bet · FV01JoU49 · 1972-12-31 00:00:00 — Det kan också erinras omönskemålen i promemorian Hushållning med mark och vatten om ekologiskamodeller. Där framhålls de mycket stora forskningsinsatser som krävs försådana modeller. En koppling med ytterligare faktorer, som förutsätts imotionen, ställer också krav på ytteriigare insatser. Ansatser till modellbyggnad pä vissa delområden görs dock,bl. a. inom ramen för ett projekt som stöds av riksbanksfonden. Grova modellerpå mycket begränsade områden, främst av typen materialbalanser, synes ocksåvara de som i första hand kan antas bli möjliga. Med hänsyn till den forskning som alltså måste hgga tillgrund för modeller även av betydligt mindre omfattning än dem motionen åsyftar,synes utarbetandet av sådana knappast ligga inom ramen för ettutredningsarbete, annat än möjligen som försök. Däremot torde man kunna förutseatt miljökostnadsutredningen under sin verksamhet måste komma att övervägabehovet av olika typer av beslutsunderlag, vari även material av typen"balansräkning" bör kunna ingå. Detsamma torde gälla förslag till metoder att mätaförändringar i miljöns stabilitet eller i ekologiska jämviktssystem. uppdrag ingår att kartlägga vilka metoder som finns föratt mäta effekterna av ohka miljövårdsåtgärder. Härvid torde också behovet avytterligare metoder och rutiner komma att belysas. Inom miljökontrollutredningen har enligt uppgiftdiskuterats uppbyggnaden av basdatanät. En väsentlig fråga är hur ett sådantskall kombineras med de mycket omfattande mätprogram som planeras för tillsynoch kontroll enligt miljöskyddslagen. En annan är hur resurserna förprovtagning, analys och utvärdering skall fördelas mellan emissionsmätningar i många fall av ren kontrollfunktion och immissionsmät-ningar och meraforskningsbetonade undersökningar. Ingenjörsvetenskapsakademienframhåller att s. k. miljöbudgeter under förutsättning att dessa grundas pårealistiska värderingar - kan vara ett underlag för att bedöma alternativamöjligheter att utnyttja våra resurser på ett mera optimalt sätt än vad som förnärvarande sker. En utredning om miljövårdens kostnader bör ställas i relationtill en värdering av en uppoffring av miljöfaktorerna, varför bedömerdet i motionen framförda tilläggsdirektivet om miljöbudgeter väl motiverat.Akademien anför vidare. stöder den i motionenframlagda tankegången att insikterna om jordens begränsade resurser både vadgäller mineraltillgångar, jord-, luft- och vattentillgångar, måste resultera iett handlingsprogram som tar hänsyn härtill. Att söka uppskatta vilka resurskravsom olika produkter och tjänster innefattar bedömer värdefullt föratt våra tillgångar skall kunna utnyttjas mera optimalt än vad som förnärvarande sker. För att kunna vidtaga förändringar som leder till ettbättre hushållande med våra resurser krävs underlag som möjliggör bedömning avoch avvägning mellan de olika sätt på vilka resurserna kan utnyttjas.Miljöbudgeter kan sannolikt utformas så, att de i vissa fall kan utgöraunderlag för resursbesparande åtgärder. Ökade kunskaper om varor och tjänstersreella samhällskostnader i den mån dessa kan räknas fram torde bli ettviktigt hjälpmedel för att på optimalt sätt kunna utnyttja våra resurser. Medsamhällets reella kostnader menas dels åtgången av de produktionsfaktorer inklusive naturresurser som är förenade med såväl produktion somavfallshantering, dels uppoffring av miljökvalitet. Våra kunskaper om vilka faktiska miljöpåfrestningar i formav bland annat vatten- och luftföroreningar som produktion, användning ochkonsumtion av en viss produkt innebär är mycket ofullständiga påmånga områden. Härav följer att kostnadsuppskattningar av de ovan nämnda reellakostnader blir mycket osäkra. Ju mer konstlade kostnadsuppskattningar sominlemmas i en budget, desto mer osäker och svåranvändbar bUr den och destostörre blir risken att den leder till felaktiga beslut. Det är dessutom i vissafall inte nödvändigt med en fullständig kostnadsuppskattning för att vidtagaförändringar i