bet · FV01JoU46 · 1972-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1972 JoU 1972:46 betänkande i anledning av motioner angående skogsbrukspolitiken. Till jordbruksutskottet harhänvisats följande av utskottet till behandling i ett sammanhang upptagnamotioner dels motionen 1972:146 av i m. (s) vari hemställts att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära att enarbetsgrupp tillsättes med uppgift dels att från miljömässiga ochsysselsättningspohtiska utgångspunkter utvärdera erfarenheterna av de alltvanligare kalhuggningama av stora skogsarealer, dels att framlägga förslag tillåtgärder i anledning av därvid konstaterade eventuella negativa verkningar,dels att mot bakgrund av utvärderingen göra en översyn av tillämpUga delar avlagstiftningen på det aktuella området, dels motionen 1972:369 av () varihemställts att hos Kungl. Maj:t begär en intensifieradupplysningsverksamhet bland skogsägare och virkesköpare om åtgärder ägnade attminska förökningsmöjligheterna för skogens skadeinsekter, dels motionen 1972:552 av i m.fl. (vpk) vari föreslagits att hos regeringen hemställer om enutredning, med betryggande inslag av progressiva forskare, som får i uppdragatt undersöka det moderna skogsbrukets inverkan på miljön; att hosregeringen hemställer om utarbetande av tillämpningsregler till gällandelagstiftning som omöjliggör att skogen utsattes för rovdrift; samt attriksdagen hos regeringen hemställer om förslag till ändring av gällandelagstiftning på området på så sätt, att samhället ges inflytande över planeringenpå skogsbrukets område med inriktning att förebygga negativa verkningar försysselsättningsmöjligheter och befolkningsstruktur, dels motionen 1972:726 av i m. (s) vari hemställts att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla om enallsidig utredning gällande skogsgödslingens inverkan på miljön, våravattendrag, grundvattnets förorening samt gifternas inverkan på vilddjursstammensamt på tamboskapen, dels motionen 1972:742 av m. fl. (fp) varihemställts att hos Kungl. Maj:t begär att skogsvård slagen ses överoch moderniseras under beaktande även av naturvårdens och friluftslivetsintressen. I ett antal motioner till åretsriksdag behandlas de problem som sammanhänger med det moderna skogsbruketsinverkan på miljön i olika hänseenden. I motionen 1972:146 erinras om att de allt hårdareskogsuttagen genom kalhuggningsmetoden utsatts för alltstarkare kritik. Farhågor har yppats främst rörande skogsbruksmetodernas negativaeffekter på lokalklimat, ekologi, skogsåterväxt, landskapsvård m. m. Medhänvisning bl. a. till vissa förhållanden inom skogsbruket i norra motionärerna att begär att Kungl. Maj:t tillsätter enarbetsgrupp för att dels frän miljömässiga och sysselsättningspolitiskautgångspunkter utvärdera erfarenheterna av de allt vanligare kalhuggningarna avstora skogsarealer, dels framlägga förslag till åtgärder i anledning av därvidkonstaterade eventuella negativa verkningar, dels slutligen mot bakgrund avutvärderingen göra en översyn av lagstiftningen på det aktuella området.Förslag i samma riktning framförs i motionen 1972:552, vari yrkas att enutredning med betryggande inslag av progressiva forskare ges uppdrag attundersöka det moderna skogsbrukets inverkan på miljön och atttillämpningsregler till gällande lagstiftning utarbetas som omöjhggör attskogen utsätts för rovdrift. Enligt sistnämnda motion bör vidare samhället gesinflytande över planeringen på skogsbrukets område för att förebygga negativaverkningar för sysselsättningsmöjligheter och befolkningsstruktur.Lagstiftningen på skogsbrukets område berörs också i motionen 1972:742, variframhålls att tillämpningen av skogsvårdslagen kraftigt bidrar till att ändralandskapsbild, miljöförhållanden m. m. Enligt motionärernas mening är detdärför angeläget att skogsvårdslagen ses över och moderniseras under beaktandeav inte endast skogsbrukets utan också naturvårdens och friluftslivetsintressen m. m. I motionen 1972:726 framhålls behovet av speciellaundersökningar gällande skogsgödslingen, och motionärerna hemställer