeorganiserad gymnasieskola i börkuima knyta stora förhoppningar till någon av de föreslagna nyaorganisationsmodellerna. Genom att principförslag tillämpasbör successivt kunna erhålla en särskild samordnad gymnasieskola,som tillåter att viss gymnasieskolutbildning kan avslutas på orten. Bilaga till UbU 1972: 48 Till Statsrådet och Chefen för Den fortsatta planeringen av gymnasieskolans organisation) Maj:t har i ämbetsskrivelse30.6.1971 uppdragit åt SÖ att, med beaktande av vad i bilagd promemoria anförtsrörande den fortsatta planeringen av gymnasieskolan, senast den 1 mars 1972inkomma med förslag i ämnet. Kungl Maj:t har därvid givit följande direktiv förutredningsuppdraget. De allmänna principerna för planeringen av det gymnasialastadiets skolor lades fast genom beslut vid riksdag (prop. 1964: 171,SäU 1964: 1 höstsessionen, rskr 1964: 407). De bekräftades i samband medställningstagandena till prop 1968: 140 (SU 1968: 196, rskr 1968: 404). Dessaprinciper innebär att fackskola, gymnasium och yrkesskola vilka den 1 juli1971 ersätts av en enda skolform, gymnasieskolan skall bilda ettsammanhängande system. Planeringen skall och i samma grad beakta deolika delarna av gymnasieskolan. Av resursskäl och med hänsyn till önskemåletatt bjuda ungdomen ett representativt urval av studievägar har de s. k.g-orterna försetts med ett omfattande urval av studievägar. I vilken omfattningoch hur länge det kommer att finnas kvar yrkesutbildning utanför dessa orterfår bli beroende av elevtillströmning och avnämarintresse. I en rad framställningar till Kungl. Maj:t har besväranförts över den organisation fastställt för gymnasieskolan under det förstaverksamhetsåret. I viss mån innebär dessa besvär en begäran om avvikelse frånovannämnda planeringsprinciper. SÖ har i yttrande över dessa framställningarbl. a. redovisat sin avsikt att pröva vissa särskilda planeringsfrågor förgymnasieskolans organisation. I detta arbete bör SÖ beakta vad som anförs i detföljande. Den fortsatta planeringen för gymnasieskolan bör alltjämtutgå från de huvudprinciper som ligger i riksdagsbesluten och 1968. Detbör dock vara möjligt att när nu gymnasieskolans struktur är fastlagd prövafrågan om den utökning av antalet orter med treåriga gymnasieskol-linjer(g-orter) som enligt beslut förutsatts kunna komma till stånd (prop1964: 171, s 115). 1) Till skrivelse är fogade 5 bilagor,som ej är medtagna i detta tryck. I vissa av framställningarna, t. ex. från Arbogakommun, har väckts tanken att inom en och samma g-region fördela linjerna inomgymnasieskolan på två skilda orter. I det fortsatta arbetet bör, som SÖframhåller, denna fråga prövas. En viktig utgångspunkt är därvid att ettallsidigt val av studievägar kan erbjudas ungdomarna på båda orterna, dvs. attom en sådan uppdelning kommer till stånd den ej skall ske efter gränser sommotsvarar de gamla skolformsgränserna QfT prop 1964: 171 s 111 f, och prop.1968: 140, s 142). Skolans huvudmän bör även vara införstådda med en sådan,från nuvarande planeringsprincip avvikande lösning. Åtgärdens inverkan påhuvudmannaskapet bör belysas. De ekonomiska konsekvenserna av en här antyddlösning bör ingående redovisas. Det kan inte uteslutas att detta alternativendast bör komma i fråga efter prövning i varje särskilt fall och inte som engenerell åtgärd. finns vissa särskilda anordningar förde mer glest bebyggda delarna av landet. Särskild gymnasial undervisning iglesbygd bedrivs på tre orter och s. k. korrespondensgymnasier finns på fyraorter. Flera kommuner har ansökt om en utvidgning av pågående verksamhet. Detär givetvis angeläget att, där så är möjligt, anordna frivillig utbildning äveni glesbygden. När det gäller högstadium har Kungl. Maj:t den 26mars 1971 givit SÖ ett uppdrag att inkomma med förslag beträffandeupprätthållande av undervisningen vid glesbygdshögstadier. Som SÖ framhålUt isitt yttrande bör en mer samlad bedömning, på grundval av hittillsvarandeerfarenheter, göras av i vilka former de särskilda anordningarna i glesbygd ifortsättningen bör organiseras. Därvid kan även komma ifråga att gå över tillgängse utbildningsformer. Vidbehandlingen av dessa frågor bör de regionalpolitiska synpunkter ochställningstaganden beaktas, som regering och riksdag givit tillkänna i sambandmed utvärderingen (prop. 1, bil. 13) av det första