bet · FV01FöU17 · 1972-12-31 00:00:00 — Totalförsvaretskall vara så förberett för kriget att det verkar fredsbevarande. Det skalldärför ha sådan styrka, sammansättning och beredskap att ett angrepp motSverige fordrar så stora resurser och uppoffringar samt tar så att defördelar som står att vinna med angreppet rimligen inte kan bedömas värdainsatserna. Totalförsvaret skall snabbt kunna höja beredskapen ochutveckla full styrka. Totalförsvaret skall vara så utformat att det kan motståskilda angreppsformer och verka i olika militärpolitiska lägen. Totalförsvaret skall vara så utformat att resurser kanavdelas för svenskt deltagande i verksamhet i syfte attupprätthälla eller återställa internationell fred och säkerhet. Under fredstidoch under krig mellan främmande makter varunder är neutralt skallkrigsmakten avvisa kränkningar av värt territorium. Civilförsvaret jämte andraberörda grenar av totalförsvaret skall vidta åtgärder för att skyddabefolkningen mot skadeverkningar på grund av krig i vår omvärld. Det ekonomiskaförsvaret skall bidra till att trygga vår försörjning om vårt land blirhänvisat till egna försörjningsresurser på grund av konflikter i vår omvärld. Invasionsförsvarskall vara krigsmaktens viktigaste uppgift. Om utsätts för angreppskall krigsmakten möta detta och i del längsta förhindra att angriparen fårfast fot på svensk mark. I varje del av landet skall bjudas segt motstånd, omså erfordras även i form av det fria kriget. Civilförsvaret skall skyddabefolkning och egendom mot skador av fientliga anfall samt rädda överievandevid sådana anfall. Folkförsön-ningen i vidaste bemärkelse skall tryggas genomdet ekonomiska försvaret. En fast försvarsvilja skall vidmakthållas och varjeförsök att undergräva vår motståndsanda och tilltron till vår förmåga at)motstå angreppet skall motverkas genom psykologiskt försvar.Sjukvård, socialvård, polisväsende, kommunikationer samt annan samhälleligverksamhet skall anpassas med hänsyn till inriktningen av de samlade försvarsansträngningarna. Totalförsvarets olika delar skall samverka ochunderstödja varandra i syfte att nå största möjliga försvarseffekt. Utskottet har i det föregåendeanslutit sig till departementschefens uppfattning att alltjämt bör sökaförverkliga sina säkerhetspolitiska mål genom en neutralitetspolitik, byggdbl. a. på ett efter våra förhållanden starkt försvar. Ett vapenlöst motståndvore helt otillräckligt som stöd för neutralitetspolitiken. Totalförsvaret bör vara så uppbyggt och organiserat attdet är en hela folkets angelägenhet. Liksom försvarsutredningen ochdepartementschefen anser utskottet att det militära försvaret även ifortsättningen bör bygga på den allmänna värnpliktens grund. Frivilligtförsvarsarbete bör underlättas och stödjas. Upplysning om totalförsvaret somsamhällsfunktion bör bedrivas. I enlighet med departementschefens uppfattning skalltotalförsvaret kunna tvinga en angripare tiU sådana uppoffringar av tid ochresurser samt till sådana förluster att han avhålls från att företa angreppet. 1 motionen 1972:1609 av m. fl. (vpk) harföreslagits, såvitt nu är i fråga, att skall avslå de föreslagnariktlinjerna för totalförsvarets fortsatta inriktning och hos Kungl. Maj:tanhålla om en ny försvarsutredning med direktiv i enlighet med de riktlinjerför försvarspolitiken som anges i motionen 1972:953. Dessa riktlinjer innebären försvarsordning med inriktning på ett territoriellt geriUaförsvar kombineratmed ett gränsförsvar med luftvärn och kustbevakningsutrustning. mening skuUe ett försvar av detta slag inte vara tUlräckligt för attförverkliga våra säkerhetspolitiska mål. Som års riksdag haruttalat (FöU 1971:9 s. 5, rskr 1971:140) skulle en inriktning mot ett sådantförsvar med säkerhet rubba tilltron i andra länder till vår vilja och förmågaatt hävda landets oberoende. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen1972:1609 i denna del. Det militära försvarets fortsatta inriktning Mot bakgrund av sinaställningstaganden angående säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvaretsfortsatta inriktning har departementschefen redovisat de allmänna riktlinjersom enligt hans mening bör gälla för den fortsatta programplaneringen för detmilitära försvaret. Beträffande olika handlingsmöjligheter när det gällerförsvarets sammansättning på lång sikt delar departementschefenförsvarsutredningens mening att olika alternativ beträffande värnpliktenbehöver utredas. Utskottet har samma uppfattning. En särskild utredning börstudera frågor angående värnpliktssystem och värnpliktsutbildningav betydelse för den fortsatta försvarsplaneringen. Härvid torde utredningenäven komma att beröra frågor om operativa principer m. m. Liksom departementschefenanser utskottet att den gemensamma allmänmilitära utbildningen och denkvalificerade utbildningen av fast anställt och värnpliktigt befäl är avsärskild betydelse för handlingsfriheten . 1 motionen 1972:963 av m. fl. (fp, c), som harväckts under den allmänna motionstiden, har föreslagits att hosKungl. Maj:t skall hemställa om en utredning beträffandevärnpliklsut-bildningen med utgångspunkt i de i motionen anförda synpunkterna.Motionärerna har bl. a. framhållit värdet av att resultat frän en sådanutredning kan leda till besparingar relativt snart. Syftet i motionen 1972:963 torde bli tillgodosett med denutredning som utskottet i det föregående har tillstyrkt och som hartillkallats. Utredningen är parlamentariskt sammansatt. Utskottet förutsätteratt direktiven för utredningen har utformats med beaktande bl. a. av synpunktersom har förts fram i motionen och i försvarsutredningens betänkande jämtereservationer. Något ytterligare uttalande av behövs inte. 1 motionen 1972:953 av m. fl. (vpk) harföreslagits att skall uttala sig för en försvarsordning som bygger päfolkförsvarets idé och består av ett territorialförsvar och ett gränsföisvar,att utgifterna för det militära försvaret under /73 skallminskas med , att pågående arbete med ijaktversion avbryts och att alla utgifter för det militära försvaret skallföras upp under samma huvudtitel i riksstaten. Det militära försvaret skall även i fortsättningen genomsin styrka och sammansättning avhälla från angiepp. Om Sveiige kommer i krigskall försvarets uppgift vara att i det längsta föihindra att angiiparen fårfast fot på svensk mark. Ett angrepp skall mötas så långt ut från våra gränseroch kuster som våra resurser och geografiska förutsättningar medger. Utskottethar i det föregående konstaterat att ett försvar av det slag som har skisseratsi motionen 1972:953 inte vore tillräckligt för att förverkliga våiasäkerhetspolitiska mål. Det skulle med säkerhet inte kunna lösu den angivnauppgiften för vårt försvar. Något uUalande för en försvarsordningoch en minskning av försvavsulgiflerna i enlighet med motionens förslag böi-därför inte ske. Depaitementschefen redovisar försvaisutledningensöverväganden beträffande utveckling och anskaffning av ett nytt jaktflygplan.Utredningen har föiordat alt jaktveisionen av flygplan 37 utvecklasffti senare anskaffning och att antalet divisionei- skall bestämmas senare.Utskottet ansluter sig liksom deparlemonlsehefen till ulredningens förslag. Motionen1972:953 bör alltså avslås även i denna del. Enligt vad utskottet har inhämtatkommer på initiativ av chefen föi försvarsdepartementet allpubliceras en särskild ledogörelse föi hela . För utgifterna inom det militära föisvaret beräknas en säiskild Anslagen för verksamheten inom denna ram tasupp i driftbudgeten under riksstatens fjärde huvudtitel och i kapitalbudgetenunder försvarets fastighetsfond. Även utgifterna för civilförsvaret, detpsykologiska försvaret och vissa andra totalförsvarsändamål tas i driftbudgetenupp under fjärde huvudtiteln. För många totalförsvarsändamål ärberedskapsåtgärderna så nära knutna till den fredsmässiga verksamheten att desärskilda utgifterna härför bör beräknas i anslutning till ordinarie anslagunder andra huvudtitlar. Någon ändring i detta avseende vill utskottet