bet · FV01JoU34 · 1972-12-31 00:00:00 — Maj:ts nuföreliggande förslag och föreslår alltså att godkänner detsamma. Meddetta får också det yrkande om ökning av sockerbetsarealen på , somframförts i den vid årets början väckta motionen 1972: 1250, anses ha blivit tillgodosett. Utskottettillstyrker även i propositionen framlagt förslag att jordbruksnämnden /73 får disponera högst . av införselavgiftsmedelutanför fördelningsplanen för att begränsa fraktkostnaderna för mjölk och gräddetill vissa områden i de fyra nordligaste länen. Härigenom kan man, som sägs ipropositionen, utjämna de högre priser på mjölk och grädde som vissakonsumenter som bor av-läset från mejerier f. n. drabbas av, sedan mejeriernaav ekonomiska skäl lagt ned en del av sina distributionslinjer och därför andraför konsumenterna mera kostsamma distributionsformer måste anlitas. Utskottetdelar departementschefens uppfattning att det är angeläget ur rättvisesynpunktatt angivna prisutjämning kommer till stånd. Däremot finner sig utskottet inteha tillräckligt underlag för att, såsom föreslås i motionen 1972: 1654,förorda att tillämpningsområdet för ifrågavarande fraktkostnadsutjämningutvidgas till att omfatta jämväl vissa delar av skär- JoU 1972: 34 11 Utskottet vill framhålla att jordbruksnämnden innan nämndenframlagt nu förevarande förslag om fraktkostnadsutjämning beträffande vissaområden i norra haft överläggningar och nått samförstånd med jordbmketsförhandlingsdelegation och jordbruksnämndens konsumentdelegation. Statligtstöd till mjölkproduktion vid jordbruksföretag med begränsadeutvecklingsmöjligheter samt vissa andra frågor rörande jordbrukets rationalisering,m. I propositionen 1972: 79 föreslås att statligt stöd vid investeringarskall kuima utgå till mjölkproducerande jordbmksföretag med begränsadeutvecklingsmöjligheter. Detta stöd är avsett att övergångsvis underlättafortsatt eller utvidgad mjölkproduktion vid sådana företag i avvaktan på attrationella mjölkföretag byggs upp i tillräcklig omfattning. Tanken på attutvidga rationaliseringsstödet på detta sätt framfördes redan föregående år ipropositionen 1971:116. biträdde då förslaget att pröva möjligheternatill en sådan utvidgning (JoU 1971: 43, rskr 1971: 225). Stödetbör enligt förevarande proposition lämnas främst i form av statlig lånegaranti.Sådan garanti bör utgå för driftslån till inköp av djur, maskiner m. m. samttill lån för yttre och inre rationalisering. Vidare föreslås statsbidrag kunnautgå med högst av kostnaden för gödselvårdsanläggning och mjölkrum.Stöd bör enligt propositionen endast utgå till företag som beräknas kunnaefter genomförd investering uppnå en årlig mjölkproduktion av minst 50 000 kg.Vidare anges som villkor för stöd böra gälla bl. a. att bmkarens försörjningsmöjligheterbedöms bli bättre genom investeringen samt att stödet inte blir ett hinder förrationaliseringsverksamheten inom jordbmket. Den föreslagna stödformen avsesgälla från till och tillämpas endast i desödra och mellersta delar av landet, där bestämmelserna om rationaliseringsstödtill vissa jordbruk ej gäller. Utskottetanser det i likhet med departementschefen motiverat att införa ettinvesteringsstöd till mjölkföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter. I demotioner som har väckts i anledning av förslaget görs inga invändningar motdess huvudlinjer utan föreslås endast ändringar i fråga om vissa detaljer. propositionen föreslagna nedre gränsen i fråga om storleken på de företag somavses kunna få nu föreslagna stöd tas sålunda upp till behandling i motionerna1972; 1648, 1972: 1649, 1972: 1652 och 1972: 1653. Enligt den sistnämndamotionen bör stödet kunna utgå till jordbruk med en årlig mjölkproduktion avminst . I de övriga motionerna accepteras den i propositionenföreslagna gränsen mjölk såsom grundregel, dock görs dettillägget att den bör kunna underskridas om särskilda skäl talar därför. Somexempel anges att stöd bör kunna utgå om en ökning av produktionen till ennågot lägre nivå