försöket medregional utvecklingsplanering (länsplanering 1967) och 1970 omfortsatt regionalpolitisk stödverksamhet (prop. 1970: 75). Avframställningarna till Kungl. Maj:t framgår angelägenheten för kommunerna avatt här berörda frågor kommer till ett snabbt avgörande. Det är därförangeläget att SÖ:s utredningsarbete bedrivs med största skyndsamhet. Strävanbör vara att få fram ett sådant utredningsmaterial att Kungl. Maj:t kanbesluta om eventuella ändringar i organisationen av gymnasieskolan redan fr. o.m. Dethar icke varit möjligt för SÖ att inom ramen för sin personalorganisationbedriva utredningsarbetet med sådan skyndsamhet att förslag kimnat framläggasföre . Det har vidare varit önskvärt att studera elevernas valav linjer och specialkurser i gymnasieskolan även för /73 och ejenbart för /72, som är det första läsåret för den nyagymnasieskolan. 2.1 Förberedelsearbetet för gymnasieskolan Vid avgivande av yttrande med anledning av besvärsom ett antal huvudmän anfört över SÖ:s beslut angående gymnasieskolansorganisation /72, redogjorde SÖ för de planeringsprinciper som SÖtillämpade i förberedelsearbetet inför gymnasieskolans start /72. Medutgångspunkt i de riktlinjer som fastställdes genom riksdagsbeslut och1968 inriktades planeringsarbetet på att det fulla genomförandet avgymnasieskolan skulle ta jämförelsevis . ISÖ:s organisationsbeslut för /72 gjordes klar åtskillnad mellaninförandet av linjer och inrättandet av specialkurser. För att linjer skullekunna anordnas redan fr. o. m. gymnasieskolans första år fordrades bl. a. attden långsiktiga planeringen skulle kunna överblickas. Specialkurser, som vändesig till ungdomar efter inrättades på både g-orter, dvs. orter somhade 3- och 4-åriga linjer av gymnasieskolan, och de övriga orter som tidigarehaft yrkesskola. Planeringen utgick från att linjeorganisationen skulleinföras successivt. 2.2 Faktorer som påverkar den fortsatta planeringen 2.2.7 Intresset för olika studievägar Elevernas förstahandsval till gymnasieskolan harunder visat någon minskning vad avser intresset för 3- och4-åriga linjer. var denna minskning mer markant . Den kommandeutvecklingen är emellertid mycket oklar. Möjligen kan minskningen av intressetpå ifrågavarande linjer komma att fortsätta och kanske också förstärkas sedanriksdagen bifallit Kungl. Maj:ts proposition om allmän behörighet tilluniversitets- och högskolestudier efter genomgång av 2-åriga linjer igymnasieskolan. Bestämmelserna om särskild behörighet kan å andra sidanmotverka en sådan effekt. Utvecklingenkan också komma att påverkas av de tankegångar som förs fram av U 68. Den kanockså bU avhängig av vuxenutbildningens framtida omfattning och inriktning.Läget är sålunda sett i ett längre perspektiv svårbedömt. Allmäntkan dock sägas att viss återhållsamhet bör iakttagas vid planeringen av dehumanistiska och samhällsvetenskapliga 3-åriga linjerna. Ovannänmda synpunkterpå den allmänna dimensioneringen kan givetvis även påverka frågor som rörlokaliseringen, I detta sammanhang måste man vid planeringen på såväl lång somkort sikt ta hänsyn till förändringarna i elevunderlaget i dess helhet. Dessaär inte endast be- roende av det aktuella elevintresset för de ohkautbildningsvägarna utan även av årskullarnas storlek. Det ökade elevintresset för vissa i2-åriga yrkesinriktadelinjer ger ökad aktualitet åt frågan huruvida en spridning av dessa tillytterligare orter bör ske. Flera av nu inrättade skolenhetermed gymnasieskolans 3- och 4-åriga linjer befinner sig i områden med starkbefolkningsminskning. anför i sitt betänkande »Utbildningi glesbygder» (Ds In 1972: 1) att man så långt det är möjligt bör undvikanedläggning av dessa skolenheter och i stället pröva möjligheterna att lösaproblemen med inre organisatoriska förändringar. Enligt medgivande av Kungl.Maj:t bedrivs sedan ht 1970 en försöksverksamhet med modifierad timplan för de3-åriga i gymnasieskolan vid i . Det är ännu förtidigt att dra några bestämda slutsatser av detta försök, men enligt SÖ:suppfattning bör en liknande försöksverksamhet förläggas skolenheter i någramindre regioner. Sannolikt torde de erfarenheter som därvid vinnes kunna bli avstor betydelse vid utformningen av verksamheten vid mindre skolenheter och iden utsträckning det är möjligt omfatta gymnasieskolans samtliga linjer. SÖanser det vara möjligt att med utnyttjande av de erfarenheter som kan vinnas idylika försök skapa en »särskild samordnad gymnasieskola» som till rimligakostnader kan erbjuda eleverna ett godtagbart antal valmöjligheter i regionersom omfattar ca 300 16-åringar. Detta bör ses mot bakgrunden av att elevunderlaget förgymnasieskola av konventionell typ med såväl 2- som 3- och 4-åriga linjerenligt Lgy 70 bör utgöra minst 400500 16-åringar. Eftersträvas ett någorlundafullständigt utbud av studievägar fordras 700900 16-åringar i regionen.G-regionernas storlek redovisas i bilaga. 