bet · FV01FiU25 · 1972-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande nr 1972 FiU 1972: 25 Finansutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1972: 90 gjordaframställning rörande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politikenjämte motioner. I propositionen 1972: 90 har Kungl. Maj:t underåberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden för den 21 april1972 föreslagit att 1) godkänna de allmänna riktlinjerför den ekonomiska politiken som förordats i statsrådsprotokollet, 2) tUl Avskrivning av nyakapitalinvesteringar för /73 anvisa vissa reservationsanslag, 3) godkänna departementschefensberäkning av förändringarna i anslagsbehållningarna för /73, 4) godkänna departementschefensberäkning av förändringama i dispositionen av rörliga krediter för budgetåret1972/73, 5) besluta att statliginkomstskatt för skattskyldig, som avses i 10 § 1 mom. förordningen (1947: 576)om statlig inkomstskatt, skall för /73 ingå i preliminär skattmed 100. "/o av gmndbeloppet, 6) godkänna att förskott avskattebortfallsbidrag regleras över inkomsttiteln skatt på inkomst ochförmögenhet m. m., 7) godkänna departementschefensberäkning av driftbudgetens inkomster för /73 enUgt den vidstatsrådsprotokollet fogade specifikationen, 8) godkänna förslaget tillinvesteringsplan och investeringsstater för /73, 9) på kapitalbudgeten beräkna denmot investeringsplanen svarande inkomsttiteln till 4 . Till statsrådsprotokolleti detta ärende har fogats som Bilaga 1: Reviderad nationalbudget för år 1972Bilaga 2: Långtidsbudget för perioden /731976/77 Bilaga 3:Riksrevisionsverkets approximativa beräkning av budgetutfallet /72Bilaga 4: förnyade inkomstberäkning för budgetåret1972/73 Bilaga 5: Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budgetåret 1972/73 Bilaga 6:Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till statsverkspropositionenför /73 FiU 1972: 25 2 Bilaga 7: Förslag till investeringsplan ochinvesteringsstater för /73 Bilaga 8: Förändringar i riksstatsförslaget /73 sedan statsverkspropositionen. Propositionen har i vad avser moment 5 i hemställanhänvisats till skatteutskottet och i övrigt till finansutskottet.Finansutskottet kommer att behandla moment 2 i hemställan i sitt betänkande ianledning av Kungl. Maj:ts förslag om anslag för /73 tillavskrivning av nya kapitalinvesteringar samt momenten 3, 4 och 69 i sitt betänkandeangående statsregleringen för /73. Idetta betänkande behandlar utskottet den under 1 gjorda hemställan omgodkännande av de allmänna riktiinjer för den ekonomiska politiken somförordats i statsrådsprotokollet. Underlaget för denna hemställan redovisas ipropositionen under rubriken finansplan 1972 (s. 227) med därtillhörande bilagor 1 och 2. Departementschefens bedömning avkonjunkturutsikterna sammanfattas avslutningsvis på följande sätt (s. 25): "Denförsiktiga optimism om den ekonomiska utvecklingen som kännetecknadefinansplanen har befästs ytterligare genom de senaste månadernas utveckling.Fömtom den väntade och inledda uppgången i ochStorbritannien kan nu fastslås att utvecklingen i ger välgrundadanledning att räkna med en konjunkturförbättring i detta för vår utrikeshandelså viktiga land. En samlad bedömning av den intemationella efterfråganstillväxt ger vid handen att en ökad stimulans kan påräknas för de varuområdeninom vår traditionella export som i utpräglad gradberörts, av konjunkturnedgången. Den fortgående lagerförbrukningeni våra köparländer bör rimligen ha nått den gräns där en påfyllnad på nyttaktualiseras. Denhär antagna uppgången i den externa efterfrågan jämsides med att vår intemakonsumtion på nytt normaliseras efter fjolårets av speciella skäl framkalladeosedvanliga uppgång i hushållssparandet ger oss anledning att räkna med enåtergång till tidigare kända förhållanden i vår ekonomiska utveckling. Det börbetyda ett förbättrat sysselsättningsläge, något som vi, räknat isäsongkorrigerade tal, kunnat avläsa oktober/november 1971.Sannolikt kommer vi emellertid inte tillbaka till det läge som rådde under densenaste högkonjunkturen då det fanns tre obesattaplatser på varje arbetssökande. Flera skäl talar för att en mer balanseradsituation kommer att råda på arbetsmarknaden vid en förnyad uppgång i den allmännakonjunkturen. Vidare sägs i sistastycket s. 26: FiU 1972: 25 3 "Den förbättrade konjunkturen och den däravföljande ökade efterfrågan har som konsekvens en ökad