bet · FV01TU13 · 1972-12-31 00:00:00 — eller brukas i yrkesmässig trafikför godsbefordran automobil eller släpfordon i strid mot föreskrifterna i 25 §2 mom. eller 3 mom. första stycket, eller bmkas i uthyrningsrörelse automobil, som ej godkäntsför sådan rörelse, straffesden, som utövar trafiken eller rörelsen, med dagsböter. Ägde förare vetskap därom,att Ägde förare vetskap om hind-godkännande, som ovan sägs, icke retmot fordonets brukande, vare lämnats eller att i 25 § 2 mom. jämväl hanförfallen till ansvar, föreskriven anmälningsskyldighet som sagts.icke fullgjorts eller att fordonets maximUast översteg den för fordonet itrafiktillståndet eller eljest särskilt medgivna högsta lasten, varejämväl han förfallen till ansvar, som sagts, 5 mom. Har bestäUningstrafik för godsbefordran bedrivitsutan tiUstånd eller i strid mot 22 § eller föreskrift enligt 5 § andra stycketom maximilast för fordon, dömes den för vars räkning otillåten transportutförts till dagsböter, om han kände till hindret mot transportens utförandeeller ej visar att han gjort den undersökning huruvida sådant hinder förelåg,som skäligen kan begäras av honom. »Senaste lydelse 1957: 474. Har innehavare av tillstånd tiU yrkesmässig trafik elleruthyrningsrörelse eller transportförmedling ådömts straff för förseelse motdenna förordning, eller har högre rätt meddelat utslag i mål, vari underrättådömt sådant straff, åligger det domstolen att från utslagetsavkunnande översända avskrift av utslaget till vederbörande tillståndsgivandemyndighet. Har innehavare av tiUstånd tiU yrkesmässig trafik ellerförare av automobil i sådan trafik eller innehavare av tillstånd till uthyrningsrörelseeller transportförmedling ådömts straff för förseelse mot denna förordning,eller har högre rätt meddelat utslag i mål, vari underrätt ådömt sådant straff,åligger det domstolen att från utslagets avkunnande översändaavskrift av utslaget till vederbörande tillståndsgivande myndighet. Har straff ådömts för förseelse mot de särskildabestämmelser som gälla i fråga om förares arbetstid och vilotid, fordons ellervägars belastning eller fordons hastighet och har förseelsen skett i yrkesmässigtrafik, äger första stycket motsvarande tillämpning. Denna kungörelse träder i kraft . Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370) Härigenom förordnas, att 20 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Vid beräkningen av inkomsten frånsärskUd förvärvskälla skola från samtliga ur förvärvskällan underbeskattningsåret härflutna intäkter i penningar eller penningars värde(bruttointäkt) avräknas alla omkostnader under beskattningsåret förintäkternas förvärvande och bibehållande. Att koncernbidrag, som icke utgörsådan omkostnad, ändå skall avräknas i vissa fall och inräknas i bruttointäkt hosmottagaren framgår av 43 § 3 mom. Avdrag måicke ske för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförligautgifter, däruti inbegripet vad skattskyldig utgivit såsom gåva eller såsomperio- 1 Senaste lydelse 1968: 544, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse diskt understöd eller därmed jämförlig periodiskutbetalning till person i sitt hushåU eller, där understödet icke utgörskadestånd eller är av den art, varom i 22, 25 eller 29 § förmäles, till annansundervisning eller uppfostran; värdet av arbete, som i den skattskyldigesförvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv, andre maken,hemmavarande barn eller hemmavarande barn, som fyllt 16 men ej 18år och som ej anses tillhöra arbetspersonalen; ränta å den skattskyldiges eget, i hans förvärvsverksamhetnedlagda kapital; avgift enligt förordningen (nr 882)om studiemedelsavgifter; avgift enligt lagen (1972:000) om överlastavgift; förlust,som är att hänföra till kapitalförlust, (Se vidareanvisningarna,) Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer, Bilaga 5 yttrandenr 1972 Genom beslut den 24 aprU 1972 hartrafikutskottet anhållit om skatteutskottets yttrande över propositionen 1972:81 med förslag tilL kungörelse om ändring i förordningen (1940: 910) angåendeyrkesmässig automobiltrafik, m. m, jämte motionerna 1972: 1665, 1972: 1669,1972: 1670 och 1972: 1672, allt i vad avser automobilskattetUlägg, I propositionen föreslås bl, a. att en särskUd avgift automobilskattetillägg skall tas ut av ägaren till eller i vissa fallbrukaren av motorfordon som framförts med högre axel- eller boggitryck än somär tillåtet. Avgiften, som skall utgå oberoende av straffansvaret, är ihuvudsak konstruerad efter förebild av en motsvarande avgift, som införts iNorge från och med den 1 febmari 1972, Bakgrunden till förslaget är främst denbetydande frekvens av överlaster, som såväl yrkestrafikutredningen somrikspolisstyrelsen redovisat, och de risker från trafiksäkerhetssynpunkt somöverlasterna innebär. Departementschefen understryker också dekonkurrenssnedvridande effekterna av överlasterna och framhåller attvägtrafikskatterna fastställts med hänsyn till det kostnadsansvar som rymsinom de för fordonen tillåtna axel- och boggitrycken. Departementschefen anseratt ett överskridande av belastningsbestämmelserna i princip innebär ettundandragande av skatt. F. n. saknas möjligheter att i någon form ta ut denundandragna skatten, och enligt departementschefens mening är det därförmotiverat att vid sidan av övriga påföljder för överträdelser av detta slag ta ut en särskild avgift härför. Vid fastställande av avgiftens storlek anserhan emellertid inte att det enbart är fråga om att utkräva