bet · FV01SfU8 · 1972-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1972 SfU 1972:8 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av motion om översyn av ATP-systemet för tryggande avfrånskild kvinnas nppe-hälle vid förutvarande makes frånfäUe. I motionen 1972:111 av herrar i (c) och i (c) hemställs att i skrivelse tiU Kungl.Maj:t begär skyndsam prövning av möjUgheterna att inom ATP-systemets ram införaregler som garanterar viss ekonomisk trygghet för frånskUd kviima som vid sinf, d, makes frånfäUe går miste om det underhåU hon efter äktenskapetsupplösning erhåUit. Lagen om allmän försäkring innehåller regler somunder vissa angivna förutsättningar tillförsäkrar änka pension inom såvälfolkpensioneringen som tiUäggspensioneringen. En av förutsättningarna för rätttUl ätUce-pension är att legalt äktenskap förelåg vid maimens död. I vissa faUjämstäUs inom folkpensioneringen, men inte inom tiUäggspensioneringen,samboende utan vigsel med äktenskap. Det fordras därvid att kvinnan antingenvarit gift med mannen tidigare eUer att hon har eUer har haft barn med honomoch att varken kvinnan eUer mannen varit gift med någon annan under samboendet.Om inte äktenskap och inte heUer samboende föreUgger vid mannens död, kanänkepension efter mannen inte utgå. En frånskild kvinna, som inte flyttatsamman med den förre mannen, kan aUtså inte få änkepension vare sig inomfolkpensioneringen eller tiUäggspensioneringen vid makens död. Utanförden allmänna försäkringen kan pension tiU frånskild kvirma utgå i vissa faU.Enligt lagen om yrkesskadeförsäkring äger frånskUd make (hustru eUer man) rätttiU livränta om den avlidne var skyldig att utge periodiskt imderhåU. FörstatUgt och kommunalt anstäUda gäUer under vissa fömtsättningar rätt förfrånskUd till famUjepension. Detsamma är förhåUandet inom privat koUektivtjänstepensionsförsäkring. Frågan om äiUtepension tUl frånskUd kviima, varsfömtvarande make avlidit, har diskuterats vid flera tillfäUen. Två förslag iämnet har tidigare lagts fram. Det ena förslaget lämnades avsocialförsäkringskommittén i betänkandet "Förbättrade familjeförmånerfrån folkpensioneringen m, m." (SOU 1959:32). Förslaget, som enbart rördefolkpensioneringen, gick ut på att en pension tiU beloppet motsvarandehälften av änkepensionen skiUle tiUerkännas en frånskild kvinna, när hennesförutvarande man avled, under i princip samma fömtsättningar som om äktenskapetupplösts först genom mannens död. Pensionsrätt skuUe dock inte föreligga ivissa faU som kännetecknades av att kvinnan grovt åsidosatt sina plikter motmannen. Gentemot detta förslag androgs under ärendets fortsatta behandling bl,a,, att reglernas utformning skiUle kunna leda tUl pension i många fall dånågot behov av pensionsskydd inte förelåg, I propositionen 1960:75 avvisadeskommittéförslaget med den motiveringen att pensionsrätten borde reserveras försådana faU, då det kunde antas vara vanligt att den frånskilda kvinnan kom iett sämre försörjningsläge genom mannens död. I en inom utarbetad promemoria"Lag om aUmän försäkring m.m." (SOU 1961:39) återkom man tiUproblemet med de frånskUda kvinnornas rätt tUl änkepension. I promemorianföreslogs gemensamt för folk- och tiUäggspensioneringen att pensionsrätt skulletillkomma frånskUd kvinna, som vid tiden för den förutvarande mannens död haderätt tiU underhåUsbidrag från honom, och att pensionen i princip inte skulle fåvara större än underhåUsbidraget. För det fall att en försäkrad efterlämnadebåde änka och frånskUd hustm skulle i princip ingendera kvinnans pensionminskas på grund av att det fanns mer än en pensionsberättigad efter denförsäkrade. I propositionen 1962:90 om den allmäimaförsäkringen upptogs ett förslag som anslöt tiU denna konstruktion. Förslagetmöttes av kritik från flera håU, och i väcktes motioner om ändringari olika riktningar. Andra lagutskottet framhöU (2 LU 1962:27) att gällandefamiljerättsliga regler ledde till att underhållsbidrag tiU frånskilda kvinnorutgick i förhåUandevis få faU och ofta med blygsamma belopp. Utskottet befaradeatt förslaget skulle få tämligen ringa effekt. Med hänsyn härtiU avstyrkteutskottet förslaget och förordade i stäUet en