press på landetshandels- och bytesbalans. Den förstärkning av bytesbalans och valutareserv somvi uppnått är ytterst välkommen och ger oss en säkerhetsmarginalför kommande påfrestningar. Vi nödgas dock konstatera att skulleenligt prognosen vårt uppnådda överskott i bytesbalansenförbytas i ett icke oväsentligt underskott. Detta förklaras i allt väsentligtav utvecklingen på tjänste- och transfereringssidan, där vår ökande u-hjälpoch vårt stadigt ökande underskott i turistbalansen spelar en avgörande roll." Dettaär i starkt sammandrag den konjunkturbedömning som ligger till grund för denutformning av den ekonomiska politiken som redovisas i propositionen (s. Denna bedömning skiljer sig inte mera väsentligt från den som redovisadesi den framlagda finansplanen. Det då framlagda budgetförslaget för1972/73 utformades med sikte på att nå en åtstramning av finanspolitiken isyfte att åstadkomma en balanserad utveckling under nästa budgetår. Underdet gångna året stod strävandena att upprätthålla full sysselsättning i centmmför åtgärderna på den ekonomiska politikens område. Tyngdpunkten låg påstimulans av investeringsverksamheten samt på en utbyggnad av resurserna förutbildning och omskolning. En annan väsentlig utgångspunkt vid valet avstimulansåtgärder var kravet att de resurser som sattes in snabbt skulle kunnaomfördelas när konjunkturen åter börjar förbättras. Erfarenheternafrån tidigare konjunkturuppgångar har lärt oss att ett omslag i den ekonomiskaaktiviteten kan komma mycket snabbt och att en konjunkturuppgång kan blihäftig. Därför är det särskilt viktigt att den omläggning av den ekonomiskapolitiken, som i ett sådant läge kan bli erforderlig, vidtas . Kravetpå yttre jämvikt har en avgörande betydelse för utformningen avstabiliseringspolitiken. Som redovisades i fjolårets kompletteringspropositioni samband med ställningstagandena till långtidsutredningen, måste denekonomiska politiken inriktas på att lösa de långsiktiga betalningsbalansproblemengenom en positiv förskjutning i handelsbalansen. Departementschefenunderstryker kraftigt att den starka förbättringen av bytesbalansen då1970 års underskott på . förbyttes i ett överskott på drygt 900milj. var exceptionell och inte kan tolkas så att vi uppnått en på långsikt betryggande utrikesbalans. Strävandena att öka exporten står därföralltjämt i förgmnden. Detta förutsätter att den ekonomiska politiken skaparmöjlighet till en fortsatt snabb utbyggnad av industrins produktionskapacitet. Åtgärdertill stöd för ökade industriinvesteringar har därför även prioriterats.Liksom utgår ett särskilt 20-procentigt skatteavdrag förinvesteringar i maskiner och inventarier. FiU 1972: 25 4 investeringarsom påbörjats före investeringsfonderna fått tas i anspråk. Isammanhanget bör också nämnas det mindre ochmedelstora företagen, som staten och bankerna kommit överens om attbilda. Möjligheterna för exportörerna att lämna krediter spelar också enväxande roll. Frågan om en förstärkning och utbyggnad av existerandeexportfinansieringsinstitut har därför tagits upp till prövning inom berördadepartement. Beträffandesysselsättningspolitiken framhålls i propositionen (s. 13 ff) att även omarbetslösheten är högre än undermotsvarande period 1971 tyder en rad ohka förhållanden på att de aktuellasysselsättningsproblemen nått sin kulmen och att en förbättring är på väg.Omslaget i efterfrågan på arbetskraft är särskilt märkbart inombyggnadsverksamheten, varuhandeln och de delar av industrin som huvudsakligenarbetar för hemmamarknaden. Av utslagsgivande betydelse i detta sammanhang ärde särskilda åtgärder som satts in för att främja sysselsättningen. Dessaåtgärder har haft en avsevärt större omfattning än vad som någonsin tidigarevarit fallet vid en konjunkturavmattning, och den maximala effekten av dem kani stora drag uppskattas till drygt 150 000 arbetstillfällen , dvs. under febmari och mars. Till detta kommer ett uppskattattillskott av storleksordningen 30 000 man som en följd av vidgningar avbostadsbyggnadsprogrammet. Ipropositionen understryks att det stora antalet personer som ärsysselsatta genom ohka arbetsmarknadspolitiska insatser representerar ettbetydande potentiellt utbud som kan tillföras den öppna arbetsmarknaden i dentakt efterfrågan växer. I denna fas av utvecklingen är det naturligt attarbetsmarknadspolitikens tyngdpunkt förskjuts från sysselsättningsskapandeåtgärd till åtgärder för