bet · FV01JoU43 · 1972-12-31 00:00:00 — Därtill skall återkommas i det följande. Vad ovan sagts betyder givetvis inte att SVA motsätter sigen översyn av gällande bestämmelser utan är endast en vägning mellan olikainsatser för att främja vårt djurskydd. Av de i motionerna väckta tankarna ifråga om djurskyddslagstiftningen vill anstalten instämma i vad m.fl. säger i motion 1972:40 i uppsåtsfrågan. Även om frågan om uppsåtetsbetydelse för straffutmätningen enligt BrottsB 16:13 i första hand är avjuridisk natur, synes det även från veterinärmedicinsk synpunkt vara motiveratatt djurplågeri bedöms och bestraffas som sådant oavsett uppsåtet. Mycket central blir frågan, hur djurplågeribegreppetdefinieras och vilka kriterier, som finns på djurplågeri. Ett självklart målbör vara att åstadkomma objektivast möjliga kriterier. 1 många fall har denärmast ansvariga för dessa bedömanden, nämligen veterinärerna och veterinärmyndigheterna,sådana objektiva kriterier att grunda sina bedömanden på. I andra fall saknassådana eller finns skiljaktiga åsikter om deras relevans. Det är av stor viktatt forskningen (och därmed undervisningen) på detta område får sådana resurseratt förbättrade och möjligast invändningsfria kriterier på vad som ärdjurplågeri kan åstadkommas, och att dessutom bl. a. de miljökrav kanpreciseras, som måste tillgodoses för att ge god hälsa och trivsel för djuren.Denna forskning är som så mycket annat tvärvetenskaplig. Veterinärmedicinen harsjälvfallet en central plats i dessa sammanhang under medverkan avhusdjursvetenskap, etologi (beteendeforskning) m. fl. SVA vill starktunderstryka behovet av denna forskning och särskilt peka på de insatser som påsenare år gjorts i fråga om forskningen på husdjurshygienens område och påförsöksdjursområdet. Det är viktigt att denna forskning, som är förlagd tillVeterinärhögskolans institutions för husdjurshygien och sjukdomsgenetik Skara-avdelningrespektive till statens veterinärmedicinska anstalt får ökat stöd. SVA vill helt instämma i vad m. fl.säger i motion 1972:40 om behovet av skärpt kontroll i fråga om efterlevandenav djurskyddslagarna. Detta är i första hand en fråga om att görahälsovårdsnämndernas handläggning av djurskyddstillsynen mera effektiv genom utbildning av tillsynsmän och genom förbättrad tillgång på experter ute i regionerna. SVA vill i det sammanhangetsärskilt peka på det av veterinärväsendeutredningen i dess betänkande"Veterinärdistrikts-indelningen m. (SOU 1971:3) framfördaförslaget om regionala djurslagsspecialister. Med de stora olikheter i fråga omdjurhållning och djurhälsa, som råder mellan olika djurslag, är det av särskiltvärde att ha tillgång till djurslagsspecialiserad expertis i djurskyddsfrågor.Vad här sagts om hälsovårdsnämnderna betyder att en kontrollinstans liknandeden som och efterlyser i en vid innevarande års riksdagväckt motion 1972:567, ehuru med delvis andra uppgifter, redan finns men attden är i stort behov av effektivisering. 1 frågan om tillsyn och kontroll av efterlevnaden av de ohkadjurskyddslagarna har i motionerna 1972:40 och 44 framförts ett förslag ominrättandet av en djurens ombudsman. Enligt SVA :s uppfattning har dettaförslag låg prioritet i jämförelse med de övriga av anstalten anförda behovenav resursförstärkningar i syfte att förbättra vårt djurskydd. Såvitt SVAbedömer saken bör f. ö. genom nuvarande ombudsmän ev. förekommandemissförhållanden i vissa fall kunna beivras. Gemensamt för de av anstalten härovan föreslagna åtgärderna är en strävan att skapa en så sakligt riktig gmndsom möjligt för handläggningen av djurskyddsfrågorna på de administrativagrunder, som redan existerar. "3 5 J972