ny, fömtsättnings-lös utredning.Deima utredning borde även ta upp vissa motionsvägen framförda spörsmål ominförande av änklingspensioner och om en eventueU uppdelning mellan makar avpensionsrätten inom tiUäggspensioneringen. anslöt sig tiU vadutskottet anfört. På grund av beslut tillkaUadesocialministern efter Kungl. Maj:ts bemyndigande pensionsförsäkringskommittén,som i sina ur-sprungUga direktiv hade frågan om pension åt frånskUda kvinnorsom en av sina huvuduppgifter. Sedan konmiittén avlänmat två betänkandenangående andra delar av sitt utredningsuppdrag, har kommittén numera avlämnat sitt slutbetänkande SOU 1971:19 "FamUjepensionsfrågor m,m. ", i vilket kommittén bl. a, behandlar frågan om frånskUd kvinnas rätttiU änkepension (s. 73 ff). I avsnittet om frånskUd kvinnas rätt tiUänkepension anför kommittén följande. För ett socialförsäkringssystem är det naturligt,att man försöker finna de situationer, där behovet av skydd genereUt sett ärstörst. I fråga om de frånskilda kvinnorna är detta icke lätt eftersom behovetvid den tidigare makens död varierar mycket starkt. I ett avseende ärskyddsbehovet klart. Det gäller de fall då den frånskilda kvinnan i sin vårdhar barn tiU sin före detta make. I dessa faU torde det också vara ganskavanligt att kvinnan är berättigad tiU underhållsbidrag icke blott för barnenutan även för egen del. Enannan situation där behovet av skydd för den frånskilda kvinnan bör diskuterasär de fall då hon är äldre. föreUgger otvivelaktigt ett uttalatskyddsbehov, t, ex, i det faU äktenskapet bestått och skilsmässan ägermm när kvinnan, som kanske i hela sitt liv varit verksam i hemmet, kommit upp iålder. Motsvarande skyddsbehov föreUgger inte om äktenskapet upplösts tidigt,särskUt då barn ej finnes. Det skuUe ur social synpunkt vara orimligt att geänkepension t. ex. i alla fall där frånskUda kvinnor uppnått en viss ålder vidden fömtvarande mannens död. Om två makar gift sig och efterett tioårigt barnlöst äktenskap skUjt sig utan någon underhåUsskyldighet sinsemellanskulle det framstå som helt omotiverat, om kvinnan vid mannens död tjugo årsenare skuUe få en änkepension. De försörjningsproblem som finnes vid mannensdöd har ju regelmässigt funnits . Man måste konstatera, attbehovet av änkepensionsskydd för frånskilda kvinnor utan minderåriga bamvarierar mycket starkt och svårUgen låter sig fånga i en genereU formel. Denpågående utvecklingen mot en aUt större ekonomisk självständighet för kvinnantalar för att behovet av ekonomiskt skydd för frånskilda kvinnor utanminderåriga barn aUtmer kommer att minska vid den förutvarande makens död. aUmänna debatten har ibland framförts tanken på att dela upp änkepensionsrättenmeUan frånskild hustru och änka på ett sätt som sker inom offentlig och privattjänstepensionering. En uppdelning av detta slag är mindre tiUtalande för ettsocialförsäkringssystem. Den minskar ju i motsvarande mån skyddet för den man normaltviU skydda inom systemet, dvs. Uppdelningen måste också ske genomschablonartade metoder, som framstår som egendomUga i det enskilda faUet. KommitténviU också erinra om att redan det nuvarande systemet innehåUer regler, som isak gynnar den frånskilda kvinnan i det faU någon ny änkepensionsberättigadhustra inte fiimes och den frånskUda kvinnan i sin vård har bam tiU sin föredetta man. Om denne avUder bUr nämligen barnpensionen fråntUläggspensioneringen avsevärt högre om änkepensionsberättigad inte fiimes. Omdet t, ex. finnes ett efterlevande barn får detta en barnpension av i principsamma storlek som en änkepension. Syftet med kommitténs övriga förslag i dettabetänkande har varit att skapa större jämstäUdhet meUan man och kvinna. DetskuUe mot denna bakgmnd te sig egendomligt att i nu ifrågavarande hänseendeföreslå utvidgning av de förmåner som endast kan tiUkomma kvinnor utan attgöra något motsvarande förslag för män. i avsnitt 4,7 avvisattanken på genereUa änklingspensioner kan naturligtvis något förslag om rätt tUlänklmgspension för frånskUd man ej framläggas. Kommitténsi avsnitt 4.3 framlagda förslag om barnpensionstUlägg är så utformat, att detger ett förbättrat skydd för frånskUda kvinnor med bam vid fömtvarande