bet · FV01JoU5 · 1972-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1972 JoU 1972: 5 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:16 om godkännande avkonvention mellan och om renbetning m. m. jämte motioner. Maj:t har i propositionen 1972: 16 underåberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över jordbruksärenden för den 11februari 1972 föreslagit att 1) godkänna den i den 9 februari 1972undertecknade konventionen mellan och om renbetning samt detsamma dag undertecknade protokollet om uppförande och underhåll av spärrstängselför renar, 2) antaga lag med anledning av konventionen den 9februari 1972 mellan och om renbetning, 3) till Åtgärder i samband med ändraderenbetsförhållanden på till-läggsstat till riksstaten för /72under nionde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av . Lagförslaget återfinns pås. 2 i propositionen. I propositionen föreslås att godkänner enden undertecknad konvention mellan och om renbetningsamt ett undertecknat protokoll om uppförande och underhåll avspärrstängsel för renar. 1 konventionen regleras de svenska samernas rätt tillrenbete i och de norska samernas rätt till renbete i . Konventionenskall träda i kraft och ha en giltighetstid av . Medanledning av att konventionen medför omställnings- och rationaliseringssvårigheterav olika slag för vissa samebyar föreslås att på ett särskiltreservationsanslag till åtgärder i samband med ändrade renbetesförhållandenanvisas 2 milj. kr. samt att stängsel m. m. uppförs för ca 10 milj. kr. vilketkan ske i form av beredskapsarbeten. Ipropositionen framläggs vidare förslag till den lagstiftning som krävs för attkonventionen skall bli gällande i . 1 1972.16 saml. JoU 1972: 5 2 1detta sammanhang har utskottet behandlat delsmotionen 1972: 1485 av herrar (vpk) och Lövenborg (vpk) vari hemställtsatt i skrivelse till regeringen måtte framhålla att börersätta de svenska samebyarna landförluster och intrång i detta sammanhangsåväl inom som inom på samma sätt som om landförlusternauppkommit i ett vattenmål samt att ersättningsfrågan skall lösas medkonventionsfrågan och i första hand genom frivilliga förhandlingar mellanstaten och samebyarna, i andra hand genom skiljedom, delsmotionen 1972: 1486 av m. fl. (fp, m) vari hemställts att riksdagenuttalar att svenska staten bör ersätta de svenska samebyarna för landförlusteroch intrång i samband med genomförandet av den föreligganderenbeteskonventionen såväl inom som inom enligt samma grunder somom landförlusterna uppkommit vid ett vattenmål samt att ersättningsfrågan skalllösas på sätt som anges i motionen. Samerna har av gammalt bedrivit renskötsel i norraSkandinavien. När den svensk-norska gränsen regleradesgenom en gränstraktat, fann man även behov av att folkrättsligt reglera renflyttningarnamellan det norska sommarbeteslandet och det svenska vinterbeteslandet. Sålundatillkom den s.k. lappkodicillen av . I denna konstateras att eftersomsamerna behöver disponera båda ländernas mark för sin renskötsel skall detefter gammal sed vara tillåtet för dem att flytta med sinarenhjordar över gränsen in i det andra landet och där betjäna sig av land ochstrand till underhåll för djur och sig själva. Kodicillenhar följts av andra avtal som mera ingående reglerat renbetesförhållandena.Sedan den nu gällande renbeteskonventionen av i början av 1960-taletsades upp från norsk sida har en svensk-norsk kommission undersökt frågan omdet ömsesidiga renbetet. Därefter har förhandlingar ägt rum mellan ochNorge om en ny renbeteskonvention. Resultatet har blivit den konvention av den9 som underställts för godkännande. Härtill harfogats bl. a. ett protokoll om uppförande och underhåll av spärrstängsel förrenar samt ett förslag till skriftväxling mellan de båda regeringarna om denframtida betesrätten över landgränsen. Deenligt den nya konventionen upplåtna betestillgångarna i är enligt vadsom utretts av den svensk-norska renbeteskommissionen tillräckliga för svenskrenskötsel av samma storleksordning som enligt nu gällande konvention även omkonventionen innebär en begränsning av deområden i som svenska samer får utnyttja. För att underlätta bevakningenav gränserna mellan