bet · FV01KU26 · 1972-12-31 00:00:00 — Har inte av besvärsskriften ellereljest framgått att så varit fallet har, såvitt kunnat konstateras, besvärenavvisats. Tillfälle synes i sådana fall inte ha beretts organisationen attkomplettera besvärsskriften, t, ex. genom företeende av fullmakter frånsakägare. 1 vilken utsträckning man under departementsbehandlingen undersökt, huruvida den eller de som undertecknat besvärsskrivelsenvarit sakägare, kan inte med säkerhet utläsas av genomgångna beslut ellerövriga handlingar i ärendena. Den utformning besluten ibland erhållit tyderdock på att sådana undersökningar företagits. Att så sker har på förfråganbekräftats. Besvär av organisation har genomgående avvisats på dengrund att organisationen inte visat sig vara sakägare. Något fall har intepåträffats, där det framgått att besvären avvisats därför att organisationeninte bedömts vara tillräckligt etablerad för att anses behörig att företrädadet intresse som organisationen avser att bevaka. Den lämnade redovisningen av Kungl, Maj:ts praxisbeträffande besvärsrätt för organisationer har ej föranlett något särskiltuttalande från utskottets sida. behandlade igranskningsmemorialet 1968 (KU 1968:15) frågan om motivering av konseljbeslut.Utskottet anförde bl. a, att siarka skäl talar för att Kungl, Maj:t i vissutsträckning lämnar beslutsmotivering i administrativa partsärenden efter iprincip samma normer som anses böra gälla för underordnade myndigheter. Attkonseljbeslut motiveras syntes utskottet vara av särskild betydelse med hänsyntill önskvärdheten av att fast och enhetlig praxis i olika ärendegrupperupprätthålls inom förvaltningen. Utskottet framhöll att det från denna synpunktframför allt är av vikt att motivering i regel ges till Kungl. Maj:ts beslut ifrågor av principiell innebörd liksom då Kungl, Maj:t ändrar underordnadmyndighets beslut eller frångår av sakkunnig remissinstans hävdad ståndpunkt. I den nya förvaltningslagen (1971:290), som trätt i kraftden , har intagits uttryckliga bestämmelser om skyldighet förmyndighet att ange vUka skäl som bestämt utgången i avgjort ärende. 1 vissafall får dock skälen helt eller delvis utelämnas, t, ex, om beslutet inte gårpart emot eller det eljest är uppenbart obehövligt att upplysa om skälen ellerom ärendet är särskilt brådskande. Regler härom finns i 17 § förvaltningslagen. Förvaltningslagen är inte direkt tillämplig på ärende hosKungl. Maj:t, men statsrådsberedningen har efter samråd med bl. a.expeditionscheferna i en promemoria gett anvisningar omtillämpningen av förvaltningslagens principer vid handläggningen avförvaltningsärenden hos Kungl, Maj:t, I promemorian framhålls bl, a, att deprinciper som kommit till uttryck i lagen i stor utsträckning bör följas ävenhos Kungl, Maj:t, att handläggningen bör ske efter enhetliga principer isamtliga departement och att avvikelse från anvisningarna bör ske endast omsärskilda förhållanden påkallar det. Vidare framhålls att konstitutionsutskottetsuttalanden memorial beaktats hos Kungl. Maj:t, vilket framgår avsärskilda skrivanvisningar utfärdade för statsdepartementen. Vid granskning av statsrådsprotokoll har utskottet mot ovannämnda bakgrund företagit en genomgång av samtligaKungl. Maj:ts besvärsärenden , vilka uppgått till drygt 4 000, Avdessa ärenden bifölls besvären i närmare 600 fall, dvs, , Vissbeslutsmotivering, om än ofta ganska kortfattad, förekommer i flertalet avdessa ärenden, 1 många fall, där motivering ej lämnats synes det inte mötasärskilda svårigheter att av handlingarna utläsa vilka grunder som varitavgörande för Kungl, Maj:ts bedömning, I åtskilliga andra fall - i huvudsakmotsvarande de i förvaltningslagen angivna undantagen i 17 §, framför alltbesvär i tjänstetillsättningsärenden - saknas dock beslutsmotivering helt, 1det stora flertalet fall där besvären lämnats utan bifall och Kungl, Maj:tsålunda ej ändrat den underlydande myndighetens beslut saknas ocksåbeslutsmotivering. Sammanfattningsvis torde kunna konstateras att Kungl,Maj:t