bet · FV01LU10 · 1972-12-31 00:00:00 — Vad beträffar andrahandsyrkandet ärdet som motionärerna framhåller tämligen osannolikt med jämkningsfallberoende på den skadeståndsskyldiges ekonomiska fölhållanden när det gällerden offentiiga sektorn. Lagstiftningen bör därför inte betungas med reglerhärom. Sådana regler skulle för övrigt vara ägnade att skapa förvirring i rättstillämpningengenom att förleda lagtolkaren till att fundera på om det kan antagas föreligganågra motiveringar för att nedsätta det skadestånd som kan komma, att åläggasstaten eller samfällighet. Också paragrafens andra punkt om jämkningav skadeståndsansvar på grund av försäkringar eller försäkringsmöjlighetertorde komma att tillämpas bara i rena undantagsfall när det gällermyndighetsutövning. Med hänsyn härtill och av lagtekniska skäl bör ej heller idenna punkt hänvisning ske till 3 kap. 2 §. På grund av vad sålunda anförts bör det i motionstextenupptagna andrahandsyrkandet, att hänvisningen i 3 kap. 6 § till 2 § i samma kapitelskall utgå, bifallas, b) attutskottet bort hemställa E. att med förklaringatt förslaget till skadeståndslag inte kunnat antas oförändrat med bifalltill det i motionen 1972: 1489 i motionstexten framställda yrkandet, atthänvisningen i 3 kap. 6 § i förslaget till skadeståndslag till 2 § i sammakapitel skall utgå, för sin del antar följande såsom utskottets förslagbetecknade lydelse av 3 kap. 6 § i lagförslaget. Maj:ts förslag) (Utskottets förslag) 6 § Skadestånd enligt 1 eller 2 § 6 § Skadestånd enligt 1 § kan kan jämkas, om skadeståndet fin- jämkas,om skadeståndet finnes nes oskäligt betungande med hän- oskäligtbetungande med hänsyn syn till den skadeståndsskyldiges till den skadeståndsskyldiges eko ekonomiska förhållanden och öv- nomiskaförhållanden och övriga riga omständigheter. Vid sakskada omständigheter.Vid sakskada kan kan jämkning också ske om det jämkningockså ske om det är är skäligt med hänsyn till före- skäligtmed hänsyn till föreliggan- liggande försäkringar eller försäk- de försäkringar eller försäkrings- ringsmöjligheter, möjhgheter. Vid F i utskottets hemställan 5. beträffande innebörden av uttrycket "synnerligaskäl" i 4 kap. 1 § förslaget till skadeståndslag av herrar iStockholm (fp), (), (). Börjessoni (c), (), () och (), vilkaansett a) attdet avsnitt av utskottets betänkande som börjar på s. 159 med orden "Utskottet delar" och slutar på samma sida med orden"1972: 1490 avslås" bort ha följande lydelse: Utskottetanser för sin del att det måste vara en angelägen strävan för lagstiftaren attge ofta använda uttryck i lagtexten såvitt möjligt enhetiig betydelse i deolika sammanhang vari de förekommer. Ett självklart syfte bland andra medskadeståndsreglerna är också att i görlig mån tjäna som ett avhållande momentmot skadevållande handlingar. I den situation som lagrådet anger som exempel,nämligen när det gäller skador som en arbetstagare vållar en arbetskamrat, ärdetta syfte enligt utskottets mening särskilt angeläget. Men denna situation ärknappats så särpräglad att uttrycket "synnerliga skäl" kan ansesadekvat. bedömning skulle såväl den uppfattning som departementschefen i sakuttrycker som lagrådets understrykande av situationen vid skador, som enarbetstagare vållar en arbetskamrat eller i vissa fall sin arbetsgivare, kunnabäst täckas genom orden "särskilda skäl". Pågrund av vad sålunda anförts bör med anledning av motionen 1972: 1487 samt de imotionerna 1972: 1489 och 1972: 1490 under respektive 2 d och 1 c framställdayrkandena orden "synnerliga skäl" i 4 kap. 1 § utbytas mot orden"särskilda skäl", b) att utskottet borthemställa F. att med förklaring att förslagettill skadeståndslag inte kunnat antas oförändrat med anledning av motionen1972: 1487 samt de i motionerna 1972: 1489 och 1972: 1490 under respektive 