om enallsidig utredning av skogsgödslingens inverkan på miljön, vissa vattendrag,grundvattnets förorening samt gifternas inverkan på vilddjursstammen och påtamboskapen. I motionen 1972:369 slutligen betonas angelägenheten av att vidtasärskilda åtgärder för att förhindra den förökning av skadeinsekter i skogensom blivit en följd av den numera allmänt tillämpade skogsskötseltekniken attlämna även grövre röjningsvirke kvar i skogen. Enligt motionen krävs enintensifierad upplysningsverksamhet bland skogsägare och virkesköpare ihithörande frågor. Utskottet vill till en början erinra om att motionerbehandlande det moderna skogsbrukets inverkan på miljön vid flera tillfällenunder senare år varit föremål för prövning (3LU 1970:70, JoU 1970:41och JoU 1971:54). Såväl tredje lagutskottet som jordbruksutskottet har därvid iav biträdda utlåtanden understrukit betydelsen för den svenskaekonomin av att vi inom landet har ett högrationellt och effektivt skogsbruk.Som framhålls i nu föreliggande liksom i tidigare behandlade motioner harskogsbrukets utveckling emellertid haft vissa negativa konsekvenser bl. a. för landskapsbilden. Vidriksdagsbehandlingen av hithörande frågor har tidigare givits uttryck föruppfattningen att de miljömässiga olägenheterna av det moderna skogsbruketgivetvis bör i möjlig mån begränsas. Utskottet finner anledning i nuförevarande sammanhang ånyo understryka detta. I och för sig hyser utskottetförståelse för att en ökad mekanisering av skogsbruket kan befinnas nödvändigoch att exempelvis trakthyggesbruk tillämpas i viss omfattning. Det äremellertid härvid enligt utskottets mening synnerligen angeläget att se tillatt de rent tekniska och företag.sekonomiska synpunkterna på skogsbruketsbedrivande ej ges en omotiverad tyngd i förhållande till andra samhälleligaaspekter, exempelvis miljövårdsintresset och intresset att främjafriluftslivet. Redan gällande lagstiftning erbjuder härvidlag vissa möjligheteratt ingripa. Enligt 19 § naturvårdslagen kan sålunda förordna omlokalt tillståndstvång för arbetsföretag om det finns anledning att anta attåtgärderna skall komma att väsentligt skada landskapsbilden. Till arbetsföretagbör här räknas även avverkning och plantering av skog. har vidareen allmän befogenhet att ingripa mot arbetsföretag som kan komma att väsentligtändra landskapsbilden. Det har dock ifrågasatts om ifrågavarande regler ärtill fyllest och Kungl. Maj:t har också i direktiven 1970 för översynav naturvårdslagen tillkallade sakkunniga angivit att dessa borde pröva omnuvarande skyddsformer var ändamålsenliga för att tillgodose behovet av enallsidig landskapsvård med hänsyn till den snabba omvandling som landskapetgenomgår. De sakkunniga borde därvid bl. a. beakta den förändring som sker avlandskapet genom jordbrukets och skogsbrukets rationalisering. Såväl tredjelagutskottet som jordbruksutskottet har tidigare uttalat sig för att desakkunniga enligt direktiven borde undersöka om förordnande om skydd förlandskapsbilden borde kompletteras med möjlighet att utfärda skötselföreskrifter.Vidare har utskotten ifrågasatt om det inte borde övervägas att tilldelaskogsvårdsstyrelsen en mera aktiv roll vid landskapsvärden. Mot vad utskottensålunda anfört har inte haft något att erinra. De i förevarande motioner upptagna frågorna är emellertidföremål för uppmärksamhet även i andra sammanhang. Det bör sålunda erinras omatt tillsatte en arbetsgrupp medrepresentanter även för domänverket, , skogshögskolan ochSveriges skogsägareföreningars söka klarlägga de speciellanaturvårdsfrågor som är förknippade med det moderna skogsbruket. Enligt vadutskottet erfarit har arbetsgruppen framlagt en rapport, som f. n.bearbetas inom . Avsikten är att verket skall kunnaoffentliggöra faktamaterial som ger underlag för en bedömning av följderna frånnaturvårdssynpunkt av den förväntade utvecklingen inom skogsbruket. Ett av syftenamed arbetet är enligt att belysa det behov av ytterligareutredningar i ämnet som kan föreligga. En särskild arbetsgrupp för studium av kalhyggenasomfattning och verkningar