bet · FV01SfU1 · 1972-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1972 SfU 1972:1 Sociatförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående beräkning av basbeloppet inom denallmänna försäkringen m. m. motionen 1972: 323 av m. fl. (fp),vari hemställs att i skrivelse till Kungl, Maj:t begär att enparlamentarisk utredning - kompletterad med representanter förarbetsmarknadsorganisationerna och erforderlig teknisk expertis - tUlsätts förutredning av frågan huruvida reglerna för basbeloppets konstmktion kanomarbetas eller andra åtgärder vidtas som anpassar tilläggspensioneringen intebara till prisutvecklingen utan även tiU reallöneutveckUngen; motionen 1972: 988 av i m. fl,(m), vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslagtiU standardhöjningar av ATP-pensionerna i enlighet med vad i motionenanförts. Gällandebestämmelser m. m. Den allmäima försäkringens pensionsgrenar,folkpensioneringen och tilläggspensioneringen, har gjorts värdebeständiga genomatt de flesta belopp som har betydelse inom dessa båda försäkringsgrenaruttrycks i relation till basbeloppet. Exempelvis föreskrivs att ålderspensioninom folkpensioneringen skaU utgöra av basbeloppet för ensamståendepensionär och för vardera av två pensionsberättigade makar.Av-gränsningarna nedåt och uppåt av den inkomst, som är pensionsgmn-dande ochavgiftspliktig inom försäkringen för tilläggspension, uttrycks på samma sätt.Pensionsgrundande är således den inkomst som Ugger meUan ett och sju och enhalv gånger basbeloppet vid årets ingång. Den försäkrade tillförspensionspoäng, som utgör den pensionsgmndande inkomsten delad med basbeloppetvid årets ingång. FiUl ålderspension utgår av produkten avbasbeloppet för den månad för vilken pensionen skall utges och medeltalet av depensionspoäng som tiUgodo-räknats den försäkrade eller, om pensionspoängtUlgodoräknats honom , medeltalet av de 15 högsta poängtalen. Enligt 1 kap, 6 § lagen omallmän försäkring fastställs basbeloppet av 11 saml Nr 1 Kungl, Maj:t för . Beloppet utgör 4 000 kr.multiplicerat med det tal, som anger förhållandet mellan det aUmänna prislägetunder andra månaden före den som basbeloppet avser och prisläget i september1957. Enligt kungörelse med föreskrifter för beräkning avbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring skall beräkningen ske på grundvalav konsumentprisindex. Beräkningen utförs av . Regeln om basbeloppets indexförändringar är försedd med enmarginalspärr. Denna är uttryckt så, att en ändring av jämförelsetalet ej skaUföranleda ändring av basbeloppet med mindre jämförelsetalet stigit ellernedgått med sedan närmast föregående ändring av basbeloppetvidtogs. Vid basbeloppsberäkningen sker avmndning till närmaste hundratalkronor. Basbeloppet har efter hand fått betydelse även utanför denaUmänna försäkringen, t, ex. för bidragsförskott, vissa familjerättsUgaunderhåUs-bidrag, studiestöd, yrkesskadelivräntor, m. m. Utvecklingen går moten vidgad tillämpning av basbeloppssystemet på alla områden där en värdebeständighetär av intresse. fastställdes basbeloppet endast förjanuari månad. har basbeloppet fastställts för varjemånad. Förändringen i basbeloppets storlek framgår av följande uppställning: ....... 6 000 » ....... 6 300 » ....... 6 400 3- ....... 6 700 » ....... 6 900 » ....... 7 100 » 1964........................ 4800 » 1964........................ 5000 » sept, 1965............. 5 200 » 1966............. 5 300 » ............. 5 500 » .............. 