bet · FV01JoU47 · 1972-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1972 JoU 1972:47 betänkande i anledning av motioner angåendevissa fiskefrågor. Till jordbruksutskottet harhänvisats följande av utskottet till behand-hng i ett sammanhang upptagnamotioner dels motionen 1972:365 av herrBengtsson i (s) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärdels att arbetet med översyn av svensk-danska konvention om fisket iÖresund påskyndas, dels att gällande bestämmelser beträffande straffpåföljdenför olaga fiske kompletteras med ett stadgande av innebörden att myndighet förviss tid kan beslagta fartyg och trålfiskeredskap, som uppbringas på vatten därfiske med trål är förbjudet, dels motionen 1972:540 av herrAndersson i m. fl. (s) vari hemställts att hos Kungl. Maj:tanhåller om utredning angående fiskevården, dels motionen 1972:554 av herrMattsson i m. fl. (c, s, fp, m) vari hemställts att måttebesluta dels att avskriva och läns landstings delcredere-ansvarför av före den förmedlade fiskerilån, dels attförvaltningen av samthga av beviljade fiskerilån på det lokalaplanet överföres från till länets lantbruksnämnd, dels motionen 1972:735 av herrHedin m. fl. (m, s, c, fp) vari hemställts att i anledning av vad imotionen anförts hos Kungl. Maj:t anhåller om sådana anvisningar förtillämpningen av miljöskyddslagen att fiskesakkunnig i förekommande fallförordnas att på sökandens bekostnad utföra basundersökning rörandefiskeförhållandena och kontrollera företagets inverkan på fisket, dels motionen 1972:1275 av herrNilsson i Trobro (m) vari hemställts a) att hos Kungl. Maj:t anhållerom ytterligare förtydligande av § 20 i fiskeristadgan, och b) att vederbörandeutskott utarbetar förslag till erforderlig lagtext. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen 1972:365 från ,och , motionen1972:540 från , domänverket, fiskerinärings- utredningen, , och , motionen 1972:554 från lantbruksstyrelsen,och och läns landstings förvaltningsutskott, motionen 1972:735 från , statensnaturvårdsverk, och , motionen 1972:1275 från , iBlekinge län och . Se bilagor1-5 till detta betänkande. I föreliggande betänkande redovisarutskottet sina ställningstaganden till ett antal vid årets riksdag väcktamotioner rörande olika fiskefrågor. Utskottet får därvid anföra följande. Åtgärder mot olaga trålfiske.Fisket i regleras i en konvention mellan och den 31december 1932 angående fiskeriför-hållandena i de till de båda ländernagränsande farvattnen. Enligt nämnda konvention är fiske med trål förbjudet ihela den del av som ligger söder om linjen Ellekilde ,Fiskeläget Lerberget är beläget strax söder om , Konventionen upptar bl.a, vissa bestämmelser om hur överträdande av fiskeförbudet skall beivras. Imotionen 1972:365 påpekas att det trots förenämnda överenskommelse inte sällaninträffar överträdelser då fiskefartyg ertappas med att bedriva trålfiske inomförbjudna vattenområden. Liknande förseelser har enligt motionen även inträffati , som visserligen inte omfattas av konventionen men där likvältrålfiskeförbud råder. Mot angivna bakgrund förordas i motionen att pågåendearbete med översyn av svensk-danska konvention rörande fisket iÖresund påskyndas. Därjämte föreslås att gällande bestämmelser beträffandestraffpåföljden för olaga fiske kompletteras med ett stadgande av innebördenatt myndighet kan beslagta fartyg och trålfiskeredskap, somuppbringas pä vatten där fiske med trål är förbjudet. Att trålfiske förekommer inom förbjudet område vitsordasav , som i remissyttrande över motionen även framhåller attbehov föreligger att revidera konventionen rörande fiskeriförhållandena i detill och gränsande farvattnen med hänsyn bl. a, tillutsättningsvillkor för och märkning av redskap. Arbetet med en sådan revisionpågår också tillbaka. Beträffande förverkandebestämmelserna vidolaga fiske får det enligt styrelsen antagas att dessa blir föremål förförhandlingar mellan konventionsländerna och att därvid behovet av skärptabestämmelser noga övervägs. Det kan i sammanhanget