bet · FV01JuU12 · 1972-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1972 JuU 1972:12 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:4 med förslag tillrättshjälpslag m. m. jämte motioner. Genom en dagtecknadproposition, 1972: 4, har Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag avstatsrådsprotokoUet över justitieärenden och lagrådets protokoll, föreslagitriksdagen att antaga de vid propositionen fogade förslagen till 1) rättshjälpslag, 2) lag om ändring irättegångsbalken, 3) lag om ändring i lagen (1946:804) om införande av nya . I samband med propositionen har utskottet behandlatnio i anledning av propositionen väckta motioner samt en vid börjanväckt motion. Motionsyrkandena anges nedan på s. 1821. Rörande propositionens huvudsakliga innehållhänvisar utskottet till vad utskottet anför på s. 2224. propositionen fogade lagförslagen är av följande lydelse. 1)Förslag till Rättshjälpslag 1 § Rättshjälp enligt denna lagutgår såsom allmän rättshjälp (6 34 §§), rättshjälp åt misstänkt i brottmål(3540 §§) och rådgivning (4143 §§). 2 § Rättshjälp lämnas av advokateller biträdande jurist på allmän eller enskild advokatbyrå eller, i fall somanges i lagen, av annan. Chef för aUmän advokatbyråskall vara advokat. 3 §För handläggning av ärenden om rättshjälp finns rättshjälpsnämn der. Verksamhetsområde för rättshjälpsnämnd bestämmes av Konungen. 7 saml Nr 12 står under tiUsyn av encentralmyndighet. är den myndighet som Konungen bestämmer. 4 §Rättshjälpsnämnd består av ordförande, som skall vara lagfaren och erfaren i domarvärv, samt fyra andra ledamöter. Av dessa skall två vara inom nämndens verksamhetsområde verksamma advokater, en anställd på allmän advokatbyrå och en enskUt verksam. De två övriga skall vara svenska medborgare, myndiga och bosatta inom nämndens verksamhetsområde. förordnas av Konungen. Av dessa utses den ledamot som skall vara enskilt verksam advokatefter förslag av och de ledamöter som ej skall varaadvokater efter förslag av landsting i län inom rättshjälpsnämndens verksamhetsområde.Ingår i verksamhetsområdet kommun, som ej tillhör landstingskommun, lämnasförslag även av fuUmäktige i kommunen. Förledamot skall finnas ersättare. Bestämmelserna om ledamot äger motsvarandetillämpning på ersättare. 5 §Rättshjälpsnämnd är beslutför med ordföranden och de två leda möter som ej är advokater. Är ärende av principiell betydelse eller an nars av särskUd vikt eller finnes i annat fall på grund av ärendets be skaffenhet deltagande av de båda ledamöter som är advokater påkallat, skall samtliga ledamöter deltaga. Rättegångsbalkensregler om omröstning i tvistemål äger motsvarande tillämpning när ärendeavgöres av rättshjälpsnämnd. Ordföranden skall dock säga sin mening först. utsträckning Konungen bestämmer får tjänsteman vid rättshjälpsnämnden pånämndens vägnar slutligt pröva rättshjälpsärende. Tjänstemannen skall varalagfaren och ha erfarenhet av domstols- eller advokatverksamhet. 6 §Allmän rättshjälp får lämnas fysisk person i rättslig angelägenhet, om han behöver sådant bistånd och hans beräknade årsinkomst ej över stiger ett gränsbelopp som motsvarar åtta gånger det enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring bestämda basbeloppet för oktober året innan rättshjälp begäres. Bidragerden rättssökande i väsentlig omfattning till aimans underhåU, ökasgränsbeloppet med vad som motsvarar ett halvt basbelopp för var och en tUlvUkens underhåll han sålunda bidrager. Ärden rättssökandes betalningsförmåga väsentligt ökad på grund av förmögenhetsinnehaveller annan särskUd omständighet eUer väsentiigt nedsatt på gmnd avskuldsättning eller annan särskild omständighet, skall den beräknadeårsinkomsten jämkas på det sätt att skäligt belopp tillägges eller fråndrages. 