ändå beräknas leda till att brukaren får möjlighet att uppnå JoU1972: 34 12 entillfredsställande försörjning under sin återstående verksamhetstid. Ianslutning härtill vill utskottet anföra att det i propositionen framlagdaförslaget i nu förevarande avseende synes utskottet väl avvägt med hänsyn tillsyftet med nu ifrågavarande stöd. Någon sådan ändring av villkoren som anges imotionen 1972: 1653 kan utskottet således inte förorda. Gränsen avseremellertid såsom framgår av det föregående storleken av den årligamjölkproduktion som företaget beräknas kunna uppnå efter genomförd investering.Som förslaget utformats möjliggörs enligt utskottets mening en tillämpning somi allt väsentiigt bör kunna tillgodose motionärernas önskemål i övrigt. Det börsåledes inte vara uteslutet att, om särskilda skäl föreligger, stöd utgår även ominvesteringen resulterar i en ökning av produktionen till en något lägre nivåän den i propositionen angivna. Något särskilt uttalande från sidai anledning av förevarande motionsyrkanden anser utskottet därför inteerforderligt. 1motionerna 1972: 1649 och 1972: 1653 föreslås att statsbidrag skall kunna utgåförutom till mjölkrum och gödselvårdsanläggning även till fodersilo. Enligt denförstnämnda motionen bör bidrag vidare kunna beviljas tillutgödslingsanordning. Förslagetatt statsbidrag skall kunna utgå till mjölkrum och gödselvårdsanläggningar harav lantbruksstyrelsen motiverats med att vissa minimikrav, som fördyrarbyggnaderna, måste ställas på dem med hänsyn till miljöskyddsbestämmelser ochkvalitetskrav på produkterna. Motsvarande gäller såvitt utskottet kan finnainte för byggnaderna eller deras inredning i övrigt. Vad gäller yrkandet ombidrag till fodersilo får utskottet f. ö. hänvisa till de stödmöjligheter tillanläggningar bl. a. för tillvaratagande av pressaft från silo som öppnas vidbifall till vad utskottet i det följande anför om miljövårdande åtgärder inomjordbmks-och trädgårdsföretag. Avgränsningen av vad som skall räknas in i bidragsunderlageti samband med utförande eller förbättring av gödselvårdsanläggning kan dockbehöva övervägas ytterligare. Det kan sålunda befinnas nödvändigt att vidutförande av förva.ringsutrymmen för gödsel, urin och pressaft även ordna föruttransport av gödseln från ladugården. Det bör ankomma på Kungl. Maj:t eller,efter Kungl. Maj:ts bestämmande, lantbruksstyrelsen att besluta huruvida och ivilken utsträckning kostnad för utgödslingsanordning som byggs i samband medgödselvårdsanläggning jämväl skall få räknas in i bidragsgrundande belopp. 1övrigt bör nu ifrågavarande motionsyrkanden enligt utskottets mening inteföranleda någon åtgärd. Statsbidragbör enligt motionen 1972: 1649 kunna lämnas även för nyetablering vidbegränsat utvecklingsbara jordbruksföretag. Departementschefen har i dennafråga hänvisat till lantbruksstyrelsens förslag. Styrelsen har anfört attstödet i princip är avsett att möjliggöra för JoU 1972: 34 13 jordbrukaresom redan driver mjölkproduktion vid företag med begränsadeutvecklingsmöjligheter att fortsätta därmed, varför stöd till nyetablering påsådan brukningsenhet inte bör komma i fråga. Detta innebär bl. a. att stöd tillnyetablering i form av jordförvärvslån eller driftslån inte bör kunna beviljas.Något absolut hinder att bevilja stöd i form av statsbidrag och lånegarantitill inre rationalisering m. m., sedan ett jordbruksföretag bytt brukare,synes inte ha varit avsett. Sådant generellt hinder torde heller inte varamotiverat. Däremot vill utskottet i likhet med lantbruksstyrelsen framhållavikten av att man vid prövningen av ifrågavarande ärenden även beaktar andrarealistiska alternativ som kan föreligga särskilt för en yngre brukare vidsidan av en investering i ett företag med svag lönsamhet. Såväl möjligheternaatt genom köp eller arrende anskaffa ett bärkraftigt jordbmksföretag som andrautkomstmöjligheter bör i sådana fall övervägas, innan stöd beviljas. Medhänsyn till det anförda torde motionsyrkandet om stöd till nyetablering