nämnas attrikspolisstyrelsen för sin del inte funnit tillräckliga skäl f. n. föreliggaatt skärpa gällande beslagsregler i fiskeristadgan, enligt vilka bl. a. båt isamband med olaga fiske kan tas i beslag om det kan antas äga betydelse förutredningen om brottet. Utskottet anser det givetvisotillfredsställande att, såsom synes vara fallet, olaga trålfiske i ejobetydlig omfattning förekommer i nu berörda farvatten. Åtgärder i syfte attåstadkomma en förbättring i angivna hänseende framstår därför enligt utskottetsmening såsom motiverade. Som anför torde emellertid fåförutsättas att ifrågavarande spörsmål beaktas vid det pågående arbetet medatt revidera föreliggande fiskekonvention mellan och . Då dettorde vara av intresse från såväl som sida att bl. a.nyssnämnda problem bringas till en tillfredsställande lösningförutsätter utskottet att revisionsarbetet bedrivs med all möjlig skyndsamhet.Under nu angivna förhållanden finner utskottet emellertid inte anledning attföreslå någon särskild åtgärd från sida i anledning av motionen1972:365. I motionen 1972:540framhålls att fisket i landets insjöar och kustvatten under de senasteårtiondena undergått en genomgripande strukturförändring, som generellt innebäratt fiskets roll som ekonomisk näring minskat som fisket fått ensnabbt ökande betydelse som fritidsaktivitet, ibland i form av deltidsfiske,speciellt i vatten där fisket är fritt. I motionen ifrågasätts om intenuvarande förhållanden innebär en betänklig misshushållning med den viktiganaturresurs, som fisken utgör. Vissa värdefulla vatten ligger i träda, medanandra avfiskas på ett olämpligt sätt. Enligt motionen saknar vi denmålsättning och de riktlinjer för samhällets åtgärder till förmån förfiskevården som utgör några av de mest väsentliga förutsättningarna för en godhushållning med fisket. Därför anser motionärerna att en statlig utredning börtillsättas med uppgift att utforma en sådan målsättning och att utreda deproblem som är förknippade med uppfyllandet av densamma. Utredningen bör enligtförslaget omfatta såväl yrkesfisket som fritidsfisket i våra insjöar. Av i ärendet hörda remissinstanser tillstyrks förslaget omen utredning angående fiskevärden av , och . vill inte motsätta sig en föreslagen utredningmen framhåller att utredningen inte bör begränsas till en målsättning, utifrånsamhällets synpunkter utan att den även bör ta hänsyn till den enskilda sektornoch fiskevattenägarnas berättigade önskemål. , somanför att en rationellt utformad fiskevård ofta är av gemensamt intresse föryrkesfisket och fritidsfisket, anser att en kontinuerlig översyn av åtgärdernapå området är motiverad. avstyrker för sin del tillsättandet av ensärskild utredning angående fiskevården i våra insjö-och kustvatten ochframhåller bl. a. att åtskilligt av det som påkallas i motionen väl låter siginordnas i direktiven för den pågående fiskeadministrativa utredningen. Utskottet kan vitsorda att fisket genomgått en kraftigstrukturförändring karakteriserad av en betydande minskning i fråga om antaletyrkesfiskare och en stark ökning av fisket som fritidsaktivitet. Utvecklingenhar såsom framhålls i flera remissyttranden i ärendet medfört åtskilliga problem för såväl yrkes- som fritidsfisket.Fiskeristyrelsen påpekar sålunda att det finns åtskilliga exempel på hur mangenom ett fiske kan åstadkomma inte bara en ekonomisk överfiskning utan t. o,m. en ödeläggelse av hela bestånd. Vidare har enligt styrelsen konkurrensenmellan olika kategorier av fiskande medfört problem särskilt ifråga om fiske på allmänt vatten och pä de s, k. enskilda frivattnen. Dessutomhar den pågående miljöförstöringen i vissa fall allvarligt påverkatfiskbestånden och försvårat ett rationellt utnyttjande av desamma. Vad somerfordras är enligt styrelsens mening en bättre kunskap om fisket, settbåde från kommersiell och rekreativ synpunkt. Utnyttjandet av fisktillgångarnabör bestämmas med utgångspunkt från de biologiska förutsättningarna. Styrelsenframhåller att en fiskevård anpassad till