bet · FV01FöU17 · 1972-12-31 00:00:00 — Härvid har utredningen i första handägnat uppmärksamheten åt de .säkerhetspoUtiskt betingade utgångspunkterna förplaneringen i avsikt att nå likartade planeringsutgångspunkter för helatotalförsvaret. Någon närmare prövning av dessa utgångspunkter med hänsyn tillde resursbehov som de kan leda till beträffande övrigt totalförsvar harutredningen däremot inte gjort. Inte heller har utredningen närmare behandlatvalet meUan skilda system, t. ex. beredskapslagring eller vidmakthållande avproduktionskapacitet, för att skapa en viss beredskap inom olika sektorer. har funnit att planeringen inomtotalförsvaret såvitt gäller uthålligheten i vissa fall synes ha skett medskilda, men varför sig rimliga, utgångspunkter. Utredningen framhåller viktenav att pågående studier av uthållighetsfrågan förs vidare. 1 övrigt anserutredningen att tillämpade planeringsutgångspunkter för övrigttotalförsvar i stort sett är anpassade till vad utredningen har föreslagit fördet militära försvaret och civilförsvaret. Säkerhetspolitikens inriktning (s. 98-108) Departementschefen framhåller attden politiska utvecklingen efter är 1968 pekar bl. a. mot att det för förstagången på mycket har inträtt en situation i som kan innebära förutsättningarför att uppnå ett mera varaktigt tillstånd av avspänning och samarbete. Degångna årens utrikespolitiska händelser ger ett fortsatt och förstärkt intryckav politisk avspänning i . Avspänningsprocessen har pågått så längeoch visat en sådan hållfasthet att man kan våga tala om en utvecklingstrend.Relationerna mellan supermakterna och deras allierade har delvis ändratkaraktär. De starka låsningar som har präglat stormaktspolitiken underefterkrigstiden har förbytts i ett klimat med en starkare vilja till positivaförändringar. Hos parterna markeras en beredvillighet att ompröva tidigare ståndpunkter. Önskan att söka - ochtillämpa nya lösningar framträder tydligare. De ömsesidiga strävandena till en konstruktiv fortsättningpå denna politik följs med förväntningar och intresse. Detta innebär inte atten fortsättning är fri från problem. Bakslag, tillfälliga och mera varaktiga,kan komma att inträffa på båda sidor. Det finns emellertid inga teckensom pekar på att detta kommer att leda till att grunderna i den utstakaderiktningen överges av parterna. Även om riskerna för att vapnen skall komma tillanvändning således synes ha minskat, har några påtagliga rustningsbegränsningarhittills inte kommit till stånd. Supermakterna har inte inskränkt elleraviserat begränsningar i sina planer att utveckla och anskaffa avanceradevapensystem. De konventionella styrkorna i är i stort sett oförändradepå båda sidor. Beträffande utvecklingen i andra delar av världen änEuropa torde denna enligt departementschefen också i fortsättningen på mångahåll komma att präglas av pohtisk instabilitet och konflikter. Nya anledningartill konflikter och krig torde uppkomma inom och mellan världens u-länder.Dessa kan även uppstå som följder av motsättningar mellan supermakterna ochderas allierade. De ständigt ökande rustningarna bland - möjliga iförsta hand genom flödet av vapen från de industrialiserade staterna - bidrar ihög grad till att motsättningar och kriser i dessa delar av världen utvecklastill militära konflikter. Läget utanför är labilt och påverkar indirekt - ochibland direkt de europeiska staternas säkerhetspolitiska situation.Strävandena att söka avspänning och nya politiska utgångspunkter i kankomma att störas av händelser i andra delar av världen i vilka europeiskastater och deras allierade engageras. Riskerna för att sådana konflikter skallspridas till torde dock numera vara väsentligt mindre än tidigareunder efterkrigstiden. Departementschefen delar försvarsutredningens principiellauppfattning att den svenska säkerhetspolitiken måste utgå från grundsynen attlandets säkerhet i första hand kan komma att äventyras genom stormaktsblockenshandlande. Den internationella utvecklingen formas i stor utsträckning