7 §Allmän rättshjälp får lämnas dödsbo i rättslig angelägenhet, om boet behöver sådant bistånd och det med hänsyn till boets behåUning och delägarnas ekonomiska förhållanden är skäligt. Avlider den som har allmän rättshjälp, utgårdärefter rättshjälpen till dödsboet. 8 § Allmän rättshjälp får ej lämnas 1. i angelägenhet som ej prövaseller på annat sätt behandlas i landet, om ej den rättssökande är bosatt häroch särskilda skäl föreligger för rättshjälp, 2. den som ej är bosatt i landet,om han ej är svensk medborgare eUer särskilda skäl föreligger för rättshjälp, 3. näringsidkare i angelägenhetsom har samband med hans näringsverksamhet, om ej särskilda skäl föreUgger förrättshjälp med hänsyn till hans ekonomiska förhåUanden eller sakensbeskaffenhet, 4. i fråga om anspråk somöverlåtits tUl den rättssökande, om överlåtelsen kan antagas ha ägt rum isyfte att åstadkomma fördel vid prövning av begäran om rättshjälp, 5. för upprättande avsjälvdeklaration, 6. den som ej har befogat intresseav att få sin sak behandlad. Ifråga om visst slag av ärenden som är talrikt förekommande och normalt av enkelbeskaffenhet kan Konungen förordna att allmän rättshjälp ej skall lämnas. Underförutsättning av ömsesidighet kan Konungen förordna att medborgare i vissfrämmande stat i fråga om allmän rättshjälp skall vara likställd med svenskmedborgare. 9 §Vid allmän rättshjälp betalar staten kostnaderna i den rättsliga angelägenhet som rättshjälpen avser. Bestämmelser om att den rätts sökande har att själv helt eller delvis betala kostnad för rättshjälp finns i 16 § andra stycket och 27 § första stycket andra punkten. Såsom kostnad förrättshjälpen anses den rättssökandes kostnad för 1. biträde som varit behövligt förtUlvaratagande av den rättssökandes rätt, 2. bevisning vid allmän domstol,krigsrätt eller arbetsdomstolen samt nödvändig utredning i angelägenhet, somkan komma under sådan domstols prövning eller som skall prövas av skiljemän ochsom ej är förvaltningsärende eller av beskaffenhet att kunna komma under förvaltningsmyndighetsprövning, 3. resa och uppehälle för denrättssökande eller hans ställföreträdare och för vårdare eller annan, som måsteanlitas, i samband med inställelse inför domstol eller annan myndighet, ompersonlig inställelse ålagts, eller i samband med inställelse förblodundersökning eller annan undersökning rörande ärftliga egenskaper i mål omäktenskaplig börd eller faderskapet tUl bam utom äktenskap, 4. avgift som enligtexpeditionskungörelsen (1964: 618) utgår för ansökan och expedition viddomstol som anges i 2, dock ej i fråga om sådan rättens expedition somutfärdas endast på särskUd begäran om icke expeditionen begäres innan tiden förfullföljd av talan gått till ända, samt avgift som utgår enligtexekutionsavgiftskungörelsen (1971:1027), 5. kimgörelse i mål eUer ärendevid domstol som anges i 2, 6. vad av allmänna medel utgått iersättning tUl tolk eller stenograf eller i ersättning enligt 4 eller 5 § lagen(1958: 642) angående blodundersökning m. m. i mål om äktenskaplig börd ellervid utredning av fader- skåpettill bam utom äktenskap eller enligt föreskrift i eUer 3 §första stycket nämnda lag för bevisning som rätten självmant föranstaltat om. Såsomkostnad för bevisning enUgt andra stycket 2 anses ej den rättssökandes kostnadför blodundersökning eUer annan undersökning rörande ärftiiga egenskaper i målom äktenskaplig börd eller faderskapet till barn utom äktenskap. 