bet · FV01SfU5 · 1972-12-31 00:00:00 — I fråga om förfarandet i socialförsäkringsmål kan ocksåerinras om skyldighet att utöva tillsyn över de allmännaförsäkringskassorna och om verkets rätt att självmant ta upp ärenden angåendeförsäkring till prövning. Möjligheten att underställa försäkrings- domstolen beslut av och vissa andraavgöranden bör också framhållas i detta sammanhang. Genom sina avgöranden i sådanamål och i mål som fullföljts av försäkrade fungerar försäkringsdomstolenvägledande för de lägre instanserna, vilket bidrar till enhetlighet i rättstillämpningen. Genomförandet av den i proposition till årets riksdagföreslagna rättshjälpsreformen kommer att avsevärt förbättra möjligheterna förden enskilde att tillvarata sina intressen i sådana ärenden varom nu är fråga.Om inte den sökande själv eller genom någon, som i tjänsteställning ellerannars lämnar honom bistånd, kan tillvarata sin rätt, skall han ha rätt att påbegäran erhålla juridiskt biträde till rimlig kostnad. Särskilt kan pekas påden föreslagna möjligheten att mot en lägre, fast avgift erhålla rådgivning irättsliga angelägenheter även i sådana fall, då det inte är erforderligt attbiträde förordnas. Enligt utskottets mening bör det finnas betydligt bättremöjligheter att tillgodose de försäkrades intressen inom ramen för en utbyggdrättshjälpsorganisation med allmänna advokatbyråer i varje län än vad somskulle bli möjligt genom det av motionärerna föreslagna organet, som infeskulle kunna få samma geografiska spridning och inte vara lika lättillgängligtför de försäkrade. Det bör dock påpekas att en förutsättning för att denföreslagna rättshjälpen skall komma till användning i erforderlig omfattning äratt det ges information om de möjligheter till sakkunnigt biträde .somdärigenom kommer att skapas. Det är också angeläget att de allmännaadvokatbyråerna förses med sakkunskap även på socialförsäkringens område. Mot bakgrund av vad som sålunda anförts vill utskottetuttala att det, under förutsättning att den föreslagna rättshjälpsreformengenomförs i huvudsak efter de riktlinjer som angivits i propositionen, intefinns anledning att inrätta något organ av det slagmotionärerna föreslagit. Om det emellertid skulle visa sig atträttshjälpsreformen inte medför den avsedda förbättringen av de enskildasrättstrygghet på socialförsäkringsområdet, kan det finnas anledning att ta uppfrågan om att på annat sätt tillse att de försäkrades intressen blirtiUgodosedda, Utskottet utgår ifrån att man inom vederbörande departementkommer att följa utvecklingen på detta område med uppmärksamhet och vidta deåtgärder som kan visa sig erforderliga. attriksdagen avslår motionen 1972:974. Närvarande: herrar (), iVikmanshyttan (c)*, (), i (fp), Ringaby (m), iRonneby (s)*, i (s), Mundebo (fp)*, fm ()*, frökenPehrsson (c), herrar (), i (m), i (vpk), i (c) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar i (c), i (fp), Ringaby (m), Mundebo (fp), fröken (), herrar i (m) och i (c), som ansett dels att utskottets yttrande från och med det avsnitt sombörjar på s. IO med orden "Genomförandet av" bort ha följandelydelse: "Det kan inte bestridas att den föreslagnarättshjälpsreformen kommer att bidra till att förbättra den enskildesmöjligheter att tillvarata sin rätt i socialförsäkringsmål, främst genom denföreslagna rätten att erhålla biträde även i förvaltningsärenden. Emellertid ärreformen enligt utskottets mening inte tillräcklig för att den enskildesrättsskydd i ärenden rörande socialförsäkring skall anses tiUfredsställande. Som utredningen om rättshjälp i förvaltningsärendenpåpekat är det särskilt betydelsefullt att möjligheter tiU rättshjälp finns påett tidigt stadium. Risken för rättsförluster i ärenden som fuUföljs tiUbesvärsinstanserna är mindre än i de ärenden som inte överklagas. Det är allsinte orealistiskt att befara att många av de försäkrade ofta sjuka och gamlamed nedsatt förmåga att själva ta till vara sin rätt inte kommer att kännatUl eller inte kommer att utnyttja sin möjlighet att anlita biträde och att de,även i sådana fall då det kunde finnas anledning att överklaga, accepterarbeslutet i första instans. Även om man genom information kan åstadkomma att deförsäkrade i allmänhet får klart för sig vilka rättigheter de har, kan detenligt utskottets mening inte bortses från att det föreligger ett behov av ettsärskilt organ, som kan verka i de försäkrades intresse i sådana fall då deinte har biträde. Ett allmänt ombud eller motsvarande organ skulle blandannat ha till uppgift att genom information och på annat sätt bidra tillenhetiighet i rättstillämpningen. Det kan visserligen sägas att det redan nufinns vissa garantier för enhetlighet i rättstillämpningen genom försäkringsdomstolensavgöranden och genom den verksamhet utövar. Häremot kandock till en början anföras att försäkringsdomstolens avgöranden visserUgen ärvägledande för de lägre instanserna men att betydelsen härav minskar på grundav att avgörandena i domstolen ofta i hög grad är beroende av omständigheter ide särskilda fallenoch därför inte i så hög grad normerande för underinstanserna som kunde varaönskvärt. har visserligen skyldighet att utöva tillsynöver försäkringskassorna och bidrar till enhetiighet i tillämpningen genom attutfärda anvisningar och på annat sätt. Emellertid kan man inte bortse från detförhållandet att i egenskap av besvärsinstans fattarbeslut i de enskilda ärendena. När det gäller de försäkrades rättstrygghet ärdet enligt utskottets mening ovedersägligt att den bästa garantin härför skapasgenom ett fristående organ med huvuduppgift att tiUvarata de enskildasintressen. Ytterligareen omständighet som talar för inrättandet av ett organ sådant som det avmotionärerna föreslagna är att man måste räkna med att det efter genomförandetav rättshjälpsreformen åtminstone tiU en början kan bli vissa svårigheter attfinna biträden med tillräcklig kunskap inom socialförsäkringens speciellaområde. Det finns även från denna synpunkt anledning anta att det kommer attfinnas behov av ett organ, inom vilket det finns sådan sakkunskap som måstekrävas för att de försäkrades berättigade krav på information och enhetlighet irättstillämpningen skall kunna tillgodoses," dels att utskottet borthemställa "att med bifall till motionen1972:974 i skrivelse till Kungl, Maj:t som sin mening ger till känna vadutskottet anfört."