bet · FV01UU6 · 1972-12-31 00:00:00 — Delar avkrediten får disponeras direkt av primärföreningar för lokala lagerhus. silokredit till på 60 milj. kr. har mindre direktkooperativ anknytning men kan ändå väntas underlätta kooperationens marknadsföring.I har fredskårister länge arbetat som instruktörer inomjordbrukskooperationen. Ujamaa-byarna är en form avproduktionskooperativ. Vattenkrediterna till gynnar utvecklingen avdessa. Planerat stöd till regionala utvecklingsfonder i och direkttill jordbmks-kreditgivning kommer till stor del att i slutledet utnyttjas avkooperativa sammanslutningar och deras enskUda medlemmar. Framtida insatser förutveckling av småindustri kan också komma att få kooperativa inslag. Stöd till mottagarländernas kooperativa rörelser kansåledes lämnas i olika former. 1 motionen refereras till utbildnings- ochorganisationshjälp. Det nordiska biståndet till kooperationen i ochTanzania tillhör denna kategori, liksom ett ekonomiskt bidrag till ettkooperativt utbildningscentrum, som byggs i . Nya utbildningsinsatser i , och Zambiaplaneras . 1 planering och förvaltning av dessa insatserförekommer ett intimt samarbete mellan kooperatörer i och SIDA.Insatsen i skall inledningsvis ha till syfte att möjliggöra utarbetandetav en kooperativ utveckUngsplan i anslutning tUl den nya femårsplanen. Utskottet finner att de strävanden som motionen vUl främjai stor och växande utsträckning redan beaktas i det svenska biståndsprogrammet.Samtidigt delar utskottet motionens uppfattning att man bör utreda frågan hurden rika fond av erfarenheter som finns inom de svenska kooperativaorganisationerna bäst skall kunna mobiliseras för ökade biståndsinsatser. Utskottet erinrar om att, som framgår av avsnitt 2 härovan, en utredning kommer att tillsättas för att undersöka frågan om detsvenska utvecklingssamarbetets utformning på . Syftet medmotionen 1972:950 torde således vara tiUgodosett. att anser motionen 1972:950 besvarad med vad utskottet anfört. Etniska och kulturella minoriteter I detta sammanhang har utskottetbehandlat motionen 1972:942 av i m. fl. (fp) vari hemställs attriksdagen beslutar att SIDA inom det humanitära u-landsbiståndets ram gesmöjlighet att stödja projekt med syfte att nå en lösning av problemet medsamexistens med etniska och kulturella minoriteter i länder som så önskar samtatt beslutar att det i motionen beskrivna tas upptill förnyad prövning. Frågan om etniska minoriteter stårpå arbetsprogrammet för FN:s sociala kommission. I ett uttalande den 9 mars1971 framhöll utrikesministern att han hoppades på en allmän förståelse förangelägenheten av att FN tar itu med detta problem och erinrade om att Sverigetvå gånger försökt att få tUl stånd en utredning av den s. k. indianfrågan isociala kommissionen. Frågan om möjligheten att göra en insats för sydamerikanskaindianer undersöks även inom Internationella röda korsets ram. Riktlinjerna för svenskt uri'eckUngsbistånd hindrar intebiståndsmyndigheten från att pröva möjligheten att stödja projekt som avserfrämjande av etniska minoriteters; sociala och ekonomiska utveckling ellerhumanitära hjälpaktioner till förmån för sådana minoriteter. Förutsättningenär emellertid att regeringen i vederbörande mottagarland är aktivt intresseradav projektet i fråga och att den gjort en hänvändelse som aktualiserar svensktbistånd. Det ärende som är utgångspunkt för resonemanget i motionen1972:942 avser stöd till ett av en privat internationell arbetsgrupp utarbetatprojekt för . Projektet innefattar huvudsakligen åtgärder medanknytning till bevarandet av en minoritetskultur. Enligt vad utskottet erfarithar inte erhållit någon framställning om bistånd från nämnda landsregering. Av de skäl som här utvecklats avstyrker utskottet motionenoch hemställer attrUcsdagen avslår motionen 1972:942. I detta sammanhang har utskottetbehandlat motionen 1972:940 av m. fl. (m) vari hemstäUs attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte begära att SIDA får i uppdrag attundersöka