bet · FV01FiU1 · 1972-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande nr 1972 FiU 1972:1 Finansutskottetsbetänkande i anledning av KungI.Maj:ts i propositionen 1972:1 framlagdafinansplan för /73 jämte motioner. I propositionen 1972: 1, bilaga 1, har Kungl. Maj:tunder åberopande av statsrådsprotokollet över finansärenden för den 3 januari1972 såvitt nu är i fråga föreslagit att godkänna de allmänna riktlinjerför den ekonomiska politiken och för statsregleringen som förordats istatsrådsprotokollet. Vad beträffar den internationella ekonomiskautvecklingen förutses i finansplanen en fortsatt produktionsuppgångi även om dess styrka är svår att bedöma. Den offentliga sektornliksom den privata konsumtionen torde där komma att verka i expansiv riktning.Konsumtionsuppgången bör i sin tur bidra till en uppgång i lagerinvesteringarnavilka ännu vid slutet av 1971 var förhållandevis låga. Den totala produktionenunder 1972 väntas stiga inte oväsentligt snabbare än 1971. Däremot är dettroligt att prisstegringstakten i kommer att dämpas något. FörVästeuropas del ter sig konjunkturutvecklingen , med tanke på dedelvis motstridiga konjunkturtendenser som föreligger i de olika länderna,mera svårbedömd. Medan en relativt utdragen återhämtningsprocess förutses förItaliens del ser utsikterna för den franska ekonomin ljusare ut. IStorbritannien där utvecklingen redan vid ingången av 1972 var uppåtriktadförefaller fortsatt relativt hög produktionstillväxt trolig. Tillväxttakteni den västtyska ekonomin kommer att vara avhängig de ekonomisk-politiskaåtgärder som vidtas . Det finns skäl att anta att mandär kommer att föra en mera expansiv ekonomisk politik. Även vid en tämligenoptimistisk bedömning av konjunkturutvecklingen i framståremellertid en relativt svag produktionstillväxt i som trolig framtill . De dämpande tendenserna från den västtyska ekonominkan emellertid väntas avta under loppet av 1972 för att mot slutet av åretefterträdas av ett visst expansivt inflytande. Som följd härav och avkonjunkturuppgången i Förena staterna och kan ett uppsving iVästeuropa komma att ske . Finansplanen innehåller också en återblick på konjunkturutveck- lingenoch den ekonomiska politiken i . Där konstaterassammanfattningsvis att produktionsutvecklingen stagnerade och attarbetslösheten tilltog. Positiva inslag i förloppet var att pris- ochkostnadsstegringen dämpades, balansen i utlandsbetalningama kraftigtförbättrades och att industrins investeringsexpansion kunde hållas uppe. Denekonomiska politiken inriktades på att med arbetsmarknadspolitikens olikamedel samt med snabbt verkande åtgärder av olika slag skapa flerarbetstillfällen. En riktpunkt var härvid att dessa åtgärder även skulle främjade långsiktiga målen för politiken. Effekterna av dessa åtgärder blev påtagligapå arbetsmarknaden och får fullt genomslag . Vadgäller de yttre förutsättningarna för den ekonomiska politiken läggsi finansplanen stor vikt vid den uppgörelse som träffades i december 1971mellan de viktigaste västliga industriländerna rörande nya valutapariteter.Denna uppgörelse betecknas som ett avgörande steg mot återställandet avstabilitet i det internationella betalningssystemet. Härigenom undanröjdesriskerna för att allt fler länder skulle se sig nödsakade att tillgripaskyddsåtgärder på de valuta-och handelspolitiska områdena för att skydda sinanationella intressen. Uppgörelsen skapade förutsättningar för en fortsatt snabbexpansion av världshandeln. står det klart att många besvärligaproblem återstår att lösa, innan överenskommelser kan träffas länderna emellanom genomförandet av de mera långsiktiga reformer av det internationellabetalningssystemet som framstår som nödvändiga. Beträffandemålen för den svenska ekonomiska politiken hävdas att riktpunkten för dennaunder är att åstadkomma en balanserad ekonomisk expansion som förenarkraven på full sysselsättning, rimlig prisstabilitet och extern balans. Ensådan ekonomisk politik erbjuder de bästa förutsättningarna för jämnareinkomstfördelning, fortsatt