bet · FV01JuU16 · 1972-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1972 JuU 1972:16 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1972: 98 med förslag till lag ominternationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, m. m. jämtemotion. Genom en dagtecknad proposition,1972: 98, har Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokolletÖver justitieärenden och lagrådets protokoll, föreslagit att dels antaga ipropositionen framlagda förslag till 1) lag om internationellt samarbete rörandeverkställighet av brottmålsdom, 2) lag om ändring i utlänningslagen (1954: 193), 3) lag om ändring i , 4) lag om ändring i lagen (1971: 965) om straff fÖrtrafikbrott som begåtts utomlands, 5) lag om ändring i lagen (1966: 78) om förbud i vissafall mot rundradiosändning på öppna havet, 6) lag om ändring i lagen (1966: 314) omkontinentalsockeln, 7) lag om ändring i lagen (1971: 176) om vissainternationella sanktioner, delsgodkänna den i undertecknade europeiska konventionen ombrottmålsdoms internationella rättsverkningar med förbehåll mot avdelning 1 idel III av konventionen, dels såvitt be stämmelserna i denna avdelning innebärhinder mot lagföring i för brott, för vilket det lindrigaste straff somär stadgat i svensk lag är fängelse eller däröver, dels såvitt dessabestämmelser innebär hinder mot verkställighet i av här i landet ådömdeller ålagd påföljd för brott, samt med förklaring enligt artiklarna 15.3,19.2 och 64.3. Rörandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisar utskottet till vad utskottetanför på s. 1718. De vid propositionenfogade lagförslagen är av följande lydelse: Lagom internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenomförordnas som följer. 1 §I den mån det påkallas av överenskommelse som ingått med främmande stat kan Konungen förordna, att frihetsberövande på följd, böter eller förverkande som i den främmande staten ådömts eller beslutats efter rättegång i brottmål, eller böter eller förverkande som i den staten ålagts eller beslutats av annan myndighet än domstol, får verk ställas i enligt denna lag. Isamband med förordnande enligt första stycket kan Konungen, i den mån detpåkallas eller eljest föranledes av överenskommelsen, förordna attverkställighet av påföljd, som innebär frihetsberövande och ej avseröverlämnande till särskild vård, eller av böter eller förverkande, som ådömtseller beslutats genom dom meddelad av svensk domstol eller ålagts någon avannan svensk myndighet genom godkänt strafföreläggande eller godkäntföreläggande av ordningsbot, får anförtros åt myndighet i den främmandestaten. 2 §Avser förordnande enligt 1 § verkställighet av dom eller aimat av görande meddelat i främmande stat som tillträtt den i undertecknade europeiska konventionen om brottmålsdoms inter nationella rättsverkningar (brottmålsdomskonventionen) eller avser för ordnandet verkställighet i sådan stat av påföljd eller förverkande som ådömts, ålagts eller beslutats av svensk domstol eller annan svensk myn dighet, gäller 441 §§, i den mån ej annat anges i förordnandet. Gällerförordnandet annan främmande stat än som sägs i första stycket, meddelarKonungen bestämmelser om prövning av fråga om verkställighet i avpåföljd eller förverkande som ådömts, ålagts eller beslutats i den främmandestaten eller fråga om verkställighet i den främmande staten av påföljd ellerförverkande som ådömts, ålagts eller beslutats i . Bestämmelserna i2534 §§ gäller dock i tillämpliga delar. 3 §Om synnerliga skäl föreligger, kan Konungen, även om förord nande som avses i 1 § ej meddelats, för visst fall förordna, att frihets berövande påföljd som ådömts svensk medborgare eller utläiming med hemvist i genom dom eller annat avgörande meddelat av dom stol eller annan behörig myndighet i främmande stat får verkställas i enligt denna lag, eller att verkställighet av frihetsberövande på följd som icke avser överlämnande till särskild vård och som här i landet ådömts eller ålagts medborgare eller någon som har hemvist i viss främ mande stat får anförtros myndighet i den främmande staten. Ifall som avses i första stycket äger 2 § andra stycket motsvarande tillämpning. 