bet · FV01FiU33 · 1972-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande nr 1972 FiU 1972:33 betänkande i anledning av motion om enalternativ konjunkturprognos som komplettering till de statligakonjunkturrapporterna 1 motionen 1972:8 17 av . (fp, c, m) yrkas att hos Kungl. MaJ:t hemställerattenalternativ konjunkturprognos utarbetas av de statliga konjunkturrapporterna. I motionen anförs att det ärangeläget för beslutsfattare, handläggare och berörda, attförsörjningsbalansens prognoser i så hög grad som möjligt överensstämmer medden efterföljande verkligheten. Det är enligt motionärerna självklart attprognoserna för de i försörjningsbalansen ingående uppgifterna oftast inte heltkan slå in. Den ekonomiska verkligheten är svår att förutse och många faktorer,inte minst internationella, spelar in. Erfarenheterna , sommotionärerna pekar på, belyser detta. Förekomsten av endast en modell förförsörjningsbalansens utveckling innebär att regering och politiker lätt bindersig kring det enda förekommande alternativet. Positionerna låses på ett för denpolitiska debatten olyckligt sätt. Förutsägelserna följs dessutom avmyndigheter och industri. När verkligheten sedan blir annorlunda kankonsekvenserna bli förödande. Rent praktiskt skulle ytterligare en prognos överförsörjningsbalansen kunna fogas till de befintliga konjunkturrapporterna iform av ett tilläggskapitel. Detta skulle utarbetas av konjunkturinstitutet.Motionärerna anser att ett alternativ vid sidan av huvudalternativet skullevara tillräckligt för att ge bättre underlag för besluten och även för debattenom den ekonomiska politiken i vårt land. Utskottet har inhämtat yttrandeöver motionen från . Institutets yttrande återges i bilagatill detta betänkande. Konjunkturpolitiken liksom denekonomiska politiken överhuvud kan karakteriseras som ett beslutsfattande underosäkerhet. Denna osäkerhet är knuten dels till vår ovisshet om den framtidaekonomiska utvecklingen, dels till våra bristande kunskaperom hur olikaekonomisk-politiska medel verkar. Motionärerna tar sikte på den förstaosäkerhetsaspekten och menar att underlaget för beslut och debatt pä detekonomiska området skulle förbättras, om i fortsättningen gjorde två alternativa prognoser överförsörjningsbalansen. ställer sig i sitt remissyttrande iprincip inte avvisande till tanken på alternativa konjunkturprognoser.Institutet konstaterar emellertid att det - så som samarbetet mellanfinansdepartementet och institutet-för närvarande är organiserat ejföreligger några möjligheter att göra dubbla prognoser i den preliminära ellerden reviderade nationalbudgeten. I institutets höstrapport - som helt utarbetasinom institutet - skulle i och för sig alternativa prognoser kunna utarbetas.Även om detta vore en fördel ur synpunkt skulle vinstenför enligt institutets uppfattning vara mer tvivelaktig. Riksdagenskulle tvingas välja mellan alternativen och institutet skulle därmed enligtsin mening ha övervältrat en del av sitt expertansvar. Enligt utskottets uppfattning skulle det vara mindrevälbetänkt om regelmässigt gjorde två eller fleraalternativa prognoser över den framtida ekonomiska utvecklingen. De politiskabeslutsfattarna torde vara nier betjänta av att institutet som gör enkonjunkturprognos med markeringar av de punkter där osäkerheten i bedömningenframstår som särskilt stor. Vid prognosen skulle institutet då ha att utgå frångiven och redan känd statlig ekonomisk politik. Om prognosen pekar på en ickeönskad ekonomisk utveckling blir nästa led i processen att man överväger vilkaåtgärder som skulle kunna bringa utvecklingen på rätt bana. Erfarenheternafrån visar att det i detta sammanhang uppstår ett stort behovav beräkningar eller uppskattningar av olika förslags samhällsekonomiskaeffekt. Utskottet anser det angeläget med en ökad resursinsats pä detta område. vill utskottet framföra två mera tekniskasynpunkter på de nuvarande nationalbudgetprognoserna. För det första skulle det enligt utskottets mening vara fördel om det gick att i nationalbudgeten - i varje fall i den i majframlagda reviderade nationalbudgeten förlänga prognosperioden så att den komatt täcka hela det följande budgetåret. Utskottet är medvetet om attinformationsunderlaget i vissa avseenden, bl. a. i form av internationellaprognoser och inhemska enkäter om investeringsplaner m. m., ännu så länge ärbredare än . är det emellertid klart att det frånhöst till vår sker ett ständigt tillflöde av ny information, som bordeunderlätta en anpassning av progndsperioden till tidens gång. Eftersom denekonomiska politiken till sin natur är en kontinuerlig verksamhet föreliggerett behov av prognoser, vilkas tidsramar successivt flyttas fram i vad somskulle kunna betecknas som en rullande