aktiv reformpolitik och bibehållen yttrehandlingsfrihet. Skulleinte de tidigare redovisade förutsättningarna om konjunkturuppgång under 1972förverkligas utan avmattningen fortsätta kommer ytterligare resurser att snabbtsättas in för att stärka efterfrågan på arbetskraft. Arbetsmarknadspolitikensolika delar kommer även att kännetecknas av hög beredskap.Arbetsmarknadsutbildningen har utformats så att den med kort varsel kanexpandera. Planeringen av beredskapsarbeten och av offentliga investeringar harskett så att en reserv av projekt finns som snabbt kan sättas i gång. Omdäremot konjunkturuppgången skulle komma snabbare än som förutsatts ifinansplanen, kräver omsorgen om prisstabiliteten och den internationellakonkurrenskraften att vi snabbt kan omfördela resurserna till de områden därde då bäst behövs. Chefen för erinrar här om att kravet påen externt balanserad utveckling, som är en oeftergivlig betingelse för att denframtida sysselsättningen skallkunna tryggas, förutsätter att man håller ett starkt grepp om den inhemskaefterfrågeutvecklingen. Om man inte successivt kan frigöraresurser för exportproduktion och för en med importen konkurrerandehemmamarknadsproduktion kommer man redan på ett tidigt stadium avkonjunkturuppgången att konfronteras med externa balansrubbningar. Denekonomiska politiken måste därför även målmedvetet inriktas på attåstadkomma en varaktig förbättring av utrikesbalansen. Det är mot dennabakgrund ett väsentligt mål för den ekonomiska politiken att bygga utproduktionskapaciteten inom industrin som står för den helt dominerande delenav våra exportinkomster. Beträffandeinvesteringspolitiken understryks i finansplanen att investeringarna beräknassvara för den mest expansiva delen av den samlade efterfrågan under 1972.En.påtaglig uppgång av de offentliga investeringarna förutses, mentyngdpunkten i ökningen väntas ligga inom näringslivet. Riksdagenfattade beslut om att förlänga det 20-procen-tiga skatteavdragetför maskininvesteringar till att gälla även . Vidare avser regeringenatt även medge användningen av investeringsfonderna inom industrinpå samma sätt som för' sådana investeringar som påbörjas före den 1maj . Tillsammans med den ökade tillförsikt som klarheten i fråga omvalutaproblemen och det västeuropeiska handelssamarbetet bör innebära tordedessa åtgärder kunna medverka till att hålla investeri.ngarna på en hög nivåäven . Ifråga om sysselsättningspolitiken understryks bl. a. att den arbetstidsförkortningsom genomförs under innevarande år är av stor betydelse för den fortsattasysselsättningsutvecklingen och bör leda till en påtagligt ökad efterfrågan påarbetskraft inom byggnadsverksamheten, den offentliga sektorn samt det privatatjänsteområdet. Läget på arbetsmarknaden bör sålunda kunnasuccessivt bli mera balanserat även om en viss ytterligare säsongmässig uppgångav arbetslösheten kan inträffa . Ävenkommunernas ekonomi tas upp i finansplanen. De snabba ökningarna i kommunernasreala resursförbrukning och i skattesatser och bidragsanspråk utgör enligtdepartementschefens mening ett växande problem. På framstår enfortsatt expansion av samma storlek som den vi haft under 1960-taletssenare del som klart oförenlig med kravet på en balanserad samhällsutveckling.Takten i den kommunala utgiftsexpansionen måste nedbringas till en nivå somstår i bättre överensstämmelse med tillväxten av landets totala inkomster ochproduktionskapacitet. Beträffandebudgetpolitiken understryks bl. a. att budgetförslaget för /73innebär en omsvängning av finanspolitiken i åtstra- Upplåningsbehovet beräknas bli reducerat med drygt en miljard kronori förhållande till innevarande budgetår och skulle därmed uppgå till knappt3,. Jämfört med innevarande års riksstat uppgårutgiftsökningen i det nu föreliggande budgetförslaget till ca 7 miljarderkronor. Härav beror närmare 2,5 miljarder löneavtal.Utgiftsökningar av huvudsakligen automatisk natur svarar för ytterligare cadrygt . Av utgiftsökningen beräknas endast omkring 400miljoner kronor motsvara