4§ Med europeisk brottmålsdom förstås i derma lag dom eller aimat avgörandevarigenom domstol eller annan myndighet i stat som tillträttbrottmålsdomskonventionen har ådömt eller ålagt någon påföljd för brott ellerförklarat egendom förverkad. Medutevarodom förstås i deima lag sådant i första stycket angivet avgörande sommeddelats här i landet eller i främmande stat av domstol eller annan myndighetutan att den dömde eller den mot vilken beslut om förverkande riktats har varitpersonligen närvarande vid förhandling i saken inför domstol. Vadnedan i derma lag sägs om påföljd gäller även förverkande, om ej annat särskiltf öreskrives. Verkställigheti av europeisk brottmålsdom S§ Verkställighet i av europeisk brottmålsdom får ske endast efterframställning av behörig myndighet i den främmande staten. Europeiskbrottmålsdom får ej verkställas här i landet 1. om domen ej har vuimit laga kraft eller ompåföljden ej får verkställas i den främmande staten, 2. om gärning som påföljden avser ej motsvarar brottenligt svensk lag eller gärningsmannen, om gärningen begåtts här i landet, påannan grund än som avses i 6 § första stycket 7 ej skulle ha kurmat ådömaspåföljd för brottet, 3. om den dömde ej har hemvist i , såvida ickeverkställighet här kan antagas förbättra möjligheterna till hans återanpassningeller den ådömda påföljden avser frihetsberövande och kan verkställas här i sambandmed verkställighet av annan sådan påföljd, som skall verkställas i ,eller är den dömdes ursprungliga hemland, 4. om verkställighet i skulle vara oförenligmed grundläggande principer för rättsordningen här i landet, 5. om verkställighet här skulle strida mot Sverigesinternationella förpliktelser, 6. om dom i mål om ansvar för gärning som påföljdenavser har meddelats här i landet eller om här utfärdat strafföreläggande ellerföreläggande av ordningsbot för samma gärning har godkänts, 7. om den dömde genom lagakraftägande dom, sommeddelats i annan främmande stat än den stat som gjort framställning omverkställighet, för gärning som påföljden avser har frikänts från ansvar ellerdömts till påföljd, som har verkställts i sin helhet eller håller på attverkställas eller har bortfallit till följd av preskription eller på grund avatt nåd eller amnesti beviljats i nämnda stat, eller om den dömde genom sådandom förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, eller 8. omverkställighet i i övrigt skulle strida mot brottmåls domskonventionen. 6§ Framställning om verkställighet av europeisk brottmålsdom kan avslås 1. om gärning som påföljden avser utgör politiskteller militärt brott, 2. om det finnes grundad anledning antaga att domenföranletts eller den däri bestämda påföljden skärpts av hänsyn till ras,religion, nationalitet eller politisk åsikt, 3. om gärning som påföljden avser omfattas av här ilandet pågående förundersökning, väckt åtal, utfärdat strafföreläggande ellerföreläggande av ordningsbot, eller om beslut har meddelats att åtal förgärningen ej skall väckas eller fullföljas, 4. om gärning som påföljden avser icke har begåtts iden stat där påföljden bestämts, 5. om påföljden ej kan verkställas här i landet, 6. om det kan antagas att påföljden kan verkställas iden främmande staten, 7. om den dömde vid tiden för brottet ej fyllt femtonår, 8. om en tillämpning av 35 kap. 710 §§ eller 36 kap.10 § skulle innebära att påföljden bortfallit. den främmande staten vidtagits åtgärd som enligt lagen i den staten medföratt tiden för bortfallande av påföljd uppskjutes, skall åtgärden ha sammaverkan här i landet vid tillämpning av första stycket 8. 