inteförorda. Det bör påpekas att vårt totalförsvar kan sägas motsvara nästan helafredssamhället, omställt för att uthärda påfrestningarna i en krigssituation.Motionen 1972:953 avstyrks alltså även såvitt nu är i fråga. Departementschefen framhåller att tillförsvarsplaneringens viktigaste uppgifter hör att skapa handlingsfrihetbeträffande försvarets utformning . Mellan olika slag avhandlingsfrihet måste genom olika åtgärder skapas en rimlig balans. Sådanaåtgärder innefattar bl. a. att resurser sätts av för forskning ochutveckling så att en grundläggande produktionskapacitet kan behållas förcentrala materiel-slag. I motionerna 1972:1608 och 1972:1614 har tagits upp frågorom handlingsfriheten som berör försvarets planeringssystem. Förstnämnda motionefterlyser en skyndsam kartläggning av handlingsfriheten för olika delar avtotalförsvaret och inom olika tidsperspektiv. I motionen 1972:1614 föreslås attriksdagen skall begära att Kungl. Maj:t förelägger riksdag enfullständig redovisning av bakgrund till och konsekvenser av de förslag omförsvarets utformning och organisation som då föreläggs . Principbeslut att införa ett nytt systemlör planermg och budgetering inom försvaret fattades 1970 (prop. 1970:97, SU1970:203, rskr 1970:420). Utredningsarbetet rörande försvarets framtida inriktninghar varit nära knutet till förberedelserna för att införa det nya systemet.Arbetet har i många avseenden haft försökskaraktär och delvis skett under stortidspress. Delar av planeringssystemet har ännu inte börjat tillämpas ensförsöksvis. 1 översikten till propositionen 1972:1 bilaga 6 (s. 3) harframhållits att ambitionsnivån för har måst sättasjämförelsevis lågt, bl. a. i fråga om kravet på informationsmängd iprogramplaner och andra dokument. Till de avsedda vinsterna med det nya planeringssystemethör en bättre kartläggning av den handlingsfrihet i olika avseenden som finnseller går att skapa och av konsekvenserna av olika handlingsalternativ.Perspektivplaner och systemplaner avses bli viktiga instrument i dettaavseende. Några särskilda systemplaner finns ännu inte. Under huvudavsnittet Anslagsfrågor lämnar utskottet ensammanfattning av det nya systemet för planering och budgetering inomförsvaret. Utskottet vill i detta sammanhang endast erinra om indelningen iavvägningsprogram och om den redovisning i tidsperspektivet som har lämnats avdepartementschefen. Följande sammanställning är hämtad ur propositionen 1972:75 (s. 203) och belyserresursfördelningen i avvägningstermer och tidsperspektiv. Sammanställningenvisar den ungefärliga fördelningen av medel för /73 enligtKungl. Maj:ts förslag (milj. kr. i beräknat medelkostnadsläge för budgetåret). Utskottet anser att det ännu är förtidigt att bedöma hur förväntningarna på det nya planeringssystemet kommer attinfrias. Klart är att de första programplanerna, för perioden /73 -1976/77, av flera skäl inte ger sådant underlag för flerårsplanering ochbudgetering som kommande programplaner bör komma att ge. har vid överlämnande av sitthuvudbetänkande anmält att den i anslutning till sitt arbete medtilläggsuppdraget om roll i det nya systemet för planering ochbudgetering avser att behandla vissa i utredningsarbetet aktualiserade frågorom metodiken i det fortsatta planeringsarbetet. Sådana frågor behandlas även ien särskild ledningsgrupp inom försvarsdepartementet. Ett planeringssystem fördet ekonomiska försvaret håller på att utarbetas. Enligt utskottets meningfinns det goda skäl som talar för att inte närmare behandlarplaneringsmetodiken och resursåtgången för det nya planeringssystemet förränförsvarsutredningen har slutfört sitt arbete och ytterligare erfarenhetervunnits. Redan nuvarande planering innefattar en strävan attkartlägga åtgärder som ger handlingsfrihet i ett längre perspektiv. F. n. och idetta sammanhang bör endast konstateras att planeringsunderlaget är behäftat med viss osäkerhet. Utskottet avstyrker bifall tillifrågavarande båda motioner. Departementschefen uttalar att det bör vara en