2.2.3 Effekterna av en spridning av organisationen En spridning av gymnasieskolansorganisation får såväl positiva som negativa effekter. Genom att åtkomlighetenökas underlättas givetvis skolgången för eleverna på flera sätt. Enlokalisering av vissa studievägar till nya orter kan emellertid samtidigtmedföra att en begränsning av elevernas valmöjligheter måste ske på andraorter, vilkas gymnasieskola sålunda bhr mera »ofullständig». Som följd häravkan den lokalmässiga och pedagogiska integrationen försvåras eller rentavomöjliggöras. Kostnaderna blir i regel betydligt högre. Utfördaräkneexempel som bifogas i bilaga belyser detta. Om en ofullständig gymnasieskola etableras på en mindreort föreligger risken att ungdomarna från orten väljer bland de relativt fåmöj- lighetersom erbjuds, även om de inte svarar mot deras egentliga intresseinriktning.Frågan om omfattningen av denna avlänkning till de lokala studievägarna ikommuner som har en mer ofullständig gymnasieskola är av mycket stor betydelsevid planeringen på de orter som här avses. SÖ har påbörjat en undersökning som bl.a. syftar till att belysa dessa förhållanden, »Allokering av resurser förgymnasieskolan». Två inledande delrapporter, som belyser regional tillgång ochefterfrågan på gymnasieutbildning, bifogas som bilagor. Detmaterial som redovisas i bilaga är alltför begränsat för att några säkraslutsatser av generell natur skall kunna dragas. Arbetet med projektetfortsätter emellertid och kommer att belysa frågor av stor betydelse förlokaliseringen och dimensioneringen av gymnasieskolans studievägar. Jämsidesmed nyssnämnda projekt pågår en undersökning inriktad på studium av olikaregionindelningar för bl. a. planeringen av gymnasieskolan. Enav de största utgiftsposterna för gymnasieskolan omfattar lärar-lönerna. Vid demindre skolenheterna blir undervisningsgrupperna mindre och följaktligenlärarkostnaderna per elev räknat högre. I bilaga redovisas en undersökning somnärmare belyser hur lärarkostnaden per elev varierar med skolenhetens storlek.Även denna bilaga är en delrapport ur ett större projekt som kommer attredovisas i annat sammanhang. Antalet 16-åringar i nu befinfliga g-regionerberäknas understiga 400 i 16 regioner. Ar 1980 beräknas motsvarandesiffra utgöra 21. Om ökningen av antalet regioner är måttlig, är det destoallvarligare att medelstorleken av elevunderlaget i de aktuella regionernaberäknas sjunka mellan angivna år från 388 till 287 16-åringar. Dennautveckhng aktualiserar frågan om hur de nuvarande g-orternas fortbestånd skalltryggas. bör man ta hänsyn till att såväl innevarande år som år 1980finns och kommer att finnas orter, som kan diskuteras som g-orter i nyag-regioner med samma elevunderlag som de ovan nämnda svagaste av nuvarandeg-regioner. Antalet eventuellt tänkbara nytillkommande g-regioner av dettaslag är 510. organisation av gymnasieskolan med elevunderlag under 400 16-åringar blirantalet studievägar begränsat. För att erbjuda ett urval av såväl 3- och2-åriga teoretiska som 2-åriga yrkesinriktade linjer trots det mindreelevunderlaget måste en särskild organisation skapas. Härigenom kanuppsättningen av linjer representera samtliga tre förutvarande själv- ständigaskolformer på det gymnasiala stadiet gymnasium, fackskola och yrkesskola.Skolan kan därmed sägas vara samordnad. Dådet gäller urvalet av linjer bör märkas att följande linjer visat sig svåra attrekrytera i regioner med litet underlag eller redan från början är tänkta attha ett upptagningsområde som är större än en g-region: T, Te. Mu, Ba, Be, Li,Tr, Vd, Jo och Sb. Linjernasspridning /73 samt linjernas frekvens och antalet elever per linjevid ett underlag av 300 16-åringar framgår av bilaga. Delinjer, som återstår sedan ovan nämnda