tillsattes innevarande år avjordbruksministern. gruppen ingår representanter för ,, och arbetsmarknadsverket. En rapportfrån nämnda arbetsgrupp kan enligt vad utskottet inhämtat väntas föreliggaomkring stundande årsskifte. I anledning av motionen 1972:726 vill utskottet erinra omatt antagit en lag om förbud mot spridning av bekämpningsmedelfrån luften (prop. 1972:25, SoU 1972:10, rskr 1972:112). Lagen innebär förbudmot sådan spridning av bekämpningsmedel över skogsmark och annan mark som inteär . Som framhölls i propositionen 1972:25 utgör frågan om spridning avbekämpningsmedel från luften endast en del av den större frågan om användningenav kemiska medel över huvud taget i vår omgivning. (Jo 1970:20) har lagt fram förslag till lagstiftning om kontroll avhälso- och miljöfarliga produkter. Den särskilda frågan om sättet för spridningav kemiska medel har dock inte behandlats av utredningen. Chefen förjordbruksdepartementet har därför jämlikt bemyndigande den 3 mars 1972tillkallat särskilda sakkunniga med uppgift att allsidigt utreda frågan omspridning av sådana kemiska medel som bekämpningsmedel och handelsgödselmedel.Utredningen skall bedrivas skyndsamt och ske i samråd med bl. 1 förevarande sammanhang må vidare erinras om attriksdagen innevarande år bemyndigat Kungl. Maj:t godkänna avtal mellan statenoch Stiftelsen om stöd till kollektiv skogsteknisk forskning.Avtalet avser tiden den . Enligt det ramprogramsom skall ligga till grund för forskningsverksamheten under avtalsperiodensyftar verksamheten bl. a. till att anpassa den skogstekniska utvecklingen tillmiljövårdens krav. Vad särskilt angår den i motionen 1972:369 berörda fråganom åtgärder mot skogens skadeinsekter vill utskottet hänvisa till den utredningi ämnet som verkställdes föregående år i anledning av dä väckt motion i ämnet(JoU 197 1:54). Enligt vad därvid redovisades anordnade , i syfteatt finna en början till en bredare lösning av nu ifrågavarande problem, isamarbete med skogshögskolan och Stiftelsen en störreskogsskyddskonferens för representanter för skogsbruk,skogsindustri och forskning. Mötet resulterade i ett antal rekommendationersom bl. a. gick ut på att skogsbruket och skogsindustrin skulle försökaåstadkomma en bättre samordning mellan avverkning, transport och industri föratt i görligaste mån undvika alltför stor lagring av obarkat virkessortiment iskogen under vissa kritiska perioder. Den centrala konferensen har sedan följtsupp av ett antal regionala överläggningar, och på några håll har länsvisaskogsskyddskommittéer bildats. Det förutsattes vid förenämnda skogsskyddskonferensatt en ny sådan skulle anordnas inom tre är för genomgäng av hur skyddet motinsekterna utvecklats och för överläggning om de vidare åtgärder som kundekomma att erfordras. De föreliggande motionerna berörenligt utskottets mening synnerligen viktiga frågor för vårt skogsbruk ochförvår miljö, vilka förtjänar att följas med stor uppmärksamhet. Av vad somredovisats i det föregående torde emellertid framgå att såväl Kungl. Maj:t somberörda myndigheter och organ är väl medvetna härom. Mot bakgrund av deundersökningar som pågår och de initiativ som i övrigt tagits på förevarandeområde finner utskottet inte erforderligt att nu påyrka någon särskild åtgärd ianledning av dessa motioner. Utskottet,som jämväl vill erinra om att skogspolitiska utredningen beräknas slutföra sittarbete , hemställer alltså att lämnar utan åtgärd 1. morionen1972:146, 2. motionen1972:369, 3. motionen1972:552, 4. motionen1972:726 och 5. motionen1972:742. På jordbruksutskottets vägnar . Närvarande: herrar i Skegrie (c), Mossberger (s),i (s), Antby (fp), i (s), ()*,()*, i (s), (), herrar ()*, i (c), (), herrar Krönmark (m), (vpk)och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av (vpk) som "Det finns ingen anledning att idealiseraskogsarbetet så som det bedrevs med yxa och såg. Det var ett av de tyngsta avalla kroppsarbeten, och om det hade funnits en fullständig statistik fråndecennierna skulle den med stor sannolikhet ha visat hurskogsarbetarkåren mer än de