intebehöva föranleda någon åtgärd. Statsbidragtill åtgärd för inre rationalisering utgår enligt gällande bestämmelser inte ombidragsbeloppet skulle bli lägre än . Denna gräns, som tidigare låghögre, fastställdes föregående år i enlighet med beslut av ochgäller såväl enligt rationaliseringskungörelsen som enligt de särskildabestämmelserna för begränsat utvecklingsbara företag i norra . Även fördet här behandlade stödet bör i överensstämmelse med Kungl. Maj:ts förslagangivna bidragsgräns gälla. Detta innebär att utskottet avstyrker förslaget imotionen 1972: 1653 att gränsen sätts till . Utskottetbehandlar i detta sammanhang ett antal motioner om stödet till jordbruketsrationalisering i övrigt som väckts vid början. Statsbidragbör enligt motionerna 1972: 266 och 1972: 1302 kunna utgå till täckdikning avall åkerjord som bedöms bli bestående på . Enligt den sistnämndamotionen bör därtill andra markförbättringar avseende bestående åkerjord varabidragsberättigade. Enligt den andra motionen bör den för särskildrationalisering gällande bidragsprocenten, dvs. högst , tillämpas ide delar av landet där sådan verksamhet bedrivs. Enligt motionen 1972; 1302 börett enhetligt stöd till täckdikning utgå. Sedanår 1967 gäller att statsbidrag till åtgärd för inre rationalisering som regelendast beviljas om åtgärden sker i samband med genomgripande ochkapitalkrävande yttre rationalisering och innebär sådan investering som kanantas medföra påfrestning på sökandens likviditet. Lantbruksstyrelsen har iremissyttrande över nu ifrågavarande motioner redovisat att den årligatäckdilaiingsverksamhetens omfattning varit något störreän genomsnittligt men något mindre än vid mitten av1960-talet. Styrelsen har beräknat att ett JoU 1972: 34 14 bifalltill motionerna skulle innebära behov av att öka bidragsramarna med ett beloppav storleksordningen 15 milj. kr. Frågan om eventuell utvidgning avrationaliseringsstödet i form av ökade bidragsmöjligheter till investeringarbör enligt lantbruksstyrelsen ses i ett vidare sammair-hang. Om en utökning avbidragsstödet skall ske, torde det enligt styrelsen f. n. finnas investeringarsom. är angelägnare att stödja än täckdikning. Utskottet utgår från attlantbruksstyrelsen, såsom central förvaltningsmyndighet för ärenden cmlantbmket och lantbmkets rationalisering följer utvecklingen på förevarandeområde. Det bör ankomma på styrelsen att föreslå de ändringar i gällanderationaliseringsbestämmelser som härvidlag kan befinnas motiverade. Motbakgrund av det anförda finner utskottet att förevarande motioner inte börföranleda någon åtgärd. Enligtmotionen 1972: 1277 bör statligt stöd till pälsdjursuppfödning kunna utgå iform av statlig garanti för driftslån i kreditsaneringssyfte enligt debestämmelser som föregående år infördes i rationahserings-kungörelsen.Utskottet får i anledning härav anföra att enligt gällandetillämpningsföreskrifter till rationaliseringskungörelsen pälsdjursuppfödningej räknas till jordbruksproduktion och således inte erhåller stöd enligt dennakungörelse. Ekonomiskt stöd tilJ pälsdjursuppfödning kan däremot utgå enligtkungörelsen (1960: 372) om statligt kreditstöd till hemslöjd, hantverk ochsmåindustri. Utskottet finner inte anledning föreslå någon ändring härutinnanoch avstyrker således bifall till motionen. Stödettill rationalisering av jordbruk i norra behandlas i några motioner.Enligt motionen 1972: 150 utgår ej statiigt stöd till specialiserad växtodling.Det framhålls såsom möjligt att på vissa jordbruksföretag i bedrivasådan odling, omfattande exempelvis potatis, morötter, matkålrötter, rödbetor,vinbär, jordgubbar m. m. Kungl. Maj:t bör enligt motionen framlägga förslag omstöd till utvecklingsbara företag som bedriver specialiserad bär- ochväxtodling inom inre stödområdet. 