10§ Skall den rättssökande stäUa säkerhet för att få tUl stånd kvarstad,skingringsförbud eller annan handräckning enligt ellerutsökningslagen (1877: 31 s. 1), får rättshjälpsnämnden, om den beviljat aUmänrättshjälp, utfärda ansvarsförbindelse på statens vägnar. Förstastycket äger motsvarande tUlämpning i fråga om verkställighet enligt 41 eller42 § utsökningslagen, om rättshjälpsnämnden bevUjat allmän rättshjälp iverkställighetsärendet. Föranlederansvarsförbindelsen utgift för staten, anses utgiften såsom kostnad förrättshjälpen. 11 § Den rättssökande skallbidraga tUl kostnaderna för allmän rättshjälp enligt vad som sägs i 1215 §§. 12 § Överstiger ej denrättssökandes beräknade årsinkomst ett gränsbelopp som motsvarar tre gångerdet basbelopp som anges i 6 § första stycket, utgör kostnadsbidraget enetthundratjugofemtedel av basbeloppet, jämnad till närmast lägre tiotalkronor. Bidraget får nedsättas eller efterges, om särskUda skäl föreligger. Ärinkomsten högre än som anges i första stycket, utgör maximibeloppet förkostnadsbidraget entjugondel av den del av den rättssökandes inkomst som överstiger tre men ej femgånger basbeloppet, enfemtondel av den del av inkomsten som överstiger fem men ej sex gångerbasbeloppet, entiondel av den del av inkomsten som överstiger sex men ej sju gångerbasbeloppet, hälftenav den inkomst som överstiger sju men ej åtta gånger basbeloppet. VidtUlämpning av andra stycket iakttages att maximibeloppet jämnas tUl närmastlägre tiotal kronor och att lägsta kostnadsbidrag utgör enetthundratjugofemtedel av basbeloppet, jämnad till närmast lägre tiotal kronor. 13 §Bidrager den rättssökande i väsentlig omfattning till aimans un derhåll, ökas gränsbelopp enligt 12 § första eller andra stycket med vad som motsvarar hälften av dar angivet basbelopp för var och en till vU kens underhåll han sålunda bidrager. Ärden rättssökandes betalningsförmåga väsentligt ökad på grund avförmögenhetsinnehav eller annan särskUd omständighet eller väsentligt nedsattpå grand av skuldsättning eller annan särskild omständighet, skall denberäknade årsinkomsten jämkas på det sätt att skäligt belopp tUlägges ellerfråndrages. 14 § Söker dödsbo rättshjälp,utgör maximibeloppet ett med hänsyn till boets behållning och delägarnasekonomiska förhåUanden skäligt belopp. 15 § Undergår inkomst eller sådantförhållande som avses i 13 eller 14 § väsentlig förändring innanrättshjälpsärendet avslutats, skall maximibeloppet jämkas efter vad som ärskäligt, dock ej under vad som redan betalats i kostnadsbidrag. Allmänrättshjälp utan beslut av rättshjälpsnämnden 16 §Anlitar den rättssökande advokat eller biträdande jurist på ad vokatbyrå får, så länge kostnaderna för rättshjälpen ej överstiger maxi mibeloppet för den rättssökandes kostnadsbidrag, allmän rättshjälp läm nas utan beslut av rättshjälpsnämnden. Vad som sagts nu gäller ej fall som avses i 7 § första stycket. Skyldighetenatt utge kostnadsbidrag fuUgöres genom att den rättssökande till biträdetbetalar dennes ersättning och svarar för övriga kostnader för rättshjälpen. 