nya åtaganden. Restrik-tiviteten i åretsbudgetbehandling illustreras också av att endast ca 3 400 tjänster beräknastillkomma /73 mot ca 4 500 i genomsnitt . Avslutningsvisanför departementschefen att perspektivet är påtagligt mertillfredsställande än för . Den beräknade tillväxttakten ibruttonationalprodukten om drygt 3,5 "/o, som uppnås med attarbetstiden väsentligt förkortas, närmar sig vad vi betraktar som möjligt attuppnå under goda år. Konsumtionsökningen ser ut att normaliseras.Investeringsökningen, där näringslivet bedöms vara den mest expansiva sektorn,vittnar om en efter konjunkturdämpningen optimistisk tro . Ettväsentligt inslag i den positiva bilden är att vi kan räkna med en tvåårsperiodav arbetsfred över praktiskt taget hela arbetsmarknaden. Entotalbedömning av valutauppgörelsen mellan de ledande industrinationerna gerför vår del som resultat att en positiv injektion till vår industriellaaktivitet och internationella konkurrenskraft uppkommer. Aretsbudgetförslag har som förutsättning att en klar konjunkturförbättring kanväntas under nästa budgetår. Ambitionen har därför varit att staten för sin delinte skall göra anspråk på en oproportionerlig del av tillgängligt sparande ochtillgänglig kapitalmarknad. Den upplåning som i dagens konjunkturläge kanaccepteras för innevarande budgetår måste således begränsas nästa budgetår.Denna målsättning för budgetarbetet måste framstå som logisk och befogad medhänsyn till att industrins tillgång till kapitalmarknaden i folkhushålletsintresse måste breddas. Efterett år då konjunktursituationen har gjort att statens insatser dominerats avåtgärder för att lindra arbetslösheten bör vi nu kunna gå till mötes avnormal ekonomisk tillväxt och med goda utsikter till balans såväl i den inreekonomin som i våra förhållanden till omvärlden. Idetta sammanhang har utskottet behandlat följande motioner: 1972: 294 av herrBohman m. fl. (m) vari såvitt nu är i fråga hemställs 1. att godkänner de imotionen angivna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, 2. att i princip tillledning för utskottens utgiftsprövning uttalar sig för att störrerestriktivitet bör iakttagas, än vad finansplanen förutsätter, i syfte attbegränsa det statliga upplåningsbehovet, samt 3. att hos Kungl. Maj:themställer att Kungl. Maj:t överser systemet med emissionskontroll samt iövrigt metoderna för styrning av kreditmarknaden i konjunkturpolitiskt syfte, 1972: 400 av herrar Gadd (s) och iMalmö (s) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att frågan om ensamordning av den offentliga sektorns uppköpsverksamhet utreds, varvid ävenmöjligheten att i statlig regi bilda en inköpspool övervägs för att nå enstabilisering av sysselsättnings- och prisnivån i landet, 1972: 402 av m. fl. (vpk) varihemställs att vid behandling av proposition nr 1, bilaga 1,Finansplanen, beslutar att som sin mening uttala vad som i motionen anförtsbeträffande den ekonomiska politiken, 1972: 404 av herrar () och iVarberg (fp) vari hemställs att beslutar ge Kungl. Maj:t till kännadet i motionen anförda beträffande de mindre företagens behandling vid kreditåtstramningar, 1972: 405 av m. fl. (c, fp) vari, medhänvisning till motiveringen i motion 1972: 580, hemställs att hosKungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring av reglementet för allmännapensionsfondens förvaltning att företag med mindre än 500 anställda tillförsäkrasåterlån enligt gällande bestämmelser utan begränsning av kreditrestriktioner, 1972: 812 av herrar () och () varisåvitt nu är i fråga hemställs att vid behandlingen av Kungl. Maj:tsproposition nr 1, bilaga 1, Finansplanen, beslutar 1. att som sin mening uttala attfull sysselsättning, fortsatt hög tillväxttakt, jämnare inkomstfördelning,stabilisering av prisnivån samt regional balans skall vara övergripande målför den ekonomiska politiken, 2. att hos Kungl. Maj:t anhålla omutredning om lagerförändringarnas verkningar på konjunkturförloppet i enlighetmed vad som har anförts i motionen, samt 3. att som sin mening uttala vadsom i övrigt anförts i motionen beträffande riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken, 1972: 813 av herrar () och () varisåvitt nu är i fråga, med hänvisning till motiveringen i motion 1972: 812,hemställs att beslutar, att hos Kungl. 