bet · FV01KU34 · 1972-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1972 KU 1972:34 betänkande i anledning av motionerangående kollektivanslutning till politiskt parti. 1 detta betänkande behandlasmotionerna 1972:3 av (), 1972:787 av herrar () och Larssoni (c), 1972:790 av i (fp) och 1972:809 av herrÄkeriind (m). I samtliga motioner hävdas att kollektivanslutning till politisktparti inte bör förekomma. I motionerna 1972:787 och 1972:790 yrkas attriksdagen gör ett uttalande av denna innebörd medan lagstiftningsåtgärder isyfte att hindra kollektivanslutning begärs i motionerna 1972:3 och 1972:809.Hemställan avser ;' motionen 1972:3: "att beslutar att hosKungl. Maj:t begära att grundlagberedningen ges direktiv att i grundlag införastadgande som garanterar den enskildes suveräna och exklusiva rätt att beslutai fråga om politisk partitillhörighet"; i motionen 1972:787: "att uttalar att depolitiska partierna bör upphöra att tillämpa kollektivanslutning av medlemmaroch att såsom medlem registreras endast den som individuellt begär inträde iparti"; i motionen 1972:790: "att ger Kungl. Maj:ttill känna vad som anförts i motionen"; samt i motionen 1972:809: "att hos Kungl. Maj:tanhåller om förslag till sådan lagstiftning att anslutning till politiskt partiendast får ske individuellt och efter personligt och frivilligtställningstagande". Motioner rörandekollektivanslutning till politiskt parti har tidigare behandlats av riksdagenår 1934 (ILU 1934:52), (ILU 1950:21), (1965:35) samtdärefter åren 1966, 1967, 1968, 1970 och 1971 (KU 1966:17, 1967:7, 1968:3,1970:7 och 1971:19). Efter en utförlig recit - till vilken här hänvisas - medcitat från tidigare utskottsutlåtanden yttrade utskottet utlåtande(KU 1966:17) såvitt avser kollektivanslutning: Såsom framgår av redogörelsen ovanhar frågan om kollektiv anslutning av fackföreningsmedlemmar till politisktparti vid olika tillfällen behandlats av . har sålunda såvälår 1950 som avslagit motioner som syftat till lagstiftning innebärandeförbud mot kollektiv anslutning av fackföreningsmedlemmar till politiskt parti. Med hänvisning till det ovananförda och då utskottet icke finner skäl 1 1972. för införande i grundlag av sådant förbud som motionären avser, avstyrker utskottet motionen. Tre ledamöter (h) underströk i ettsärskilt yttrande, att deras ställningstagande beträffande kollektivanslutningtill politiskt parti endast avsett i vad mån lagstiftningsåtgärder bordevidtas och att de ansåg problemet böra angripas på annat sätt. En motion med väsentligen samma innehåll väcktes även1967. Utskottet (KU 1967:7) hänvisade till ställningstagandet föregående år.Blank reservation avgavs av tre ledamöter (h). Motionen avslogs av . Även 1968 återkom en motion om kollektivanslutning tillpolitiskt parti. Utskottet (KU 1968:3) hänvisade till de tidigare ställningstagandena.Blank reservation avgavs av tre ledamöter (h). Motionen avslogs av . Utskottet hänvisade även utlåtande (KU 1970:7)till tidigare ställningstaganden. Två ledamöter (m) reserverade sig och sex (fpoch c) avgav särskilt yttrande. 1 betänkande (KU 1971:19), som godkändes avriksdagen, yttrade utskottet: Utskottet hänvisar till sina avriksdagen godkända yttranden , 1967, 1968 och 1970 över motioner med sammasyfte som de förevarande. Då frågan om de i motionerna nämnda fri- ochrättigheterna härjämte övervägs av grundlagberedningen, föreligger enligtutskottets mening inte skäl att nu inta en annan ståndpunkt. Reservationavgavs av sju ledamöter (3 c, 2 fp, 2m). Beredningens slutbetänkande (SOU1972:15) som avgavs detta år och efter remissbehandlingär föremål för prövning inom innehåller bl. a. förslagtill ny regeringsform. Beträffande medborgerliga fri- och rättigheter (se bet.s. 14) har beredningen föreslagit några stadganden i regeringsformen i syfteatt garantera medborgarna skydd för vissa s. k. absoluta rättigheter. Exempelvisfinns stadganden om ovillkorligt förbud mot retroaktiva straffdomar och motlandsförvisning. 1 övrigt skall medborgarnas rättställning både gentemot andraenskilda och mot det allmänna kunna utformas genom lag, antagen av riksdagenmed vanligt majoritetsbeslut. 