i allt större utsträckning lämnar beslutsmotivering i huvudsak i enlighetmed ovan redovisade principer. Även om utskottet bland konseljärendenuppmärksammat vissa fall där en mera utförlig beslutsmotivering hade varit avvärde, finner utskottet utvecklingen på detta område tillfredsställande, Som inledningsvis nämnts harutskottet i samband med årets granskningsarbete ägnat det statligautredningsväsendet visst studium. Inom utskottets kansli har sålunda gjorts enundersökning beträffande omfattningen av å ena sidan den utredningsverksamhetsom bedrivs genom särskilt tillkallade .kommittéer utanför departement ochämbetsverk och å andra sidan det utredningsarbete som utförs av arbetsgruppero, dyl, inom departementen, s, k, departementsutredningar, 1 sammanhanget kannämnas att frågan om utredningsverksamhetens framtida utformning haraktualiserats i motionerna 1972:101 och 1972:291 vilka kommer att behandlas avutskottet under höstsessionen detta är. Den nu företagna imdersökningen, som redovisas som bilaga7 till detta betänkande, visar att vid ingång var sammanlagt cirka 280av Kungl, Maj:ts tillsatta kommittéer i verksamhet. Av dessa hade omkring 100parlamentariskt inslag. avgavs drygt 90 kommit-ténbetänkanden.Beträffande s, k. departementsutredningar offentliggjordes 50promemorior. har framlagts 15 departementspromemorior, somutarbetats av arbetsgrupper inom ett eller flera departement. Utredningsarbetei olika frågor som getts offentlighet pågår i ett tiotal sådanaarbetsgrupper. Det kan enligt utskottet konstateras att den offentligautredningsverksamheten i vårt land i betydande omfattning bedrivs av särskilttillkallade från departement och ämbetsverk fristående kommittéer. Så harförhållandet varit . Som framgått förekommer det både renaexpertutredningar och kommittéer med parlamentariskt inslag. Vad gäller den utredningsverksamhet som äger rum inomdepartementen, vill utskottet i sammanhanget erinra om 1965 årsdepartementsre- form, som gav departementen väsentligt utökadepersonalresurser m, m, (prop, 1965:65), Syftet med reformen angavs vara attåstadkomma förbättrade möjligheter till långsiktig planering och samordning.Den centrala styrande och planerande funktionen skulle sålunda starkare äntidigare koncentreras till regeringen. Beträffande utredningsverksamhetenuttalades i nämnda proposition bl. a. att den nya departementsorganisationenförutsatte att utredningsarbetet huvudsakligen skulle äga rum utanfördepartementen, i underlydande organ och genom kommittéer och särskilttillkallade sakkunniga. Den företagna undersökningen av i vilka formerutredningsverksamheten bedrivs bekräftar att så är förhållandet. Den sålunda lämnade redovisningen för den offentligautredningsverksamheten föranleder inte något uttalande från utskottets sida. 10, Redovisning av remissyttranden i propositioner Remissförfarandet är liksomutredningsväsendet ett led i regeringsärendenas beredning. 1 regeringsformen §10 föreskrivs sålunda att vederbörande ämbetsverk skall höras innan ärendenaföredras i statsrådet. Remiss till lagrådet av propositioner har berörts i etttidigare avsnitt av detta betänkande. Utöver statliga ämbetsverk och myndigheter brukar i storutsträckning kommunala organ, enskilda organisationer och sammanslutningar avolika slag beredas tillfälle att yttra sig över betänkanden som framlagts avutredningar, kommittéer, interdepartementala arbetsgrupper etc. Det har ävenförekommit att olika politiska organ fått tillfälle att yttra sig överutredningsförslag. De politiska partiernas huvudorganisationer brukar dock iprincip inte anlitas som remissorgan. Någon enstaka gäng har det emellertidhänt att dessa beretts tillfälle att yttra sig i frågor av väsentligenpartiorganisatorisk karaktär. Enligt utskottets mening finns ingen anledningatt frångå denna ordning, 1 förslag till som föregåtts av remissbehandlingframgår det av propositionen vilka remissorgan som inkommit med svar och omyttrande från annat häll avgetts. Har remiss till lagrådet