vattnens olika utnyttjande även bliren väl anpassad miljövårdande insats. Utskottet kan ansluta sig till uppfattningen att denuppkomna situationen på insjö- och kustfiskets område motiverar ingående övervägandenom vilka åtgärder som behövs för att insatserna i fråga om fiskevården iframtiden skall bli så effektiva och ändamålsenliga som möjligt. Utskottet villunderstryka vikten av att spörsmålet därvid ges en allsidig belysning medbeaktande av samtliga berörda intressen. F. n. pågår utredningar på fisketsområde dels genom fiskerinäringsutredningen och dels genom fiskeadministrativautredningen. Båda dessa utredningar berör viktiga delar av fiskets problematikmen torde inte helt täcka de spörsmål som berörs i motionen 1972:540. Däremotsynes i motionen angivna frågor, som framgår av vad i ärendet utretts, falla inomramen för den prövning som f. n. pågår inom av vissaframställningar i ämnet från . Utskottetförutsätter att vid denna prövning syftet med motionen bör kunna blitillgodosett utan särskilt uttalande av . I avvaktan på resultatet avförenämnda prövning finner utskottet således motionen 1972:540 inte behövaföranleda någon särskild åtgärd. Förvaltningen av vissa äldrefiskerilån i . Enligt beslut av riksdag (prop.1967:74, JoU 1967:18, rskr 1967:214) överfördes förmedlingen av fiskerilån den1 från hushållningssällskapen till lantbruksnämnderna med undantagför där låneförmedlingen förutsattes liksom tidigareböra lokalt skötas av . Förvaltningen av de lån, som beviljats avhushållningssällskap före övertogs av de nyalantbruksnämnderna, varvid sällskapens delcredereansvar skulle upphöra.Delcredereansvaret för de lån som beviljats i före denI ansågs emellertid även i fortsättningen böra ligga på landstinget.Landstinget skulle dock inte stå sådant ansvar för de lån som lämnades ut ifortsättningen. Sedermera har genom beslut av riksdag (prop. 1969:41,JoU 1969:11, rskr 1969:134) förmedlingen av fiskerilånen även i län fr. o. m. den överförts till lantbruksnämndensverksamhet. I motionen 1972:554 hemställs attGöteborgs och läns landstings delcredereansvar för av föreden förmedlade fiskerilån avskrivs och att förvaltningen avsamtliga av beviljade fiskerilån på det lokala planet överförs frånlandstinget till länets lantbruksnämnd. Nuvarande system medför enligtmotionärerna svårigheter vid handläggningen av frågor rörande förlängning avamorteringstiden för lånen i fråga. Vidare pekas på de olägenheter det innebärför låntagarna att ha två olika låneförmedlare. I anledning härav vill utskottet först erinra om attdepartementschefen i propositionen 1971:63 angående stödåtgärder på fisketsområde, m. m. bl. a. uttalade att - om amorteringstiden för fiskerilånföriängdes i samband med att de ekonomiska förhållandena vid ett fiskeföretagkonsoliderades delcredereansvar borde kunna i förekommande fallbegränsas till den tid som fastställts när lånet beviljats. Departementschefensuttalande föranledde ingen erinran från sida. I övrigt finnerutskottet att frågan om förvaltningen av ifrågavarande fiskerilån lämpligenbör prövas inom ramen för fiskeadministrativa utredningens uppdrag. Utskottetföreslår därför att hemställer att Kungl. Maj:t överlämnar motionen1972:554 jämte däröver avgivna remissyttranden till nyssnämnda utredning. Tillkallande av fiskesakkunnig vidutredning om tillstånd till företag enligt miljöskyddslagen. I motionen1972:735 erinras om att de huvudsakliga bestämmelserna till skydd motvattenförorening före miljöskyddslagens tillkomst återfanns i 8kap. Enligt sistnämnda lag hade vattendomstolarna att ivattenföroreningsmål handlägga såväl tillståndsfrågor som ersättningsfrågor.En skadelidande kunde sålunda i mål om tillstånd att utsläppa avloppsvattenutan att väcka särskild process få sina skadeståndsanspråk prövade vidvattendomstolen, och sökanden var oavsett målets utgång skyldig gottgöramotpart sådana kostnader i målet som prövats vara nödiga för tillvaratagandeav hans rätt. Någon motsvarighet till angivna regel finns inte imiljöskyddslagens