7 §Avser den utländska domen två eller flera brott och föreligger hinder mot verkställighet såvitt avser något eller några av brotten, får framställningen bifallas såvitt avser övriga brott endast om i domen eller framställningen har angivits vilken del av påföljden som avser detta eller dessa brott. Prövningav framställning om verkställighet 8 § Framställning om verkställighet göres hosutrikesdepartementet. Finner Konungen uppenbart att framställningen ej gäller dom eller avgörande som avses i 1 §första stycket eller att hinder mot verkställighet möter enligt 5 § andrastycket 17, skall framställningen avslås. I fråga om utevarodomfår framställningen dock ej avslås enbart på den grund att domen ännu ejvunnit laga kraft. Konungenprövar om framställningen skall avslås på grund av förhållande som avses i 5 §andra stycket 8 eller i 6 § första stycket 1, 4, 5 eller 6. Konungen kan avslåframställningen, om det är uppenbart att förhållande som avses i 6 § förstastycket 2, 3, 7 eller 8 föreligger. Avslåsej framställningen, skall den överlämnas till riksåklagaren för vidarehandläggning. 9 §Sedan framställning om verkställighet överlämnats till riksåkla garen, gör denne ansökan till rätten om dess prövning av framställ ningen, om ej annat följer av 16 eller 1922 §§. Rörande sakens hand läggning gäller i tillämpliga delar bestämmelser om rättegången i brottmål, om ej annat följer av denna lag. Rättens avgö rande av saken sker genom dom. Vidförhandling i mål om verkställighet av europeisk brottsmälsdom skall den dömdehöras personligen, om han begär det. Är den dömde berövad friheten i den statdär domen meddelats, får dock förhandling äga rum i den dömdes frånvaro, ävenom han begärt att bli hörd personligen. 10 §I mål som avses i 9 § prövar rätten om annat hinder mot verk ställighet möter än som avses i 5 § andra stycket 8 eller i 6 § första stycket 1, 4, 5 eller 6. Nyprövning av frågan huruvida den dömde är skyldig till brottet får ej ske imålet. 11 §Finner rätten hinder icke möta mot verkställighet här i landet, bestämmer rätten, med iakttagande av 1215 §§, ny påföljd enligt vad i svensk lag är föreskrivet om påföljd för motsvarande brott. Harförhandling i saken enligt 9 § andra stycket ägt rum i den dömdes frånvaro, fårdock ny påföljd ej bestämmas förrän den dömde varit i tillfälle att bli personligenhörd i rätten. 12 §Har frihetsberövande påföljd ådömts genom den utländska do men, får rätten ej bestämma strängare påföljd än i denna dom. Detta gäller även om den ådömda påföljden är lindrigare än den lindrigaste påföljd som enligt svensk lag kan följa på brottet eller brotten. Utgörden ådömda påföljden böter, bestämmer rätten, med tillämpning av den växelkurssom gäller vid tiden för beslutet, ett bötesbelopp som i svenska kronormotsvarar beloppet av de ådömda böterna. Är i svensk lag för motsvarande brottstadgat böter i pengar, får dock icke bestämmas högre bötesbelopp änfemhundra eller, om påföljden avser flera brott, . Är i svensklag ej stadgat svårare straff än dagsböter, får ej bestämmas högre bötesbeloppän sextiotusen, eller, om påföljden avser flera brott, . 13 § Vid bestämmande av påföljd enligt 12 § skall, iden mån det kan ske, den dömde räknas till godo dels vad han kan ha utstått avden påföljd som ådömts genom den utländska domen för brott som omfattas avframställningen om verkställighet dels tid varunder han med anledning avsådant brott varit anhållen eller häktad i den främmande staten eller här ilandet. Därvid får bestämmas lindrigare straff än för gärningen är stadgat ellerpåföljd helt efterges. 14 § Har genom den utländska domen visst belopp ipengar eller värdet av viss egendom förklarats förverkat, bestämmer rätten,med till-lämpning av den växelkurs som gäller vid tiden för beslutet, ett motsvarandeförverkandebelopp i svenska kronor. Harvisst föremål förklarats förverkat, får rätten förklara foremålet förverkatendast om det kunnat förklaras förverkat enligt svensk lag, därest lagföringenägt rum i . 15 § Vid tillämpning av bestämmelseri mål som avses i 9 § bedömes frågan, vilket straff som är stadgat för ellerkan följa på visst brott, enligt svensk lag. Utgör den ådömda påföljden endastböter, skall dock ej i något fall svårare straff än böter anses kunna följa påbrottet. 