1 fråga om vissa fri- och rättigheter som harsärskild betydelse för den politiska verksamheten anger grundlagstexten (se 7kap. 2 § förslaget till regeringsform) tämligen utförligt vad som skall gälla,om ej annat stadgas i lag. I detta lagrum behandlas bl. a. föreningsrätten (sebet. s. 157 f.). Beredningen har tagit avstånd från ett förslag om ettförbud i grundlag mot kollektivanslutning till politiskt parti (bet. s. 14 p.4). Beträffande beredningens ställningstagande till frågan omgrundlagsreglering av medborgerliga fri- och rättigheter hänvisas vidare tillden allmänna motiveringen (bet. s. 106 - 108). En av beredningens ledamöter,herr Hemelius, har reserverat sig till förmån för ett förbud igrundlag i fråga om kollektivanslutning till politiskt parti. Reservationeninnehåller följande (bet. s. 330 - 331): Svensk medborgare skall enligtförslaget till Regeringsform skyddas mot att myndighet tvingar honom att"tillhöra förening" eller "att ge sina åsikter till känna". Motsvarande skydd gentemot enskildas tvångsåtgärder isamma syfte saknas. Inom ett område har det dock visat sig föreligga ettsärskilt behov av sådant skydd, nämUgen i samband med den s. k.kollektivanslutningen till politiska partier. Genom denna kan medlemmar i enorganisation utan egen vetskap eller mot sin vilja inskrivas som medlemmar avpartier, även om de redan är medlemmar i ett annat parti eller om detkollektivanslu-tande partiets ideologi är dem helt främmande. Utträde kan ickevinnas annat än genom åtgärd som innebär ett visst röjande av åsikt. En kollektiv anslutning av detta slag stämmer ej meddemokratiska principer. Då rättelse av det påtalade missförhållandet ej syneskunna vinnas på annat sätt nödgas jag förorda att s. k. kollektivanslutningtill pohtiskt parti förbjudes enligt bestämmelse i regeringsform. I motionerna 1972:787 och 1972:790yrkas att gör ett uttalande av innebörd att kollektivanslutning tillpolitiskt parti inte bör förekomma. Lagstiftningsåtgärder i syfte att hindrasådan anslutning begärs i motionerna 1972:3 och 1972:809. Motioner i ämnet har tidigare behandlats och avslagits avriksdagen vid ett flertal tillfällen . I yttrande över förra åretsmotioner hänvisade utskottet bl. a. till att frågan om de i motionerna nämndafri-och rättigheterna övervägdes av grundlagberedningen. Beredningen, varsslutbetänkande nu föreligger och efter remissbehandling prövas inomjustitiedepartementet, har för sin del tagit avstånd från tanken att i grundlaginföra förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti. Utskottet vidhåller sin intagna ståndpunkt attlagstiftningsåtgärder innebärande förbud mot kollektivanslutning tillpolitiskt parti inte bör vidtas. Ej heller i övrigt har motionerna gettutskottet anledning att föreslå någon åtgärd. På grundav det anförda hemställer utskottet attriksdagen avslår morionerna1972:3, 1972:787, 1972:790 och 1972:809. Närvarande: herrar i Luttra (c), (),(), * (s), (), herrar (), iTrollhättan (s). (), i (c), , , iStockholm (s), i (m), (), Schött* (m), () ochWictorsson (s). * Ej närvarande vid justeringen. av herrar i Luttra (c), (), (),i (c), Wemer i (m), Schött (m) och (), vilkaansett att utskottets yttrande och hemställan bort ha följande lydelse: Individens rätt att friti ochsjälvständigt välja politiskt parti är grundläggande för demokratin. Kollektivanslutning av människor till politiskt parti kan utskottet därför avprincipiella skäl icke acceptera. Reservationsrätt för den enskilde förändraringenting av uppfattningen i denna demokratiskt grundläggande fråga. Nuvarande missförhållanden bör icke i första handförändras genom lagstiftning utan genom åtgärder från partiernas egen sida. Detär utskottets förhoppning att det genom opinionsbildning mot kollektivanslutningenskall visa sig vara möjligt att förmå partierna att själva bringa detta förfarandeur världen, så att som medlemmar endast registreras personer, som individuelltbegär inträde i partiet. Pä grund härav och dä frågan om de i motionerna nämndafri- och rättigheterna härjämte övervägs inom i sambandmed prövningen av remissvaren över grundlagberedningens betänkande är detenligt utskottets mening inte erforderligt att i detta sammanhang aktualiserafrågan om särskild lagstiftning. att motionerna 1972:3, 1972:787,1972:790 och 1972:809 skall anses besvarade med vad utskottet anfört. 72 1761 S 1972