1 anledning av motionen får utskottet erinraom att statligt stöd till rationalisering av trädgårdsföretag kan beviljasenligt bestämmelserna i kungörelsen (1968: 377) om statiigt stöd tUlträdgårdsnäringens rationalisering. Trädgårdsproduktion som kompletterandeproduktionsgren vid ett jordbruksföretag kan enligt gällande bestämmelserinräknas i begreppet jordbruksproduktion och således erhålla stöd enligt de förjordbrukets rationalisering gällande bestämmelserna. Såsom anförs i motionenpågår försök med bärodling på flera håll i . Inom iNorrbottens län pågår vidare utredning om möjligheterna att utvecklabärodlingen. Med hänvisning till de möjligheter som finns att stödjaspecialiserad växtodling vid jordbruks- och trädgårdsföretag samt detutredningsarbete som pågår finner utskottet motionen inte böra föranleda någonriksdagens åtgärd. I motionerna 1972: 149 och 1972:1285 föreslås att det stöd, som enligt kungörelsen (1971: 420) omrationaliseringsstöd till vissa jordbruk kan lämnas till begränsatutvecklingsbara jordbruk i norra , skall kunna utgå även tilldeltidsjordbruk och vid nyetableringar. Utskottet får erinra om att nämnda investeringsstöd enligtföregående års riksdagsbeslut avses kunna utgå i samband med viss upprustningav jordbruk som inte inom överskådlig tid erfordras för rationaliseringsändamåloch som utgör ett tillfredsställande försörjningsunderlag för brukaren och hansfamilj. En ytterligare förutsättning är att brukarens inkomst huvudsakligenkommer från jord- eller skogsbruket på den aktuella brukningsenheten. Vidbedömningen bör också hänsyn kunna tas till andra beståendeförtjänstmöjligheter på orten av exempelvis skogsbruk, turism och fiske.Syftet med stödet är att förbättra försörjningsmöjligheterna under denåterstående yrkesverksamma tiden för nuvarande brukare. Den i motionernabegärda utvidgningen av förevarande investeringsstöd att gälla ävendeltidsjordbmk står enligt utskottets mening inte i överensstämmelse medstödets syfte, varför dessa yrkanden avstyrks. Av samma skäl bör ej hellernågon ändring ske av föregående års riksdagsbeslut i fråga om stödgivningen isamband med nyetablering. 1 motionen 1972: 740 tas upp frågan om tillämpningen avden nyssnämnda bestämmelsen enligt vilken statligt stöd endast lämnas om brukarensinkomst huvudsakligen kommer från jord- och skogsbruket på brukningsenheten.Enligt motionen är det ofta så att hustrun sköter lantbruket, medan mannen harförvärvsarbete utanför fastigheten. Motionärerna synes mena att mannen därvidinte bör betraktas som brukare av jordbruksföretaget utan att endast hustrunsinkomster bör beaktas vid inkomstprövningen. Enligt vad utskottet inhämtattillämpas nu ifrågavarande bestämmelse så att det i princip är den reelle brukarensinkomster som beaktas. Denna tillämpning synes tillgodose de önskemål somframförts i motionen varför densamma inte bör föranleda någon riksdagensåtgärd. 1 en annan vid början väckt motion, 1972: 264,föreslås att bestämmelserna om investeringsstöd till begränsat utvecklingsbarajordbruk i norra utsträcks att gälla även . Motionärenanser detta vara motiverat av förhållandena inom det gotländska jordbruket ochnäringslivet i övrigt. a. nämns att Gotiand ingår idet s. k. allmänna stödområdet. Utskottet får med anledning av motionen erinra om att denallmänna arbetsmarknadssituationen och behovet av att utveckla näringslivet endastutgjorde en del av de motiv som låg till grund för avgränsningen av de delar avlandet, inom vilka enligt riksdagsbeslut särskilt jordbruksstöd skulleutgå. En annan och väsentiig del av motiven gällde de speciella förhållandenainom jordbruksnäringen. JoU 1972: 34 16 tordepå närmare överensstämma med dem som förekommer i övriga delar av södraoch än med dem som råder norrut i landet. Att utvidga det förnorra speciellt avsedda stödet att gälla även finner utskottetdärför inte vara påkallat. Vid bifall till vad utskottet i detföregående förordat om investeringsstöd till begränsat utvecklingsbaramjölkföretag blir f. ö. motionsyrkandet delvis tillgodosett. Statsbidragtill miljövårdande åtgärder inom jordbruks- och trädgårdsföretag. Sedan år1969 utgår statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin.Enhgt