möjligheterna tUl en permanent utbUdningsverksamhet inom landet förtekniker på transportområdet från . Utskottet delar motionärernasuppfattning om den betydelse som transport- och kommunikationsfrågor har förden materiella utveckUngen i . Sektorvalet för det svenska biståndet styrs i första handav de behov och de prioriteringar som mottagarländerna redovisar. Möjligheternaatt tUlgodose deras önskemål påverkas givetvis av det kunnande som från svensksida kan erbjudas på olika områden. Samfärdsel ägnas redan stor uppmärksamhet idet svenska utveckUngsbiståndet. Som redovisas i statsverksproposifionen avsåg6,eller 24 milj. kr. av bilateralt bistånd under /71 samfärdsel.Pågående och planerade yrkesutbildningsinsatser Uksom personalbistånd kan ocksånämnas i detta sammanhang. 1 motionen 1972:940 föreslås bl. a. att ettinternationellt centrum för transportfrägor skall upprättas i . Önskemålom ett dylikt centrum i eller i annat land har enligt vad utskotteterfarit inte framförts från u-landshåll. Med hänvisning tUl vad som sagtsavstyrks motionen 1972:940. attriksdagen avslår motionen 1972:940. Villkor för finansiellt bistånd Propositionen (s.3941) ökade skuldbördainnebär i många fall ett reellt hot mot dessa länders ekonomiska oberoende.Under senare tid har i ökad utsträckning skuldkriser inträffat med åtföljandekrav på omförhandlingar av återbetalningsskyldigheten, s. k.skuldkonsolideringar. Den del av det svenska biståndet som utgår i form avbilaterala krediter lämnas på för mottagarländerna gynnsamma vUlkor. Ursprungligengällde s. k. normalvillkor, dvs. amorteringstid, varav de första femamorteringsfria, samt ränta. medgav delsen föriängning avsåväl kredittiden som den amorteringsfria perioden med , delsanvändningen av s. k. IDA-vUlkor (50-års amorteringstid, varav de tio förstaåren amorteringsfria, samt 3/administrationsavgift). IDA-villkorentillämpades tidigare endast vid samfinansiering med /men har påsenare år kommit tUl användning i allt större utsträckning. De svenskakrediternas obundenhet när det gäller upphandling ger också låntagaren ettväsentligt bättre utbyte än bunden finansiering. Några återbetalningar undersvenska krediter har pä grund av den inledande amorteringsfria perioden ännuinte ägt rum; räntor och avgifter uppgick /71 till knappt femmilj. Det finns behov av att vidta åtgärder för att underlättasvenskt deltagande i de skuldkonsolideringar som kan bli alltvanligare. medgav att betalningsanständ medges förde svenskautvecklingskrediterna i samband med internationellaskuld-konsolideringsaktioner (SU 1968:128, rskr 302). I propositionen förordasatt det åt Kungl. Maj:t givna bemyndigandet utvidgas så att det i samband medinternationella skuldkonsolideringsaktioner blir möjligt att medgeränteeftergift, nedskrivning av skuldbeloppet, förlängning av denamorteringsfria perioden samt, för 25-åriga krediter, förlängning av löptiden. Starka skäl talar för en hög gåvoandel isamarbetsprogrammen för flertalet av mottagariänderna för det svenskabiståndet. IDA-villkor bör i ökad omfattning kunna tillämpas för krediterna. 1 syfte att kunna åstadkomma större likformighet meUangåvo- resp. kreditfinansierade insatser torde en översyn böra ske av de reglersom nu gäller för upphandling, medelsöverföring till mottagarenm. Flertalet av de projekt och program som erbjuder sig tillfinansiering i mottagarländerna kräver fem till för att slutföras.Enligt nuvarande system för svenska kreditåtaganden får dessa avse belopp omtre och en halv gånger det löpande budgetårets anslag för kreditverksamhetjämte eventuell ointecknad reservation. Dessa åtaganden får periodiseras överhögst fyra budgetår inklusive det lir under vilket avtal ingås. Systemet harlett tUl att betydande reservationer samlats under anslaget. För att möjliggöraett snabbare nyttiggörande av de anvisade resurserna förordas i propositionenatt kreditåtagandena får gälla över fem framförliggande budgetår samt att desamlade åtagandena - förutom ingående ointecknad reservation