svenskt och norskt renbetesområde kommer spärrstängsel attuppföras i enlighet med förenämnda protokoll. Norskrenbetning i skall enligt konvention förläggas till vissagränsbestämda områden. har vederbörande landshövding för varje årangett var den norska vinterbetningen skall ske. Dessutom har i den nyakonventionen införts en bestämmelse att flertalet norska vinterbetesområdeninte får användas för svensk renbetning under någon del av året. Motivethärför är att lavvegetationen eljest kunde trampas ned . Förde norska vinterbetesområdena i anges i den nya konventionen dethögsta tillåtna antalet renar. För de fyra nordligaste svenska samebyarna, dvs.de som är belägna norr om , innebär detta en ökning av antalet från2 000 till 2 600. Inom i övrigt och begränsasantalet norska renar till 6 000. F. n. råder ingen begränsning i fråga om detantal norska renar som får föras på bete i denna sydligare del. hardock denna rätt endast utnyttjats i relativt liten omfattning. behandling av förevarande ärende har företrädare för vissa samebyaroch för redovisat sina synpunkter på de ipropositionen behandlade frågorna. Vidare har upplysningar i ärendet lämnatsav experter från utrikes- och jordbruksdepartementen. Såvälvid remissbehandlingen av konventionsförslaget som vid utskottets behandlingav förevarande ärende har från vissa samebyar, bl. a. Umbyn, anförts att denenligt förslaget förutsedda norska vinterbetningen skulle komma att medförastarkt intrång i vederbörande bys renskötsel. Frågan har enligtdepartementschefen tagits upp till ny behandling av de båda ländemasförhandlingsdelegationer i början av innevarande år. Från norsk sida hardärvid framhållits att är berett att sedan erfarenheter vunnits om hurden nya konventionen verkar i praktiken seriöst pröva alla svenskaändringsförslag. Utskottetutgår från att den nya konventionen inte får försämra möjligheterna för någonav de svenska samebyarna att hålla samma antal renar på bete som byn hittillsenligt gällande bestämmelser kunnat ha. Det bör ankomma på Kungl. Maj:t ochberörda myndigheter att vidtaga alla de åtgärder som kan befinnas erforderligaför att bevaka samernas intressen i dessa frågor. I sammanhanget villutskottet peka på att enligt konventionen ett svenskt-norskt fast utskott skallfölja utvecklingen av renskötseln i de båda länderna och lägga fram erforderligaförslag till åtgärder. Utskottet noterar också med tillfredsställelse dennorska beredvilligheten att pröva svenska ändringsförslag. 1konventionen anges vilka sanktioner som kan ifrågakomma vid överträdelser avbestämmelserna i densamma. a. kan betesavgift tas utav den sameby eller renägare, vars renar kommit in på område där de enligtkonventionen inte har rätt att vistas. Avgiften utgör både en gottgörelse förden skada, som kan ha drabbat betet, och en sanktion i avhållande syfte. som fattar beslut om betesavgift, i , har en diskretionär prövningsrätt. Alltefter omständigheternakan avgift med i konventionen angivna belopp, nedsatt avgift eller ingen avgiftalls komma i fråga. Konventionens bestämmelser om betesavgift synes varautformade så att de medger en generös tillämpning. Det ligger enligt utskottetsmening i linje med bestämmelserna att lantbruksnämnderna tillämpar dessa påsådant sätt att, om förmildrande omständigheter föreligger, återhållsamhetiakttas med att ålägga såväl norsk som svensk renägare/sameby betesavgift. Enväsentiig fråga som diskuterats vid förhandlingarna är hur renbetningen överriksgränsen skall regleras på . Såsom framgår av propositionen avserden att i förutnämnda skriftväxling förklara som sin avsiktatt, så länge det finns samer i som för att bevara sin livsform och näringär beroende av renbete i , upprätthålla betesrätten över landgränsen.Den norska regeringen avser att göra motsvarande deklaration beträffande desvenska samernas rätt. Konventionen reglerar hur förhandlingar skall ske omfortsatt rätt till renbetning över när konvention upphöratt gälla. Genomden nya konventionen erhålles enligt utskottets mening en tillfredsställandereglering av de svenska och norska samernas utnyttjande av renbetesmarkernaför . har inför utskottet som sinmening förklarat att en