1. anhålla om inrättande av ettekonomiskt-socialt råd ined företrädare för regering och riksdag,arbetsmarknadens parter och näringslivets organisationer samt ekonomiskexpertis med uppgift att belysa de samhällsekonomiska problemen samt attförbereda stabiliseringspolitiska konferenser, i enlighet med vad som anförts imotionen, samt 2. anhålla att enstabiliseringspolitisk konferens sammankallas med representanter för regeringoch riksdag, organisationerna på arbetsmarknaden och övriga berörda parter ienlighet med vad som anförts i nämnda motion, 1972: 814 av i (c)vari hemställs att för sin del antar regional balans och fullsysselsättning enligt i motionen angivna definitioner samt jämnareinkomstfördelning som målsättning för den ekonomiska politiken under 1972utöver den målformulering som anges i finansplanen, samt attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller om utvärdering och kartläggning av denekonomiska politikens verkningar , samt 1972: 815 av () vari hemställs attriksdagen vid sin behandling av finansplan måtte besluta, attregional balans skall ingå i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken. I motionen 1972: 294 av m. fl.framhålls att den viktigaste frågan för 1970-talets politik är den låstaautomatik, som utvecklats under den socialdemokratiska regeringsmakten;framför allt gäller detta . Inom den offentliga sektorn pågår både påutgifts- och inkomstsidan en process som, om den inte bryts, kan bli förödandeför såväl den enskilde som samhället. Automatiken i den statliga utgiftsökningenorsakas till stor del av att inkomstöverföringarna är"inflations-säkrade" och att inflationstakten förutses bli hög. Omden hittillsvarande utvecklingen får fortsätta , skulle vi fåen beräknad årlig ökning av den offentliga sektorn med 8,6 "/o, vilket ärett perspektiv som bör stamma till eftertanke. Problem som kanaktualiseras, om inte automatiken bryts, rör enligt motionärernabetalningsbalansen, sysselsättningen en av alla accepterad prioritering investeringsutrymmet, produktionstillväxten och den svenska kronans värde. Denekonomiska utvecklingen i har sedan mitten av 1960-ta-let präglats avkonjunkturväxlingar med växande, avstånd mellan ekonomins topp- ochbottenläge. En följd av denna utveckling har blivit att den ekonomiskapolitikens centrala mål hög tillväxttakt, full sysselsättning, stabilapriser och balans i utrikesbetalningama icke kunnat uppfyllas på etttillfredsställande sätt. Produktionstillväxten i har under senare årvarit lägre än i flertalet västeuropeiska länder. FiU 1972:1 ', sedan1965 hade upprätthållit en lika hög tillväxt sorh i EEC-ländema skullebruttonationalprodukten i överstigit nu aktuellaberäkningar med . Detta hade för denoffentliga sektorn inneburit ytterligare inkomster av storleksordningen 5 ä 7miljarder kronor. I motionen hävdas vidare att den ekonomiska politiken iSverige var dåligt konjunkturanpassad och i alltför ringautsträckning sysselsättnings- och produktionsstimu-lerande. Regeringens undersensommaren och hösten vidtagna selektiva stimulansåtgärder torde endast hahaft en viss begränsad effekt på sysselsättningsutvecklingen . Defår i stället sin tyngdpunkt förlagd till 1972. De av oppositionen föreslagnaåtgärderna skulle ha lett till en mer omedelbar stimulanseffekt om de hadegenomförts. Beträffandeutvecklingen konstaterar motionärerna att några entydiga tecken påen nära förestående konjunkturuppgång inte är för handen. De utesluter dockinte finansplanens bedömning att en förbättring av konjunkturen kan bli märkbarunder andra hälften av 1972. Den osäkerhet som föreligger fordrar emellertidatt en beredskap upprätthålls både för en tidigare och för en senare vändningav konjunkturen. Skullede förväntningar på ett uppsving infrias, på vilka