strävan attskapa förutsättningar att anskaffa vapen och utrustning av tillräckligt högkvalitet. Med hänsyn till den tekniska utvecklingen och därmed sammanhängandekostnadsstegringar instämmer han i försvarsutredningens uppfattning atterfarenheterna har understrukit kraven på prioritering vidlångsiktiga ställningstaganden till olika vapensystem. Han förutser att kravenpå en sådan prioritering kommer att skärpas ytterligare . Mot denbakgrunden krävs enligt departementschefens mening klara riktlinjer vidställningstaganden till avvägning mellan kvantitet och kvalitet. Departementschefen erinrar vidare om de senaste årensutveckling mot en politisk avspänning i . Med hänsyn härtill anser hanatt det militära försvarets operativa styrka kan tillåtas att gå ned någotunder . Till de eftergifter i fråga om den operativa styrkansom departementschefen förordar hör senareläggning av leveranser av flygplan 37Viggen. I propositionen framhålls att inte i sig självtinnehåller några primära strategiska mål. Vårt territorium bör i första handses som ett genomgångsområde vid storkrig i . Med hänsyn till detta ocheftersom en angripare alltid måste ta hänsyn till huvudmotståndarensmotåtgärder torde tiden för att genomföra en planerad operation mot Sverigekomma att spela en stor roll. Dessa förhållanden talar enligtdepartementschefen för att vårt försvar får den största krigsavhållandeeffekten om det byggs upp för att vara i vidsträckt mening uthålligt. Enligthans mening bör vid det militära försvarets fortsatta utveckling uthållighetges företräde framför initialstyrka. Utskottet anser liksom departementschefen att det krävsklara riktlinjer vid ställningstaganden till avvägning mellan kvantitet ochkvalitet. Utskottet delar också departementschefens mening att den operativastyrkan kan tillåtas gå ned något och att försvaretsuthållighet bör ges företräde framför dess initialstyrka. 1 motionen 1972:1605 av herrar () och () har, såvitt nu är i fråga, föreslagits att överbefälhavaren skall få iuppdrag att lägga fram förslag till inriktning av detmilitära försvaret i enlighet med vad i motionen har anförts. Vidare föreslåsriksdagen godkänna att som grund bör ligga försvarsbeslut om ettbalanserat djupförsvar och i övrigt vad i motionen anges. Med anledning av vad motionärerna har uttalat om operativaprinciper vill utskottet erinra om vad i det föregående har anförts ombetydelsen av uthållighet. Som departementschefen har framhållit bör slutsatsenom uthållighet och initialstyrka ses i sammanhang med försvarets krigsavhållandeeffekt totalt sett och inte tillämpas pä enskilda förband och vapensystem. Detmilitära försvaret bör byggas upp så att det i allt väsentligt är balanseratoch möjliggör djupförsvar med kraftsamling till gränser och kuster. Dennasträvan kan av bl. a. ekonomiska skäl inte Man tvingas göra prioriteringar och bördå följa den princip som departementschefen har redovisat och utskottet i detföregående tillstyrkt. Detta innebär bl. a. att ett större antal teknisktmindre högtstående vapensystem (funktioner) hellre anskaffas än ett fåtaltekniskt mycket kvalificerade. Principen kan inte tillämpas genomgående påalla system. För vissa av dem är t. ex. möjligheterna att över huvud taget nåverkan bestämmande för kvaliteten på systemet och för det antal enheter sombehövs. Detta gäller bl. a. brigader för strid i öppen terräng och jaktflyg. Liksom departementschefen anser utskottet att de delar avkrigsorganisationen som redovisas i de fyra avvägningsprogrammen Rörligamarkstridsförband. Lokalt bundna markstridsförband, Övervattensstridsförbandoch Luftförsvarsstridsförband bör utgöra den bas på vilken det militäraförsvarets krigsavhållande förmåga skall byggas. Till denna bas bör vidare hörat. ex. ett kvalificerat spaningsflyg och en effektiv signalspaning. och departementschefen har framhållit är det angeläget att möjligheternatill god förvarning tas till vara. Avvägningsprogrammet Fjärrstridsförband börges lägre prioritet. Utskottet