17 §Ersättning till biträde samt för bevisning och annan utredning skall i faU som avses i 16 § bestämmas som om kostnaden skolat utgå av allmänna medel enligt denna lag. Imål eller ärende vid domstol som anges i 9 § andra stycket 2 fastställesersättningen till biträdet av domstolen. I annat fall fastställesbiträdesersättningen av rättshjälpsnämnden, om den rättssökande eller biträdetbegär det eller rättshjälpsnämnden självmant upptager ersättningsfrågan tiUprövning. Allmänrättshjälp efter beslut av rättshjälpsnämnden 18 §Beslut om allmän rättshjälp får av rättshjälpsnämnden meddelas efter ansökan av den rättssökande. Ansökan skaU vara skriftlig samt in nehålla uppgifter i de hänseenden som Konungen bestämmer. Ansökanom allmän rättshjälp upptages av den rättshjälpsnämnd inom varsverksamhetsområde sökanden är bosatt eller, om sökanden är dödsbo, den avlidnevar bosatt. I fråga om den som ej är bosatt i landet eller dödsbo efter den somej var bosatt här, upptages ansökan av den rättshjälpsnämnd som Konungenbestämmer. Ansökanfår upptagas av annan rättshjälpsnämnd än som följer av andra stycket, omnämnden finner särskUda skäl föreligga. 19 § Bifalles ansökan om aUmänrättshjälp, fastställer rättshjälpsnämnden det för sökanden gällandemaximibeloppet. Kan sökanden ej själv eller genom någon som i tjänsteställningeller annars lämnar honom bistånd behörigen tillvarataga sin rätt, fårrättshjälpsnämnden på sökandens begäran förordna biträde. 20 § Sedan beslut meddelats omallmän rättshjälp, betalas därefter uppkommande kostnader av allmänna medel.Har allmän rättshjälp lämnats enligt 16 § första stycket, utgårbiträdesersättningen även för denna del av uppdraget av allmänna medel. Ifråga om ersättning som avses i 9 § andra stycket 6 skall rätten, i stället föratt enligt 18 kap. 13 § ålägga den som bevU-jats allmänrättshjälp betalningsskyldighet, förklara att ersättningen utgör en kostnadför rättshjälpen. 21 §Till biträde förordnas advokat, biträdande jurist på advokatbyrå eller annan som är lämplig för uppdraget. Har sökanden själv föreslagit någon som är lämplig, skall denne förordnas, om ej hans anlitande skulle medföra avsevärt ökade kostnader eller i övrigt särskUda skäl för anleder annat. Förordnandesom biträde får av rättshjälpsnämnden återkallas, om skäl föreligger till det. Biträdefår ej sätta annan i sitt ställe utan rättshjälpsnämndens medgivande. 22 §Biträde har rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utiägg som uppdraget krävt. Konungen eller, efter Konungens bemyndi gande, centralmyndigheten fastställer taxa som skall tUlämpas vid be stämmande av ersättning. Harbiträde genom vårdslöshet eller försummelse föranlett kostnad för rättshjälpen,skall detta beaktas vid ersättningens bestämmande. Ersättningtill biträde fastställes i mål eller ärende vid domstol, som anges i 9 § andrastycket 2, av domstolen. Biträdesersättning i annat fall fastställes avrättshjälpsnämnden. 23 § Biträde får ej förbehålla sigeller mottaga ersättning av sin huvudman utöver vad som följer av 22 §. Hardet skett, är förbehållet utan verkan och skall biträdet återbetala vad hanuppburit för mycket. 24 § I den mån ej särskildaföreskrifter gäller, utgår ersättning för bevisning i mål eller ärende viddomstol som anges i 9 § andra stycket 2 med skäligt belopp enligt domstolensbestämmande. 