16 § Avser framställningen endast verkställighet avböter eller förverkande, kan riksåklagaren, i stället för att göra ansökantill rätten enligt 9 § första stycket, själv pröva framställningen och utfärdastraff-föreläggande för det brott som påföljden avser. Överstiger beloppet avde ådömda böterna tjugofemtusen eller, om den påföljd som skall verkställasavser flera brott, , får dock strafföreläggande ej utfärdas. Ifråga om strafföreläggande som utfärdas med stöd av första stycket gäller 48 kap.rättegångsbalken i tillämpliga delar. och11 §§, 12 § andra och tredje styckena samt 1315 §§ denna lag motsvarandetillämpning. Godkännesej strafföreläggande som utfärdats enligt första stycket, gör riksåklagarenansökan enligt 9 § första stycket. 17§ Har främmande stat som tillträtt brottmålsdomskonventionen tillutrikesdepartementet meddelat, att den ämnar göra framställning omverkställighet av påföljd, eller har sådan framställning gjorts, kan riksåklagarenanhålla den dömde, om enligt svensk lag kan följa fängelse ellerdäröver på brott motsvarande den gärning påföljden avser och det skäligen kanbefaras, att den dömde skall avvika eller, då fråga är om utevarodom, att hanundanröjer bevis. På ansökan av riksåklagaren kan rätten under motsvarandeförutsättningar besluta om häktning av den dömde eller meddela honomreseförbud. Sådant förbud får meddelas, även om det svåraste straff som enligtsvensk lag kan följa på motsvarande brott är lindrigare än fängelse i ett år.Oberoende av brottets beskaffenhet får den dömde anhållas, häktas ellermeddelas reseförbud, om han saknar hemvist i och det skäligen kan befarasatt han genom att bege sig från landet undandrar sig påföljd. I fråga om anhållande, häktning och reseförbudenligt denna paragraf äger i övrigt 24 kap. 324 §§ och 25 kap. 29 §§rättegångs balken motsvarande tillämpning. Den som anhållits eller häktatsskall dock friges senast när den sammanlagda tid han i den främmande staten ochhär i landet varit berövad friheten med anledning av det eller de brottframställningen om verkställighet avser uppgår till tid som i den utländskadomen bestämts för frihetsberövande påföljd för brottet eller brotten. I falldå den dömde anhållits eller häktats innan framställning om verkställighetgjorts, skall den dömde friges förfrihetsberövandet, om icke framställning om verkställighet gjorts föreutgången av . 18§ Har framställning om verkställighet av europeisk brottmålsdom gjorts, kanegendom som genom domen förklarats förverkad tagas i beslag, om beslag kunnatske, därest lagföringen skett vid svensk domstol. Beslut om beslag meddelas avriksåklagaren eller rätten. I fråga om beslag enligt denna paragraf äger iövrigt bestämmelserna i 27 kap. motsvarande tillämpning. 19 §Gnmdas framställning om verkställighet på utevarodom, som ej meddelats efter talan av den dömde, tillämpas 2022 §§. Därvid gäller bestämmelser om rättegången i brottmål i till lämpliga delar, om ej annat särskilt föreskrives. 20 §Sedan framställning om verkställighet av utevarodom enligt 8 § överlämnats till riksåklagaren, skall den dömde personligen delges do men och underrättas om att han från delfåendet kan hos riksåklagaren anhängiggöra talan om omprövning av domen (oppo- sition).Anför den dömde ej opposition inom föreskriven tid, tillämpas 916 §§. Anförden dömde opposition inom föreskriven tid med begäran att hans talan prövas avbehörig domstol i den främmande staten, överlämnar riksåklagaren handlingarnai ärendet till , som med översändande av handlingarnaunderrättar behörig myndighet i den främmande staten. Begär den dömde prövningvid svensk domstol eller anför han opposition utan angivande av var han villatt hans talan prövas, gör riksåklagaren hos rätten ansökan om förhandling förprövning av den dömdes talan. 