ett kostnadsansvarutan också att motverka den från trafikpolitisk synpunkt oacceptablaöverbelastningen. Skatteutskottetvill inledningsvis framhålla att utskottet självfallet inte har någraprincipiella invändningar mot att effektiva åtgärder sätts in för att motverkaoch förhindra överlaster i framför allt den tunga trafiken. Utskottet kan ocksåansluta sig tUl uppfattningen att överlast normalt innebär ett undandragandeav vägtrafikskatt. Utskottet utgår från att den i propositionen föreslagnabenämningen på den tänkta avgiften automobilskattetUlägg närmast hämtatsfrån det administrativa sanktionssystem med skattetUlägg, som enligt beslut av1971 års riksdag numera gäller för de flesta skatter som bygger pådeklarationsavläm-nande. I förevarande fall understryks avgiftens skattemässigakaraktär inte bara genom benämningen utan också genom en hänvisningsbestämmelsei automobilskatteförordningen. Skatteutskottetanser att den avgift som föreslås i propositionen knappast i något avseendekan jämställas med övriga skattetillägg. Det skulle därför vara vilseledandeatt i förevarande fall använda benämningen automobilskattetillägg.Fömtsättningen för att avgiften skall betraktas som ett skattetUlägg är enligtutskottets mening att avgiften står i viss bestämd relation till detskattebelopp som undandragits eller kunnat un-dandras genom förfarandet.Vägtrafikbeskattningen bygger på en kombination av vikt och våglängd, ochfordonsbeskattningen är än så länge helt kombinerad med endrivmedelsbeskattning, där skatteavvägningen bestämts med utgångspunkt isamtliga dessa faktorer. Det föreslagna automobilskattetillägget kan isärskilda fall -- som visas i en av de med anledning av propositionen väcktamotionerna leda tUl att avgiften redan efter kort körning på väg, därmedgivet axel- och boggitryck är lägre än bilens last, komma att utgå medbelopp som i vissa fall motsvarar hälften av den årliga fordonsskatten förfordonet. Det är måhända erforderligt med så kraftiga sanktioner för att kommatill rätta med överlastproblemen även om sådana åtgärder kan framstå somobUliga vid oavsiktliga överträdelser. Dessa frågeställningar ligger utanförutskottets kompetensområde men visar att det knappast kan göras gällande attdet ekonomiska anspråket i sådant fall grundas på fordonets kostnadsansvar.Utskottet finner att avgiften i första hand bör betraktas från trafikpolitiskasynpunkter med tonvikt på trafiksäkerhet och konkurrensneutralitet ochinte som en sanktion mot försök till Med hänsyn till avgiftens utformning anser utskottet inte att denbör karaktäriseras som en skatt eller ett tillägg till en skatt utan som enstraffavgift. Utskottetvill i sammanhanget också ta upp en skatterättslig aspekt på avgiften som inteberörs i propositionen. Normalt tillämpas vid inkomstbeskattningen denprincipen att skatt eller avgift, som har karaktär av omkostnad i enförvärvsverksamhet, också blir avdragsgill. Som exempel kan nämnas attfordonsskatten är avdragsgill för en åkare och traktorskatten för en lantbrukare.Om man följer förslaget i propositionen skulle automobilskattetillägget medhänsyn bl, a, till departementschefsuttalandet beträffande vägkostnadsansvareti dessa fall närmast bli att anse som en utvidgning av automobUskatten ochsåledes kunna bli avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Detta skulle ipraktiken kunna medföra att den prohibitiva effekten genom avdragsrättensannolikt skulle reduceras till ungefär hälften. Enligt vad utskottet erfarithar en sådan verkan inte varit avsedd, I den mån man vill se avgiften som enstraffavgift som skall drabba bilens ägare eller brukare fullt ut, bör man föratt undvika all tveksamhet på denna punkt införa en uttrycklig bestämmelse omatt avgiften inte är avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Medhänvisning tUl det anförda förordar skatteutskottet att förordningen omautomobilskattetillägg i stället benämns förslagsvis "Lag om särskildavgift för överlast" och att författningstexten ändras i överensstämmelsehärmed. Författningsförslaget bör vidare kompletteras med en bestämmelse avinnebörd att avgiften inte är avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Någottillägg till bestämmelserna i automobilskatteförordningen är under angivnafömtsättningar inte erforderligt. I enlighet med utskottets ovan redovisade uppfattningatt den föreslagna avgiften inte skall betraktas som en skatt eller ett tilläggtill en skatt finner utskottet inte skäl att ta upp de till utskottetremitterade motionema till granskning, Närvarande:herrar (), i Bäckmora (c), (), fm (),herrar Josefson i Arrie (c), (), Carlstein (s), (), (), i Trobro (m), Stadling (s). i (s), (). () och (). avherr (), som anfört följande: "Jagdelar utskottsmajoritetens uppfattning att den särskilda avgift, som ipropositionen benämns automobUskattetiUägg, är att betrakta inte somen skatt utan som en mot överlaster riktad sanktion. a. att 'så kraftiga sanktioner' kanske erfordras för att komma till rättamed överlastproblemen och understryker att den prohibitiva effekten skulleavsevärt reduceras om avgiften betraktas som en avdragsgUl rörelsekostnad.Utskottsmajoriteten finner det därför angeläget att särskilt framhålla, attavgiften ej bör vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Samtidigtsom jag instämmer i utskottets principiella resonemang vUl jag klart markera,att detta är av rent teknisk natur och att jag därför inte tagit ställning tillden föreslagna avgiftens storlek."