förekommit, återgeslagrådets yttrande i sin helhet i propositionen. I övrigt redovisasremissinstansernas och andra organs yttranden mer eller mindre utförligt. Utskottet har i samband med årets granskningsarbete gjortfrågan om redovisning av remissvar i propositioner till föremål för visststudium. Inom utskottets kansli har sålunda från denna utgångspunkt samtliga propositioner(181 st,) som avgetts genomgåtts. Särskild uppmärksamhet harägnats remissredovisningen beträffande ett tiotal propositioner, därvederbörande riksdagsutskotts hemställan innehållit avvikelse frän Kungl,Maj:ts förslag. Den inom utskottet kansli upprättade promemorian redovisas isina huvuddrag i bilaga 8 till detta betänkande. Det kan i sammanhangeterinras om motionen 1972:291 om ökad offentlighet i den statligabeslutsprocessen. Motionen, som bl. a. berör remissväsendet, kommer attbehandlas av utskottet under höstsessionen Den nu företagna undersökningen har gett vid handen attdrygt etthundra propositioner föregåtts av remissbehandling. Antalet remissinstanserär i regel stort. Det har beträffande propositioner varierat frändrygt ett tjugo-tal till inemot etthundra. Av de propositioner där remissförfarande inte förekommitavser ett trettiotal förutom statsverkspropositionen och andra budgetförslag-t, ex, godkännande av internationella överenskommelser och vissa skrivelseroch andra meddelanden från Kungl. Utöver dessa har alltsåytterligare ett femtiotal propositioner avgetts utan att de förslag somupptagits i dessa remissbehandlats. Beträffande de propositioner där redovisning av remissvarskett har den allmänna iakttagelsen gjorts att renrissinstansernas synpunkterofta återges i mycket koncentrerad form. Dock görs ibland direkta citat av vadsom yttrats i remissvaren. En annan iakttagelse är att alternativa förslag tilllösning av en fråga som en remissinstans framfört i regel ges mindretextutrymme i propositionerna än de förslag som vederbörande utredning ellerkommitté lagt fram i sitt betänkande. Statsrådsberedningen har utfärdat särskilda anvisningarför propositionsskrivning, 1 dessa anförs bl, a. att remissyttranden skallredovisas objektivt och sä fullständigt som saken fordrar. Det är vidare enligtanvisningarna viktigt att remissammanställningarna ger en klar ochrepresentativ bild av de mera vägande ståndpunkterna i alla viktigare frågor. Utskottet, som ansluter sig till vad statsrådsberedningenanfört, har inte funnit anledning att göra några särskilda uttalanden ianledning av vad som framkommit vid genomgången beträffande redovisningen avremissvar propositioner. I I, Statstjänstemän i styrelser för statliga verk ochföretag I utskottets detta åravgivna betänkande i anledning av motioner om ökad decentralisering och stärktlekmannainflytande inom förvaltningen m. m, (KU 1972:12) erinrade utskottet omden utvecklingen mot lekmannastyrelser i centrala ämbetsverk och liknandestatsorgan som ägt rum parallellt med eller som en följd av motsvarandeutveckling på den regionala nivån. Utskottet konstaterade att 1946 var knappten tredjedel av ämbetsverken försedda med lekmannastyrelser, medan däremot tvåtredjedelar av dem var utrustade med sådana styrelser 1968. De verk somfortfarande saknar lekmannastyrelse har enligt utskottet en övervägande judicielleller teknisk karaktär, I förra årets granskningsbetänkande anförde utskottet attuppmärksamhet hade ägnats principerna för ut.seende av departenientstjänstemäni styrelserna för statliga företag (KU 1971:34 s. 19). Något särskilt uttalandefrån utskottets sida gjordes inte i sammanhanget I samband med årets granskning har gjorts en undersökningav förekomsten över huvud laget av statstjänstemän som ledamöter i styrelser för statliga verk och företag. Undersökningen,vars resultat redovisas i en tabell (bilaga 9) till detta betänkande, haromfattat de centrala ämbetsverken, statens affärsdrivande verk, de statligakreditinstituten och den s, k, statsföretagsgruppen, dvs. Även de företag som ägs helt eller delvis av