framtidsbedömning. Såvitt utskottet kan bedöma förefaller det mera påkallatatt i nuvarande situation satsa resurser på en sådan rullande bedömning än påalternativa prognoser. För det andra anser utskottet att det skulle varavärdefullt om man tog fasta på förslag och iriationalbudgetarna intog en översiktlig redovisning, exempelvis i tablåform,som visade dels hur långt ansvar för ohka delprognosersträckte sig, dels även vilka eventuella meningsskiljaktigheter som förelågmellan och . Över huvud taget framstårdet som angeläget att den värdefulla ekonomisk-statistiska information somingår i nationalbudgetar och konjunkturrapporter presenteras på ett så koncistoch överskådligt sätt som möjligt. Härigenom underlättas arbetet för dem somhar att besluta om den ekonomiska pohtiken. att med avslag påmotionen 1972:817 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört. Närvarande: herrar (), (), Kristianssoni (c), i (s), (), (), i Kariskoga (s), Äsling (c), (), (), iHalmstad (s), (), Gadd (s), i (c) och (). av herrar (),i (c), (), Äsling (c), (),() och i (c) som anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s. 2 som börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "detta område" bortersättas med text av följande lydelse: "Utskottet vill understryka betydelsen av attriksdagen får ett allsidigt och objektivt underlag för sina ekonomisk-politiskabeslut. I situationer som karakteriseras av betydande osäkerhet om den framtidautvecklingen - och de är ju långt ifrån sällsynta ~ borde det vara av stortvärde att få denna osäkerhet belyst genom alternativa konjunkturprognoser. Detär enligt utskottets bedömning en öppen fråga om dessa alternativa prognoserskal) utföras av - som motionärerna föreslår -eller om deskall utarbetas av en annan institution eller grupp ekonomer. Med hänsyn till de praktiska svårigheter som enligtkonjunkturinstitutet föreligger att med nuvarande tidsschema ocharbetsfördelning mellan institutet och åstadkommaalternativa prognoser talar mycket för att man söker gå fram den andra vägen.Det är denna väg som man bl. a. slagit in pä i , ochi viss mån . Man skulle då som också föreslagits i den svenska debatten kunna tillsätta en liten grupp fristående ekonomer somfick disponera utredningshjälp och fick full tillgång tillkonjunkturinstitutets statistiska material och kalkyler. Uppgiften för dennagrupp skulle bli att på eget initiativ till kritisk prövning ta upp probleminom den löpande konjunkturanalysen och vid behov lägga fram enkonjunkturbedömning, som utgör ett alternativ till konjunkturinstitutets.Sådana fristående alternativa konjunkturprognoser skulle enligt utskottetsmening både berika debatten och underlätta beslutsfattandet på det ekonomiskaområdet." dels det stycke i utskottets yttrande pä s. 2 som börjarmed "Såvitt utskottet" och slutar med "alternativaprognoser" bort utgå, delsutskottets hemställan bort ha följande lydelse: "att i anledning av motionen 1972:817 som sin mening ger Kungl. MaJ:t tillkänna vad utskottet anfört." Yttrande över motionen 1972:817 () 1 skrivelse harkonjunkturinstitutet anmodats inkomma med yttrande över motion 1972:817 om enalternativ konjunkturprognos som komplettering till de statligakonjunkturrapporterna. Med anledning härav vill anföraföljande. 1 motionen preciseras kravet så att prognoserna över densamhällsekonomiska utvecklingen i Preliminär resp. Reviderad Nationalbudgetkompletteras med ett alternativ som skulle utarbetas av . Institutet vill inledningsvis summariskt beskriva hurnationalbudgetar-na har arbetats fram. Detta arbete har ikorta drag varit upplagt så att svarat för huvuddelen avprognosarbetet vad gäller den svenska ekonomin medan finansdepartementetsvarat för bedömningen av den internationella konjunkturutvecklingen. Vissapartier av arbetet med de inhemska konjunkturutsikterna har vidare primärtutförts av expertis. Detta gäller i första handprognoserna över den offentliga konsumtionen och - på basis av institutetsprognoser över inkomstbildning och importpriser - konsumentprisutvecklingen. diskussionssammanträden där prognoser tagit sinslutliga form har vidare experter i princip kunnat delta. redovisar sitt prognosmaterial inationalbudgetens specialkapitel. I dess huvudkapitel ger finansdepartementeten sammanfattande analys och utvärdering av prognosmaterialet. Stundom harfinansdepartementet här företrätt en avvikande mening gentemot olika delar avkonjunkturinstitutets prognoser. Dessa avvikelser redovisas öppet ihuvudkapitlets text. Från synpunkt utgör nationalbudgetenett departementsdokumenf som tillkommit under tekniskamedverkan. Ansvarsfördelningen mellan och departementetskulle kanske klarast ha kommit till uttryck om det förfarandet tillämpats