bestämmelser. I motionen erinras om att redan lagrådetpåtalade den försämring och försvagning av sakägarens ställning som förslagettill miljöskyddslag innebar i förhållande till vad som tidigare gällde.Lagrådets invändningar ledde dock i detta hänseende inte till någon åtgärd.Eftersom det i efterhand är praktiskt taget omöjligt att bevisa omfattningen avmiljöfarlig verksamhets inverkan på en sakägares fiske måste enligtmotionärernas mening - om rättssäkerheten skall tillgodoses - i åtskilligaärenden som handläggs enligt miljöskyddslagen fiskesakkunnig förordnas att påsökandens bekostnad utföra basundersökning rörande fiskeförhållandena ochkontrollera företagets inverkan på fisket. Motionärerna, som framhållerangelägenheten av att framför allt yrkesfiskets företrädare lämnas bättremöjligheter än nu att tillgodose sina intressen i här berört sammanhang,föreslår att anvisningar utfärdas för tillämpningen av miljöskyddslagen iangiven riktning. Utskottetvill erinra om att frågan om ersättning för rättegångskostna- der vid i anledning avväckta motioner var föremål för närmare behandling i samband med att antog förslaget till miljöskyddslag (prop. 1969:28, 3LU 1969:37, rskr1969:281). I nämnda motioner hemställdes sålunda att i miljöskyddslagen ienlighet med lagrådets förslag borde införas en bestämmelse av innehåll attkoncessionsnämnden ägde förplikta den som utövade eller ämnade utövamiljöfarlig verksamhet att till enskild motpart utge särskild ersättning förförfarandet inför nämnden, om det varit av betydelse för denne att bevaka sinrätt i ärendet. Tredje lagutskottet framhöll i sitt utlåtande att denföreslagna lagstiftningen och den prövnings- och tillsynsorganisation sombyggdes ut i anslutning härtill innebar en starkt aktiv insats från detallmännas sida för att främja en god miljövård. En sådan insats var ägnad attstärka också sakägarintressena. Den förbättring på miljövårdens område som bleven följd av att lagstiftning och organisation blev effektivare kom också deenskilda som utsätts för föroreningar och andra störningar till godo. Mycket avdet som tidigare låg på den enskilde kunde enligt utskottet nu överlämnas åttillsynsmyndigheterna, även frågan om rätt att anhängiggöra ärende införkoncessionsnämnden. Vad lagutskottet anfört rörande betydelsen av denaktivering av samhällets insatser på miljövårdens område som propositioneninnebar, gällde enligt utskottet även frågan om ersättning förrättegångskostnader vid koncessionsnämnden. Också den vida sakägarkretsen hadehärvid sin betydelse. påpekade vidare den vidsträcktaofficialprövningsskyldighet som koncessionsnämnden hade enligt lagförslaget.Nämnden skulle således enligt 14 § sörja för fullständig utredning av ärendesom kom under nämndens prövning. Det kunde därför förutsättas att befogade kravfrån sakägares sida på kompletterande utredningar e. d. blev tillgodoseddagenom nämndens försorg. Kostnader för dyrbara sakkunnigutredningar och annatsådant torde därför i allmänhet inte behöva belasta enskilda sakägare. Dekostnader i övrigt som kunde uppkomma för en sakägare som ville bevaka sin rätti ett ärende inför nämnden torde i regel inte vara av den omfattning att deavhöll sakägaren från att framföra sina krav och synpunkter. Slutligenerinrades om den egendomliga situation som uppkom om olika regler irättegångskostnadshänseende gällde i dispensärenden inför ochkoncessionsärenden hos nämnden. En sådan skiljaktighet kunde på ettirrationellt sätt påverka sökandenas benägenhet att begära tillstånd för sinverksamhet hos nämnden. a. anförda skäl avstyrkte utskottet i motionernagjorda ändringsyrkanden. fattade beslut i enlighet med lagutskottetsförslag. Den nu väckta motionen i ärendet tillstyrks avfiskeristyrelsen och . Statens naturvårdsverkframhåller för sin del att åtgärder med det i motionen angivna syftet syneskunna vidtas inom ramen för gällande lagstiftning genom viss ändring av slutligen förordar att frågan om ändring igällande bestämmelser rörande skyldighet att