resursbesparande syfte. De svårigheter som här föreliggerbehöver emellertid inte alltid vara ett hinder för att försöka undersöka vilkaresursbesparande åtgärder som är möjliga, utan bör istället övervinnas genom enökad satsning på kunskaper om hur olika effekter även bieffekter, eller synergistiska effekter bör värderas. Det är emellertidsärskilt angeläget att kostnadsberäkningarna inte göres statiska utan atthänsyn tas till alternativ teknik och till den tekniska utvecklingen så att maninte utför kostnadskalkyler som binder tekniken. Vidare bör man inte använda enbart miljöbudgeter somstyrmedel utan dessa bör kompletteras med bland annat nytto-kostnadsanalyser. (21,4.1972) hävdarsom sin mening att ett fullföljande av motionens tankegång måste grundas påforskningsinsatser av sådan karaktär att det nu inte torde vara meningsfulltatt tilldela utredningen om miljövårdens ekonomi uppdrag med det innehåll som imotionen föreslås. Förbundet anför härutöver. De problem som tas upp i motionen,nämligen misshushållningen med jordens naturresurser, är av global natur. Fören varaktig lösning av de i motionen aktualiserade problemen tordeinternationella överenskommelser inom ram erfordras. Dettakonstaterande får givetvis inte tolkas som att nationella åtgärder inte voreerforderliga. I rapport från (SOU 1971:75) angåendehushållningen med mark och vatten framhålls också att det är angeläget att denfortsatta fysiska riksplaneringen och annan samhällsplanering kan grundas påett mera genomarbetat ekologiskt underlag. framhålls också att detkrävs betydande forskningsinsatser för att ta reda på hur de ekologiskasamspelen fungerar. Kommunerna torde ännu så länge sakna möjligheter att göraannat än mera begränsade miljöpolitiska program utan den totalawägning sommotionärerna önskar. Det torde inte hellervara möjligt att utarbetamodeller för upprättande av sådana kommunala miljöbudgeter som föreslås imotionen. För att göra detta fordras tillgång till en omfattande information omekosystemens uppbyggnad samt om regleringsmekanismer och stabilitetsgränser. Styrelsen vill framhålla att den delar den uppfattning somframföres i rapporten från att det vore önskvärt att frågorrörande lokalisering av industri, vattendragens långsiktiga användning, olikamarkanvändningssätt osv. kunde prövas i ekologiska totalmodeller. Styrelsenförutsätter också att dessa frågor blir föremål för forskning inom ramen förden fortsatta fysiska riksplaneringen samt att vid prövning av ärenden rörandelokalisering av miljöstörande industri de ekologiska synpunkterna tillmäts storvikt. S , och (samthga fp) anför i reservation att styrelsen enligt deras mening borttillstyrka bifall till motionen. , somanför att den för sin del inte har möjlighet att bedöma svårighetsgraden avmotionens utredningsyrkande, framhåller följande. Motionen tar upp frågeställningarkring vår fysiska miljö som alla människor i vårt land har intresse att fåbelysta för framtiden. Landstingen har i egenskap av sjukvårdshuvudmän intresseav att faktorer som i stort påverkar allmänhetens behov av hälso- och sjukvårdfår en så allsidig belysning som möjligt i förhållande till omgivande miljö. Med hänsyn härtill får syftet med de i motionen begärdatilläggsdirektiven till utredningen om miljövårdens ekonomi från landstingenssynpunkt anses vällovhga. Modeller till miljöbudgeter och miljöstabilitet börom möjligt mätas över så stora geografiska områden att väsentliga ekologiskaberoenden över större områden såsom län eller större regioner även beaktas. Beslutsfattandet hos samhällets organ kan dock enligtförbundsstyrelsens mening försvåras om intressentkretsen göres så vid somantydes i motionen. Vidare torde den vetenskapliga expertisens resultat inteautomatiskt böra föranleda förändringar i vår miljö så länge flertaletekologiska och tekniska faktorer och samband är okända. Yttranden över motionen 1972:367 finner en ökadsatsning på utveckling av mätteknik inom miljövården önskvärd. Verketifrågasätter dock om inte ökade