bet · FV01SfU36 · 1972-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1972 SfU 1972:36 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av motioner om återbetalning av studiemedel m. m. motionen1972:224 av (), vari hemställs att hos Kungl. Maj:tbegär följande tiUägg till studiemedelsutrednings direktiv: attförslag framläggs dels om värdesäkring av den återbetalningsfria delen avstudiemedlen, dels om förändring av återbetalningsreglerna, syftande tiU attkidexlånesystemet ersätts med ett räntelånesystem enligt de riktlinjer somanges i motionen; motionen 1972:447 av m. fl. (vpk),vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om ändrade direktiv förstudiemedelsutredningen i linje med kravet på enhetlig studielön; motionen 1972: 979 av m. fl. (fp), varihemstäUs att hos Kungl. Maj:t begär höjning av återbetalningstaket istudiemedelssystemet. Motionen 1972: 979 behandlas i detta betänkandeendast i vad den avser redovisade yrkande. Det andra yrkandet i motionenhar utskottet behandlat i sitt betänkande 1972: 34. De studerande vid eftergymnasiala läroanstaltererhåller studiemedel erUigt bestämmelsema i studiemedelsförordningen (1964:401,omtryckt 1970: 266, ändrad : 182). tUlstudiemedelsförordningen finns i studiemedelskungörelsen (1964: 592, omtryckt1971: 352). Förteckning över studiemedelsberättigade läroanstalter finns ikungörelsen (1972: 311) om läroanstalter och utbUdningslinjer vid vilkastudiemedel utgår. Studiemedelbestår av studiebidrag och återbetalningspliktiga studiemedel. Studiemedlen ärindexreglerade och utgår av basbeloppet inom den allmännaförsäkringen, dvs. f. n. totalt . Orn den studerande har vårdnaden ombarn, kan dessutom utgå barntillägg av basbeloppet (f. n. )för varje bam under Extra studiemedel kan vidare utgå om syimerliga skäl föreligger. Avstudiemedlen utgör 1 750 ki. ett återbetalningsfritt studiebidrag, medanåterstoden skall återbetalas under normalt . Studiemedelutgår med hänsyn till den studerandes studiemeriter samt de ekonomiska resurseröver vilka han förfogar. Hänsyn tas också till makes ekonomiska förhållanden.Under de två första terminerna erhåUs dock studiemedel utan prövning avstudiemeritema. Studiemedelkan även utgå för deltidsstudier till dem som studerar på minst halvtid.Förutsättningen är att godtagbara skäl finns till att studierna bedrivs pådeltid. Studiemedel till deltidsstuderande utgår med hälften av vad som utgårtill heltidsstuderande, dvs. av basbeloppet per termin. Bamtilläggutgår med samma belopp som till heltidsstuderande. Denåterbetalningspliktiga delen av studiemedlen betalas tiUbaka genom årligastudiemedelsavgifter. Bestämmelser härom finns i studiemedelsförordningen,förordningen (1967: 882) om studiemedelsavgifter (ändrad : 183) ochkungörelsen (1967: 883) om studiemedelsavgifter. Återbetalningen påbörjas iregel tredje året efter det att studiemedel lyfts sista gången och pågår iregel tills den återbetalningsskyldige fyllt . Studiemedelsavgifternaär indexreglerade genom anknytning tiU basbeloppet. Ränta utgår ej. Huvudprincipenför återbetalning av studiemedel är att den studerande skall erlägga likamånga basbelopp som han erhållit. Det totala återbetalningsbeloppet utgörsumman i basbelopp av de återbetalningspliktiga studiemedel som utbetalats.Vid beräkningen tillämpas det basbelopp som gällde vid ingången av den terminför vilken resp. studiemedel utgått. Genom att dividera totalsumman med detantal år varunder den återbetalningsskyldige har att erlägga studiemedelsavgifterhåller man den s. k. avgiftskvoten. Studiemedelsavgiften för ett visst år fårman fram genom att multiplicera avgiftskvoten med det vid årets ingång gällandebasbeloppet. Föratt motverka att indexreglermgen leder till för den enskilde ekonomisktofördelaktiga resultat har man i studiemedelsförordningen infört en spärregel.Denna innebär att återbetalningsskyldigheten upphör när summan av vad denåterbetalningsskyldige erlagt uppgår till ett belopp som motsvarar vad hanskulle ha