2 doch 1 c framställda yrkandena för sin del antar följande såsom utskottetsförslag betecknade lydelse av 4 kap. 1 § i lagförslaget. (Kimgl.Maj:ts förslag) (Utskottets förslag) 4 KAP. 4 KAP. 1 § För skada, somarbetstagare 1 § För skada, som arbetstagare vållar genom fel eller försummel- vållar genom fel eller försummel se i tjänsten, är han ansvarig en- se i tjänsten, är han ansvarig en dast i den mån synnerliga skäl fö- dast i den mån särskilda skäl fö religger med hänsyn till handling- religgcr med hänsyn till handling ens beskaffenhet, arbetstagarens ens beskaffenhet, arbetstagarens ställning, den skadelidandes in- ställning, den skadelidandes in tresse och övriga omständigheter. tresse och övriga omständigheter. VidH i utskottets hemställan 6.beträffande frågan om lagstiftningens ikraftträdande av herrar iStockholm (fp). (), (), i (c),(), () och herr Annerås (fp), vilka ansett a) att det avsnitt av utskottets betänkande, sombörjar på s. 161 med orden "Utskottet noterar" och slutar på samma sida med orden"där för avslås" bort ba följande lydelse: Såsomframhålls 1 motionen 1972: 1489 talar framför allt behovet av all informationom det utvidgade principalansvaret för att ikraftträdandet av lagstiftningenskjuts upp. Sålunda kan det enligt utskottets mening inte förutsättas att t.ex. ägare av mindre företag känner till de nya bestämmelserna och hinnervidtaga de försäkringsmässiga åtgärder som bedöms erforderliga. Än mindre kandet förutsättas som normalt att unga familjer inser att de är arbetsgivare iskadeståndslagens mening, med de konsekvenser detta kan få med avseende påskada vållad av t. ex. en barnvakt eller en tillfäUig hemhjälp. Inte hellerinser äldre människor att de kommer att belastas med samma arbetsgivaransvarför t. ex. en vårdarinna. För att bl. a. berörda kategorier skall få tillfälleatt orientera sig om sitt nya ansvar och om möjligheterna att möta detta börenligt utskottets mening ikraftträdandet skjutas upp. Mankan enligt utskottets mening ej heller bortse från de skäl för ett uppskov somanförts i försäkringsbolagens skrivelse. Särskilt det påtalade förhållandet attbeslutade premiehöjningar, när de slutligen kan effektueras, får faktiskteffekt först vid nästkommande premieförfallodag för respektive försäkringargör det enhgt utskottets mening motiverat med ett visst anstånd. Utskottetanser i likhet med motionärerna att lämplig tidpunkt för lagstiftningensikraftträdande är . b) attutskottet bort hemställa H. att med förklaring att de framlagdalagförslagen inte kunnat antas oförändrade med bifall till det i motionen1972: 1489 framställda yrkandet under 2 e för sin del beslutar att deföreslagna lagarna skall träda i kraft . Vid3 i utskottets hemställan 7.beträffande frågan om ersättning för skada på grund av brott av herrar Wiklundi (fp), (), i (c), (), herrWinberg (m), i (c) och (), rilka ansett a) att det avsnitt av betänkandet, som börjar på s.133 med orden "uttalade" och slutar på s. 134 med orden"motionen 1972: 1490" bort ha följande lydelse: I samband med inrättandet av förevarandeanslag framfördes mycket stark kritik mot ersättningsordningens utformning.Bland annat ifrågasatte LO i ett avstyrkande remissyttrande över det förslagsom låg till grund för statsmakternas beslut, om förslaget i sin restriktivaform verkligen fyllde något egentiigt syfte, och flertalet av övrigaremissorgan uttalade att förslaget var för begränsat i olika avseenden.Härvidlag anfördes bl. a. att ersättningssystemet borde omfatta inte barapersonskador utan också egendomsskador samt ideell skada i större utsträckningän som förutsattes i förslaget. Kritiken gällde också principen att denskadelidandes ekonomiska situation skall beaktas vid ersättningsprövningen samtatt därvid skall tillgodoses endast socialt ömmande