flesta andra arbetargrupper drabbades avolycksfall, förslitning, sjukdom och tidig arbetsoförmåga. Den mekanisering,som inleddes genom att motorsågen mera allmänt kom i bruk,medförde från medicinsk och social synpunkt om möjligt ännu dystrareverkningar. , fr. o. m. 1967 t. o. m. 1971,dödades 136 personer under skogsarbete, därav 81 under arbete med trädfällning.Denna statistik är sannolikt ändå ofullständig. dödsolycksfallen i skogen som trots allt noterats de allrasenaste åren är sannolikt endast skenbar. Med den mycket hårda rationaliseringsom skogsarbetet genomgått har antalet skogsarbetardagsverken reducerats mycketkraftigt, och antalet olyckshändelser måste självfallet ställas mot antaletdagsverken för att man skall kunna bedöma om skogsarbetet blivit mindre fariigteller - vilket förefaller troligt - ännu mera fariigt . I det kyliga klimat som flertalet skogsarbetare i vårtland arbetar i blir också yrkessjukdomar vanliga. Efter endast en relativt korttid i arbete med motorsåg, ofta endast eller mindre, drabbasskogsarbetarna av 'kärlkramp' i fingrarna. Diskussionen om den andra mekaniseringsetappen, den sominleddes med införandet av tunga maskiner för avverkning, kvistning, barkningetc, kan följaktligen inte föras utan att man diskuterar denalternativa lösningen, den som representeras av att fortsätta med motorsågenoch ackordsarbete. Det är alldeles uppenbart att man inte kan tolerera att enarbetargrupp utsätts för de risker som skogsarbetet under hittillsvarandeförhållanden medför. Huruvida det högmekaniserade skogsarbetet med maskiner avtypen processorer är så föga ansträngande och så föga riskfyllt för arbetarna,som det nu på sina håll hävdas, kommer man att kunna bedöma säkrare först omett tiotal år. En av de övriga centrala frågoma, vilken betydelse denmaskinella kalhuggningen av stora skogsarealer får i ekologiskt hänseende, kanman heller inte bedöma utan en mångårig kontrolltid. Motionen 1972:146 berör liksom motionen 1972:552 deekologiska aspekterna. Självfallet finns det i många fall anledning att heltavverka skogen på ett område. Det är inte detta utan de mycket stora kalhyggenasom motionärerna med skärpa kritiserat. I den sistnämndamotionen påpekas att kalhuggningarna i inland medfört stora problemför renskötseln. Skogen är en levande miljö som i sin tur har ett stortinflytande på den omgivande miljön. Den är en av de viktigaste producenterna avatmosfäriskt syre, den reglerar ytvattnets avrinning och hindrar mark-erosion,den dämpar stormar, den har en i industriella samhällen allt viktigare roll attspela för rekreation och friluftsliv. Skogen har i stora delar av vårt land också en centralekonomisk roll, och det är särskilt utifrån denna roll, skogens betydelse försysselsättningen, som motionärerna vänder sig mot den abnormt utbreddakalhuggning som t. ex. Uddeholmsbolaget genomfört i norra . Skogsbolagen bryr sig inte längre om att dika, att röja bortvirkeskvantiteter som betraktas som olönsamma att ta vara på och som blirutmärkta kläckningsanstalter för skadeinsekter, och de slarvar med planteringenav ny skog. Bolagen investerar av sina profiter i industrier utanförskogsområdena, och det är en ofta väl grundad uppfattning blandortsbefolkningen att lokalisering av förädlingsindustrier till dessa områdenmotarbetas därför att dessa skulle innebära konkurrens om råvaran. Det är en rationell skogsvård som motionärema kräver, ochjag anser att utskottet bort ansluta sig till den mening som uttryckts imotionen 1972:552, nämligen att hos regeringen bör hemställa omåtgärder som omöjliggör rovdrift av skogen samt om förslag till ändring avgällande lagar så att samhället ges mera makt över planeringen på skogsbruketsområde med inriktning på att förebygga negativa verkningar försysselsättningsmöjligheter och befolkningsstruktur." dels anser attutskottet under punkten 3 bort hemställa "att bifallermotionen 1972:552 i vad avser tillämpningen av gällande skogsvårdslagstiftningoch förslag till ändrad lagstiftning på området samt lämnar motionen i övrigtutan åtgärd," 72 1456 S 1972