svara för kostnaden för sakkunnigundersökningsom beslutas av fastighetsdomstol görs till föremål för fortsatta överväganden. I övrigt anser nämnden motionen inte böra föranleda någon särskild åtgärd. Som framgår av det föregående fann i samband medantagandet av miljöskyddslagen ej tillräckligt belägg för att anförda farhågorrörande en försämring av sakägarnas ställning på vattenföroreningsområdetmotiverade en kostnadsregel motsvarande den som tidigare gällde enligtbestämmelserna i 8 kap. vattenlagen. Med hänsyn till den förhållandevis kortatid som miljöskyddslagen varit i kraft, , är det måhända ännu någottidigt att uttala sig om huruvida den nya lagstiftningen i verkligheten kommitatt innebära en försämring av sakägarnas ställning som enligt det föregåendefrån vissa håll befarats. Under hänvisning till bl. a. vad ochkoncessionsnämnden anfört i sammanhanget vill utskottet emellertid intemotsätta sig att frågan härom görs till föremål för närmare överväganden. Enutvärdering av hittillsvarande erfarenheter skulle exempelvis kunna ske genomjordbruksdepartementets försorg. Därest övervägandena leder därtill bör förslagtill erforderliga åtgärder föreläggas . Utskottet förordar attriksdagen som sin mening ger Kungl, Maj:t till känna vad utskottet i detföregående anfört i anledning av motionen 1972:735. Stadgan för saltvattenfisketsbedrivande inom . I motionen 1972:1275 hemställs om visstförtydligande av länsfiskestadgan för , enligt vilket bordeklargöras att kan lämna yrkesfiskare och kustfiskare dispens fördagsfiske efter torsk och flundra samt medge försöksfiske med fasta fiskegarn. Av remissutlåtandena över motionen framgår attlänsstyrelsen i , som har att utfärda ifrågavarandestadgebestämmelser, genom beslut i stadgan för saltvattenfisketsbedrivande inom länet intagit en bestämmelse av innebörd att länsstyrelsenunder vissa förutsättningar kan medge undantag för föreskrifterna i stadgan.Den i motionen gjorda fraihställningen är därför såsom anförtredan tillgodosedd. Motionen bör enhgt utskottets mening inte föranleda någonriksdagens åtgärd. Under åberopande av det anfördahemställer utskottet att 1. lämnar motionen1972:365 utan åtgärd, 2. lämnar motionen1972:540 utan åtgärd, 3. hemställer attKungl. Maj:t överlämnar motionen 1972:554 jämte däröver avgivna remissyttrandentill fiskeadministratiya utredningen, 4. som sin meningger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionen1972:735, 5. lämnar motionen1972:1275 utan åtgärd. den 3 På jordbruksutskottetsvägnar . Närvarande: herrar i Skegrie (c), Mossberger (s),i (s)*, i (s), i (s),(), i (c)*, (), herrar Krönmark(m), (vpk), ()*, fröken i (s), iHelsingborg (c)*, () och ()*, dock att vidbehandlingen av motionen 1972:1275 i (s)* deltagit istället för i (s). * Ej närvarande vid betänkandets justering. 1, angående fiskevården av (vpk) som anseratt utskottet under 2 bort hemställa "att med bifall till motionen 1972:540 hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning angåendefiskevården". 2. angående tillkallande av fiskesakkunnig i vissa fallav i Skegrie (c), (), herrar i (c). Krönmark (m), (), i (c) och () som anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Som framgår" och slutar med "motionen 1972:735" bortha följande lydelse: "Somframgår-------- (lika med utskottet)----- 8 kap, vattenlagen. Ostridigtär dock att sakägarnas ställning försvagats efter övergången till den nyamiljöskyddslagstiftningen. Detta måste anses vara en brist. Utskottet finner ilikhet med motionärerna att det är angeläget att särskilt yrkesfisketsföreträdare lämnas bättre möjligheter att tillvarataga sina intressen i här berörtsammanhang. Som och anför skulle detta kunnaske genom att möjligheterna att förordna t. ex. fiskesakkunnig för utredningarav betydelse för tillåtlighetsprövning och därmed sammanhängande villkorutnyttjas i ökad utsträckning. Som framhåller bör åtgärder iangivet syfte kunna vidtagas inom ramen för gällande lagstiftning. Mot bakgrundav det anförda förordar utskottet