21 §När ansökan som avses i 20 § andra stycket inkommit till rätten, kallar rätten den dömde att inställa sig vid förhandling inför rätten. Förhandling får ej utan den dömdes samtycke hållas förrän tjugoen dagar förflutit från det den dömde personligen delgivits kallelsen. Uteblirden dömde från förhandling som avses i första stycket eller finner rätten avannat skäl oppositionen ej kunna upptagas till prövning, skall den dömdes talanavvisas. Sedan avvisningsbeslutet vunnit laga kraft tillämpas 916 §§. Frågaom ansvar för gärning som avses med framställning om verkställighet avutevarodom får prövas, även om enligt 2 kap. åtal för gärningen ejkunnat väckas i eller kunnat väckas här endast efter särskiltförordnande, och utan hinder av bestämmelserna i 35 kap. 14 och 6 §§ sammabalk. Frågan om ansvar för gärningen enligt svensk lag skall bedömas som ommotsvarande brott begåtts här i landet. Åtgärd för väckande av åtal eller förundersökning,som vidtagits i den främmande staten enligt dess lag, skall tillerkännas verkansom om åtgärden vidtagits här i landet. Sådan åtgärd får dock ej tillerkännasannan verkan än den har enligt lagen i den främmande staten. 22 §Upptager domstol i den främmande staten enligt 20 § anförd op position till saklig prövning, förfaller framställningen om verkställighet av den ådömda påföljden. Avvisar den utländska domstolen oppositio nen och vinner avvisningsbeslutet laga kraft, tillämpas 916 §§. 23 §Är den dömde berövad friheten i den främmande staten när han för verkställighet av där ådömd påföljd överföres till , får han ej med anledning av annat brott, vilket begåtts innan han överför des hit, här i landet lagforas, anhållas eller häktas eller berövas friheten för verkställighet av påföljd eller underkastas annan inskränkning i sin personliga frihet, om icke behörig myndighet i den främmande staten lämnat sitt samtycke till åtgärden eller den dömde under en samman hängande tid av haft möjlighet att lämna landet men ej gjort detta eller efter att ha lämnat landet frivilligt återvänt hit. Förstastycket utgör ej hinder,mot att åtgärder vidtages för att verkställa beslut omden dömdes avvisning, förpassning, förvisning eller utvisning eller för attavbryta åtalspreskription. 24 §I fråga om verkställighet av påföljd som bestämts enligt 11 16 §§ gäller vad i allmänhet är föreskrivet om verkställighet av påföljd som ådömts genom svensk domstols lagakraftägande dom, om ej annat följer av vad nedan sägs. Verkställigheten skall upphöra, om den främmandestaten meddelar, att den beviljat den dömde nåd eller amnesti eller upptagitden utländska brottmålsdomen till ny prövning eller att i den staten meddelatsannat beslut, som enligt lagen i den staten medför att den ådömda påföljdenej längre får verkställas. Utgörpåföljden böter, får åtgärd för verkställighet här i landet ej äga rum förbötesbelopp som den dömde betalt till behörig myndighet i den främmande stateninnan framställningen om verkställighet delgavs honom. Beslut om anstånd elleravbetalning, som meddelats av behörig myndighet i denna stat innanframställningen gjordes, länder till efter-i-ättelse vid tillämpning av förstastycket. Verkställigheti av annan utländsk brottmålsdom 25 §Skall enligt förordnande som avses i 2 § andra stycket eller 3 § verkställighet ske här i landet av påföljd för brott, för vilket lagföring ägt rum i främmande stat, vilken ej tillträtt brottmålsdomskonventio nen, giiller i fråga om sådan verkställighet vad som är föreskrivet om verkställighet av påföljd som ådömts genom svensk domstols lagakraft ägande dom, om ej annat följer av vad nedan sägs. Skallenligt förordnandet verkställighet ske i utan att ny påföljd bestämtshär i landet av domstol eller annan myndighet enligt svensk lag, fårverkställighet äga rum utan hinder av att påföljden är strängare än som enligtsvensk lag kunnat följa på brottet eller brotten. Ådömda böter får verkställas,även om bötesbeloppet överstiger det högsta bötesbelopp som kunnat ådömasenligt svensk lag. Innebär den ådömda påföljden frihetsberövande, gällerbestämmelserna i svensk lag om verkställighet av påföljd av närmast motsvarandeart. Verkställigheti fall som avses i denna paragraf får icke i