finansministern grundarstatsverkspropositionens utgiftsavsnitt, finns det risk för att en överhettningi den svenska ekonomin redan under höstens lopp kan skapa betydandebalansproblem. Detta gäller inte minst i fråga om byggnadsverksamheten. Därförbör enligt motionäremas mening beslut om bostadsbyggandetsomfattning avse ett lägenhetsbestånd som med 10 '/o understiger det avregeringen föreslagna. Härigenom minskar underskottet på totalbudgeten med irunt tal 250 milj. kr. Motionärernadelar finansministerns uppfattning att den kommunala expansionen måste hållastillbaka för att bereda ökat utrymme för expansion inom andra sektorer. Sammakrav på återhållsamhet måste dock även ställas på den statliga sektorn. Detsynes därför nödvändigt att ytterligare utgiftsbegränsningar görs i budgetenför 1972/73. Enligt motionärernas uppfattning är besparingar av sådanstorleksordning nödvändiga, att behovet av statlig upplåning minskas. Det bördärför nu ankomma på finansutskottet att föreslå att, till ledningför utskottens utgiftsgranskning, göra ett allmänt uttalande om största möjligarestriktivitet i syfte att begränsa det statliga upplåningsbehovet för nästabudgetår. Imotionen framhålls vidare att företagens kapitalförsörjning är av strategiskbetydelse för möjligheterna till fortsatt produktionsökning ochvälståndshöjning. Efter de senaste årens hårda kreditpolitik måste därförföretagens finansiering med eget kapital ägnas förnyad uppmärksamhet. Det ärkreditmarknadens uppgift att inom konkurrenshushållningens ramanpassa sig efter växlande krav. I den mån anpassningen försvåras genomföråldrade lagregler är det ett starkt samhällsintresse att genom en översyn avbestämmelserna åstadkomma den kreditmarknad, som är bäst ägnad att tillgodoseframtidens behov. a. bör emissionskontrollen så snart som möjligtavskaffas. Vårtlands möjligheter att få del av den snabba tekniska utveckling, som skerutomlands, och få tillgång till utländska marknader är i hög grad beroende påmöjligheterna till fria kapitalrörelser. Det är därför angeläget att på sikteliminera de hinder som reses av valutaregleringen mot ett naturligt ochrationellt utbyte av kapital mellan och omvärlden. Motionärernaframlägger vidare vissa konkreta skattesänkningsförslag ägnade att lätta på den"vanliga" inkomsttagarens skattebörda. Om förslagen om utvidgadsärbeskattning för makar, som arbetar gemensamt, respektive ökade grundavdragför folkpensionärer träder i kraft fr. o. m. beräknas detillsammans minska statens och kommunemas inkomster med 110 miljoner kronorunder /73. Något försök att beräkna effekten av förslaget omindexreglering av skattesystemet har inte gjorts på grund av osäkerheten om hurregeringens ekonomiska politik kommer att påverka prisnivån under första delenav 1972. I motionen 1972: 402 av m. fl.anses den nuvarande stora arbetslösheten inte kunna förklaras enbart som ettkonjunkturfenomen utan sägs också vara en produkt av kapitalkoncentrationenoch den alltmer framträdande geografiska snedlokaliseringen av näringslivet.Den sägs också hänga samman med monopolkapitalets investeringspolitik, som isyfte att intensifiera utsugningen ersatt arbetare med maskiner utan attmotsvarande tillskott i nya arbetsställen skapats. Krissituationen ocharbetslösheten har förvärrats av den ekonomiska politiksom regeringen fört. Den offentliga sektorns samlade politik under 1971försvårade den ekonomiska krisen och ökade arbetslösheten. Deninternationella valutakrisen har enligt motionärerna sina rötter i de skärptamotsättningarna inom impierialismen och mellan de imperialistiska staterna.Sin akuta karaktär har valutakrisen fått genom den amerikanska dollarnsdominerande ställning i den kapitalistiska världens betalningssystem.Motionärerna menar, att man i finansplanen försöker dölja det verkliga ochbegränsade innehållet i den överenskommelse på valutaområdet som Sverigebiträdde . Motionärema betecknar överenskommelsen som enkapitulation för USA-imperialismens krav. Någrareformer föreslås inte i regeringens