erlagt, om de återbetalningspliktiga studiemedlen utgjort ettriintebärande lån med lika stora annui-teter fördelade under vilkenavgifter erlagts. Vid denna beräkning skall räntan, den s. k.jämförelseräntan, anses ha uppgått till av den gällandenormalräntan för lån från statens utlåningsfonder. Ivissa fall kan den återbetalningsskyldige helt eller delvis befrias från avgiftför ett visst år. Reglerna härom är knutna till begreppen avgiftsunderlag ochavgiftsgräns. Avgiftsunderlaget utgör summan av denåterbetalningsskyldiges tUl statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst underavgiftsåret, dock minst ett basbelopp, och den del av hans förmögenhet somöverstiger sex basbelopp. Är han gift höjs avgiftsunderlaget med hälften avmakens till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst och hälften av dendel av makens förmögenhet som överstiger sex basbelopp. Om han har vårdnaden ombam imder görs avdrag med ett basbelopp. Omavgiftsunderlaget imderstiger avgiftsgränsen, som är två och ett halvtbasbelopp, föreligger rätt tiU befrielse från avgift för året. Dessutom finnsdet vissa regler som skall skydda mot tröskeleffekter. Sålunda gäUer att denåterbetalnmgsskyldige mte har att erlägga avgift med mer än en tiondel avavgiftsimderlaget och inte heller med mer än en fjärdedel av den del avavgiftsunderlaget som överstiger avgiftsgränsen. Befrielse, helt eller delvis,från avgift för ett visst år innebär inte att betalningsskyldigheten bortfallerutan endast att betalningen skjuts . Fråga om avgiftsbefrielseprövas efter ansökan av centrala studiehjälpsnämnden (CSN), som också harmöjlighet att, om synnerliga skäl föreligger, i andra fall än de nu nämndabesluta om nedsättning av avgiften. Tidigareriksdagsbehandling m. m. Redan i samband med att det nuvarande studiesocialasystemet infördes förra hälft fördes en ingående debatt omstudielön som lämplig metod för att finansiera studier. Se härom t. ex. studiesocialautredningens betänkande »Rätt tUl studiemedel» (SOU 1963: 74, s. 34 ff.) ochprop. 1964: 138 (s. 161). Riksdagenhar imder innevarande år behandlat en motion, 1972: 1535, vars syfteöverensstämmer med det som ligger bakom motionen 1972: 447. I motionen 1972:1535, som väcktes i anledning av prop. 1972: 27 angående studiesocialt stöd,yrkades att aUa studerande skulle överföras tiU studiemedelssystemetoch att studiemedlen skulle bli lika för alla, så att hel- eller deltidsstudieroch försörjningsförpliktelser gentemot bam gjordes till enda variabler. I sinmotivering för yrkandet framhöll motionärema bl. a. att man borde åstadkonmiaen ökning av studiebidragets andel av det totala studiemedelsbeloppet och attdetta skulle vara ett steg på vägen mot genomförandet av enhetUg studielön.Motionen avslogs av på hemställan av socialförsäkringsutskottet, somi sitt betänkande nr 20 bl. a. anförde följande: Enligt direktiven för studiemedelsutredningen (U1969: 48) har denna inte att behandla de grundläggande principerna för studiemedelssystemet.Utskottet vill emellertid i detta sammanhang erinra om det arbete som pågårinom kommittén för studiestöd åt vuxna (SVUX), som utreder studiefinansieringeninom vuxenutbildningen och som lagt fram en promemoria. Vuxna UtbildningStudiefinansiering (SOU 1971: 80). I direktiven för utredningen (U 1969: 51)har departementschefen bl. a. uttalat att de studiesociala åtgärdema påvuxenutbildnings-området kan komma att verka styrande på utbildningssystemet idess helhet, att avvägningen mellan ungdoms- och vuxenutbildning liksomfördelningen på heltids- och deltidsstudier sålunda påverkas av åtgärdernasutformning och att de olika systemen bör bedömas också med hänsyn till sådanaeffekter. a. mot bakgrund av detta utredningsarbete finner utskottet siginte kunna biträda de förslag till mera vittgående förändringar avstudiemedelssystemet som föreslås i motionen 1972: 1535. Vid införandet av det nuvarandestudiesociala systemet diskuterades frågan om indexreglering av studiebidrageti