något fall ske på sådant sätt attpåföljden blir att anse som strängare än den påföljd som ådömts i denfrämmande staten. Vid verkställighet enligt andra stycket skall, i den mån detkan ske, den dömde räknas till godo vad han kan ha utstått av påföljden i denfrämmande staten samt tid varunder han med anledning av brott som avses medpåföljden varit anhållen eller häktad i den främmande staten eller här ilandet. Verkställighetutomlands av svensk brottmålsdom 26 §Fråga om verkställighet i främmande stat av här i landet ådömd eller ålagd påföljd i fall som omfattas av förordnande enligt 1 § uppta ges av eller, i fråga om verkställighet av böter eller förverkande, annan myndighet som Konungen bestämmer. Fram ställning om verkställighet får ej göras, om med motsvarande tillämp ning av 5 § andra stycket 18 hinder mot verkställighet i den främ mande staten kan antagas föreligga. Framställningom verkställighet av frihetsberövande påföljd får ej göras, om den dömde ärsvensk medborgare och själv motsätter sig åtgärden. Uppkommer fråga omverkställighet av frihetsberövande påföljd som ådömts eller ålagts annan änsvensk medborgare, skall den centrala utlänningsmyndigheten höras, om icke dendömde samtycker till åtgärden. Avstyrker utlänningsmyndigheten attframställning göres, underställes ärendet Konungen för avgörande. Har Konungen enligt 3 § förordnat, attverkställighet av påföljd i visst fall får anförtros myndighet i främmandestat, ombesörjer att framställning om verkställighetgöres i den främmande staten. 27 § Är i fall, då fråga uppkommer att meddelaförordnande enligt 3 § angående verkställighet av påföljd i främmande stateller att enligt 26 § första stycket göra framställning om sådanverkställighet, den dömde berövad friheten här i landet för verkställighet avden ådömda påföljden, förordnar Konungen eller, i fall som avses i 26 § förstastycket, biträde åt honom, om det fordras för att hanskall kunna bevaka sin rätt i ärendet. Biträde har rätt till arvode och ersättningför kostnad efter vad som finnes skäligt. Arvodet och ersättningen utgår avallmänna medel och skall stanna på statsverket. 28 § Framställning som avses i 26 § jämte detavgörande varigenom påföljden ådömts eller ålagts och övriga handlingar iärendet överlämnas till , som vidarebefordrarframställningen till behörig myndighet i den främmande staten. 29 § Sedan framställning vidarebefordrats enligt 28 §,får verkställighet av påföljd som avses med framställningen ej påbörjas här ilandet, om icke den dömde är häktad och fråga är om påföljd som innebär frihetsberövande. Denådömda påföljden skall dock verkställas här i landet, om framställningenåterkallas innan den främmande staten meddelat att den ämnar upptagaframställningen till slutlig prövning eller om den främmande staten meddelaratt framställningen avslagits, att den avstår från att verkställa påföljdeneller att verkställighet ej kan äga rum i den främmande staten. 30 §Göres med stöd av förordnande som avses i 2 § första stycket framställning enligt 26 § om verkställighet i främmande stat av ute varodom och har den dömde anfört opposition mot avgörandet hos behörig myndighet i den främmande staten med begäran att hans ta lan prövas vid svensk domstol, gör riksåklagaren ansökan hos rätten om förhandling för prövning av den dömdes talan. I fråga om sådan förhandling gäller 21 § första stycket och andra stycket första punk ten. Avvisasoppositionen och vinner avvisningsbeslutet laga kraft, sänder rätten underrättelseom beslutet till , som vidarebefordrar underrättelsen tillbehörig myndighet i den främmande staten. Avvisasej oppositionen, skall rätten med undanröjande av domen eller föreläggandetupptaga frågan om ansvar för gärning för vilken påföljden ålagts. Därvid gällerrörande sakens handläggning bestämmelser om rättegången ibrottmål. Framställningen enligt 26 § förfaller. 31 §Har med anledning av framställning enligt 26 § den dömde an hållits eller häktats i den främmande staten och överföres han till Sve-