svensk-norsk renbeteskonvention erfordras och att maninte önskar motsätta sig konvention. Utskottet vill med hänvisningtill det anförda förorda att godkänner den nya konventionen ochdärtill hörande stängselprotokoll. Avpropositionen framgår att frågan om ersättning av statsmedel för skador ocholägenheter med anledning av konventionens genomförande särskilt undersökts.Departementschefen föreslår att de samebyar som åsamkas merarbete genom denföreslagna norska vinterbetningen inom avgränsade områden erhåller kompensationfrån staten i form av åtgärder eller i de fall då intrånget inte kanelimineras genom åtgärder i kontanta medel. Vidare föreslår departementschefenviss kompensation i form av åtgärder och ersättning för merarbete genom ändringav betesområden m. m. i samt inlösen av vissa anläggningar förrenskötseln som på grund av ändrade betesförhållanden i blir till ingeneller nedsatt nytta för svensk renskötsel. Likaså bör enligt propositionenstaten bekosta uppförande och underhåll av de stängsel, som åtagit sigatt bygga i anslutning till konventionen. Departementschefen har inte funnit att den nyakonventionen medför sådan förlust av betesrätt för berörda svenska samebyaratt kompensation härför bör utgå av statsmedel. Av samebyarna och aktualiserad fråga om vilken rätt till land och vatten, somsamerna kan ha på grund av hävd eller äldre rättigheter, tar departementschefeninte upp med hänvisning till att denna fråga f. n. är föremål fördomstolsprövning. Enligtde båda motionerna 1972: 1485 och 1972: 1486 bör svenska staten ersätta de svenskasamebyarna för landförluster och intrång i samband med genomförandet av 1972års renbeteskonvention såväl inom som inom enligt samma grundersom om landförlusterna uppkommit vid ett vattenmål. Ersättningsfrågan börenligt motionerna lösas med konventionsfrågan, i första hand genomfrivilliga förhandlingar mellan staten och samebyarna. Om ingen sådanöverenskommelse kan träffas bör ersättningen enligt motionärerna bestämmasgenom skiljemannaförfarande enligt gällande lag. Ersättningen föreslås bliutbetald till skadelidande sameby. Utskottetanser i likhet med departementschefen och motionärerna att sameby som genom dennya konventionen lider skada skall erhålla ersättning av statsmedel. Vidbedömningen av ersättningsfrågorna bör enligt utskottets mening varje berördsameby behandlas för sig. Ifråga-kommande ersättning bör utbetalas tillvederbörande sameby eller, i förekommande fall, till enskild renägare. Beträffandemotionsyrkandet om ersättning till de svenska samebyarna för landförlustergenom den nya konventionen får utskottet anföra följande. Föratt konventionen utan närmare rättslig analys skall antagas, bör det enligtvattenöverdomstolen vara en förutsättning att varken konventionen eller ianledning därav antagen svensk eller norsk följdlag-stiftning kan i sig ansesberöva samerna någon rätt, som de eventuellt kan visas ha på annan grund än devid olika tider gällande konventionerna mellan länderna. 1 vad gällerförhållanden i anför departementschefen att mellanstatligaöverenskommelser av ifrågavarande karaktär enligt gängse praxis inte påverkarprivaträttsliga rättigheter som den ena statens medborgare kan ha i den andrastaten. Beträffande svenska förhållanden utgår utskottet i likhet meddepartementschefen från att de renskötande samernas rättsliga ställning förutom genom gällande konvention och därtill anslutande lagstiftning regleras genom rennäringslagen. Vid behandlingen av förslaget tillrennäringslag erinrade jordbruksutskottet om att vissa dåvarande lappbyar ochenskilda samer väckt talan mot Kungl. Maj:t och kronan om i första hand bättrerätt än kronan till renbetesfjällen i samt att ytterligareprocesser var att väntai. Utskottet underströk i ett av godkäntuttalande att antagandet av rennäringslagen inte innefattade något ställ- ningstagandei föreliggande tvistefrågor. 