beslut av årets riksdag (prop. 1972; 1, JoU 1972: 1, rskr 1972: 72) harbidragsområdet utsträckts att även omfatta bullerreducerande åtgärder. Ipropositionen 1972: 79 anför departementschefen att han finner det skäligt attstatsbidrag utgår till befintliga jordbmks- och trädgårdsföretag som vidtarmotsvarande miljövårdande åtgärder. Enligt departementschefen börstatsbidraget utgå med högst av godkänd kostnad. Utskottet har intenågot att invända mot vad departementschefen sålunda anfört och tillstyrker därföratt bidragsgivningen till miljövårdande åtgärder på angivet sätt utsträckstill att omfatta också jordbmks- och trädgårdssektorn. Vid bifallhärtill synes bl. a. de yrkanden som framförts i de vid börjanväckta motionerna 1972: 89, 1972; 738, 1972; 1273, 1972; 1279 och 1972; 1294 bhtillgodosedda. Någon särskild åtgärd från sida erfordras därför intei arUedning av dessa motioner. Somvillkor för nu ifrågavarande bidrag bör enligt propositionen bl. a. gälla attvederbörande myndighet funnit åtgärden nödvändig ur miljövårdssynpunkt samt attstödet inte motverkar rationaliseringsverksamheten inom jordbmket. Beviljasstatligt bidrag i annan ordning tQI detta slag av investering, bör här aktuelltbidrag anpassas därefter. I motionen 1972: 1649 påtalas att innebörden av vadnu anförts är oklar. Enligt motionärerna bör bidrag kunna utgå inte endast omen företagare direkt åläggs att genomföra den miljövårdande åtgärden utanockså när vederbörande själv tar initiativet och åtgärden bedöms erforderlig urmiljövårdssynpunkt. Motsvarande yrkande görs i motionen 1972: 1648. Utskottetvill i anledning härav framhålla att prövningen av bidragsansökningar enligtpropositionen skall ankomma på lantbruksnämnderna, varvid samråd bör ske medlänsstyrelserna. Som anförts i det föregående skall som villkor gälla attvederbörande myndighet funnit åtgärden nödvändig ur miljövårdssynpunkt.Departementschefens uttalande i nu ifrågavarande avseende utesluter enligt vadutskottet kan finna inte att bidrag utgår även i de fall som åsyftas med nyssnämndamotionsyrkanden. Utskottet tillstyrker för sin del att bidragsvillkoren iangivna hänseende utformas i enlighet med departementschefens förslag. Motbakgrund av vad i det föregående anförts synes motionerna 1972; 1648 och 1972:1649, såvitt nu är i fråga, inte behöva föranleda någon ytterligareåtgärd. JoU1972: 34 17 I motionen 1972: 1649 betonas att det föreslagnastatsbidraget till miljövårdande åtgärder också bör utgå till mindrejordbruksföretag, som kan betecknas som begränsat utveckUngsbara. Inte heller idetta fall finner utskottet vad i propositionen föreslagits utgöra något principiellthinder för bidragsgivning. Frågan humvida ett jordbruksföretag av nu angivetslag skall erhålla bidrag eller inte blir således beroende på lantbmksnämndensprövning. Motionen 1972: 1649 synes därför inte heller i här berört hänseendepåkalla någon åtgärd. Bidragettill miljövårdande åtgärder skall som anförts i det föregående kunna utgå tillbefintliga jordbruks- och trädgårdsföretag. Syftet med statsbidragsgivningen äratt stimulera till sådana åtgärder som befinns nödvändiga urmiljövårdssynpunkt. Stödet får dock inte motverka rationaliseringsverksamheten.Med hänsyn till bidragsgivningens syfte synes inte motiverat att föreskrivaatt någon särskild företagsform särskilt skall prioriteras i sammanhanget. motionen 1972: 1649 anförts hämtinnan kan utskottet således inte biträda. Anslagsfrågor.Departementschefen biträder lantbruksstyrelsens förslag att ramen för statsbidragtill jordbmkets rationalisering fastställs till 20 milj. kr. Hänsyn har därvidtagits till den ökade bidragsgivningen som ett stöd till mjölkföretag medbegränsade utvecklingsmöjligheter och bidrag till miljövårdande åtgärder inomjordbruket kan komma att innebära. Av bidragsramen beräknas 10 milj. kr.användas för ytire rationalisering och 10 milj. kr. för inre rationalisering.Utskottet har inte något att erinra mot vad departementschefen sålundaföreslagit. Likaså