avsupermakterna och deras förbundna. Den kan inte i nämnvärd grad påverkas av smånationer som . En anpassning till förhållandena blir därför nödvändig.De resurser vi kan avsätta för att trygga vår egen säkerhet är mycketbegränsade jämfört med stormaktsblockens. Vårt lands möjligheter att stå utanför krig ochallvarligare konflikter främjas även bäst genom vår alliansfriapolitik som inriktas på att möjliggöra neutralitet i ett framtida krig. Departementschefen anser att den av år 1968godkända inriktningen av vår säkerhetspolitik alltjämt bör gälla; säkerhetspolitik, liksomandra länders, syftar till att bevara landets oberoende. Vårt säkerhetspolitiskamål bör därför vara att i alla lägen och i former som vi själva väljer trygga ennationell handUngsfrihet för att inom våra gränser bevara och utveckla vårtsamhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annat hänseendeefter våra egna värderingar samt i samband därmed utåt verka för internationellavspänning och en fredlig utveckhng. Trots de strävanden till avspänningoch samarbete som har pågått mellan maktblocken i kanenligt departementschefen krig i inte uteslutas under nu överblickbartid och inte heller sådana aggressiva påtryckningar eller andra yttringar av enmaktpoUtik som utgår från hot om krig. Även om stater i vår närhet skulle drasin i en konflikt mellan stormaktsblocken, behöver denna inte oundgängligenberöra . Detta utgör grundvalen för den hittillsvarande svenskaneutralitetspolitiken. Denna politik blir trovärdig och realistisk när den byggsupp och genomförs med stabil politisk inriktning och med stöd av etttotalförsvar som är avpassat och uppbyggt för att värna vårt oberoende. bör söka medverka till sådana förändringar i deninternationella miljön som leder till ökad allmän säkerhet. Om riskerna förkonflikter minskas och rustningarna internationellt kontrolleras och begränsaspå ett balanserat sätt, främjas vår egen säkerhet. Enligt departementschefens mening spelar vårt land genomsin utrikespolitik och sitt försvar en viktig roll för att bevara stabiliteteni det nordiska området. Den svenska neutralitetspoUtiken utgör även ettvärdefullt bidrag till avspänningssträvandena i . alliansfriaställning förhindrar att maktblocken i detta område ställs direkt mot varandra.För båda blocken är ett flankområde. Om väsentliga positionsförändringarinträffar i detta område skulle det kunna påverka den centrala maktsituationeni . Departementschefen anser att väsentliga försvagningar av det svenskaförsvarets styrka i förhållande till vår närmaste omvärld skulle kunna inverkastörande på stabiliteten och balansen i . En fast och konsekventsvensk utrikes- och försvarspolitik främjar freden och stabiliteten i norraEuropa. Det bör ligga även i andra länders intresse att denna pohtik fullföljsmed stabil inriktning. möjligheter att påverka omvärlden utanför vårtnärområde i riktning mot minskade motsättningar är begränsade. Den alliansfriapolitiken ger dock vissa möjligheter som bör tillvaratas genom en aktivutrikespolitik. Detta kan gäUa medverkan i FN:s fredsbevarande verksamheteller åtgärder för kontroll av att avtal om rustningsbegränsning efterlevs. Vibör som spela en aktiv roll i nedrustninsförhandling-arna. Det svenskautvecklingsbiståndet med syfte att främja en fredlig utveckling i riktning motökat ekonomiskt och pohtiskt oberoende för syftar likaså till enpositiv effekt på den internationella utvecklingen. Den internationella rättsordningen bör stärkas ochutvecklas. På många viktiga områden är existensen av entydiga rättsliga regler för umgänget mellan stater och folk ägnad att minska riskernaför motsättningar och att underiätta lösningen av uppkomna tvister. Särskiltför små stater är det av vikt att rättssystemet utvecklas och respekteras.Sverige bör bidra till en sådan utveckling bl. a. genom olika insatser inomfredsforskningen. Även utvecklingen på havsrättsområdet har säkerhetspolitisktintresse och bör fortlöpande följas upp. 1 farvatten med förträngningar, sådanasom omger , påverkar territorialvattnens utsträckning starkt denmilitärpolitiska kartbilden. Vid den allmänna havsrättskonferens, som Förentanationerna avser anordna och som förbereds, kan frågan om maximalterritorialhavsbredd på tolv nautiska mU aktualiseras. hävdar nu fyramil. För att den deklarerade utrikespolitiken skall respekterasoch värt oberoende i längden kunna bevaras krävs som stöd ett starkt försvar.Den svenska försvarspolitiken bör som försvarsutredningen har föreslagit bl. a.syfta till att försvaret vid en konflikt i mellan stormaktsblocken skallha sådan styrka och sammansättning att ett angrepp mot inte kan bedömaslönsamt för någon. Därvid hur försvaret den önskade fredsbevarande förmågan. Tilltron till vår neutralitetspolitik kräver att omvärldenär övertygad om att i händelse av en konflikt är berett att fullföljaden deklarerade politiken. Försvarets styrka och sammansättning måste varasådan att en presumtiv angripare inte till följd av brister i dessa hänseendenkan misstro den deklarerade pohtiken. Försvaret får inte uppfattas som ett hotmot någon och måste vara så utformat att dess uteslutande defensiva syfte -försvar av det egna landet - klart framgår. Av största vikt är även attomvärlden är förvissad om att det i råder bred enighet omsäkerhetspolitikens grunder. Förberedelser och överläggningar för militärsamverkan med andra nationer är helt uteslutna. Anskaffning av materiel som ärväsentlig för försvaret bör ske på ett sådant sätt att inte kommer iberoendeställning till andra länder och därigenom kan utsättas förpåtryckningar. Tilltron till neutralitetspolitiken kräver vidare att helalandet kan försvaras och att försvaret kan anpassas till skilda lägen och mötaolika hot och angripare. Kombinationen av en stabil, förtroendeingivandeutrikespolitik och ett mot denna svarande totalförsvar bör kunna inge omvärldenrespekt för vår vilja att sta neutrala vid eventuella krig och vår förmåga attstå emot påtryckningar eller annan aggressivitet. Härigenom understryks att vimenar allvar med vår neutralitetspolitik och att vi målmedvetet skapar sådanaförsvarsresurser som behövs för att hävda vår deklarerade utrikespolitik i ettkris- eller krigsläge. 1 situationer dä krig pågår i omvärlden krävs särskildaåtgärder från en neutral stats sida. 1 överensstämmelse med neutralitetsrättenskall , om en krigförande kränker eller försöker kränka svensktterritorium, motverka detta med alla tillgängliga medel. Befolkningen skall kunna ges skydd mot verkningarna iSverige av stridsmedel som har satts in i omvärlden. Genom olika åtgärder måstevi säkerställa att samhället kan uthärda avspärrning ellersvåra störningar i utrikeshandeln . Dessa åtgärderomfattar bl. a. lagring av särskilt betydelsefulla varor, förberedelser förkrigsproduktion och ransoneringsförberedelser. Som försvarsutredningen har anfört kan man inte bortsefrån möjligheten att trots alla åtgärder blir indraget i ett framtidakrig. Ett isolerat anfall mot bedömer departementschefen som såosannolikt att det inte bör självständigt beaktas i försvarsplaneringen. Ettsådant anfall torde aktualiseras endast under ytterst extrema förhållanden iEuropa. Försvarspolitiken bör även i fortsättningen utgå från atten maktbalans råder mellan stormaktsblocken. Denna maktbalans verkar krigsav-hållandepå supermakterna. En hög grad av parallellitet torde komma att bestå mellanblockens militära resurser. Detta utesluter inte att paktsystemens politiskaoch militära struktur ändras under de närmast följande åren. a. till att stormakternas styrkor vid ett eventuellt krig i alltväsentligt binds mot varandra. De resurser som kan disponeras föranfallsföretag mot sekundära mål utan strategiskt intresse som t.ex. - är begränsade. Försvarsplaneringen bör enligt departementschefendärför utgå från sädana situationer i vilka stormaktsblockens mål ochresursinsats vid angrepp mot är begränsade i förhållande till deglobala säkerhetspolitiska målen och samlade resurserna inom blocken och derasledande nationer. I