staten, vilkaredovisats under rubriken i publikationenStatliga företag 71, har undersökts. Genomgången har givit vid handen, attdepartementstjänstemän förekommer i styrelserna för sexton av drygt ettfemtiotal centrala ämbetsverk, råd och nämnder med viktiga funktioner, iaffärsverksdelegationen men ej i styrelserna för de sju affärsdrivande verken,i fyra av de sex statliga kreditinstituten samt i och i tio avde trettio redovisade dotterbolagen. Beträffande gruppen "Övrigaaktiebolag" sammanlagt tjugosju bolag - finns departementstjänstemän iungefär hälften av bolagen, i ett par fall som suppleanter. Statstjänstemän i central statliga förvaltning - förutomverkscheferna förekommer i cirka trettiofem av de medtagna centralaämbetsverkens, nämndernas och rådens styrelser, i två av styrelserna för deaffärsdrivande verken, i tre av kreditinstituten, i , i ungefärhälften av dotterbolagen samt i tjugo styrelser inom gruppen "Övrigaaktiebolag". Beträffande den förstnämnda gruppen bör observeras, attrepresentationen i tio fall utgöres av tjänstemän som är anstäUda ivederbörande ämbetsverk. Statstjänstemän från lokal statlig förvaltningförekommer endast i mycket ringa omfattning! de angivna styrelserna.Landshövdingar finns i tre av styrelserna för de centrala ämbetsverken, i tvåav kreditinstituten och i två av Statsföretag AB:s dotterbolag, I styrelsernaför "Övriga aktiebolag" ingår landshövdingar i sex av bolagen. Utskottet har till särskildgranskning även tagit upp ett antal andra frågor av principiellt intresse. Sålunda har utskottet griinskat vissa frågor rörandeförenade fabriksverken (FFV) mot bakgruntl bl. a. av den anmälan tilljustitiekanslern som gjordes av chefen för industridepartementet förraåret. I bilaga 10 redovisas sammandrag av en inom utskottets kansli upprättadpromemoria med uppgifter i saken. Vid ett flertal tillfällen har FFV-frågorna varit föremålför debatt i , varvid såvitt gäller de konstitutionella aspekternahänvisats till granskningsverksamhet. Nyligenbehandlade näringsutskottet i samband med andra frågor rörande de statliga företagenbl, a, motionen 1972:584 vari hemställts att en parlamentarisk kommissionskulle tillsättas med uppgift att granska förhållandena i fråga.Näringsutskottet (NU 1972:16) avstyrkte motionen under framhållande att detankommer pä att avgöra huruvida särskildautredningsätgärder är erforderliga för att bereda underlag för den granskningav regeringens åtgärder som åvilar . betänkande i denna del var enhälligt ochföljdes av . I samband med granskning har inomutskottet framförts krav på tillsättande av en parlamentarisk kommission föratt få ytterligare underlag för en prövning av de konstitutionella frågornarörande regeringens mellanhavanden med FFV, Utskottet har vid granskningen av FFV-frågorna från desynpunkter utskottet har att företräda inte funnit anledning att föranstalta omytterligare utredning i saken. Den företagna granskningen har från konstitutionellsynpunkt ej gett anledning till särskilt uttalande frän utskottets sida. Vidare har utskottet ägnat uppmärksamhet åt frågan omlekmannain-slaget i de nya länsstyrelserna såvitt gäller de av Kungl, Maj:tutsedda ledamöterna. Utskottet, som vid sin granskning konstaterat att denåsyftade samordningen med näringsliv och arbetsmarknad har tillgodosetts genomvalet av nämnda ledamöter, finner inte anledning att göra något ytterligareuttalande i frågan, / Härutöver har granskningen omfattat följande ämnen,nämligen vissa frågor i anledning av utbyggnaden av (kanslipromemoria bilaga 11); ändringar i betygsystemet för grundskola och gymnasium(kanslipro- memoria bilaga 12); vissa frågor rörande socionomutbildningen ochvuxenutbildningen (kanslipromemorior bilaga 13 och 14); utbildningenav bibliotekspersonal (kax\s[\promemon praxis vid utnämning till vis.w kyrkliga tjänster(kanslipromemoria bilaga 16); frågor rörande befrielse från religionsundervisning(kanslipromemoria bilaga 1 7); samt Utskottet har inte funnit anledning att göra några särskilda