makensdöd, BarnpensionstiUägget har inte gjorts beroende av om mannen eUer denfrånskilda kvinnan gift om sig eUer ej. Det utgår också i aUa faU då barnunder firms och är aUtså icke beroende av om underhåUsbidrag utgått.Förslaget om barnpensionstUlägg är också så konstruerat, att frånskUd man medbarn erhåUer samma skydd som den frånskilda kvinnan. BarapensionstUläg-genkommer att väsentUgt förbättra pensionsskyddet för frånskUda kvinnor med barn.Med hänvisning tUl detta förslag och då som nämnts i vissa faU äventilläggspensioneringen innehåUer visst skydd för frånskUda män och kvinnor med barn anser sig kommittén icke böra föreslå ytterligare åtgärder för att skydda efterlevande frånskUd make med bam. Somnämnts finns otvivelaktigt ett behov av änkepensionsskydd för vissa äldrefrånskUda kvinnor. Det är emeUertid som fömt utvecklats omöjUgt att genereUtange kriterier, som närmare avgränsar skyddet utan att göra kretsen så vid att socialt omotiverad utbetalning får göras i en mängd faU. Med hänsyn tUl den aUmänna utveckling, som berörts i avsnitt 4.2, vore det också mindre lämpligt att utvidga änkepensions skyddet för denna kategori. Dess skyddsbehov får i stäUet tUlgodoses på annat sätt. Egenpensionering är en väg. Kommittén vUl här särskUt peka på de förbättrade möjUgheterna tUl för tidspension, YtterUgare bör nämnas arbetsmarknadspolitiska åtgärder. avvisade ett motionsyrkande avsamma innehåU som i motionen 1972:111. Därvid anslöt sig rUtsdagen (SfU1971:26) i aUt väsentUgt tUl den bedömning av frånskild kvinnas rätt tUl änkepensionsom redovisats av pensionsförsäkringskommittén. En av förutsättningarna för rätt till änkepensioninom folk- och tiU-1 äggspensioneringen är i princip att legalt äktenskapförelåg vid mannens död. En frånskild har således i allmänhet inte rätt tillänkepension. Förevarandemotion syftar tiU att frånskild, som går miste om underhållsbidrag vid dentidigare makens död, skall garanteras ekonomisk trygghet inom ATP-systemetsram. motionen aktualiserade frågan har utförligt behandlats avpensionsförsäkringskommittén i dess slutbetänkande FamUjepensions- frågor m. m. (SOU 1971:19 s. 73 ff.). Kommittén anser detvara för ett socialförsäkringssystem naturligt att man försöker finna desituationer, där behovet av skydd generellt sett är störst, I fråga om defrånskilda kvinnorna och i synnerhet dem utan minderåriga bam är detta intelätt eftersom behovet varierar starkt och svårligen låter sig fånga i engenereU formel. föreUgger klart uttalade skyddsbehov, i andra fall inte.Kommittén erinrar om att redan det nuvarande pensionssystemet garanterarfrånskUda kvinnor med barn visst skydd genom att barnpension inomtilläggspensioneringen utgår med betydligt högre belopp omänkepensionsberättigad inte finns och att motsvarande skydd kommer att ytterligareförbättras om kommitténs i betänkandet framlagda förslag tillbarnpensionstUlägg antas, I fråga om änkepensionsskyddet för äldre kvinnor uttalarkommittén att det torde vara omöjligt att generellt ange kriterier som närmareavgränsar skyddet utan att göra kretsen av pensionsberättigade så vid attsocialt omotiverade utbetalningar blir nödvändiga i en mängd fall. De äldrefrånskildas skyddsbehov får därför menar kommittén tillgodoses på annatsätt, exempelvis genom egenpensionering, genom förbättrade möjligheter tillförtidspension eller genom en utbyggnad av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. avvisade senast ett motionsyrkande avsamma innehåU som det i motionen 1972:111 framställda. Därvid anslöt sigriksdagen i allt väsentligt till den bedömning av frånskild kvinnas rätt tillänkepension som redovisats av pensionsförsäkringskommittén. På grund härav ochdå enligt utskottets mening saknar anledning att frånträda denståndpunkt i frågan tidigare intagit avstyrker utskottet bifaU tillmotionen. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår motionen 1972:111. Stockhohn den 29 febmari 1972 Närvarande: herrar (), (), Jonssoni * (fp), Ringaby (m), i (s), i Nennesholm (c),i (s), fröken (), herrar (), iNässjö (m), i (vpk), i (c), fröken (), herrar () och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering.