bet · FV01SfU32 · 1972-12-31 00:00:00 — avseendet att en kvinna, som faktiskt förvärvsarbetat i270 dagar men som av någon anledning, t. ex. på grund av försummelse att anmälainkomständring, inte varit placerad i kvalificerande sjukpenningklasstillräckligt länge, blir utesluten från rätten till tilläggssjukpenning. förslag bör den nuvarande kvalifikationsgränsen sänkas till 180dagar. Eftersom den s. k. garantinivån på . motsvarar en sjukpenningkla.ssmellan de nuvarande klasserna nr 10 och 11, föreslår kommittén att det förföräldrapenning som överstiger garantinivån skall fordras placering i lägstklass 1 i . I motionen 1972:985 kritiserasregeln att tilläggssjukpenning vid barnsbörd inte kan utgå senare än 180 dagarefter förlossningsdagen eller efter den tidigare dag då tilläggssjukpenningbörjade utgå. Motionärerna erinrar om att syftet med tilläggssjukpenningen ärdels att ge modern möjlighet att återhämta sig efter förlossningen, dels att gemodern ekonomisk möjlighet att avstå från förvärvsarbete för att vara tillsammansmed barnet. Med hänsyn till det sistnämnda syftet vore det enligt motionärernarimligt att en moder, vars barn vistas på sjukhus efter förlossningen, fickmöjlighet att skjuta upp havandeskapsledigheten tills barnet kan komma hem.Rätten till ledighet och tilläggssjukpenning borde därför enligt motionärernagälla under totalt . I en motion till förra årets riksdag framställdes ettyrkande med samma innebörd som yrkandet i motionen 1972:985. Motionen avslogspå hemställan av socialförsäkringsutskottet (SfU 1971:15), som framför allthänvisade till att ett bifall lill motionen skulle medföra att det ena av debåda syftena med rätten till tilläggssjukpenning, nämligen vårdsynpunkten,skulle bli ensidigt tillgodosett på bekostnad av det andra, moderns möjlighettill vila och återhämtning, något som enligt utskottet inte kunde accepteras. föreslär i sitt slutbetänkandeatt det lagstadgade anställningsskyddet i samband med barnsbörd utsträcks tillatt gälla och till att omfatta också fadern samt attföräldrapenning skall kunna utgå sammanlagt för modern ochfadern. Kommittén anser emellertid att det, i likhet med vad som gäller förtilläggssjukpenning vid barnsbörd, bör fastställas en tidpunkt efter vilkenföräldrapenning inte längre skall kunna utgå. Denna tidpunkt föresläs till den240:e dagen efter förlossningen. Det kan i detta sammanhang nämnas att foster-och adoptivföräldrar enligt förslaget likställs med biologiska föräldrar ombarnet är och att föräldrapenning till foster- ochadoptivföräldrar föreslås skola utgå frän och med dagen för barnets ankomsttill familjen till den 240:e dagen efter den då barnet föddes. Motionen 1972:986 behandlar denregel som innebär att modern får förvärvsarbeta utan att förlorarätten till fortsatt tilläggssjukpcnning. Motionärerna anser att modern bör harätt att arbeta obegränsat antal dagar utan att gå miste om rätten tillsjukpenning för återstoden av de . De betonar att syftet medlagstiftningen bör vara att genom tilläggssjukpenning ge modern möjlighetatt vara hemma , inte att genom ekonomiska påtryckningsmedel göradet oförmånligt för henne att förvärvsarbeta sä länge honsjälv önskar. Regeln om högst 30 dagars förvärvsarbete infördes påförslag av familjepolitiska kommittén. gällde som förutsättningför rätten till tilläggssjukpenning vid barnsbörd att kvinnan avhöll sig frånförvärvsarbete . 1 propositionen med förslag tilllagändringen (prop. 1969:37) avvisades tanken att helt avskaffa avbrottsregeln.Under riksdagsbehandlingen väcktes motioner med samma yrkande som i motionen1972:986. Dessa avslogs emellertid på hemställan av andra lagutskottet (2LU1969:40), som underströk att de skydds- och vårdsynpunkter som läg bakomreglerna om tilläggssjukpenning vid barnsbörd inte i tillräcklig grad lät sigförenas med ett system där det utan några konsekvenser i försäkringshänseendeöverläts åt kvinnan själv att bestämma i vilken omfattning hon skulle utnyttjaledigheten. Utskottet ansåg att det altijämt borde finnas en regel, somföreskrev förlust av rätten till tilläggssjukpenning vid längre avbrott och somdärigenom påverkade kvinnan att ta en sammanhängande ledighet i samband med barnsbörden.Motionsyrkanden med samma krav återkom vid 1970 och riksdagar menavslogs med hänvisning till ställningstagande i frågan. diskuterar i sittslutbetänkande också regeln att rätten till tilläggssjukpenning upphör ommodern utför förvärvsarbete under mer än 30 dagar.Kommittén föreslår bl. a. med hänsyn till principen att föräldrarna skallbehandlas lika och till de svårigheter som vid ett genomförande av rätt tillföräldrapenning för både modern och fadern skulle uppkomma om 30-dagarsregelnbibehölls att regeln avskaffas och att föräldrapenning skall utgå utan någonbegränsning i fråga om antalet ledighetsperioder eller längden av dessa. I motionen 1972:964 kritiserasregeln att tilläggssjukpenning efter nedkomstenutgår endast om modern har barnet i sin vård eller om hon själv är sjuk och pågrund därav förhindrad att ha barnet i sin vård. Motionärerna menar att dennaregel innebär att sjukpenning inte utgår om barnet tas in på sjukhus, vilketkan medföra vissa icke avsedda konsekvenser. Motionärerna pekar på att barnetssjukhusvistelse kan vara så kort att det inte är möjligt för modern att återgåi arbete och att sjukhusvistelsen för modern kan innebära påfrestningar ochbundenhet av sådan art att hon av den anledningen inte kan förvärvsarbeta. Isådana fall bör modern enligt motionärernas mening ha rätt tilltilläggssjukpenning under förutsättning alt läkare styrker barnets behov avkontakt med modern. 1 sitt yttrande över motionen 1972:964 framhållerriksförsäkringsverket att den ifrågavarande regeln med stöd av ettdepartementschefsuttalande i propositionen med förslag till lag ommoderskapshjälp (prop. 1954:144) tillämpats mycket liberalt i sådana fall däbarnet vistats på Modern har sålunda ansetts ha barnet i sin vårdom det inte redan vid sjukhusvistelsens början klart framgått att denna skullesträcka sig över . Enligt verkets mening torde motionärernasönskemål i stort sett vara tillgodosedda genom denna liberala tillämpning avbestämmelsen. föreslår i sitt betänkande attmodern, i likhet med vad som gäller för tilläggssjukpenning vid barnsbörd,skall få föräldrapenning under efter nedkomsten oberoende av om honhar vården om barnet eller ej. För tiden därefter skall föräldrapenning endastutgå till föräldrar som har barnet i sin vård. Kommittén anser emellertid attföräldrapenning skall kunna utgå även när föräldrarna är förhindrade att utövaden direkta vården därför att barnet är intaget på sjukhus och föreslår att enuttrycklig regel med denna innebörd införs. Som framgår av den ovan lämnaderedogörel.sen behandlas samtliga de frågor som tas upp i förevarande motioner ifamiljepolitiska kommitténs avlämnade slutbetänkande. Om kommitténsförslag genomförs kommer flertalet av motionsyrkandena att bli tillgodosedda. Utskottetvill emellertid för sin del inte ta ställning till de frågor,beträffande vilka kommittén framlagt förslag, utan anser att detta bör anstå iavvaktan på den fortsatta behandlingen av kommitténs betänkande, somremissbehandlats och f. n. är föremål för överväganden inomsocialdepartementet. Med det sagda anser sig utskottet böra avstyrka bifalltill ifrågavarande motioner. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår 1) motionen1972:460, 2) motionen 1972:964, 3) motionen1972:985, 4) motionen1972:986. Närvarande: herrar E'redrik.sson (s), (), frökenSandell (s), herrar Ringaby (m), i (s), i Nennesholm(c). Mundebo (fp), (), fröken (), herrar (),i (c), fröken (), herrar (), Lind.ström(s) och i (). av herrar Ringaby (m), Mundebo (fp), fröken ()och i (), som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande på s. 12 som börjar med "Som framgår" och slutar med"ifrågavarande motioner" bort ha följande lydelse: I anledning av motionen 1972:985 konstaterar utskottettill en början att med nuvarande bestämmelser det ena av de båda syftena medtilläggssjukpenning vid barnsbörd, nämligen vårdsynpunkten, inte kan bli fullttillgodosett i de fall då barnet, kanske , måste vistas påsjukhus efter födelsen. Sjukhusvistelsen kan vara sä långvarig att barnetkommer hem först nära utgången av den sjukpenningberättigande perioden om 180dagar eller kanske ännu . Moderns möjlighet att med utnyttjande av detekonomiska stöd som sjukpenningen innebär stanna hemma för att ta hand ombarnet inskränker sig då till och kan i vissa situationer heltbortfalla. Uppskov med havandeskapsledigheten enligt motionärernas förslagskulle däremot medföra att modern fick ekonomisk möjlighet att under viss tidta vård om barnet efter en sådan sjukhusvistelse. Enligt