sådana situationer bestäms angriparens åtgärder av andraöverväganden än dem som föranleds av en anfallsplanläggning mot . Departementchefen anser att neutralitetspolitikspelar en viktig roll för att vidmakthålla stabiliteten i . UppfattasSverige som fast beslutet att försvara sin självständighet och i besittning avden militära styrka som krävs för detta, förbättras förutsättningarna förstabilitet i det nordiska området. Därmed minskar riskerna att länderna i dettaområde blir indragna i konflikter och krig. Försvarspolitiken bör bestämmasinte minst med hänsyn till det nordiska områdets betydelse och de konsekvenseri ohka avseenden som kan följa av ändringar i den politiska ochmilitärpolitiska situationen i . Departementschefen delar försvarsutredningens uppfattningatt det nordiska områdets strategiska betydelse inte är oföränderlig. Av storvikt i detta sammanhang är supermakternas pohtik och relationerna dem emellan,den militärtekniska utvecklingen samt supermakternas uppfattningar om ettframtida krigs karaktär. Skilda intressen och motsättningar i fråga omNordkalotten och Östersjöutloppen torde bestå även under nu överblickbar tid.Några ekonomiska eller andra tillgångar, som vid en konflikt skulle vara av såväsentlig betydelse för de nuvarande supermakterna att de kan verkakonfliktutlösande, torde inte finnas i . Vid en konfrontation mellan stormaktsblocken som berörNordkalottområdet och Östersjöutloppen kan svenskt område få betydelse som genomgångsområdeför militära operationer. Om blir indraget i anfallsföretag mot dessaområden torde bero på angriparens bedömning av vilken av möjliga anfallsriktningar som är mestfördelaktig. Frågan om det svenska militära försvarets avhållande förmåga får isådana situationer en direkt påtaglig innebörd. säkerhetspohtik, stödd på ett efter våraförhållanden starkt försvar, har som syfte att bidra till lugn och stabilitet ivårt närområde. Denna inriktning av vår politik betraktas som ett europeisktintresse. 1 hkhet med försvarsutredningen anser departementschefen att dennapolitik bör fullföljas. De förändringar på kort sikt som kan följa av olikatänkbara utvecklingar i den världspolitiska bilden - t. ex. ökade motsättningarmellan två i engagerade maktblock, utjämning av motsättningarna mellandessa maktblock och därav följande minskningar av konfliktriskerna eller entemporär eller mera varaktig obalans i maktpolitiskt hänseende mellan blocken -förändrar enligt departementschefens uppfattning inte behovet av ochförutsättningarna för den svenska säkerhetspolitiken sådan den här harbeskrivits. De nämnda utvecklingsalternativen betonar kravet på långsiktighetoch en stabil inriktning i den svenska politiken. Om bhr indraget i ett framtida krig, har den påalliansfrihet och neutralitet grundade politiken inte lyckats. De resurser vidå kan disponera måste koncentreras på ett kraftfullt försvar för att till detyttersta bevara landets frihet. Men även under ett krigstillstånd måste depolitiska medlen utnyttjas för att bidra till att kriget kan bringas attupphöra på ett sådant sätt att vår frihet bevaras. Försvarets förmåga atthindra angriparen från att nå sina ursprungliga syften blir av väsentligbetydelse för möjligheterna att nå framgång. Även om delar av landet skulle gå förlorade, skallangriparen så långt möjligt förhindras att utnyttja landet för sina syften. Ettaktivt motstånd i olika former skall alltid möta en angripare. Dettaförhållande kan vara av betydelse i angriparens överväganden om ett angrepp motSverige. Ett motstånd inom ockuperade delar av landet är som utredningen haranfört svårt att organisera på förhand. Viss information, utbildning och materielanskaffningkan dock enhgt utredningen genomföras. Motståndets yttersta mål skall varalandets fullständiga befrielse. En betydelsefull uppgift i den framtidaförsvarsplaneringen blir enligt departementschefens mening ytterligare åtgärderför att undersöka möjligheterna till och förutsättningarna för s. k. civiltmotstånd som ett komplement