får uppgå tillhögst fyra gånger anslaget för det löpande budgetåret. Dessa principer börgälla såväl gåvor som krediter. I detta sammanhang har utskottetbehandlat motionen 1972:934 av herrar () och () i vad avserhemställan att , utöver regeringens förslag om amorteringseftergift m.m. i samband med internationella skuldkonsolideringsaktioner, bemyndigar Kungl.Maj:t att ingå avtal om helt räntefria utvecklingskrediter samt att efterprövning helt eller delvis avskriva amorteringarna på utvecklingslån (punkt 6). Motionärerna anser attstatsverkspropositionens förslag om att man skall kunna medge mildrade vUlkorför svenska utvecklingskrediter i samband med internationeUaskuldkonsolideringsaktioner inte är till fyllest. De ansluter sig i stäUet tillförslaget i SlDA:s petita om att avtal skall kunna ingås om helt räntefriakrediter samt att amorteringarna på utvecklingslån i vissa fall skall helt ellerdelvis kunna avskrivas. Motionärerna anser också att bör sträva efteratt åstadkomma en omfördelning till förmån för mera gåvobistånd och att Sverigegenom sitt exempel skulle kunna påverka andra biståndsgivare. 1 statsverkspropositionen redogörs för de allvarligakonsekvenser som kraftigt ökade skuldbörda har fått för derasutvecklingsr ansträngningar. Motionärernas synpunkter beträffande de åtgärdersom kan och bör vidtaga som bidrag till en förbättring av situationensynes väl stämma överens med de förslag som framläggs i propositionenbeträffande ändrade vUlkor för de svenska biståndskrediterna. Utskottet harerfarit att frågan om helt räntefria utvecklingskrediter och om avskrivninghelt eUer delvis av amorteringarna på utvecklingslån är föremål för utredninginom Kungl. Syftet med motionen 1972:934 synes i huvudsak varatillgodosett, varför motionen avstyrks. att avslår motionen 1972:934 i vad avser villkor för svenska utvecklingskrediter. Bidrag till enskilda orgarusationers hjälpverksamhet Propositionen (s. 5354) SIDA beräknar ett ökatmedelsutrymme för bidrag till enskilda organisationers humanitära ochutvecklingsfrämjande verksamhet, främst på utbildningens och den förebyggandehälsovårdens områden. De enskilda organisationernas verksamhet utgör ofta ettvärdefullt komplement till det offentliga utvecklingssamarbetet. SIDA förutserutbetalningar till de enskilda organisationernas verksamhet om ca 12 milj. kr.för /73, vilket innebär mer än en fördubbling jämfört /71. 1 detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1972:319 av i Agnas m. fl. (m,c, fp) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder föratt stödja de frivilliga hjälporganisationernas information genom att förbibliotek inköpa deras litteratur, dels motionen 1972:438 av m. fl. (m) i vadavser hemställan att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer attinom ramen för beviljade anslag ett belopp om lägst 20 milj. kr. skall utgåtill missionen och övrigt enskilt humanitärt hjälparbete (punkt 7), dels motionen 1972:934 av herrar () och () i vad avser hemställan att beslutarge Kungl. Maj:t till känna vadsom anförs i motionen beträffande stöd tUl de ideella organisationernasbiståndsverksamhet (punkt 19). De belopp som enligtstatsverkspropositionen beräknas utgå till de enskilda organisationerna avserderas mera reguljära verksamhet främst för undervisning, hälsovård och sjukvårdsamt annan humanitär verksamhet. har bidrag även utgått tillutsändande av s. k. volontärer för u-landsarbete. SIDA finansierar förnärvarande ungefär 170 volontärer. Till de belopp som beräknats i propositionenkommer ytterligare bidrag t. ex. avseende organisationernas insatser ikatastrofsammanhang. Enbart under innevarande budgetär har de enskilda organisationernaerhållit över 12 milj. kr. för insatser för offren från Östpakistan.Ytterligare bidrag för insatser i kan bli aktuella inoijj.en snarframtid. I motionen 1972:319 föreslås att de frivilligahjälporganisationerna skall erhålla stöd genom att staten bekostar biblioteksinköp av deras publikationer. ' Utskottet