studiemedelsförordningen. Föredragande departementschefen anförde i prop.1964: 138 (s. 169) följande: Några remissinstanser har påtalatdet förhåUandet, att studiebidraget är det enda belopp på förmånssidan som inteindexreglerats. lag anser det riktigast, att ett bidrag av denna karaktär ilikhet med de olika bidragen och tilläggen inom studiehjälpen och de allmännabarnbidragen fastställes i kronor. Studiebidraget kan självfallet komma atthöjas genom särskilt beslut av . Vid behandlingen av propositionenhade särskilda utskottet att ta ställning till motionsyrkanden attstudiebidraget enligt studiemedelsförordningen och förmånerna enligtstudiehjälpsreglementet skulle göras värdebeständiga. I sitt av idenna del godkända utlåtande nr 1 avstyrkte utskottet motionema och hänvisadetill att en höjning av förmånerna fick bli beroende av beslut ivarje särskilt fall. Motionsyrkanden med förslag om värdesäkring eller höjningav studiebidragen har därefter behandlats av varje riksdag . har därvid anslutit sig tUl den ståndpunkt särskilda utskottetintog (se bl.a. 2LU 1969:38 och 1970:50). Vid förra årets behandling avfrågan framhöll socialförsäkringsutskottet (SfU 1971: 12) också att förslagenom höjning av studiebidragen redan med tanke på det begränsade utrymmet förkostnadskrävande reformer framstod som föga realistiska. Utskottet erinrade omatt statsmaktema intagit den ståndpunkten att de resurser som tmder denärmaste åren kunde stäUas till förfogande för studiesociala ändamål ibetydande omfattning måste koncentreras på de vuxenstuderande. Riksdagenbiföll utskottets hemställan om avslag på motionema. proposition angåendestudiesocialt stöd (prop. 1964: 138) uttalade föredragande departementschefen,när det gällde frågan om reglerna för återbetalning av studiemedel, bl. a. attde studielån som förekom vid universitet och högskolor utsatts för kritikfrån skilda Man hade klagat på att amorteringstiderna varför korta och att amorteringsvUlkoren gav en ojärrm belastning genom att beloppenvar störst i början av amorteringstiden, när låntagarens inkomster regelmässigtvar lägst. Det hade framförts missnöje med möjligheterna till betalningsanståndoch lindring av betalningsskyldigheten. Avskrivningar på grund av varaktigtnedsatt betalningsförmåga eller dödsfall hade endast undantagsvis förekommit.Departementschefen underströk att ett av huvudsyftena med det nyastudiemedelssystemet var att avlägsna skuldsättningens ekonomiska risker ochsociala vådor. Detta hade åstadkommits på olika sätt. Aterbetalningstidenskulle i allmänhet bli mycket lång. Genom indexregleringen skuUeskuldbelastningen bli jämn . De studerande skuUeslippa bekymret med räntebetalningar under studietiden.Återbetahiingsskyldig-heten anpassades till betalningsförmågan genommöjligheter till nedsättning eller befrielse från avgift och genombestämmelser om upphörande av återbetalningsskyldigheten ochvid dödsfall. Med anledning av den kritik som framförts mot indexregleringenpekade departementschefen på att jämförelsemetoden införts för att inte indexregleringenskulle ge ett ekonomiskt ofördelaktigt resultat för den enskilde, och hananförde vidare bl. Det är beträffande denna kritik attmärka att den ofta förbiser skillnaderna mellan de av utredningen föreslagnaindexreglerade återbetalningarna och indexlån i den mening vari detta ordvanligen bmkar användas. I och för sig vore det inte oskäligt om de studerandei utbyte mot de stora fördelar i form av studiebidrag, lång amorteringstid ochtrygghetsgarantier som utredningen vill ge dem, åtminstone fick åtaga sig att inormalfallen återbetala realvärdet av återbetalningspliktiga studiemedel.Utredningens förslag går emellertid inte ut på att för staten säkerställarealvärdet av de studiemedel som utiämnats med återbetalningsskyldighet. Genomde föreslagna reglerna om återbäring har de studerande fått en garanti, sominnebär att de väl kan vinna men aldrig förlora på indexregleringen. Även frågan omåterbetalningsreglerna har behandlats