till andra motståndsformer. Departementschefenfinner det vara av vikt att studier bedrivs inom detta område. har presenterat allmänna utgångspunkterför fortsatt totalförsvarsplanering i form av ett antal typsituationer och enprecisering av de uppgifter försvaret bör kunna lösa i dessa situationer.Departementschefen instämmer i allt väsentligt i vad utredningen har anfört idetta avseende. Planeringen bör i första hand avse åtgärder för attavhålla från angrepp med konventionella stridsmedel och utgå från bl. a.existensen av två militära block med åtminstone delvis motsatta intressen i . Jämfört med nuvarande läge kan blockens styrka eller inresammanhållning vara förstärkt eller försvagad. Blockens militärahandlingsfrihet kan vara begränsad till följd av militära engagemang i andradelar av världen. En konflikt mellan supermakterna som uppstår i någon annandel av världen kan spridas till . Konflikter av ett sådant slag tordeleda till i stort sett samma typ av angrepp mot som om konfliktenursprungligen hade uppstått i . Nordkalottområdet och Östersjöutloppen utgör destrategiskt mest betydelsefulla områdena i . Betydelsen av böräven uppmärksammas. De situationer då angrepp mot med konventionellastridsmedel kan komma att aktualiseras karakteriseras bl. a. av att enangripare med hänsyn till sin huvudmotståndare måste se till att ett militärtföretag kan slutföras med en begränsad styrkeinsats och attriskerna för misslyckande så långt möjligt begränsas. Det svenska försvaret fårönskad fredsbefarande effekt, om det kan förhindra att ettdera stormaktsblocketsnabbt bemäktigar sig . Det militära försvaret skall ha en sådan styrka ochsammansättning att anfall mot kräver så stora uppoffringar iresursinsats, förluster och tid att angriparen inte finner de fördelar somstår att vinna värda uppoffringarna. Om ändå anfalls, är uppgiften fördet miUtära försvaret att söka förhindra att angriparen snabbt bemäktigar siglandet. Försvaret skall i det längsta hindra angriparen att utnyttja svensktterritorium för sina syften. 1 varje del av landet skall segt motstånd kunnabjudas. Civilförsvaret skall bidra till totalförsvaretsfredsbevarande förmåga genom att stärka befolkningens motståndsförmåga ochdärmed bl. a. omvärldens tilltro till vår föresats att göra motstånd motangrepp. Det ekonomiska försvaret skall säkerställa tillgång på oundgängligaförnödenheter och tjänster för befolkning och totalförsvar. Totalförsvaret i övrigt skall utformas sä, att krigetsverkningar inte allvarligt försämrar våra möjligheter till fortsatt försvar. Försvaret skall vara så organiserat, att det står klartför en angripare att han kommer att möta ett totalt försvar och folkets samlademotstånd. I sista hand skall motstånd göras i form av det fria kriget ochmotståndsrörelse. Planeringen av åtgärder för att avhålla från överraskandeanfall bör utgå från att värdet av att militärt kontrollera kan blistort först i en akut krissituation eller vid krig mellan blocken i . Denvärldspolitiska situationen och angriparens förberedelser bör kunna ge Sverigeen viss förvarning om att ett anfall är förestående. Genom en allsidigunderrättelsetjänst och genom smidiga och effektiva former förberedskapsändringar skall möjligheterna till förvarning tillvaratas ochutnyttjas. Planeringen av åtgärder till stöd för neutraliteten vidkrig i omvärlden bör utgå från att krig i omvärlden i första hand kommer attföras med konventionella stridsmedel. Försvaret bör utformas för att skaparespekt i omvärlden för vilja och förmåga att hävda sinneutralitet och för att begränsa verkningarna inom landet av sådana krig ellerkriser i omvärlden som inte primärt berör . Sådana verkningar kan varastörningar i utrikeshandeln och bieffekter av stridsmedel som har satts in ivår omvärld. Det miUtära försvaret skall upprätthålla beredskap mot ett angreppoch kunna upptäcka och avvisa kränkningar av svenskt territorium och skyddatrafik mellan olika delar av landet. Vissa av dessa uppgifter skall kunnafullgöras även i