biträder utskottet departementschefens förslag attförslagsanslaget till bidrag till jordbrukets rationalisering, m. m. tas uppmed 19 milj. kr. Som sägs i propositionen bör statsbidrag till miljövårdande åtgärdervid trädgårdsföretag få bestridas från anslaget Bidrag till trädgårdsnäringensrationalisering m. m. Istatsverkspropositionen för /73 (prop. 1972: 1 bil. 11, punkt H12) föreslås att till bidrag till miljövårdande åtgärder inomindustrin anvisar ett reservationsanslag av 50 milj. kr. Förslaget står i överensstämmelsemed de uttalanden som gjordes vid riksdag, då förevarandebidragsgivning introducerades (prop. 1969; 1, JoU 1969; 1, rskr 1969: 9). Manräknade då med att behovet av investeringar för vatten- och luftvårdandeåtgärder inom industrin uppgick till . Med utgångspunkt i attbelopp av nämnda storleksordning investerades under femårsperioden1969/701973/74 blev anslagsbehovet under nämnda period 250 milj. kr. vid ett bidrag på . Utskottet, som vill erinra omatt tidigare denna session i sysselsättningsfrämjande syfte anvisatsärskilda medel för bidragsgivning upp till högst under perio dennovember 1971juni 1972 (JoU 1972: 4 och 1972: 26), har inte något att erinramot Kungl. Maj:ts i statsverkspropositionen framlagda för- JoU 1972: 34 18 slag.Som tidigare nämnts bör bidrag från anslaget i fortsättningen också kunnabeviljas för bullerreducerande åtgärder. 1 enlighet med förslag beträffandepunkten H 1 , vilket godkänts av (JoU1972: 1, rskr 1972: 72), bör dessutom från anslaget till bidrag tillmiljövårdande åtgärder inom industrin dels utgå bidrag till vissa anläggningarför behandling av avfall, dels bestridas eventuella kostnader i anledning avgarantier för förluster vid lagring av kemiskt avfall m. m. Vadnu anförts innebär bl. a. att utskottet avstyrker de yrkanden som framlagts i motionerna1972: 543 och 1972: 1297 om minskningar av medelsanvisningen under förevarandeanslag med resp. 5 milj. kr. och 40 milj. kr. i förhållande till Kungl. Ej heller i övrigt finner utskottet nyssnämnda motioner i förevarandesammanhang påkalla någon åtgärd. Departementschefen framhåller i propositionen 1972: 79 att de rikthnjerför jordbrukspolitiken som fastiades av riksdag kommer att hatillämpats vid utgången av nu löpande prisregleringsperiod. Deterinras om att dåvarande departementschefen i propositionen 1967; 95 i olikasammanhang framhöll att det var angeläget att vissa frågor inomjordbrukspolitiken ånyo prövades . Enligt nuvarandedepartementschefens mening är det naturligt att en sådan prövning sker i godtid före nästa prisregleringsperiod. Departementschefen anför att en särskildutredning bör tillsättas härför och anmäler sin avsikt att senare återkommatill Kungl. Maj:t i denna fråga. Mot vad departementschefen sålunda anfört harutskottet inte något att erinra. 1motionerna 1972: 1648, 1972: 1649 och 1972: 1652 framförs i detta sammanhangförslag av innebörd att inför den aviserade utredningen bör uttalasig för att densamma bör ske utifrån nu gällande grundprinciper. Någonanledning att nu göra en omfattande utredning om lägre självförsörjningsgradeller ett helt nytt prissättningssystem föreligger enhgt motionärernas meninginte. Däremot anser de det viktigt att en kartläggning sker av de effekter förjordbruket som blivit en följd av jordbmkspolitiska beslut. Ettmotsvarande yrkande har framförts i motionen 1972: 1239. 1 motionen 1972: 1651yrkas å andra sidan, under hänvisning till de stigande livsmedelspriserna, attriksdagen begär att en utredning tillsätts med uppgift att utreda övergång tilllågprislinje för jordbruksprodukter samt att undersöka distributionskostnadernaför livsmedel, m. m. mening finns det mot bakgrund av vad departementschefen fömtskickati propositionen inte anledning att påyrka någon sådan utredning som begärts imotionen 1972: 1651. Ej heller finner utskottet vare sig erforderligt ellerens lämpligt att gör några bindande uttalanden rörande direktiven förden kommande utredningen. JoU 1972: 34 19