av utskottet vid årets riksdag medanledning av en motion som väckts i anslutning till propositionen 1972: 27angående studiesocialt stöd. I sitt av godkända betänkande nr 20uttalade utskottet sålunda: I fråga om återbetalningsreglernavill utskottet erinra om att dessa är så utformade att studiemedclstagarealdrig behöver betala tUlbaka mer än ett belopp motsvarande kapitalbeloppetjämte av den gällande normalräntan för lån från statensutlåningsfonder. Med nuvarande normalränta om utgör jämförelseräntanendast . I genomsnitt har den 19651971 varit . Dettamåste enligt utskottets mening betecknas som en fördelaktig »räntesats» medhänsyn inte minst till att det för erhållande av studiemedelinte krävs att studiemedelstagaren ställer någon säkerhet. Frågor som röråterbetalningssystemet, bl. a. jämförelseräntans storlek, är för närvarandeföremål fö:r överväganden av studiemedelsutredningen, vars slutbetänkandeväntas tidigt . Enligt vad utskottet inhämtat avserstudiemedelsutredningen att framlägga två betänkanden, dels ett ijanuari angående vissa tekniska frågor i samband med utbetalning avstudiemedel, dels ett eller maj, som skall behandlaåterbetalningssystemet. Vid riksdag (2LU 1970: 50) genomfördes denändringen att avgiftsgränsen höjdes från två tUl två och ett halvt basbelopp.Samtidigt ändrades bestämmelserna om beräkning av avgiftsunderlaget på detsättet att det avdrag som görs, dä den avgiftsskyldige har bam ,höjdes från ett halvt till ett basbelopp. Som skäl för ändringarna angavs ipropositionen (1970:77) att den omfattande skattereformen medfört att den tUlstatiig inkomstskatt beskattningsbara inkomsten i de flesta faU skulle höjas,vilket enligt föredragande statsrådet inte borde leda till negativa effekterför den enskilde inom det studiesociala systemet. Studerande vid eftergymnasiala läroanstaltererhåller studiemedel, som är indexreglerade och utgör avbasbeloppet. Dessutom kan bamtillägg utgå. Studiemedel utgår med hänsyn tUl denstuderandes studiemeriter samt till egna och makes ekonomiska förhållanden.Studiemedel kan också utgå för deltidsstudier under fömtsättning att dessabedrivs på minst halvtid. I sådana fall utgår studiemedel med hälften av vadsom utgår tiU heltidsstuderande. ett återbetalningsfritt studiebidrag, medan återstodenskall betalas tillbaka genom årliga studiemedelsavgifter, som ärindexreglerade genom anknytning tUl basbeloppet. Återbetalningen påbörjas iregel tredje året efter det studiemedel lyfts sista gången och pågår tills denåterbetalningsskyldige fyllt . Inom återbetalningssystemet finns enspärregel som innebär att återbetalningsskyldigheten upphör när summan av vadsom erlagts uppgår till det belopp, som skulle ha betalats om deåterbetakiingspliktiga studiemedlen utgjort ett räntebärande lån med en ränta(den s. k. jämförelseräntan) uppgående till av normalräntan för lån frånstatens utiåningsfonder. I motionen 1972: 447 framförs tanken på införandeav studielön, som skulle utgå med samma belopp för alla studerande över 16 årmed särskilda tillägg för studerande med bam. Även om ett sådant system intekan genomföras på kort sikt bör man enligt motionärerna till att börjamed införa likställdhet i medelstilldelningen för aUa studerandekategorier medhel- eller deltidsstudier som enda variabel. Motionärema anser också attstudiebidragsandelen successivt bör höjas så att de studerandes skuldbördaminskas. Utskottethar i sitt betänkande 1972: 20 behandlat en motion, 1972: 1535, vars syfteöverensstämmer med förevarande motions. I motionen 1972: 1535 föreslogs attalla studerande skulle överföras tUl studiemedelssystemet och attstudiemedlen skulle bli lika för alla, så att hel- eller deltidsstudier ochförsörjningsförpliktelser gentemot barn gjordes till enda variabler.Motionärerna menade att detta skulle vara ett steg på vägen mot genomförande avenhetlig studielön. Motionen avslogs på hemställan av utskottet, som bl. a.hänvisade till det utredningsarbete, som pågick inom kommittén för