resurser i första hand borde sättas in påinventeringar och studier av vad som finns av mätinstrument samt att testa etturval av dessa i fält. Härigenom erhålls också ett bättre undertag förbedömning av utvecklingsbehovet. Miljömättekniken måste alltid ses som en delav större projekt med syfte att förbättra förhållandena i miljön.Naturvårdsverket anser därför lämpligt att medel för inventerings-, forsknings-och utvecklingsarbete rörande miljömätteknik som anslås genomnaturvårdsverket och STU. Verket anför vidare. Miljömätteknik omfattar metodik ochinstrumentering för att fastställa Nivåer av föroreningar i luft, vatten och mark, bullernivåer samt tillståndet i olikabiologiska system. Halter och mängder av föroreningar som emitteras från olika föroreningskällor. Modeller som anger sambandet mellan tillståndet i miljön och Utsläppen. Miljömätteknikenkan även indelas i a. Manuellaprovtagnings- och analysmetoder För de metoderna är utvecklingsmålen i förstahand att förbättra existerande teknik medan de automatiska metoderna i störreutsträckning innehåller behov av nyutveckling. Detta gäller särskilt metoderför automatisk emissionskontroll, och det finns anledning att prioriteraforsknings- och utvecklingsarbete inom detta område. Forsknings- och utvecklingsarbete inom områdetmiljömätteknik har i hög grad internationell prägel. Problemen är i stort settlikartade i de flesta industriländer, och man kan i ett land tillgodogöra sigforskningsrön i ett annat. Mycket omfattande arbeten sker särskilt i ochJapan. Det synes lämphgast att arbetet i inriktas på etttillgodogörande av resultat utifrån. Större svenska insatser torde behövabegränsas till projekt, för vilka det finns speciella förutsättningar i form avt. ex. omfattande branschkunnande. Behovet av utveckling inom miljömättekniken beror av dekrav man har anledning att ställa på metoder och instmment. Dessa krav hänger isin tur samman med hur mätresultaten skall användas. Det kan t ex visa sig attandra faktorer är så osäkra att man kan acceptera relativt stora fel i mätningarnautan att slutsatserna förändras. I andra fall kan krav på mycket högnoggrannhet behöva ställas. Det kan inte generellt sägas att bristerna imiljömättekniken hämmar utvecklingen inom miljövårdsområdet. Forsknings- och utvecklingsarbete inom miljömätteknikenmåste föregås av en behovsanalys, en inventering av tillgängliga metoder ochinstrument samt fältprov. Inom styrelsen för teknisk utveckling (STU) harnyligen påbörjats en sådan behovsanalys. Motsvarande utredningar som utförs iUSA ger vid handen att den stora framtida marknaden finns inom området automatiska instrument föremissionsmätningar. Inventeringar och utprovning i fält av instrument föremissions- och immissionsmätningar är i första hand en uppgift för statensnaturvårdsverk och dess undersökningslaboratorium. Detta innebär inte attverket skall utföra alla mätningar, men det bör svara för samordningen och densamlade resultatredovisningen, vilken är av stort värde vid val av mätinstrument.SärskUt inom luftvårdsområdet har bristen på ekonomiska resurser medfört attinventerings- och provningsarbetet inte kunnat genomföras i någon störreomfattning. Genom att Kungl. Maj:t medgett anslagsöverskridande hålleremellertid luftvårdssektionen inom undersökningslaboratoriumpå att rustas upp med den basutrustning som erfordras för provning avinstrument. Inventering och fältprovning medför emellertid stora årligakostnader för bl a apparatinköp, och medel för sådan verksamhet ryms förnärvarande inte inom budget. Medel för utvecklingsarbete inom miljömättekniken utgår nufrån i första hand forskningsnämnd och STU. Av naturvårdsverketstöds huvudsakhgen sådan mätteknisk forskning som har betydelse för studiet avföroreningarnas effekter och tillståndet i miljön. STU:s insatser på områdetsker inom ramen för miljövårdsteknisk forskning. Det innebär att tyngdpunktenhär ligger på emissionsmätningar. Även inom ochluftvårdsforskning (IVL) bedrivs arbete inom miljömättekniken. Tekniska