erinrar om att ifrågavarande organisationer kanansöka om stöd till sina utvecklingsprojekt och till sin informationsverksamhetom u-landsfrågor. berörs däremot inte av anslagen för svensktutvecklingssamarbete. Utskottet avstyrker därför motionen 1972:319. I motionen 1972:438 föreslås att en minimiram skallfastställas för anslagen till missionen och övrigt enskUt humanitärthjälparbete. Utskottet noterar att ifrågavarande anslag ökat kraftigtunder senare år. Totalbeloppet för det statliga stödet är beroende av deansökningar som inkommer och som biståndsmyndigheten kan bifalla i enlighet medgällande riktlinjer. Höga krav ställs på planering och organisation vidgenomförandet av de insatser för vilka bidrag utgår. Projekt som stöds måsteharmonisera med mottagarlandets allmänna utvecklingssträvanden och med denkonkreta utvecklingsplaneringen inom sektorn i fråga i mottagarlandet. riksdag (UU 1971:2) fann det inte ändamålsenligtatt fastställer en minimuam för de statliga bidragen. Inga nyaargument har framförts tUl stöd för förslaget. Utskottet avstyrkerdärför motionen 1972:438. Även i motionen 1972:934 förordas ökat stöd till deideella organisationernas biståndsverksamhet. Motionärerna anser att välmotiveradebidragsansökningar inte bör avslås på grund av för liten anslagsram. Utskottet har erfarit att möjligheter finns att inomgällande anslag tillmötesgå organisationernas bidragsansökningar med beaktandeav de grundläggande kriterier som gäller för det statliga stödet. I motionen förordas vidare att bidrag bör kunna ges ävenför insatser i andra än dem som får huvuddelen av det svenskabiståndet. Utskottet erinrar om att betydande bidrag redan nu utgårtill enskilda organisationers projekt i sådana länder. Regeln är att SIDAfrämst stöder verksamhet i länder där är engagerat genom störrebiståndsinsatser eller i övrigt har goda möjligheter att följa de enskildaorganisationernas utveckUngsarbete. I motionen föreslås vidare att en förlängning avkontraktstiden för volontärer bör ske från tre till eUer för en visstjänst upp till , där det framstår som sakUgt motiverat. Utskottet anser att det inte bör finnas binder för SIDAatt i enskilda fall pröva möjligheten av en sådan förlängning. 1 fråga om motionens förslag att igångsättningsbidrag förnya projekt bör ingå som ett normalt inslag i bidragssystemet vill utskotteterinra om att en begränsning av statens medverkan Ugger i att bidragen skallavse stöd till en verksamhet som bygger på frivUliga privata initiativ.Organisationen i fråga förutsätts därför själv påtagligt bidra till kostnadernaför insatsen. Bidrag ges i första hand till byggkostnader och utrustning.Driftsbidrag kan enligt numera tillämpade regler utgå under en begränsad tidför att täcka organisationens ökade omkostnader i samband med utvidgning av eninsats eller igångsättandet av en ny. Utskottet finner att syftet med motionen 1972:934 tordevara i huvudsak tillgodosett. Utskottet återkommer i samband medmedelsanvisningen under punkten 20 (BUateralt utveckUngssamarbete) tUlhemställan angående motionen 1972:438 i vad avser beräkning av medelsbehovetför missionen och övrigt enskilt humanitärt hjälparbete. 1. att riksdagenavslår motionen 1972:319, 2. att ivad avser stöd till de ideella organisationernas biståndsverksamhet ansermotionen 1972:934 besvarad med vad utskottet anfört. deltagande i utvecklingssamarbetet inom ramenför internationella utvecklingsfonden () Propositionen (s. 2728) Världsbanksgruppen, vari ingårVärldsbanken (), Internationella utvecklingsfonden () ochInternationella finansieringsbolaget (IFC), svarade under verksamhetsåret1970/71 för en utlåning om sammanlagt ca 12,7 mUjarder kr. Dessa organisationerär därmed den största källan för obunden internationell kreditgivning tillu-länderna. 