5 700 » som basbeloppet ökat frånutgångsläget . ellermed har real-inkomsterna ökat. Den genomsnittliga timförtjänsten förarbetare inom egentUg industri utgjorde sålunda 4: 90, 5:21, 5:44, 5:77, 6:23, 6:78, 7:29, 7:94, 8:78, 9:60, 10:44, 11:17, respektive12: . Frågan om ATP ochrealinkomstökningen har behandlats i en statistisk avhandling av LeonRappaport, Kapitalbildning och befolkningsrörelse. Ett sammandrag avavhandlingen återges i betänkandet SOU 1967: 6, FinansieUa långtidsperspektiv. Urmaterialet har utskottet hämtat nedan redovisade räkneexempel. Exempletutgår från förhåUandena då basbeloppet uppgick Det förutsätts att prisema är konstanta, vilket innebär attkonsumentprisindex ligger stilla och basbeloppet också håller sig . Detfömtsätts vidare att realinkomsten ökar , I exemplet jämförshur den pensionsgrundande inkomsten förändrar sig tiU . Är Pensionsgmndandeinkomst kr. Ger följande pensionspoäng «........................................ &)'"' 1962 14445............................ /14445\ 3,21 1980 29 250X1,0418 = 59 261... (2\ 6,5 (eg, 13,17) 1980 14 445X1,0418 = 29 266... /29266 \ 55 Exemplet ger vid handen att en försäkrad, som år1962 hade en pensionsgrundande inkomst som gav maximal tilldelning avpensionspoäng, 6,5, senare, då hans inkomster fördubblats, fortfarandekommer att tiUdelas 6,5 pensionspoäng. Den som däremot hade en pensionsgrundandeinkomst, som gav högst 3,21 pensionspoäng, kommer då hanspensionsgmndande inkomst genom reallöneutveckUngen stigit tUl det dubbla attockså kunna erhålla dubbla pensionspoäng. Rappaport gör i anslutning tillexemplet bl, a. följande konstateranden: AUa som 1962 hade 3,21 pensionspoäng eller merakommer att överskrida ATP-taket (6,5 pensionspoäng) 1980. Ar 1962 överskred av männen ATP-taket. Ar1980 kommer denna andel att stiga tiU 24,och tiU , År 1990kommer genomsnitfligt sett 39 årskullar, nämligen män mellan , attligga ovanför ATP-taket. 1995 gäUer det även årskullama 22-24. Det är alltsåendast ungdomar i åldrarna som finns kvar inom taket. I StäUet för kommer ålderspensionen förförsäkrade, vilkas pensionsgrundande inkomster var 14 500, 17 000, 19000, 21 500, 23 500, 26 000, 28 000 och 29 500, att uppgå till endast47,4, 41,6, 36,7, 32,8, 29,7, 27,1, 24,9 respektive av derasreal-inkomster. Ju mer levnadsstandarden stiger, desto mer kommerATP-systemet att krympa. Spörsmålet om en standardsäkring inom den aUmännapensioneringen prövades av riksdag med anledning av motionsyrkanden omut- redningav bl, a, frågan om beräkningsgmnderna vid faststäUande av basbelopp. I betänkande nr 1969: 71framhöll andra lagutskottet bl, a,: Genom femtonårsregeln uppnås i allmänhet en högrepension än om poängår skulle läggas tUl grund förpensionsberäkningen. De år då den försäkrade haft de högsta realinkomsterna fårbestämma pensionsutfallet. Den standardhöjning som ägt rum under den försäkradesaktiva tid kommer honom aUtså tUl godo också som pensionär. Vanligen torde defemton bästa poängåren komma att utgöras av de femton sista aktiva åren men iåtskiUiga fall kommer realinkomsterna att sjunka med den försäkrades stigandeålder, I bästa faU kommer den pension som skall utbetalas att med utgångspunkti femtonårsregeln beräknas på en standard för den försäkrade som är 7-8 årgammal (genomsnittet av ). För försäkrade som har de femtonbästa poängåren längre tillbaka i tiden är situationen sämre. I sammanhangetbör också hållas i minnet att pensionen för statstjänstemän m. fl, bestäms medledning av förhållanden som ligger närmare pensionsåldern. Standardutvecklingenhar emeUertid inte bara betydelse för beräkningen av de pensionspoäng somläggs till gmnd för ATP-pensionen utan även för storleken av utgåendepensionsförmåner. En kontinuerlig reallöneökning medför att den aktiva delenav befolkningen får sin standard ökad. Pensionärerna bibehålls däremot på denstandardnivå som de hade eUer ännu fler år före pensionsfallet. Vid enstark standardtillväxt kommer målsättningen för ATP-reformen med en60-procentig pension i förhållande tiU reaUnkomsterna snabbt att urholkas. Viden långsammare realmkomstöknmg blir frågan inte hka påtaglig för det stora kollektivetålderspensionärer. Däremot kommer förtidspensionärer och andra som undermycket uppbär pensionsförmåner att få sina förmånerrelativt sett krympta. Med hänvisning till de av Rappaport gjordaberäkningarna konstaterade utskottet att pensionssystemet i