uttalandenbeträffande de angivna frågorna. Vad gäller praxis i medborgarskapsärendenavser utskottet att fortsätta granskningen. Den granskning som således utförtssamt resultatet därav får utskottet härmed för Med de undantag som nedan anges betänkandets behandling deltagit; herrar i Luttra (c), Ädamsson(s), (), (), (), (), herrarBoo (c), i (s), (), i (c),, , i (s), i (m), i (s), () och i Äkersberga (fp). Vid behandlingen av nedan antecknade punkter harbeträffande punkten 1. i Malungersatt i , ersatt iÖrebro, ersatt i och ersatt herrNorrby i Äkersberga; punkten 2. ersatt , ersatt i , ersatt herrPettersson i och ersatt i ; punkten 3. ersatt , ersatt i , ersatt herrPettersson i och ersatt i ; punkterna 4., 5. och 6. i ersatt herrJohansson i , ersatt i och herrWijkman ersatt i ; punkten 7. ersatt , ersatt i , ersatt herrPettersson i och ersatt i ; punkten 8. ersatt , ersatt i , ersatt herrPettersson i och ersatt i ; punkten 9. i ersatt ,i ersatt , , i , herrFiskesjö ersatt i och ersatt herrSvensson i ; punkterna 10. och 11. ersatt ,ersatt , ersatt iÖrebro, i ersatt , , i ochherr ersatt i ; (rörande förenade fabriksverken) ersatt , i ersatt herrAndersson, , i , ersatt i och herrWictorsson ersatt i ; (rörande lekmannainslaget i de nya länsstyrelserna) herrKarlsson i ersatt , ersatt , ersatt i , ersatt herrAndersson, , i och i ersatt herrSvensson i ; (rörande Hyllebruk) i ersatt herrHenningsson, i ersatt , , iStockholm och ersatt i ; (rörandebetygssystemet för grundskola och gymnasium) saml (rörande ulhildningen av bibliotekspersonal) ersatt , ersatt iÖrebro, i ersatt , , i Stockholmoch ersatt i ; (rörande socionomutbildningen och vuxenutbildningen) herrKarlsson i ersatt , ersatt ,herr i ersatt , herrFiskesjö ersatt i och ersatt herrAndersson, , i ; (rörande praxis vid utnämning till vissa kyrkligatjänster) i ersatt , ersattherr , ersatt i och , , i ; (rörande befrielse från religionsundervisning) herrKarlsson i ersatt , ersatt , herrFiskesjö ersatt , i ersatt iÖrebro och i ersatt , , i ; (rörande praxis i medborgarskapsärenden) iMalung ersatt , ersatt i ,ersatt i , i ersattherr , , i och ersatt iÄkersberga, Reservationer (A, B, C, E, F, H, I och K) och särskildayttranden (D, G, J och L) A, Reservation av herrar i Luttra (c), (), (). Fiskesjö (c). i Äkersberga (fp), () och (), vilka ansett att utskottet under punkten 3. skrivelser (s, 5) istäUet för sista meningen i första stycket bort uttala följande: Då det enligt utskottets mening ärväsentligt att viljeyttringar blir vederbörligen beaktade, fårutskottet framhålla att vid årets granskning särskilt uppmärksammats ett parfall, där Kungl, Maj:t inte fullständigt beaktat intentioner. Det första fallet avser socionomutbildningen, därriksdagens beslut (rskr 1971:136) om att den handledda studiepraktiken somhittills normalt skall omfatta två terminer inte beaktats av Kungl. Maj:t. Motriksdagens beslut föreskrivs nämligen i Kungl. Maj:ts kungörelse (1971: 343) omändring av stadgan för socialhögskolorna att nämnda studiepraktik förstuderande med yrkeserfarenhet skall omfatta endast en termin (se bilaga 13). Det andra fallet avservuxenutbildningen, där uttalat att visst statsbidrag skall kunnaanvändas för uppsökande verksamhet för vuxenutbildningen (rskr 1971:170).Likväl innehåller Kungl, Maj:ts kungörelse (1971:429) om och statligvuxenutbildning ingen anvisning om att statsbidraget även får användas fördetta ändamål (se bilaga 14). I dessa båda fall har sålunda riksdagsbesluten inneburitmodifikationer av regeringens förslag i propositionerna, medan regeringenssedermera fattade beslut innebar en återgång till propositionernas förslag. Pågrund härav har uppfattning inte i sin helhet kommit attförverkligas. Utskottet har i sammanhanget även uppmärksammat ett falldär en begäran av om viss utredning utan någon närmare motiveringavskrivits av Kungl, Maj:t, Detta gäller skrivelse den 28 4 saml Nr 26 (rskr 1961:370) med hemställan om utredningrörande en civilrättslig lagstiftning om