finansplan, konstateras det. Huvudtanken ifinansplanen sägs vara att stat och kommun skall begränsasina "anspråk" på sparande och kapitalmarknad med hänsyn till attindustrins tillgång till kapitalmarknaden måste breddas. Detta menarmotionärerna vara ett nyckelställe i finansplanen och avslöja den grundläggandeideologi, som är finansministerns och hela regeringens. Finansplanensutmärkande drag är en anpassning till det privata näringslivet och dessintressen. I stället för att söka planera den ekonomiska utvecklingen sätterregeringen sangviniskt sin tilltro till en möjlig förbättring av deninternationella kapitalistiska konjunkturen. I stället för att utnyttja denuppgång som den väntar ur den ekonomiska krisen för en långsiktig planläggning,så låter regeringen det privata kapitalistiska näringslivet bestämma grundvalenför den fortsatta utvecklingen. Motionärernamenar att det behövs en ny politik som bryter nuvarande utveckling. Dettafömtsätter en förändring av de politiska maktförhållandena. Viktigamålsättningar och led i deiina kamp är en ny lokaliserings- och näringspolitik,som garanterar full och effektiv sysselsättning åt varje län utan avfolkningoch en ny sysselsättningspolitik som garanterar allas rätt till arbete. Vidarekrävs en statlig budgetpolitik, som inordnas i ett vidare samhällsekonomisktsammanhang, varvid finanspolitiken underordnas målet att säkra fullsysselsättning och sociala reformer. Slutligen erfordras på pris- ochskattepolitikens område en politik som säkrar höjd levnadsstandard och jämnarefördelning genom ett strikt tillämpat prisstopp, slopande av moms på livsmedeloch en demokratisk skattepolitik. I motionen 1972: 812 av herrar och Helénhävdas att utvecklingen under vintem har visat att just stimulansåtgärder avden typ och storleksordning som bl. a. motionärerna föreslog men som avslogs avriksdagsmajoriteten vid höstriksdagen skulle ha varit riktiga. Däremot skullegivetvis sådana åtgärder komma alldeles , om de sattes in först undervåren. Ett visst utrymme för expansiva inslag existerar emellertid alltjämt,menar motionärerna, som i särskilda motioner föreslagit ytterligare utgifter påtilläggsstat. Konjunkturutsikternaföreter både positiva och negativa inslag. Informationen om de internationellakonjunkturerna kommer att gradvis ge underlag för säkrare bedömningar förbudgetperioden /73. Läget kan därför klarare bedömas dåkompletteringspropositionen skall avlämnas i vår. Osäkerheten ikonjunkturbedömningen nu innebär att en noggrann uppmärksamhet och följsamhetbehövs om behovet av ytterligare åtgärder. Den skärpta konjunkturberedskapenskall ha som huvuduppgift att motverka de tendenser tillöverhettning som kan komma att uppträda i. nästa uppgångsfas. Skulleavmattningen å andra sidan senare visa sig bli mer utdragen än vad som nuframstår som troligt, kan givetvis behov av stimulansåtgärder ocksåaktualiseras. De övergripande målen för den ekonomiska politikenunder måste liksom vara full sysselsättning, snabbekonomisk tillväxt, rimlig prisstabilitet, balans i utrikesbetalningama,inkomstutjämning och regional balans. Motionärema finner det anmärkningsvärtatt finansministern i årets finansplan i motsats till inte prioriteratdet sistnämnda målet. Ifråga om investeringsutvecklingen anförs att man måste undersöka orsakerna tillatt industriinvesteringarna trots betydande stimulansåtgärder inte utvecklatspå ett önskvärt sätt. En sådan analys bör bl. a. omfatta vilken rollförhållandena på arbetsmarknaden och osäkerheten om regeringens viljeinriktningnär det gällt att få till stånd ett närmare samarbete med EEC spelat. Ettspeciellt problem, vars orsaker det är angeläget att analysera, utgör de storaoch snabba förändringarna i lagerinvesteringarna. Både konjunkturuppgången1969/70 och nedgången 1971 hade ett nära samband med förändringar i lagren. Motionärernafinner att lönsamheten inom svensk industri har försämrats under senare delenav och tendensen torde komma att fortsätta under1970-talet. Detta är synnerligen allvarligt, då det bl.