dess nuvarandeform inte tillförsäkrade pensionstagaren någon tillfredsställande täckning förstandardhöjningen i landet. Utskottet ansåg därför att frågan omstandardsäkring inom den allmänna försäkringen borde tas upp till översyn ochhemställde att i skrivelse till Kungl, Maj:t skulle som sin meningge till känna vad utskottet sålunda anfört. Fråganom en ökad standardföljsamhet av utgående pensioner är föremål föröverväganden inom pensionsålderskommittén (S 1971: 34). Pensionsförmånerna inom den allmänna försäkringenanges i princip i relation till basbeloppet. De är därigenom avpassade så attde ger full kompensation för förändringar i det allmänna prisläget under dentid pensionen intjänas. Folkpensionärerna har genom särskUda standardtUläggoch genom de vid riksdag antagna reglerna om pensionstiUskotttillförsäkrats pensionsförstärkningar utöver vad som motiveras avprisförändringarna. Även ATP-systemet innehåller så till vida enstandardgaranti, att pensionen beräknas på medeltalet av de då denförsäkrade har de högsta pensionspoängen och att den försäkrade vid stigandeinkomst kan tUl-godoräkna sig en högre pensionspoäng så länge inkomsten håUersig inom det s. k. ATP-taket eller ett belopp motsvarande 7 1/2 gånger basbeloppet. Deförevarande motionerna innehåller utredningsyrkanden som syftar tillstandardföljsamhet av utgående pensioner, Motionärema kritiserar ATP-systemeti dess nuvarande utformning, eftersom det inte ger den försäkrade någonkompensation för de standardökningar efter pensionsfallet som kommer deyrkesverksamma tiU del. Fråganom en standardsäkring inom den allmänna försäkringen var föremål 1969. Med anledning av då väckta motioner med yrkanden om bl. a, enaUsidig översyn av beräkningsgmnderna vid fastställande av basbeloppet framhöUandra lagutskottet (2LU 1969: 71) att man genom femtonårsregeln i aUmänhetuppnådde en högre pension än om samtliga de aktiva år, då pensionsgmndande inkomstintjänats, skuUe läggas till grund för pensionsberäkningen. Utskottetunderströk emeUertid att femtonårsregeln också innebar att pensionsberäkningenskedde på grundval av en standard för den försäkrade som vid pensionsinträdetvar , stundom ännu äldre, och erinrade om att pensionärerna medgällande pensionssystem inte fick del av standardökningar som inträffade underpensionstiden. Med hänsyn härtill ansåg utskottet att frågan om enstandardsäkring inom den allmänna pensioneringen borde bli föremål för enöversyn. biföll utskottets hemställan. Denbegärda översynen har numera kommit tUl stånd. I pensionsålderskommitténs (S1971: 34) uppdrag ingår nämligen att pröva frågan om standardsäkring inom denaUmänna försäkringen. I utredningsdirektiven anges bl. a. att utredningen börundersöka behovet av och möjligheterna att - med hänsyn tillinkomstutvecklingen och omfattningen av de resurser som kan ställas tillförfogande - förstärka de garantier rörande pensionsnivån som följer av nugällande bestämmelser. Därvid bör utredningen även pröva om nuvarande övregräns för beräkning av pensionsgrundande inkomst är riktigt avvägdeller om den bör höjas med hänsyn till utvecklingen eftertiUäggspensioneringens tillkomst. Utredningen bör ägna särskUd uppmärksamhetåt de problem som uppstår för dem som pensioneras och det ärkommittén obetaget att utreda och lägga fram förslag i frågor som anknyter tillutredningsuppdraget. Av det anförda framgår attde frågor som aktualiserats i motionema redanär föremål för utredning. Vid sådant förhåUande saknar enligtsocialförsäkringsutskottets mening anledning att biträda motionsyrkandena. Med hänvisning till det anförda hemstäUer utskottetatt avslår 1) motionen 1972: 323, 2) motionen 1972: 988. Stockholmden På socialförsäkringsutskottets vägnar Närvarande:herrar (), i (c), (), iMora (fp), fröken * (s), herrar Ringaby (m), i * (c),i (s), fm (), fröken (), herrar (), i (vpk), fröken (), herrar () ochAndersson i * (m), *Ej närvarande vid betänkandets justering.