attinstitutet först hade redovisat sina prognoser och bedömningar tilldepartementet, vilket därefter i statsverkspropositionen givit uttryck för enmed institutet sammanfallande eller i vissa hänseenden avvikande uppfattning.Detta är Ju i stora drag den ordning som gäller för riksrevisionsverketsmedverkan vid inkomstberäkningar för statsverket. Det ligger emellertid i sakens natur att någon fullständigsamhällsekonomisk prognos av nationalbudgettyp inte kan genomföras utan kännedomom den statliga finanspolitik som avses komma att bedrivas underprognosperioden. Planerna för den statliga finanspolitiken sådana som dessaredovisas i statsverkspropositionen blir i princip tillgängliga för institutetförst i och med att finansplanen blir offentlig. arbetet med en fullständig nationalbudget som skall kunnaframläggas i anslutning till statsverkspropositionen endast kan fullföljas inomregeringskansliet. En möjlighet skulle vara att nationalbudgeten helt redigeradesinom . En sådan ordning har tidigare tillämpats. skulle däremot kunna tänkas framläggafullständiga samhällsekonomiska prognoser som bl. a. utgår från given ochredan känd statlig finanspolitik. Sådana prognoser skulle kunna färdigställasantingen före statsverkspropositionens framläggande eller därefter. I ennationalbudget som framläggs i samband med statsverkspropositionen föreliggerej någon möjlighet till dubbla prognoser. I exempelvis utarbetar regeringen egnakonjunkturbedömningar, som kan ställas mot det - delvis privatfinansierade of.Economic and 's prognoser. En sådanordning kan ha sitt intresse men är givetvis dyrare än det svenska systemet. Ävdetta system följer vidare att som fackorgan fått ettstarkare och mera direkt inflytande på regeringens konjunkturbedömning. objektivitet ej sätts i fråga, blir alltså budgetarbeteti det stora hela förankrat i ett objektivt om än skröpligt prognosarbete fräninstitutets sida. De gånger ej haft samma uppfattning omframtiden som , har man som ovan nämndes redovisatavvikelserna. I sädana fall kan det kanske trots detta för läsaren avnationalbudgetarna vara svårt att "plocka ihop" konjunkturinstitutetsprognos för den ekonomiska utvecklingen. Denna svårighet för läsaren skulleenkelt kunna avhjälpas om man i nationalbudgetarna intog en översiktligredovisning exempelvis i tabläform som visade dels hur långtkonjunkturinstitutets ansvar för olika delprognoser sträckte sig, dels ävenvilka eventuella meningsskiljaktigheter som förelåg mellan konjunkturinstitutetoch . I motionen anmäles ett ytterligare behov av alternativaprognoser i en något annan mening än den som ovan berörts och som avserparallella prognoser av och . Dettaytterligare behov skulle avse dubbla prognoser även i institutets höstrapport(som helt utarbetas inom institutet). Ett sådant förfarande kan i förstone te sig tilltalande.Detta kan Ju synas ge ett bättre och fylhgare underlag åt vid beslutom den ekonomiska politiken. Ätt det vore en fördel ur institutets synpunkt ärfullt klart; det är lättare att träffa målet med tvä skott än med ett. Det blirdärför också frestande att göra skillnaden mellan alternativen så stor att"utfallet" med säkerhet kan förväntas komma att ligga någonstansdäremellan - detta för att inte i efterhand kunna beskyllas för oförmåga attinte ens kunna ringa in utvecklingen. En ytterligare möjlighet är att förseolika alternativ med olika sannolikheter. Härigenom kompliceras emellertidarbetet både med att framställa rapporter och med att läsa dem. Ur synpunktär vinsten mer tvivelaktig. måste välja bland alternativen. mening har därmed institutet övervältrat en del av sitt expertansvar. Det skulle eventuellt kunna tänkas föreligga behov avalternativa prognoser i konjunkturlägen som karakteriseras av risker - om än ejsärskilt stora för att utvecklingen markant kommer att avvika från denönskvärda på ett eller flera av den ekonomiska politikens målområden (prisutveckling,valutareserv, sysselsättning m. m.). Vid formuleringen av strategin för denekonomiska politiken skulle man kunna vara betjänt dels av en central prognosöver den sannolika utvecklingen, dels av ett scenario över en utveckling, därallting "går på tok". Det bör emellertid avslutningsvis påpekas att av varjealternativ krävs att det är konsistent dvs. a. med hänsyn tillöverensstämmelse mellan förutsättningar och prognoser. Varje alternativprognos kräver därför ett merarbete Jämfört med det fall att endast en prognosframlägges. Detta betyder i sin tur en försening av prognosprocessen, som redanär hårt bunden till ett snålt tidsschema. 1 den mån man skulle fåfram operationella modeller kan dock prognosalternativ erhållas snabbare.Arbete på detta område pågår kontinuerligt, såväl i som utomlands. 72 1771 S 1972