25 § I angelägenhet, som ejhandlägges vid domstol som anges i 9 § andra stycket 2, beslutar biträde omutredning. Har biträde ej förordnats, beslutar rättshjälpsnämnden. Densom medverkat vid utredning som avses i första stycket har rätt till ersättningenligt föreskrifter som Konungen meddelar. Ersättningen bestämmes avrättshjälpsnämnden. 26 §Ersättning som avses i 9 § andra stycket 3 utgår enligt bestäm melser som Konungen meddelar. Ersättningenligt första stycket bestämmes av den myndighet inför vUken inställelsen sker.Vid inställelse för blodundersökning eller annan undersökning rörande ärftiigaegenskaper i mål om äktenskaplig börd eller faderskapet till bam utom äktenskapbestämmes ersättningen av domstolen. 27 §Har biträde förordnats, betalas kostnadsbidrag till biträdet intUl det enligt 19 § fastställda maximibeloppet. Vad som sagts nu gäller ej i den mån skyldigheten att utge sådant bidrag redan fullgjorts en ligt 16 § andra stycket. Frånersättning enligt 22 § skall avräknas vad den rättssökande är skyldig att utgesom kostnadsbidrag tUl biträdet. Understiger ersättningen det bidrag som skallavräknas, svarar biträdet mot statsverket för mellanskUlnaden och har attinbetala denna. Harbiträde ej förordnats, skall kostnadsbidraget erläggas tUl rättshjälpsnämnden. 28 § Har sedan beslut om allmänrättshjälp meddelats maximibeloppet blivit höjt, skall det bidrag som kanföranledas av höjningen erläggas tiU rättshjälpsnämnden. 29 § Har den som beviljats allmänrättshjälp eller ställföreträdare för honom genom vårdslöshet eller försummelseföranlett ökade kostnader för rättshjälpen, får vid fastställande enligt 30 §av det slutliga kostnadsbidraget maximibeloppet överskridas efter vad som ärskäligt. 30 § Sedan den rättsligaangelägenheten slutförts eller rättshjälpen på annat sätt upphört, skaUrättshjälpsnämnden fastställa slutligt kostnads-bidrag och göra avräkning medden som haft rättshjälp. 31 § I fråga om part som åtnjuterallmän rättshjälp i mål eller ärende vid domstol som anges i 9 § andra stycket2 äger bestämmelse i lag om parts rättegångskostnad tillämpning i fråga omkostnaderna för rättshjälpen. Motpart eller annan som är ersättningsskyldigför sådana kostnader skall åläggas att utge ersättningen till statsverket. Vinnermakar efter gemensam ansökan boskiUnad, hemskillnad eller äktenskapsskillnadoch har ena maken åtnjutit allmän rättshjälp, skall rätten, om det ej medhänsyn tUl omständighetema är obilUgt, ålägga andra maken att betalastatsverket hälften av kostnadema för rättshjälpen. Skalli annat fall beslut meddelas om fördelning av kostnader mellan parter, ägerdärom gällande bestämmelser motsvarande tillämpning i fråga om kostnaderna förallmän rättshjälp åt part. Därvid skall betalningsskyldighet åläggas motstatsverket för dessa kostnader i deras helhet eller till viss kvotdel utanangivande av bestämt belopp. 32 §När mål eller ärende i vilket part har allmän rättshjälp avgöres, skall beslut meddelas angående ersättning till statsverket en Ugt 31 §. 33 § Ersättning som motpart ellerannan enligt 31 § betalat till statsverket för kostnader för allmän rättshjälpskall utges till den som erhållit rättshjälpen i den mån ersättningenöverstiger kostnaderna minskade med vad som erlagts i kostnadsbidrag. 