1 sammanhanget framhölls att lagen självfalletfick ändras därest domstolarna skulle bifalla samernas talan i nämnda mål (JoU1971: 37). Ianalogi med vad som uttalades vid antagandet av rennäringslagen vill utskottetmed hänvisning till det anförda understryka att ett godkännande av 1972 årsrenbeteskonvention och ett antagande av därtill anslutande lag ej innefattarnågot ställningstagande i tvistefrågorna om rätten till land och vatten. Ivad gäller motionsyrkandet om ersättning i övrigt finner utskottet skäl talaför att samema erhåller generös kompensation för uppkommande skador ocholägenheter. Maj:t, som genom särskilda utredningar undersökt deekonomiska konsekvenserna för svensk renskötsel av övergången till den nyakonventionen, har föreslagit att 2 milj. kr. för innevarande budgetår anvisaspå tilläggsstat till ersättningar för merarbete och inlösen av vissaanläggningar i samband med de ändrade renbetesförhållandena.Departementschefen räknar dessutom med att kompensationsåtgärder skall kunnautföras såsom beredskapsarbete för . Statens kostnader därutöverför spärrstängsel beräknas uppgå till 8,6 milj. kr. mening bör i första hand sådana åtgärder vidtas att berörda samebyarlider minsta möjliga förlust och intrång till följd av den nya konventionen.Utskottet vill här erinra om det tidigare nämnda fasta utskottet och dessmöjligheter att föreslå åtgärder för den händelse utvecklingen av renskötseln inågot område skulle ge anledning därtill. Ianledning av vad som anförts i motionerna får utskottet stryka under vad som ipropositionen anförts om möjligheterna att ta upp till behandlingersättningskrav utöver dem för vilka departementschefen beräknat medel.Departementschefen anför att även om ett omfattande utredningsarbete nedlagtskan man dock inte utesluta möjligheten att den nya konventionen kan medföraintrång som inte beaktats. Sådana olägenheter kan visa sig sedan konventionenvarit i tillämpning någon tid. Den som anser sig berättigad till ersättningbör hänvända sig till vederbörande lantbruksnämnd. Nämnden bör enligt utskottetsmening vara aktiv i dessa ärenden och upplysa om möjligheterna att ei-hållaersättning, därest sådana förhållanden kommer till nämndens kännedom somskulle kunna motivera sådan ersättning. Genomdet här beskrivna förfaringssättet har enligt utskottets mening anvisats en vägför samerna att ta upp ersättningsfrågoma, som i huvudsak synes motsvara de imotionerna föreslagna förhandlingarna mellan staten och samebyarna. Såsomanförts i propositionen torde, om skäl därtill föreligger, frågor om kompensationsåtgärdereller medelsersättning ånyo få anmälas för . Utskottet finner dettillfredsställande att härutöver möjlighet öppnats genom bestämmelsen i 5 § av det till propositionen fogadelagförslaget att i vissa fall utge ersättning av statsmedel. Uppkommer genomden nya konventionen skada eller olägenhet för renskötsel på svenskt områdemed hänsyn till tidigare rätt till renskötsel som inte redan kompenserats kansålunda sådan ersättning utgå om talan härom väcks vid fastighetsdomstol. Sådandomstolsprövning kan medföra att ersättningsfrågorna blir oreglerade underlång tid. 1 anledning av vad som hämt-innan anförts i motionerna vill utskottetframhålla att hinder givetvis inte bör möta att skiljemannaförfarande iförekommande fall tillämpas. Mot bakgrund av vad utskottet i det föregående anförtanser utskottet att betryggande garantier skapas för att samerna blir välkompenserade för skador och intrång som kan uppstå till följd av den nya konventionen. Maj:ts förslag har, i den mån de inte närmarebehandlats i det föregående, ej gett anledning till erinran eller särskiltuttalande av utskottet. 1. godkänner den i den 9 februari1972 undertecknade konventionen mellan och om renbetning samtdet undertecknade protokollet om uppförande och underhåll avspärrstängsel för renar, 2. antager lag med anledning avkonvention mellan och om renbetning, 3. i anledning av motionerna 1972:1485 och 1972: 1486 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet idet föregående anfört, 4. till Åtgärder i samband med ändraderenbetesförhållanden på tilläggsstat 11 till riksstaten för /72under nionde huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag av . På jordbmksutskottets vägnar . Närvarande: herrar i Skegrie (c)*, Mossberger (s),i (s), Antby (fp), (). (),i (c)*, fm (), herrar Krönmark (m). (vpk),i Holmgården (c). i (fp), fröken i (s) och (). Ej närvarande vid betänkandets justering