studiestödåt vuxna (SVUX), vilken utreder frågan om studiefinansieringen inom vuxenutbildningen.Utskottet erinrade om ett uttalande i direktiven tUl utredningen (U 1969: 51),enligt vilket de studiesociala åtgärderna på vuxenutbildningsområdet kundekomma att verka styrande på utbildningssystemet i dess helhet och påverkaavvägningen mellan ungdoms- och vuxenutbUdning liksom fördelningen mellanheltids- och deltidsstudier. Utskottet,som erinrar om att frågan om studielön var föremål för ingående diskussionerunder förarbetena tiU det nuvarande studiesociala systemet, kan inte delamotionäremas uppfattning att det nu skulle vara tid att åter ta upp denna frågaoch föranstalta om utredning av förutsättningama för att införa studielön.Utskottet avstyrker därför motionen 1972: 447. Den i motionen 1972: 447 berörda frågan omstudiebidragets storlek tas också upp i motionen 1972: 224. I denna påpekas attbidragsdelen 1964 utgjorde 1/4 av studiemedlen och att den endast uppgårtill av totalbeloppet. Motionären framhåUer att studiebidraget inomstudiehjälpssystemet liksom tilläggen till studiebidraget höjts. I avvaktan påatt studiebidraget i studiemedelsförordningen indexregleras bör det enligtmotionärens mening höjas så att det kommer i paritet med sitt ursprungUgavärde. Motionsyrkandenmed förslag om värdesäkring eUer höjning av studiebidragen har avslagits. har därvid hänvisat till deprincipieUa överväganden som gjordes vid införandet av det nuvarandestudiemedelssystemet. Som skäl för avslag har också anförts, bl. a. vid förraårets riksdag (SfU 1971: 12), att utrymmet för kostnadskrävande reformer ärbegränsat och att de resurser som kan ställas till förfogande förstudiesociala ändamål i första hand bör användas för vuxenutbUdningen. Utskottetfinner sig sakna anledning att frångå den ståndpunkt som sålimdaunder en följd av år intagit i denna fråga. Med det sagda avstyrker utskottet bifall tillmotionen 1972: 224 i förevarande del. Motionen 1972:224 behandla:r också reglema omåterbetalning av studiemedel. Motionären anser att indexregleringen är tillnackdel för studiemedelstagaraa och föreslår att den avskaffas. I stäUet börstudiemedlen enligt motionären löpa med en ränta, som är fast eller står irelation till statens normalränta. Ettav huvudsyftena med inföirandet av studiemedelssystemet var att undanröja denegativa effekter som de studerandes skuldsättning i många fall hade iimeburit.Detta syfte har kommit till uttryck på skilda sätt. Viss del av studiemedlenutgår utan återbetalningsskyldighet. De studerande betalar ingen ränta varesig eller . Återbetalningstiden är i allmänhet mycketlång, och betalningsskyldigheten kan anpassas tiU betalningsförmågan genommöjligheter tUl nedsättning av eUer befrielse frän avgift och genombestämmelser om upphörande av återbetalningsskyldigheten ochvid dödsfall. Vid diskussionen om indexsystemets för- och nackdelar bör manenligt utskottets mening se systemet som en helhet. Med denna utgångspunkt ärdet ovedersägligt att systemet erbjuder de studerande fördelar genomstudiebidragen, den långa amorteringstiden och trygghetsgarantiema. I fråga omåterbetalningsreglerna vUl utskottet också hänvisa till sitt betänkande 1972:20, där utskottet erinrade om att den s. k. jämförelseräntan med dåvarandenormalränta om endast utgjorde och att den igenomsnitt varit , vilket enligt utskottets mening måste betecknas somfördelaktigt för studie-medelstagarna inte minst med hänsyn tUl att det intekrävs någon säkerhet för att erhålla studiemedel. Frågorsom rör återbetalningssystemet, bl. a. jämförelseräntans storlek, är förnärvarande föremål för överväganden av studiemedelsutredningen, som enligt vadutskottet inhämtat avser att framlägga ett betänkande medförslag angående återbetalningssystemet. Meddet anförda avstyrker utskottet bifall tUl motionen 1972: 224 även iförevarande del. Den återbetalningsskyldige kan i vissa faU befriasfrån studiemedelsavgift för ett visst år. Reglema härom innebär i prmcip