behandlar motionsyrkanden angående etteventuellt framtida attackflygplan (efter flygplan AJ 37 ) under anslagetFlygvapenförband: Forskning och utveckling. Utskottet har inte något att erinra mot vaddepartementschefen har anfört om inriktningen av planeringen för de olikaavvägningsprogrammens utveckling. Vid den fortsatta utvecklingen av det militära försvaretbör strävan vara att så stor del som möjligt av de tillgängliga resursernaanvänds för utbildning och materielanskaffning. Kostnaderna förfredsorganisationen och övriga fasta kostnader måste begränsas. Som ett led idenna strävan pågår en intensiv rationaliseringsverksamhet för att bl. a.minska förvaltningsorganisationen (jfr prop. 1972:45 s. 7 och FöU 1972:15 s.5). Särskilda åtgärder kan behöva vidtas för att underlätta denna verksamhet. Utskottet biträder departementschefens mening attriksdagen inte bör besluta om en bestämd utgiftsram för det militära försvaretför . Utgiftsramen bör i fortsättningen prövas ärligen. Den femåriga programplaneringen bör dock ske medutgångspunkt i en viss ekonomisk planeringsram. Vid bestämmande av denna måstebeaktas att stor restriktivitet med statsutgifterna är nödvändig de närmasteåren. Departementschefen föreslår att planeringsramen skall utgåhorisontellt från basbeloppet, 6 470 milj. kr. i den utgiftsram för budgetåret1972/73 som han förordar. Planeringsramen för perioden /73 -1976/77föreslås alltså uppgå till (5X6 470) 32 350 milj. kr. i prisläget februari1971. Enligt departementschefens mening bor i planeringen förutsättas attkompensation för pris- och löneförändringar skall ske enligt nettoprisindex. 1 motionen 1972:1605 av herrar () och () har anförts att den planeringsram för femårsperioden som departements- chefen förordar är betydligt mindre än de ekonomiska ramarsom har undersökts av överbefälhavaren och granskats av försvarsutredningen.Vidare hävdas bl. a. att planeringsramen måste bestämmas tUl ett belopp som är1 000 milj. kr. större för att inte materielanskaffningen skall få alltförliten omfattning. Motionärerna förordar en planeringsram om 33 600 milj. kr. 1 motionen 1972:1606 av m.fl. (m) har såvittgäller planeringsramen för det militära försvaret lämnats ett förslag sominnebär en planeringsram för femårsperioden som utgår från ett basbelopp /73 om 6 70S milj. kr. och därefter ökar med 100 milj. kr. Planeringsramen uppgår därmed till 34 525 milj. kr. Motionärernaförutsätter vidare att full kompensation lämnas för pris- och löneförändringar. 1 motionen 1972:1611 av herrar () och Polstam (c)har hemställts att planeringsramen för det militära försvaret skall bestämmastill 33 750 milj. kr. Motionärerna hävdar att den planeringsram somdepartementschefen förordar kan få konsekvenser beträffande tilltron tillSveriges neutralitetspolitik. Utskottet finner att den återhållsamhet som präglardepartementschefens förslag är en nödvändighet med hänsyn till detstatsfinansiella läget. De programplaner för det militära försvaret som kommeratt utarbetas inom den angivna planeringsramen och med ledning av de riktlinjersom utskottet har tillstyrkt kommer att visa om det blir anledning att göraförändringar i planeringsinriktningen, t. ex. för att försvaret även ifortsättningen skall motsvara kraven enligt vår neutralitetspolitik. Statsmakternaavses i det nya planeringssystemet pröva såväl utgiftsramen förnästkommande budgetår som planeringsramen för den förestående femårsperioden. Med hänvisning tiU det anförda biträder utskottet vaddepartementschefen har anfört om det militära försvarets fortsatta inriktningoch avstyrker bifall till de motionsyrkanden som gäller denna inriktning. Departementschefen delarförsvarsutredningens uppfattning beträffande inriktningen i stort av civilförsvaretsfortsatta utveckling. Civilförsvaret bör bidra till totalförsvaretsfredsbevarande funktion genom att stärka befolkningens motständsförmåga ochdärmed tilltron till vår vilja att göra motstånd mot angrepp och påtryckningar. Om vi inte lyckas att