mäklarverksamheten. Trots att dettaärende följts upp med frågor i (åren 1964, 1966 och1968), har det ej föranlett annan Kungl, Maj:ts åtgärd än ett i oktober 1971utan någon motivering fattat beslut att lämna skrivelsen utan åtgärd, vUketutskottet från principiella synpunkter funnit värt att notera, B, Reservation av herrar och i Äkersberga(båda fp), som ansett att sista stycket i utskottets yttrande under punkt 7, Besvärsrätt för organisationer (s, 10 bort ha följande lydelse: Det bör tilläggas attorganisationer av olika slag ofta har ett berättigat intresse att påverkabeslutsfattandet i särskilt miljöskyddsärenden. har organisationenskapats just för att tillvarataga bl, a, enskilda sakägares intressen i berördafrågor och därigenom underlätta för den enskUde att göra sig hörd imiljödebatten. Det synes därför enligt utskottet angeläget, att man underbesvärsärendes beredning hos Kungl, Maj:t undersöker huruvida inom enorganisation, som anför besvär, finnes sakägare i vedertagen mening och i såfall ger tiUfälle till komplettering av besvärsskriften. Självfallet är detockså av vikt att Kungl, Maj:ts bedömning av besvärsrättsfrågor kommer tillallmän kännedom och att avvis-ningsbeslut alltid förses med klargörandemotivering, C, Reservation beträffande avsnittet 9, Offentligautredningar av herrar (), (). i Äkersberga (fp) och (), vilka ansett att utskottets yttrande i denna del (s, 1 1-12) bort ha följan de lydelse: Som inledningsvis------- utskottet sådana arbetsgrupper.Någon samladbild av departementsutredningarnas antal, sammansättning, direktiv,arbetsformer osv, har ej kunnat ges eftersom ytterst knapphändiga informationerhar tillhandhållits av statsrådsberedningen. Klart är dock att departementsutredningarnasandel av det totala offentliga utredningsarbetet ökat . Vad gäller--------- utskottet tillkallade sakkunniga. på basisav tillgänglig information inte uttala sig om så är förhällandet.En rad exempel visar dock att betydelsefulla frågor oftabereds av departementsutredningar och ges offentlighet först när propositionföreläggs . Härigenom försvåras enligt utskottets mening en allsidigoch omfattande debatt innan beslut fattas, D, Särskilt yttrande beträffande avsnittet 9. Offentligautredningar (s, 11-12) av herrar i Luttra (c), () och Fiskesjö (c), vilka anfört följande: Av tradition har viktiga reformer ivårt land förberetts genom ett omsorgsfullt utredningsarbete. Huvudparten avdetta arbete har försiggått inom parlamentariskt sammansatta kommittéer. Dennautredningsform har många fördelar. Bl, a, ger den representanter för riksdagenoch de poUtiska partierna möjlighet till insyn och påverkan under ett tidigtstadium av beslutsprocessen. Det är därför enligt vår mening olyckligt att som bl, a,utskottets undersökningar visar det parlamentariska inslaget i de offentligautredningarna minskat och att en allt större del avutredningsverksamheten kommit att ske i form av interna s, k, departementsutredningar. En rad frågor som gäller utredningsväsendet bl. a. desom här berörts har av vid årets riksdag aktualiserats i enpartimotion (1972:101), som kommer att behandlas av under höstsessionen. E, Reservation av herrar i Luttra (c), (), HerneUus (m), (), i (c). i Äkersberga (fp)och (), vilka ansett att utskottet i anslutning till granskningen avvissa frågor rörande förenade fabriksverken (s, 14-15) bort uttala ochhemställa följande: Sålunda har utskottet------ utskottet"---- följdesav . Utredningenrörande förenade fabriksverken tyder på att i samband med underhandskontaktervid olika tillfällen mellan berörda departement och vederbörande verkschefgjorts uttalanden som uppfattats såsom vittgående bemyndiganden tillverksledningen att vidta åtgärder av skUda slag (exempelvis inköpet av SMT, låntill , förvärvet av etc). Det är icke klarlagt ivad mån dessa uttalanden sanktionerats av regeringen eller av ansvarigtstatsråd. Över huvud taget synes beslutsprocessen i hithörande frågor ha varitlöslig och icke i överensstämmelse med vad som bort gälla.