1 vad avser världsbanksgruppen kanaliseras svenskabiståndsmedel uteslutande genom . IDA:s medel tillhandahålls genom bidragfrån i första hand de industrialiserade medlemsländerna, de s. k. Part1-län-derna. lDA:s långivning är koncentrerad tiU de fattigaste länderna ochavser i första hand infrastrukturella investeringar. En växande del avutlåningen avser socialt betydelsefuUa projekt inom t. ex. utbildning,landsbygdsutveckling och urbanisering. IDA.s utlåning sker på synnerligenmjuka villkor - lånen har en löptid , varav är amorteringsfria,och löper utan ränta men med en administrationsavgift på 3/. Världsbanksgnippens centrala roll på det multilateralabiståndspolitiska fältet motiverar att dess åtgärder följs särskUt noggrant.Inom lDA:s styrelse har från svensk sida eftersträvats att verksamheten, ienlighet med , i ökad utsträckning skall präglas av envidare syn på utvecklingsproblemen samt att organisationen skall basera sinverksamhet på de låntagande ländernas egna ekonomiska och utvecklingspolitiskamålsättningar och prioriteringar. Från svensk sida eftersträvas vidare attröstfördelningen inom skall förändras till förmån. lDA:skaraktär av internationellt samarbetsorgan skulle härigenom stärkas. Dettaönskemål har ännu ej vunnit tillräcklig anslutning i lDA:s styrelse. Frågankommer dock att resas på nytt vid nästa påfyllnadsförhandling. De latinamerikanska staterna har riktat kritik motvärldsbanksgruppens restriktiva lånepolitik visavi länder som genomförnationalise-ring av utländska företag. har aktualiserat denna fråga iIDA och begärt att organisationens regler i detta hänseende skall tas upp tiUdiskussion. Det borde inte finnas anledning för , vars verksamhet baseras på statliga bidrag, att göra sin kreditgivning avhängigav ersättningar för nationaliserad e.gendom till privata företag i enskildai-länder. Denna fråga, som kan väntas växa i betydelse ,bör föras vidare i samråd med . 1 detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1972:436 av i (m) varihemställs att uttalar att rimlig ersättning skall ges vidnationalisering av utländsk egendom samt att Kungl. Maj:t ges i uppdrag attinom FN:s ram verka för att ett skiljedomsinstitut på detta område inrättas ochatt klara regler på området skapas (tredje och fjärde att-satserna), dels motionen 1972:936 av m.fl. (vpk) varihemställs att hos regeringen hemställer om att frånsäger sigalla åtaganden inklusive medlemskap i , och då dessautgör verksamma redskap åt de imperialistiska stormakterna, samt att riksdagenavslår förslaget i prop. 1972:1 Bilaga 5 om bidrag till med 177,7 milj. kr. Motionen 1972:436 anknyter till uttalandeti propositionen att det inte borde finnas anledning för att göra sinkreditgivning avhängig av ersättningar för nationaliserad egendom till privataföretag i enskilda länder. Svenska officiella ställningstaganden till frågor omersättning för nationaliserad egendom aktualiseras när företag som inte pånormal väg kunnat få ersättning för nationaliserad egendom begär att ärendetskall tas upp genom förhandlingar på det mellanstatliga planet. I sådanaförhandlingar eftersträvar överenskommelser om rimlig ersättning.Frågan om principerna för ersättning för nationaliserad egendom har varitföremål för allmänna diskussioner i FN. a. behandlas denna fråga i enresolution som generalförsamlingen antog 1962 i ärendet "suveränitet övernaturresurser", röstade liksom den stora majoriteten avmedlemsstaterna för denna resolution. Däri sägs, på tal om nationalisering avutländsk egendom, att ägaren skall erhålla lämplig ersättning enligt gällanderegler i den stat som vidtagit åtgärden samt i överensstämmelse med deninternationella rätten. Då ersättningsfrågan ger upphov till tvist skallnationell jurisdiktion först utnyttjas. Efter överenskommelse mellan suveränastater och andra berörda parter bör tvisten emellertid biläggas genom skiljedomsförfarandeeller avgörande av internationell domstol. Det finns olika system för internationellaskiljedomsförfaranden som kan användas för tvister om nationaliserad egendom. Här kan t. ex. hänvisas till konvention om biläggande avinvesteringstvister. Denna konvention syftar till att stärka det ömsesidigaförtroendet mellan investerare och