linjer som kräver störrerekryteringsunderlag frånräknats, erbjuder vid ett underlag av 300 16-åringarett schablonmässigt elevantal av 200 elever i årskurs 1 och ca 500 elevertotalt i årskurserna 12 respektive 13. Med detta underlag kan följandeorganisation skapas (beräkningarna har utförts med utgångspunkt från deantaganden som gjorts i LB 1972 avseende / 77): Beräknat antal elever åk 1 Förslag (antal elever) Totaltåk 1 67,5 202 206236 Treårigateoretiska Unjer åk 13 225 Tvååriga teoretiska linjeråk 12 90 Tvååriga yrkesinriktadelinjer åk 12 172232 En region med ovan angiven organisation skullekunna erbjuda utbildning för av årskullen på 3-åriga linjer, för på2-åriga teoretiska linjer och för på yrkesinriktade linjer. sidigturval studievägar skulle kunna erbjudas som avlänk-ningen skulle blimåttlig. Denredovisade organisationen bör uppfattas som ett alternativ, til] vilket nya kanskapas genom utbyte av studievägar och ändrad dimensionering av studievägar. Småg-regioner har ofta gemensam intagning med angränsande g-regioner. Vid desärskilda samordnade gymnasieskolorna bör intagningen lösas på liknande sätt.Som regel torde utan svårighet ett naturligt upptagningsområde kunna skapasför den nya ortens utbildningsvägar. För att kunna dimensionerautbildningsresurserna på ett riktigt sätt bör utgångspunkten vara en gemensamplaneringsregion. Särskilda elevområden kan dock i vissa fall behövas för varoch en av orterna för vissa utbildningar. Om den särskilda samordnade gymnasieskolan skallkunna erbjuda ett acceptabelt antal studievägar som kostnaderna hållspå en rimlig nivå måste möjligheterna till samordning av olika studievägarundersökas. ovan nämnda försöksverksamheten vid i har sådanamöjhgheter prövats. Det syns angeläget att denna verksamhet ytterligare byggsut. Dessutom behöver åtgärder syftande till en längre gående samordning prövas.Följande slag av åtgärder kan därvid tänkas. A. Utvidgningav samläsningsmöjhgheterna i vissa ämnen till att om fatta såväl 3- och i undantagsfall 4-åriga som 2-åriga linjer. I flera fall bör detta kunna åstadkommas med begränsade modifikationer av tim- och kursplaner. Möjligheter till samläsning mellan olika årskiu-ser bör också prövas. B. Kombinationav korrespondensundervisning och lärarledd under visning i ämnen med låga elevantal. Viss begränsning avantalet tillvalsämnen. D. Förändringari språkorganisationen. Särskilt bör språkorganisa tionen i åk 3 uppmärksammas. E. Förenklingav läroplanen genom sammanslagning av vissa grenar. Särskilt aktuellt är detta i årskurs 3 av 3-årig ekonomisk linje. F. Begränsningav antalet studievägar inom den ekonomiska sektorn. Av organisationsmodellen framgår betydelsen av en långt gående sam ordning av kursplanerna på 3-årig och 2-årig ekonomisk linje. Möjlig heterna till samordning av kursplanerna på 2-årig ekonomisk linje och distributions- och kontorslinje bör också prövas. G. Begränsningav antalet studievägar inom den tekniska sektom. 4-årig teknisk linje och 2-årig teknisk linje har ej medtagits i organisa- tionsmodellenpå grund av den långt drivna specialiseringen på dessa linjer. Möjligheter attdels minska specialiseringen dels samordna kursplanerna på dessa två linjer eventuellt också med vissa yrkesinriktade linjer såsom verkstadsteknisk linjeoch el-teleteknisk linje kan dock övervägas. Idetta sammanhang bör slutligen nämnas betydelsen av genomförd integration avarbetsteknik och fackteori på vissa yrkesinriktade linjer. Detta har ekonomiskbetydelse överallt där B-formen existerar. Om särskild samordnad gymnasieskola försöksvisskall inrättas måste speciell hänsyn tas till befintliga lokaler. Iallmänhet torde det på de aktuella orterna finnas lokaler av något slag;antingen för yrkesinriktad utbildning eller för teoretisk eller för bådadera. Idet sistnämnda fallet är de dock ofta placerade på visst avstånd frän varandra.Sädana lokaler kan användas men några störreinvesteringar för omdisponeringar bör som regel inte göras. Vissaorter kan ha lokaler som även är användbara utan att några störreändringar behöver göras. I regel måste man dock räkna med att införande avsärskild samordnad gymnasieskola kommer att medföra investeringar i lokaler. Ianslutning till försöksverksamheten vill SÖ framhålla vikten av att ävenlokalernas utformning ägnas uppmärksamhet.