34 § skallförordna att rättshjälpen skall upphöra om 1. kostnadsbidrag ej erlägges enligt27 eller 28 §, 2. sökanden lämnat oriktig uppgiftoch rättshjälp ej skulle ha bevU-jats om riktig uppgift lämnats, 3. sökanden uppsåtligen eller avgrov oaktsamhet lämnat oriktig uppgift, som varit ägnad att leda till befrielsefrån eller till för lågt slutligt kostnadsbidrag, 4. sökanden ej längre kan anses habefogat intresse av att få sin sak behandlad, eller 5. de ekonomiska förhåUandenaändrats i sådan mån att sökanden ej längre är berättigad till allmänrättshjälp. Ifall som avses i första stycket 3 eller 4 skall förordnande ej meddelas, omdet är uppenbart obilligt att rättshjälpen upphör. Meddelas förordnande om allmän rättshjälpsupphörande, skall den som haft rättshjälp själv bära kostnaderna för denna. Ifall som avses i första stycket 1 och 4 skall hans ansvar dock ej överstigamaximibeloppet, om ej annat följer av 29 §. Rättshjälpåt misstänkt i brottmål 35 § Om offentlig försvararefinns särskUda bestämmelser. 36 § Annan rättshjälp åt misstänkti brottmål än som avses i 35 § får beviljas tUltalad, om hans beräknadeårsinkomst ej överstiger ett gränsbelopp som motsvarar detbasbelopp som anges i 6 § första stycket. Vidprövning enligt första stycket äger 6 § andra och tredje styckena motsvarandetillämpning. Ärdet uppenbart att sökanden själv kan svara för de kostnader som ersätts genomrättshjälpen, får dock rättshjälp ej beviljas. 37 § I fråga om förmåner vidrättshjälp enligt 36 § äger 9 § andra stycket 24, 20 § första stycket samt 24och 26 §§ motsvarande tUl-lämpning. 38 § Bestämmelserna irättegångsbalken om skyldighet för tilltalad eller annan att tUl statsverketåterbetala kostnad som enligt rättens beslut utgått av allmänna medel ägermotsvarande tillämpning i fråga om kostnad för rättshjälp enligt 36 §. Ifall som avses i 19 § andra stycket lagen (1946: 804) om införande av nyarättegångsbalken gäller vad där är föreskrivet. 39 §Beslut om rättshjälp enligt 36 § meddelas på ansökan av den tilltalade. Sådant beslut meddelas av den domstol där målet är an hängigt. Harrätten skilt saken från sig får den, tUl dess talan fullföljts av den tUltaladeeller tiden för sådan talan utgått, bevilja honom rättshjälp i högre rätt. 40 §Ansökan om rättshjälp enligt 36 § skall vara skriftlig samt inne hålla uppgifter i de hänseenden som Konungen bestämmer. Om sär skUda skäl föreligger, får ansökan göras muntligen. 41 § Med rådgivning förstås idenna lag kortare rådgivning och därmed jämförlig åtgärd i rättslig angelägenhet.Som rådgivning skall dock ej anses åtgärd i angelägenhet som avses i 8 § förstastycket 5 eller som omfattas av förordnande som meddelats med stöd av 8 § andrastycket. 42 § Rådgivning sker mot en avgiftsom motsvarar en etthundratjugofemtedel av det basbelopp som anges i 6 §första stycket, jämnad tiU närmast lägre tiotal kronor. A'giften får nedsättaseller efterges, om särskUda skäl föreligger. For vad som nedsatts ellereftergivits utgår ersättning av allmänna medel tUl den som meddelat rådgivning. Lämnas efter rådgivning allmän rättshjälp, skallkostnaden för rådgivningen anses som en kostnad för den allmänna rättshjälpen.Den rättssökande får därvid räkna sig erlagd rådgivningsavgift tUl godo såsombetalning på kostnadsbidrag. 43§ Rådgivning meddelas av advokat eUer av biträdande jurist på advokatbyråutan beslut av rättshjälpsnämnden. Beslutom nedsättning eller eftergift av rådgivningsavgift meddelas av biträdet. 44 §Mot rättshjälpsnämnds eller annan förvaltningsmyndighets be slut enligt denna lag föres talan hos centralmyndigheten genom besvär. Mot centralmyndighetens beslut i anledning av besvär får talan ej föras. Ifråga om talan mot allmän domstols, krigsrätts eller förvaltningsdomstolsbeslut enligt denna lag tillämpas vad som i aUmänhet gäUer om talan mot sådandomstols beslut. 