behov. Vidare framfördesönskemål att skadeståndsrättsliga principer i görligaste mån skulle tillämpasvid ersättningsbedömningen samt att prövningen borde anförtros domstol ellerliknande organ. Ersättningsordningen har funnits till iendast drygt , och erfarenheterna är självfallet alltför begränsadeför att några bestämda slutsatser skall kunna dras med ledning avtillämpningen. Att enligt vad utskottet inhämtat endast drygt 34 000 kr.utbetalats ur anslaget och att ersättning inte i något enda fall utgått medyrkat belopp ger emellertid visst stöd åt antagandet att invändningarna motutformningen av reglerna inte saknat fog. En omarbetning av ersättningssystemetbör därför komma till stånd. I enlighet härmed tillstyrker utskottet förslageti motionen 1972:1490 om att reglerna för statlig ersättning för skador genombrott överses samt att skadeståndskommittén får i uppdrag verkställa översynen.Några bestämda anvisningar bör inte bär ges om hur de många, delviskomplicerade spörsmål som sammanhänger med ett vidgat statiigtersättningsansvar skall lösas. Riktpunkter för utredningen bör emellertid varaatt även egendomsskada och skada av ideell natur skall kunna ersättas samt attersättningsprövningen i görligaste mån bör ske med tillämpning av allmännaskadeståndsrättsliga regler och handhas av domstol eller dom-stolsliknandeorgan. Vidare bör den nuvarande begränsningen i tiden omprövas så attersättning även skall kunna utgå för skada orsakad genom brott som förövatsföre . b) attutskottet bort hemställa J. att med bifall till det i motionen1972: 1490 under 3 b framställda yrkandet hos Kungl. attskadeståndskommittén får i uppdrag att utarbeta förslag till lagregler omersättning för skada på grund av brott i enlighet med vad utskottet anfört. VidK i utskottets hemställan 8. beträffande ersättning till polismän förkroppsskada som de åsamkas i tjänsten avherrar i (fp), (), i (c), fruJonäng (c), (), i (c) och (), vilka ansett a)att det avsnitt ur betänkandet som börjar på s. 138 med orden "Utskottetövergår" och slutar på s. 139 med orden "bör avslås" bort haföljande lydelse: Utskottetövergår härefter till att behandla frågan om ersättning till polismän förpersonskador som åsamkas dem vid tjänsteutövning. Som framhålls i föreliggandemotioner i ämnet har understrukit angelägenheten av attfrågan om ersättning för sådana skador, innefattande gottgörelse för sveda ochvärk samt framtida men fick sin lösning. Särskilt med beaktande av denoroväckande ökning av antalet våldsbrott mot polisman under tjänsteutövning,som kunnat konstateras (ang. statistiska uppgifter se s. 56),framstår det som anmärkningsvärt att Kungl. Maj:t trots sålundauttalade önskemål ännu inte framlagt förslag i ämnet. Detallmänna ersättningssystem för personskador på grund av brott som riksdagenantog är enligt utskottets mening helt otillräckligt för att gepolisen ett tillfredsställande ekonomiskt ersättningsskydd. Sålunda utgår t.ex. ersättning för sveda och värk samt lyte eller annat stadigvarande menendast om särskilda skäl föreligger. Föricke-ekonomisk skada kan visserligen ersättning utgå enligt en kollektivförsäkring som gäller för samthga medlemmar iSvenska polisförbundet. Försäkringsskyddet avser kroppsskada som tillfogaspolisman under tjänsteutövning genom våld, misshandel eller annan brottsliggärning. Alla de risker som polismän i övrigt utsätts för i sin tjänst t.ex. vid räddningsaktioner omfattas således inte av skyddet. Dessutom finns ensjälvrisk på rid varje skada för vilken ersättning utgår. Förutomatt inte heller nämnda ersättningsanordning kan anses ge ett fullgott skydd förden i fråga om risk för skador särskilt utsatta grupp som polismännenobestridligen utgör, är det enligt utskottets mening principiellt felaktigt attpolismännen själva genom sin