bet · FV01KrU5 · 1972-12-31 00:00:00 — Kulturutskottetsbetänkande nr 1972 KrU 1972:5 betänkande i anledning av motion om denandliga vården vid sjukhusen. I motionen 1972:29 av iMalmö m. fl. (m, c, fp) har hemställts att hos Kungl. Maj:t anhållerom utredning och förslag angående befattningshavare i vad avser den andligaomvårdnaden vid sjukhus. Motionen överensstämmer till sittsyfte nära både med två likalydande motioner vid riksdag, vilkabehandlades av statsutskottet i dess utlåtande 1970:151, och med motionen1971:833, som behandlades av kulturutskottet i dess betänkande 1971:6. 1motionen erinras om att f. n. i fråga om den bestämmelsen gälleratt man vid beräkningen av den prästerliga organisationens storlek i ettpastorat skall ta hänsyn även till förekomsten av sjukhus inom pastoratet.Medan man tidigare hade särskilda tjänster för sjukhuspräster har man alltså nuett system som innebär att någon eller några av prästerna i pastoratet iförekommande fall får sjukhustjänst på sin lott. Det har också förutsatts attde frikyrkliga samfunden skah beredas möjlighet att utöva sin verksamhet vidsjukhusen. 1 vad gäller kan detta system, framhållermotionärerna, innebära att det särskilt i små pastorat uppstår problem om tidoch krafter inte förslår för sjukhusuppgiften eller om intresse och läggningför densamma saknas. Motionärerna framhåller vidare att den omfattandestrukturförändringen och expansionen inom sjukvården gör att angelägenheten avandlig omvårdnad vid sjukhusen ökat. De anser att denna omvårdnad kan fungerapå ett betryggande sätt först när personella resurser helt avdelas föruppgifterna. Därvid skulle kravet på särskild utbildning och lämplighet kunnakomma till klart uttryck och även präster från andra samfund än svenska kyrkanskuhe kunna komma i fråga. 1 likhet med motionärerna anserutskottet det vara angeläget att man vid sjukhusen tillgodoser det behov avandlig omvårdnad som föreligger och att man gör detta på ett sätt som tarhänsyn till patienternas olika mstäUning till hithörande frågor. Utskottetanser alltså att det är en fråga av väsentlig betydelse som motionärerna tagitupp. I sitt betänkande 1971:6 redovisade utskottet att fråganom utbildning för prästerlig verksamhet vid sjukhus uppmärksammats i fleraolika sammanhang och att konkreta åtgärder vidtagits både inom och inom frikyrkorna. Utskottet erinrade också i fråga om 13 saml Nr 5 nuvarande regler för den prästerliga verksamheten vidsjukhusen om att och frikyrkorådrekommenderat ekumeniska samkristna lösningar, vilket innebär att präster samt frikyrkornas präster och pastorer rekommenderats atttillsammans överenskomma om ordningen för den andliga vården vid sjukhusen. Vad gäller huvudfrågan i den nu föreliggande motionennämligen om avdelande av särskilda personella resurser för den prästerligatjänstgöringen vid sjukhusen bör de erfarenheter man gjort inom nuvarandeorganisatoriska system enligt utskottets mening kunna ligga till grund föröverläggningar inom och mellan samfunden, som i sin tur kan tänkas resultera iförslag om förändringar. Utskottet, som räknar med att det betänkande av 1968års beredning om stat och kyrka som snart är att vänta kommer att ge ett bättreunderlag än som föreligger för bedömning av i motionen aktualiserade ochdärmed sammanhängande problem, anser sig däremot inte böra föreslå riksdagenatt hos Kungl. Maj :t begära den statliga utredning i frågan som motionärernaönskat. Under åberopande av det anfördahemställer utskottet att avslår motionen 1972:29. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar iLane-Herrestad (c), i (s), Källstad (fp), (),herrar i Agnas (m), (), (), i Ulfsbyn(c), (), (vpk), herrar (), i (s).Norrby i (c), () och (). av i Agnas (m) som anfört följande: "Vid sjukhusen får de intagna genom sjukhusledningensförsorg den service som de behöver på de flesta områden. Konsulter, kuratoreroch andra experter står till förfogande och underutskrivningen samt inför eventuell rekonvalescens. Huvudmannen är ansvarig föratt hjälpen finns. Då det gäUer själavård av olika slag är huvudmannen ickedirekt ansvarig för den. Den andliga vården är ålagd den församling inomvilkens gränser sjukhuset är beläget, och i vissa fall fungerar denna anordningbra. men den speciella struktur vissa sjukhus fått - derasenorma omfattning m. m. och de problem som prästrekryteringen och tjänstetillsättningarnainnebär medför svårigheter. Därtill kommer att inte alla präster har detsärskilda intresse och den fallenhet för arbete på sjukhus som är enhuvudförutsättning för att de människor som önskar och söker samtal, rådgivningeller tröst skall tihfredsställas och för att den uppsökande verksamhet hosensamma, isolerade och särskilt svårt sjuka, som är ytterst angelägen, skallkunna ske. Om vi i finge en ordning där huvudmännen försjukhusen vore ansvariga för att tillräcklig personal med fallenhet för denspeciella andliga vården på sjukhusen stode till förfogande, tordeförhållandena strax kunna förbättras. Avlöning kunde ske från kyrkofonden, närsjukhusledningen genom hänvändelse till de samverkande trossamfunden erhållitde präster som behöves. En effektivare organisation av den andhga vården ärrimligtvis inte bara en angelägenhet för kyrkan utan för sjukvårdshuvudmännenoch för hela samhället. har i en skrivelse instämt medmotionärerna, men när jag ej stannat för att avlämna reservation är detmed anledning av att kyrkastat-beredningens slutbetänkande enligt uppgiftstrax skall avlämnas och att däri ingår förslag om den andliga vården vidsjukhus, regementen och fängelser."