45 §Den som, i firma eller annars, i yrkesmässig verksamhet som ej utövas vid advokatbyrå uppsåtligen använder benämningen rättshjälp på sätt som är ägnat att leda till att verksamheten förväxlas med den rättshjälpsverksamhet som enligt denna lag utövas vid advokatbjrrå dö- mes till böter. Detsamma gäller den som uppsåtligen, i firma eller an nars, i yrkesmässig verksamhet obehörigen använder benämningen all män advokatbyrå eller benämning som är ägnad att leda till förväxling därmed. Denna lag träder i kraft den 1 juU 1973, då lagen(1919: 367) om fri räHegång upphör att gälla. Förekommeri lag eller annan författning bestämmelse som avser fri rättegång, skall den istället gälla rättshjälp som bevUjats av rättshjälpsnämnden. Haransökan om fri rättegång gjorts före den nya lagens ikraftträdande, äger äldrebestämmelser fortfarande tUlämpning. 2) Förslag tiU Lag om ändring i Härigenom förordnas i fråga om dels att 8kap. 5 § skaU upphöra att gälla, dels att 8 kap. 2 §, 17 kap. 14 §,18 kap. 13 §, 21 kap. 5 och 10 §§, 23 kap. 13, 15 och 19 §§, 30 kap. 12 §, 31kap. 1, 2, 9 och 11 §§, 33 kap. 5 § samt 49 kap. 4 och 7 §§ skaU ha nedanangivna lydelse. Till ledamot av måantagas allenast den som är svensk medborgare, äger hemvist inom riket ochfyllt samt avlagt för behörighet till domarämbete föreskrivnakunskapsprov och förvärvat sådan praktisk utbildning, som föreskrives isamfundets stadgar. Han skall hava gjort sig känd för redbarhet och även iövrigl finnas lämplig att utöva advokatverksamhet. Ej må den antagas tUl ledamot, somär omyndig eller i konkurstillstånd. Lagfaren domare i eller befattningshavare vid allmändomstol eller allmän åklagare eller utmätningsman må ej antagas till ledamot;ej heller den som eljest är anställd i statens eller kommuns tjänst eller hosannan enskild än advokat, med mindre styrelse medgiver undantag. Lagfaren domare i eller befattningshavare vid allmändomstol eller allmän åklagare eller utmätningsman må ej antagas tUl ledamot;ej heller den som eljest är anställd i statens eller kommuns tjänst eller hosannan enskUd än advokat, med mindre styrelse medgiver undantag.Vad som sagts nu gäller dock ej befattningshavare vid allmän advokatbyrå. Rätten äge, när skäl äro därtill, i dom förordna, att den må verkställasutan hinder av att den icke äger laga kraft. Beslut under rättegången, mot vilket talan ej må förassärskilt, skall genast gå i verkstäUighet. Vad nu sagts gäUe ock beslut,varigenom rätten avvisat ombud eller biträde eller ogillat tredje mans yrkandeatt få som interve-nient deltaga i rättegången eller utlåtit sig angåendeersättning el- Beslut under rättegången, mot vilket talan ej må förassärskilt, skall genast gå i verkställighet. Vad nu sagts gälle ock beslut,varigenom rätten avvisat ombud eller biträde eller ogillat tredje mans yrkandeatt få som interve-nient deltaga i rättegången eller utlåtit sig angåendeersättning el- ler förskott till biträde, vittne, sakkunnig eller annan,som ej är part eller intervenient, eller förordnat om någons hållande i häkteeller om kvarstad, skingringsförbud eller annan handräckning eller om hävandeav sådan åtgärd eller bestämt, att förmån av fri rättegång skall upphöra,eller tUl biträde utsett annan, än part föreslagit.