högskolan i () Högskolans rektorsämbete har iärendet hört miljövårdscentrum vid högskolan. , som delar desynpunkter som framförts i miljövårdscentrums yttrande, anför härtill atthögskolan - utan att ta ställning till i vilka former en ökad svensk satsningpå mättekniken för miljövården lämpligen bör ske i huvudsak instämmer medsyftet med motionen. Miljövårdscentrumsyttrande innehåller följande. Möjligheterna att på ett effektivtsätt reglera tillförseln av föroreningar till vår omgivning är starkt beroendeav tillgång på lämpliga mätinstrument. Ofta måste speciella krav ställas på deinstrument, som skall registrera olika miljöparametrar. De skall ge tillräckligprecision, som de bör vara enkla och lättskötta. För att erhållakontinuerlig kontroll måste nämligen ofta mindre kvalificerad personal anlitas.Detta gäller särskilt vid mindre anläggningar. Mätapparaturen måste utformas så, att analystidennedbringas till så som möjligt och övervakningen, så att åtgärderomedelbart kan vidtas, om de uppmätta värdena överstiger vad som kanaccepteras. Apparaturen skall vidare vara sådan att insatser, som oftamedför analysfel av otränad personal, undvikes. Många av de mätmetoder, som används för kontroll av tex avloppsvatten kräver från provtagning till slutligt resultat.Målsättningen bör vara att kombinera mätapparatur med system, som möjliggör endirekt styrning av och återkoppling till de processer, vars effekt mätningenavser att registrera. Framtidens krav kommer med stor sannolikhet att innebäraatt ett stort antal beståndsdelar måste analyseras kontinuerligt. I många fallbehövs också en selektiv bestämning av de olika former, i vilka ett visst ämneuppträder. I motionen framhålls behovet avmätinstrument för att kontrollera emissioner från skorstenar, reningsverk osv.Det är också ytterligt angeläget att mätmetoder utvecklas, som möjliggör enregistrering av immissionernas omfattning. Bristen på mätinstrument, som uppfyller de krav, som enväl utbyggd miljövård kräver, är uppenbar. Även om utvecklingsarbete pågår inomoch utom landet, så bör en kraftigt ökad satsning på forskning och utvecklinginom denna sektor komma till stånd. Svensk industri torde ha godamöjligheter att hävda sig på detta område med hänsyn till att vårt land i mångaavseenden är ett föregångsland, när det gäller kontroll av miljön. Miljövårdscentrum vill i detta sammanhang påminna omhögskolornas roll i detta utvecklingsarbete. Många projekt pågår, som syftartill att utveckla nya mätinstrument, dels för rutinanalyser, dels förspecialanalyser. (2,5.1972) finner att det är av ettavsevärt samhällsintresse att en snabb utveckling av mät-, styr- ochreglerapparatur för miljövård kommer till stånd och uttalar därför sitt fullastöd för motionen. Det förefaller önskvärt att Kungl. Maj:t anvisarsärskilda medel och ger ett särskilt uppdrag att isamverkan med styrelsen för teknisk utveckling, där en särskild nämnd förmiljöteknik inrättats, utveckla ett forsknings- och utvecklingsprogramför mät- och reglerteknik för miljövården. finner att motionen urolika synvinklar behandlar för samhället och vårt näringsliv centrala ochbetydelsefulla frågor och problem som uppstår när åtgärder skall vidtagas föratt förbättra mUjön. har, som också nämns i motionen, något berörtdetta behovsområde i IVA-rapport41 "l&M Instrument och mätteknik för industri och forskning medförslag om centrum för mätteknik, kontroll och provning". Utan tillfredsställande mät- och analysmetoder kan vi inteerhålla fakta om miljön och dess förändringar, likaså saknar vi möjligheter attstudera effekten av de olika åtgärder som kan vidtagas i miljöförbättrandesyfte. Myndigheternas åtgärder på miljövårdsområdet, t. ex.fastställande av regler och beslut om rekommendationer till åtgärder för olikabranscher, angivande av gränsvärden etc, måste ske på grundval av fakta somerhållits genom en noggrann och tillförlitlig mät- och analysteknik ochmätningar som kan ske kontinuerligt och reproduceras utan fel från tid tillannan