dock att föreskrifterna rörandetillämpningen av miljöskyddslagen kompletteras i enlighet med det förslag som framlagts i motionen 1972:735." dels attutskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: "4. med bifall till motionen1972:735 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detföregående anfört angående tillkallande av fiskesakkunnig vid vissa utredningarm. \'1972. Yttranden över motionen 1972365 ()Rikspohsstyrelsen anför kungörelse 2.6.1933med vissa bestämmelser rörande fiskeriförhållandena i de till ochDanmark gränsande farvattnen, vilken grundas på en konvention 31.12.1932 mellandessa länder om nämnda fiskeriförhållanden, råder förbud för de bägge ländernasfiskare att bedriva fiske med trål eller vad i . Av beslagsreglerna i 34 § fiskeristadgan, som enligthänvisning i 10 § ovannämnda kungörelse även är tillämpliga inom det område somregleras av kungörelsen, framgår att möjlighet redan föreligger att i sambandmed olaga fiske av förevarande slag beslagta fiskeredskap för att säkerställaförverkandepåföljd. Dessutom kan båt tas i beslag om det kan antas äga betydelseför utredningen om brottet. Av motionen framgår inte om en skärpning avförverkandereglerna åsyftas. Ordalydelsen tyder på införande av ettsjälvständigt beslagsinstitut, som skulle verka brottspre-ventivt. Någonmotsvarighet härtill finns inte tidigare i svensk rätt. Enligtrikspolisstyrelsens mening torde föreliggande beslagsmöjligheter varatillfyllest och styrelsen finner inte tillräckliga skäl föreUggaatt skärpa beslagsreglerna till att omfatta en så kraftig ingripandemöjlighetsom beslag av fiskefartygen i de fall det ej krävs för utredning av brottet. Enligt konventionen 31.12.1932rörande fiskeriförhållandena i de till och gränsande farvattnenråder förbud för de bägge ländernas fiskare att idka fiske med trål och vad iÖresund inom området utanför sjumetersgränsen söder om en linje EllekUdsHageLerberget, dock med visst undantag för fiske med agnnot. Trots förbudetförekommer trålfiske inom området. Jämförelsevis ringa bötesstraff torde inteverka avhållande från fortsatt olaga fiske, då värdet av fångsten på enfisketur kan uppgå till betydande belopp. En skärpning av förverkandebestämmelsernatorde, som framhålles i motionen medverka till hämmande av ifrågavarande olagatrålfiske. Ett aktuellt behov föreligger av en reviderad konventionmed hänsyn bl. a. till utsättningsvillkor för redskap och utmärkning avredskap. En sådan revision av konvention pågår tillbaka. Beträffande förverkandebestämmelserna vid olaga fiske inomifrågavarande vattenområde får det antagas att dessa blir föremål förförhandlingar mellan konventionsländerna och att därvid behovet av skärptabestämmelser noga överväges. (1.6,1972) tillstyrker art denpågående revisionen av konvention mellan och rörandefiskeriförhållandena i de båda länderna gränsande farvattnen påskyndas ochanför följande. I motionen framhålles att det trotsförbud förekommer trålfiske på förbjudet vatten i och att nuvarandebestämmelser om bötesstraff inte verkar tillräckligt avhållande från fortsattolaga fiske. Motionären anser en skärpning av bestämmelserna nödvändig ochhemställer att hos Kungl. Maj:t begär att arbetet med översyn av 1932års svensk/danska konvention om fisket i påskyndas och att gällandebestämmelser beträffande straffpåföljden för olaga fiske kompletteras med vissastadgeändringar. Vid behandling av ärendet inom styrelsen har framhållitsatt olika rättsregler tillämpas på den danska respektive svenska sidan avÖresund och att den pågående revisionen av konvention, som reglerarfisket i och som pågår tillbaka, borde påskyndas. Detframhölls också att det kunde antagas att samtliga bestämmelser skulle kommaatt övervägas vid förhandhngar mellan konventionsländerna. Yttranden över motionen 1972:540 () tillstyrkermotionen om en utredning angående fiskevården, men understryker att ettfullgott resultat av densamma förutsätter att de tillgängliga resursernakartläggs och utnyttjandet av desamma fastställs.