fackliga organisation skall behöva bekosta ettförsäkringsskydd i förevarande hän- seenden.Det bör åvila staten att enligt automatiskt verkande regler utge ersättning förpersonskador som polismän åsamkas i tjänsten. Yrkandenai förevarande motioner om förslag till regler om ersättning för kroppsskadorsom polismän ådrar sig vid tjänsteutövning bör därför bifallas b)att utskottet bort hemställa K. att med anledning av motionerna 1972:13 och 1972: 435 samt det under 3 c i motionen 1972: 1490 framställda yrkandethös Kungl. Maj:t begär förslag till regler om ersättning för kroppsskada sompolismän ådrar sig vid tjänsteutövning. Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ .... 2 Motionsyrkanden m. m.......................................... 14 Motivering till förslagenm. m. Motionerna................. ... 22 Huvudlinjer ireformarbetet.................................... ... 22 Departementschefen i lagrådsremissen................... ... 22 Motioner ......................................................... .. 46 Reformönskemål som ej letttill lagstiftning ............... .. 52 Departementschefen i lagrådsremissen ............... .. 52 Skador i yrkeslivet ............................................... .. 56 Skador genom medicinskbehandling ....................... .. 59 Skador på grund av brott....................................... .. 67 Förslaget tillskadeståndslag .................................. 68 2 kap.............................................................. 68 Ansvarsförsäkringensbetydelse för barns m. fl. Departementschefen i lagrådsremissen ............... 68 Lagrådet ......................................................... .. 80 Departementschefen islutprotokollet ..................... 80 Motion ............................................................. .. 81 Uttrycket "fel ochförsummelse" i 3 kap. 1 och 2§§..... .. 81 Uttrycket"vållande" ............................................ .. 81 Beskaffenheten av denskadevållande handlingen....... .. 82 3 kap. 6 §. Jämkning avprincipalansvaret............... .. 84 Departementschefen i lagrådsremissen .............. 84 Fråga om obligatoriskansvarsförsäkring för arbetsgivare 98 Remissvaren överskadeståndskommitténs förslag ..... .. 98 Departementschefen i lagrådsremissen ................ .. 98 Mouon .............................................................. .. 99 Skador vid användning avADB-teknik i offentlig verksamhet .. 100 4 kap............................................................. . 102 Innebörden av uttrycket"syimerliga skäl" ................. 102 Departementschefen ilagrådsremissen..................... 102 Departementschefen islutprotokollet ..................... 116 Lagstiftningens ikraftträdande ............................. 119 Departementschefen islutprotokollet ...................... 121 Skrivelse från och 123 Fråga om uppskov medbehandlingen av propositionen 126 Huvudlinjer ireformarbetet .................................... 127 Skador genom brott ........................................... 132 Skador i yrkeslivet ............................................... 134 Skador vid medicinskbehandling............................. 139 Förslaget tillskadeståndslag ................................. 145 2 kap. 2 och 3 §§................................................. 145 3 kap. 1 och 2 §§................................................. 147 3 kap. 6 §...................................................... 149 Obligatoriskansvarsförsäkring för arbetsgivare .......... 151 Skador vid användning avADB-teknik i offentlig verksamhet 154 4 kap. 1 §...................................................... 155 Övriga lagförslag.................................................. 160 Utskottets hemställan ....................................... 162