fredstid. Civilförsvaret skall begränsa verkningarna påbefolkningen av ABC-stridsmedel som har satts in i omvärlden. Det ekonomiskaförsvaret skall trygga folkförsörjningen. Planeringen av åtgärder med hänsyn till risk förkärnvapenkrig bör utgå från bedömningen att sannolikheten för insatser avkärnladdningar i är låg. Departementschefen delar försvarsutredningensmening att våra möjligheter att påverka kärnvapentröskeln är begränsade. Denbestäms huvudsakligen av åtgärder inom stormaktsblocken. Våra säkerhetsåtgärderskall bl. a. säkerställa att vi inte blir sårbara redan vid insats av ett fåtalladdningar och innebära endast måttliga kostnadsökningar jämfört med försvarmot konventionella stridsmedel. Skulle anfallas när kärnvapen redan harsatts in i stor skala i krig i omvärlden, kan man inte räkna med någonåterhållsamhet mot svenskt område. I en sådan situation måste ansträngningarnakoncentreras på att begränsa krigets verkningar och öka befolkningensmöjligheter att överleva. Planering av åtgärder med hänsyn till risk för krigmed biologiska och kemiska stridsmedel bör utgå från samma grundsyn. Planeringen av åtgärder för att möta krav i förening med hotbör beakta bl. a. de moderna stridsmedlens förstörelseförmåga och samhälletsalltmer ökade sårbarhet. Dessa förhållanden ökar möjligheterna för en angipareatt med hot om militära eller andra åtgärder förmå mindre stater tilleftergifter. För att avhålla från dessa typer av angreppsfall mot måstelandets utrikespolitik föras med konsekvens och fasthet. Försvaret måste hasådan motständsförmåga att främmande makt inte bibringas uppfattningen attlandet kan betvingas enbart genom hot. Utformningen av försvaret ochinformationen om detta bidrar till att en fast försvarsvilja vidmakthålls ochutvecklas. Befolkningen bör snabbt och säkert kunna nås med information ochanvisningar. Härigenom kan statsledningen demonstrera sin vilja och förmåga attstå emot hot. Målsättning för totalförsvaret (s. 108-109) Departementschefen ansluter sigtill vad försvarsutredningen har anfört om gällande målsättningar förtotalförsvaret och för krigsmakten. Han föreslår att dessa skall upphöra attgälla och ersättas av en ny målsättning för totalförsvaret av följande lydelse: Totalförsvaret är en helasvenska folkets angelägenhet och skall bygga på medborgarnas personligainsatser, som för vapenföra manliga medborgare grundas på allmän värnplikt. Detskall ge uttryck för vår vilja att bevara landets frihet. Totalförsvaret skall vara såförberett för kriget att det verkar fredsbevarande. Det skall därför ha sådan styrka, sammansättning och beredskap att ett angrepp mot fordrar så stora resurser och uppoffringar samt tar så att de fördelar som står att vinna med angreppet rimligen inte kan bedömas värda insatserna. Totalförsvaret skall snabbt kunna höja beredskapen ochutveckla full styrka. Totalförsvaret skall vara så utformat att det kan motståskilda angreppsformer och verka i oUka militärpolitiska lägen. Totalförsvaret skall vara så utformat att resurser kanavdelas för svenskt deltagande i verksamhet i syfte attupprätthålla eller återställa internationell fred och säkerhet. Under fredstidoch under krig mellan främmande makter varunder är neutralt skallkrigsmakten avvisa kränkningar av vårt territorium. Civilförsvaret jämte andraberörda grenar av totalförsvaret skall vidta åtgärder för att skyddabefolkningen mot skadeverkningar på grund av krig i vår omvärld. Det ekonomiskaförsvaret skall bidra tUl att trygga vår försörjning om vårt land blir hänvisattill egna försörjningsresurser på grund av i vår omvärld inträffade konflikter. Invasionsförsvarskall vara krigsmaktens viktigaste uppgift. Om utsätts för angreppskall krigsmakten möta detta och i det längsta förhindra att angriparen fårfast fot pä svensk mark. I varje del av landet skall bjudas segt motstånd, omså erfordras även i form av det fria kriget. Civilförsvaret skall skyddabefolkning och egendom mot skador av fientliga anfall samt rädda överlevandevid sådana anfall.