avhälla från angrepp eller hot ärdet civilförsvarets uppgift att skydda befolkningen och lindra verkningarna avskador. Även i de fall krig pågår i vår omvärld och endast indirekt berör vårtland skall civilförsvaret kunna lindra de sekundära verkningarna förbefolkningen. Den hittillsvarande planeringen av civilförsvaret harutgått från att befolkningen löper risk att direkt bekämpas i terrorsyfte ochatt kärnvapen kan komma att användas i sädana fall. a. lett till att utrymning har satts i förgrundenbland de förebyggande åtgärderna och att det inte har ansetts vara möjligt atttill rimliga kostnader åstadkomma skyddsrum till skydd för befolkningen i destörre städernas inneromräden. Departementschefen anser liksom försvarsutredningen attplaneringen i fortsättningen inte bör inriktas på skydd mot kärnvapen ellermassinsats av konventionella vapen i direkt bekämpning av befolkningen. Grundläggandeför planeringen föreslås i stället vara att befolkningen kan komma att berörasav biverkningar vid bekämpning av militära mål i samband med en invasion med iförsta hand konventionella stridsmedel och vid markstrider. Utskottet anser attplaneringen inte främst skall syfta till skydd mot terrorangrepp med kärnvapeneller konventionella vapen. Viss hänsyn måste emellertid tas till attbefolkningen kan bli ställd inför direkt hot om skadegörelse. Det är dåbetydelsefullt att civilförsvaret med sina åtgärder kan påverka situationenoch öka statsmakternas handlingsmöjligheter. Befolkningen bör också kunna gesskydd mot de sekundära verkningarna av ABC-stridsmedel som används utanför våragränser. Befolkningen kan i krig beredas skydd dels i skyddsrum,dels genom att utrymningar företas till mindre utsatta områden. Somdepartementschefen uttalar kan dessa båda typer av åtgärder anses kompletteravarandra. Med utrymningar av mycket stor omfattning riskerar man att fåstörningar i samhällslivet och planeringen bör därför inriktas på att skydd imöjlig mån bereds befolkningen i skyddsrum i närheten av bostäder ellerarbetsplatser. En planläggning för utrymning av tätorter och andra områden bördock behållas för att ge handlingsfrihet att besluta efter den rådandesituationen. Skyddsrumsbyggandet är sålunda en grundläggande åtgärd förbefolkningens skydd i krig. Reglerna för genomförandet av ett framtidaskyddsrumsbyggande ses f. n. över av en särskilt tillsatt utredning, 1969 årsskyddsrumsutredning. Utredningen väntas redovisa sitt uppdrag . Utskottet delar departementschefens mening att dennuvarande förteckningen av orter med skyddsrumsbyggnadsplikt (skyddsrumsorter)bör omprövas mot bakgrunden av den ändrade synen på planeringen förcivilförsvarets fortsatta inriktning. Den nuvarande gränsen, som ärgenerellt bestämd till orter med 5 000 invånare, bör höjas. Det bör få ankommapä Kungl. Maj:t att bestämma den framtida storieksgränsen. Ett urval blandmindre orter bör ske med hänsyn (ill deras belägenhet i förhållande tillmilitära mål och till invasionsområden. Det finns skäl att som nugenerellt göra undantag för låghusbebyggelse. Inte heller finns det längre skälatt generellt undanta innerområdena i de 14 största städerna från enskiltskyddsrumsbyggande. 1 likhet med departementschefen anser utskottet att detotala kostnaderna för skyddsrumsbyggandet vid oförändrat hög ambitionsnivå börkunna begränsas i förhållande till de nuvarande kostnaderna. Med hänsyntill att skyddsrummen kan behöva utnyttjas på annat sätt än har varit avsett börskyddsrummens utformning studeras närmare. I motionen 1972:1613 av m. fl. (s) harhemställts, såvitt nu är i fråga, att skall uttala sig för ettfullgott och effektivt befolkningsskydd i form av skyddsrum och skyddsmaterieloch för att kostnaderna för detta skall tas ut inom den ekonomiska ramen fördet militära försvaret. Enligt utskottets mening innebär den av utskottettillstyrkta inriktningen av civilförsvaret uttalande om att civilförsvaret börutvecklas så att det förblir en mycket värdefull och effektiv del av vårttotalförsvar.