på ohka platser och av olika personer. Noggrannhet, reprodu-cerbarhet,tillförlitlighet och precision kräver både kvalificerad personal och godainstrumentella resurser. Dessutom krävs kalibreringsmöjligheter, vilka det börankomma på myndigheterna att anskaffa och övervaka. En tillförlitlig mätteknik är en förutsättning förmeningsfulla och rationella åtgärder till lägsta möjliga kostnad. Det är ettoundgängligt krav att beslut om tekniska åtgärder fattas på grundval av faktasom erhållits genom en invändningsfri mät- och analysteknik. förutser att man såväl inom som utom Sverigeunder kommer att avsätta en växande andel av bruttonationalproduktentill miljöförbättrande åtgärder. Det blir då nödvändigt att möjligtavdela ytterligare resurser för forskning och utveckling med inriktning på miljövårdsområdet, I spetsen för dettaarbete måste ingå en omfattande faktainsamhng och värdering av olika förslagsom väcks, för vilket arbete mät- och analystekniken och nya instrument är enförutsättning. Nya instrument och mätmetoder måste utvecklas, utprovas ipraktisk drift och som regel förbättras innan de kan tas i kontinuerlig industrielldrift. I många fall krävs ett betydande utvecklingsarbete för att anpassa redanbefinthga s k laboratorieinstrument till användning under de ofta svåraförhållanden vid vilka de skall arbeta klanderfritt med ettminimum av underhåll. Med hänsyn till den vidsträckta användningmiljövårdsinstrument kan väntas få anser att det ärviktigt att myndigheterna tillsammans med nationella och internationellastandardiseringsorgan redan från början fastställer normer och kvalitetskravför instrument till detta ändamål samt anger hur provning och kontroll avfastställda funktioner skall ske. I vissa fall, särskilt där stora värden sättspå spel, bör även obligatoriskt typgodkännande av ansvarig myndighetifrågakomma. För att fastställda gränsvärden skall få en reell innebärdoch användas av olika industrier för reglering av processerna till allt mindreutsläpp av miljöpåverkande ämnen måste klara och entydiga regler utarbetas,vilket innefattar fastställande av mätmetoder och kalibreringsförfaranden samtangivande av när, var och hur mätning och registrering skall ske. reglerkrävs också för hur insamlade mätdata skall behandlas och värderas. I många fall torde också frågan om en avvägning mellankontinuerlig eller diskontinuerlig mätning och registrering uppkomma och attregler för medelvärdeberäkning anges. Det är angeläget att gränsvärden intefastställes innan det är tekniskt klarlagt hur olika anläggningar skallkontrolleras och övervakas och att utsläppen verkligen kan mätas och värderaspå ett korrekt och tillförlitligt sätt. Det kommer med säkerhet att fordra insats av rådgivande och upplysande art från ansvariga myndigheters sidaliksom också att krävas övervakning av att bestämmelserna efterlevs. vill i detta sammanhang också framhållaönskvärdheten av att ett nät av stationer för mätningar av immissioner, ocksåav sådana uppkomna i andra länder, kommer till stånd för kartläggande avförekommande immissioner och deras spridning. Likaså behövs fler undersökningarför att erhålla bättre kännedom om immissionernas inverkan. Miljövårdsmätteknik är ur tekniskt vetenskaplig synpunktett komplext ämne som kräver insatser av specialister på många olika fackområden.En tvärvetenskaplig satsning med samverkan mellan biologer, kemister,elektroniker, teletekniker, mättekniker etc måste åstadkommas och härför krävsdels ett sammanhållande organ, dels ekonomiska resurser. resurser och sakkunskap på fackområden avbetydelse för miljövårdsmättekniker finns hos ett flertal statliga och privataorgan och är ofta av hög klass. Den fortsatta tekniska utvecklingen bör grundaspå en förstärkning och förbättring av dessa och på ett utökat samarbete ochsamverkan mellan de många olika institutioner vid universitet och högskolor,forskningsanstalter, institut samt företag, som var för sig förfogar över förmiljövårdsmättekniken väsentliga forskningsresurser.