utskottets mening innebär inte ett bifall tillmotionen att moderns möjlighet till vila och återhämtning skulle minska arbetarskyddslagens bestämmelser om förbud för kvinna att arbeta i vissa yrkenunder efter förlossningen berörs inte av förslaget imotionen. Familjepolitiska kommitténs förslag om föriängning aversättningstiden tillgodoser enligt utskottet inte de imotionen angivna önskemålen. Tanken bakom kommitténs förslag är densamma sombakom nu gällande regler, nämligen att man skall fastställa en bestämdtidsgräns, efter vilken ersättning inte utgår. Som motionärerna påpekar tordedet röra sig om ett mycket litet antal fall, dä ett barn vistas mer än sexmånader på sjukhus i anslutning till födelsen. När barnet i sädana fall kommerhem, finns det alla skäl för samhället att på ett generöst sätt möjliggöra förföräldrarna att ägna det erforderlig tid och omvårdnad. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att enlagändring bör komma till stånd i enlighet med motionärernas förslag. Eftersomdet endast är fråga om en mindre justering av gällande bestämmelser torde ettändringsförslag kunna utarbetas utan omfattande utredning. Utskottet utgårdärför från att förslag i frågan skall kunna föreläggas inom en snarframtid. Vad härefter angår motionen1972:986 finner utskottet att motionärernas skäl för avskaffande av regeln,att rätten till tilläggssjukpenning upphör om modern utför förvärvsarbete undermer än , är värda beaktande. Det bör tillkomma modern, inte samhället,att avgöra i hur stor utsträckning rätten till ledighet och tilläggssjukpenningskall utnyttjas. Det finns inte anledning befara att valfrihet för modern skulle missbrukas till förfång för barnets bästa. Utskottet anservidare i likhet med vad som anfördes av LO under förarbetena tiU 1969 årslagändring att risken för påtryckningar från arbetsgivare för att förmånyblivna mödrar att återgå i arbete inte skulle bli nämnvärt större om ifrågavaranderegel avskaffades. Utskottet vill också påpeka att den nu gällande regeln ivissa fall kan fä en effekt rakt motsatt den avsedda. En kvinna, som börjatförvärvsarbeta efter barnets födelse mensom t. ex. på grund av arbetets påfrestningar inte anser sig kunna fortsättaoch därför vill utnyttja återstoden av ledigheten, kan av ekonomiska skältvingas att fortsätta förvärvsarbetet, därför att hon gått miste om fortsatträtt till tilläggssjukpenning. har, som ett inslag i ettprogram , föreslagit att ifrågavarande regel avskaffas omförslaget om föräldrapenning införs. Utskottet anser att den av motionärernaföreslagna lagändringen bör kunna genomföras redan nu och tillstyrker därförmotionen. dels att utskottet bort hemställa 1. underpunkten 3 att med bifall tillmotionen 1972:985 i skrivelse till Kungl. Maj:t begär skyndsamt förslag tillsådana lagändringar att mödrar, vilkas barn efter föriossningen vistas påsjukhus, får utsträckt rätt till havandeskapsledighet och tilläggssjukpenningi enlighet med vad som anges i motionen, 2. underpunkten 4 att med bifall tillmotionen 1972:986 för sin del mätte antaga följande Lag om ändring i 3 kap. 13 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring Härigenom förordnas att 3 kap. 13 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring skall erhålla ändrad lydelse på sätt nedan anges. --- I kap. 4 Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextiondedagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och medförlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhäller sigfrån förvärvsarbete och längst till etthundra- Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextiondedagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och medförlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sigfrän förvärvsarbete och längst till etthundra- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse åttiondedagen efter förlossnings- åttionde dagen efter förlossningsdagen ellerefter den tidigare dag dagen eller efter den tidigare dag då sjukpenningen började utgå. då sjukpenningen började utgå. Rätten till fortsatt sjukpenning upphör, om kvinnan utförförvärvsarbete . Därvid medräknas ej dag då barnetåtnjuter sjukhusvård. Från och--------------------------- sinvård. Sjukpenningför------------------------- annat föranleda. Tillsjukpenning-------------------------- ej barntUlägg. Denna lag träder i kraft den . 72 1730 S 1972