värdland. Genom konventionen har upprättatsett särskilt internationellt centralorgan för biläggande av investeringstvistervars uppgift är att administrera förliknings- och skiljedomsverksamhet. Enligt den uppfattning som hävdar bör tvister ominvesteringar tas upp i den ordning som i internationella överenskommelseranvisas för detta ändamål, t. ex. genom begagnande av nyssnämnda centralorganför biläggande av investeringstvister, och inte i de multilaterala biståndsorganisationerna.Utskottet ansluter sig till statsverkspropositionens uttalande att det inteborde finnas anledning för att göra sin kreditgivning avhängig aversättningar för nationaliserad egendom. Med hänvisning till det som häranförts avstyrker utskottet motionen 1972:436. 1 motionen 1972:936 hemstäUs att frånsäger sigalla åtaganden, inklusive medlemskap, i Väridsbanken, och då dessautgör verksamma redskap åt de imperialistiska stormakterna. Motionärernaavstyrker statsverkspropositionens förslag om anslag till . Motionärernahävdar att som en del av världsbanksgruppen arbetar för marknadsekonominoch den privata sektorn i samt att det avgörande inflytandet utövasav . Som framhålls i statsverkspropositionen är lDA:slångivning koncentrerad till de fattigaste länderna och avser i första handinfrastrukturella investeringar. En växande del av utlåningen gäller socialtbetydelsefulla projekt, t. ex. utbildning, landsbygdsutveckUng ochurbanisering. En ingående redogörelse för världsbanksgruppens verksamhethar lämnats i utrikesutskottets betänkande 1971:15. Därav framgår bl. a. attu-länderna i det s. k. Lima-programmet har hemstäUt att en större del avbiståndsflödet bör kanaliseras via de multilaterala organen och att den tredjepåfyllnaden av lDA:s resurser bör genomföras. har vidareframhållit att i princip aUa offentliga biständslän bör ges på IDA-villkor. Utskottet erinrar om att lDA:s verksamhet är beroende avmottagarländernas önskemål samt av de beslut som fattas av styrelsen. Sverigeeftersträvar, som redovisas i statsverkspropositionen, ökat inflytande föru-länderna i styrelsen. Med hänvisning till vad som anförts i propositionen och iutrikesutskottets av godkända betänkande 1971:15 avstyrker utskottetmotionen 1972:936. Utskottet återkommer i samband med medelsanvisningen underpunkt 19 (Bidrag till internationella biståndsprogram) tUl hemställan angåendemotionen 1972:936, i vad avser bidrag till . 1. att riksdagenbeträffande frågan om ersättning för nationaliserad egendom och om ettskiljedomsinstitut avslår motionen 1972:436, 2. att riksdagenavslår motionen 1972:936, i vad avser åtaganden i Världsbanksgruppen. Inför den tredje världshandelskonferensen (UNCTADIII) Propositionen (bilaga 12 s. 7, bilaga 5 s. 15, 17) :s arbete på handels- ochutvecklingsområdet har främst ägnats åt förberedelsernaför den tredje världshandelskonferensen, vUken kommer att äga rum i Santiagode ChUe . antog enomfattande dagordning för konferensen. En särskild arbetsgrupp med deltagandefrån närmast berörda departement och myndigheter samordnar sedan våren 1971förberedelsearbetet på svensk sida. Liksom vid tidigare konferenser äger ocksåsamråd rum mellan de nordiska länderna och inom . har vid en konferens i i i november1971 antagit ett gemensamt program, i vUket uppställts en rad konkreta kravinför . I programmet konstateras att utbyte av detinternationella samarbetet försämrats successivt. Flera av de konkreta förslagen på det finansiella områdeti Lima-programmet ligger nära den inställning redovisat. Utskottet har i detta sammanhangbehandlat motionen 1972:934 av herrar () och () i vad avserhemstäUan att som sin mening ger Kungl. Maj :t till känna att Sverigevid bör stödja krav på särskilda åtgärder för de fattigasteu-länderna (punkt 7). I motionen 1972:934 bl. a.om att i det s. k. Lima-programmet har fört fram en rad långtgåendeförslag till förmån för de minst utvecklade länderna. Motionärerna anser detväsentligt att via aktivt stöder förslaget tillsärskilda åtgärder för de fattigaste .