attavgiftsbefrielse medges om avgiftsunde riaget, dvs. denåterbetakiingsskyldiges inkomst tiUsammans med hans fikmögenhet över sexbasbelopp, understiger den s. k. avgiftsgränsen. D£;nna uppgår tUl två och enhalv gånger det vid avgiftsårets ingång gällande basbeloppet (vid ett basbeloppav . I avgiftsimderlaget inräknas också hälften av makesinkomst och hälften av makes förmögenhet över sex basbelopp. Vid beräkningendras ett basbelopp av om den återbetalningsskyldige har Det finns dessutom vissa regler somskall skydda mot tröskeleffekter i sådana fall då avgiftsunderlaget obetydligtöverstiger avgiftsgränsen. I motionen 1972: 979 hävdas att avgiftsgränsen är för låg.Motionärerna anser att en höjning till ca tre och ett halvt basbelopp är nödvändig,om man vill komma i paritet med genomsnittsinkomsten för heltidsarbetande. Vid riksdag genomfördes den ändringen attavgiftsgränsen höjdes från två till två och ett halvt basbelopp. Samtidigtändrades bestämmelsema om beräkning av avgiftsunderlaget på det sättet attavdraget för bam höjdes från ett halvt till ett basbelopp. Ändringama trädde ikraft . Med hänsyn bl. a. till att ifrågavarande bestämmelsernyligen ändrats finner utskottet ej skäl tiUstyrka yrkandet i motionen 1972:979. Med hänvisning till det anförda hemställer utskottet A. beträffandevärdesäkring av studiebidraget attriksdagen avslår motionen 1972: 224 i motsvarande del, B. beträffande ersättande avindexlånesystemet med ett ränte lånesystem attriksdagen avslår motionen 1972: 224 i motsvarande del, C. beträffandeenhetlig studielön attriksdagen avslår motionen 1972: 447, D. beträffandehöjning av återbetalningstaket attriksdagen avslår motionen 1972: 979 i motsvarande del. Stockholmden På socialförsäkringsutskottets vägnar Närvarande: herrar (), (), frökenSandell (s), herrar Ringaby (m), i Nennesholm (c), i (s), Mundebo (fp), fröken (), herrar (), i (c), fröken (), herrar (), (), iLjung (m) och * (vpk). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar Ringaby (m), Mundebo (fp), fröken ()och i (), som ansett dels att det avsnitt av utskottets yttrande sombörjar på s. 7 med "Motionsyrkanden med" och slutar på s. 8, förstastycket, med "förevarande del" bort ha följande lydelse: Systemetmed indexreglering av studiemedlen har utsatts föråtskillig kritik. !Det har gjorts gällande att indexregleringen från flerasynpunkter varit till nackdel för de studerande, framför allt beroende på denpenningvärdeförsämring som ägt ram. Utskottet kan instämma i den i motionenframförda uppfattningen att studiemedelssystemet i sin nuvarande form ärbehäftat med brister och att man bör överväga en grundlig refomiering av detnuvarande systemet. Utskottet anser emellertid att studiemedelsutredningenstill aviserade betänkande rörande återbetalningsreglerna böravvaktas, innan tar ytterligare initiativ i denna fråga. Sedanstudiemedelssystemet infördes har, som framhållits i motionen 1972: 224,den återbetalningspliktiga delen av studiemedlen stigit betydligt menstudiebidragsdelen förblivit oförändrad. Studiebidragsdelen har härigenomkommit att utgöra en aUt mindre del av de sammanlagda studiemedlen. Detta harmedfört att de studerande i högre grad än tidigare måst skuldsätta sig. Dennautveckling, som strider mot syftet med studiemedelsreformen, kan enli;»tutskottets mening inte accepteras. Nackdelarna med denna partiella indexregleringkan avhjälpas antingen genom att studiebidragsdelen höjs eller genom att denindexregleras. Skäl kan anföras för att vidta båda dessa åtgärder. mening bör studiemedelsutredningen ges uttryckliga direktiv attframlägga förslag om värdesäkring av studiebidraget. I denna del tillstyrkerutskottet således motionen 1972: 224. dels att det avsnitt av utskottets yttrande på s. 9som börjar med "Vid 1970" och slutar med "motionen 1972:979" bort ha följande lydelse: Detkan som motionären framhåller ifrågasättas om de nuvarande trygghetsspärrama istudiemedelssystemet ger den återbetakiingsskyldige tillräcklig trygghet.