att underlätta den geografiska och yrkesmässigarörligheten. De rörlighetsfrämjande åtgärdernas betydelse understryks inteminst av att det är angeläget att uppkommande efterfrågan på arbetskraft istörsta möjliga utsträckning tillgodoses med den arbetskraft som redan finns ilandet. Enhuvuduppgift för den aktuella arbetsmarknadspolitiken måste enligtdepartementschefen vara att med olika åtgärder söka åstadkomma en ömsesidiganpassning av arbetskraftsefterfrågan och tillgänglig arbetskraft tillvarandra innan uppkommande bristsituationer löses genom rekrytering i utlandet.Från näringslivets sida är det i detta sammanhang väsentligt med ökadeinsatser för att underlätta sysselsättningen för olika grupper. Åtgärder ifråga om aktiv rekrytering, arbetsplatsernas utformning och arbetsmiljönspelar stor roll. Likaså är det viktigt att möjligheterna till deltidsarbetetillvaratas. De utökade förmedlings-resurserna, flyttningsbidrag,arbetsmarknadsutbildning och särskilda möjligheter till anordningar påarbetsplatsen, förbättrade möjligheter till halvskyddad sysselsättning samtutbyggd barntillsyn får i detta sammanhang betydelse. FiU 1972: 25 5 Jämsides med den rörlighetsfrämjande politikenmåste en aktiv re-gionalpoUtik målmedvetet föras vidare. Det är angeläget attomställningarna i första hand kan ske inom den egna regionen genom atttillräckliga sysselsättningsalternativ kan erbjudas inom denna. Förutsättningarnahärför kan väsentligt förbättras genom att insatserna samlas till ettbegränsat antal orter. På detta sätt kan en bättre balans mellan landets olikadelar skapas och långa omflyttningar begränsas. Under det kommande budgetårethar regeringen för avsikt att lägga fram ett konkret regionalpolitiskthandlingsprogram och föreslå ett nytt flerårs-program för det regionalpolitiskastödet. Iavsnittet om budgetpolitiken (s. 16 ff) framhåller departementschefen att denbild av budgetutvecklingen under innevarande och nästa budgetår som tecknades iårets finansplan i allt väsentligt är aktuell. Den nyasaidoberäkningen för /73 innebär att det tidigare beräknadeunderskottet på . Förinnevarande budgetår ökar totalbudgetens underskott enligt de nyaberäkningarna till ca . Att budgetunderskottet reduceras tillnästa budgetår innebär att statens anspråk på kreditmarknaden minskar. Andraangelägna områden kan därmed bättre trygga sin kreditförsörjning. Samtidigtmed kompletteringspropositionen förelade regeringen i propositionen 1972: 95riksdagen förslag om en provisorisk skattereform. De nya skattereglerna somföreslås träda i kraft har aktualiserats av effekterna påden progressiva statsskatteskalan av de senaste årens förhållandevis starkapris- och lönehöjningar samt kommunala skattehöjningar. En förutsättning förden nu föreslagna begränsade justeringen av statsskatteskalan är attfinanspoUtiken inte därigenom försvagas. Detta gäller dels därför atttillförsikten om en förväntad konjunkturuppgång nu är större än för någramånader sedan, dels därför att staten inte genom en ökad upplåning försvårar dekommunala anspråken på kapitalmarknaden. I samband med förslaget till denprovisoriska skattereformen har nämligen en preliminär överenskommelseträffats mellan regeringen och representanter för kommunförbunden om attförbunden skall rekommendera kommuner och landsting att under tvåårsperioden197374 avstå från att höja kommunalskatt resp. landstingsskatt. Omläggningenav den statliga inkomstskatteskalan innebär skattelättnader på sammanlagt 2,4miljarder kr. för alla inkomsttagare upp till en årsinkomst av ca 100 000 kr.Finansieringen sker genom en höjning av mervärdeskatten från 17,65 "/otill 20 »/o och genom högre skatter på cigarretter, sprit, vin, maltdrycker ochmotorbränslen samt genom skatt på vissa spel. En höjning av den indirektabeskattningen slår igenom på priserna och aktualiserar därigenom vissa avsociala skäl betingade kompensationer. Folkpensioner, bidragsförskott ochstudiemedel räknas upp FiU 1972: 25 6 automatisktenligt redan gällande bestämmelser. Därutöver föreslås en höjning av deallmänna barnbidragen och studiebidragen inom studiehjälpssystemet. Sammantagnaberäknas de föreslagna åtgärderna få en neutral effekt på den totalastatsbudgeten, dvs. budgetsaldot förutses bli opåverkat. reviderade finansplanen kommenteras den långtidsbudget för perioden1973/741976/77 som fogats till propositionen som bilaga. Långtidsbudgetenkartlägger de konsekvenser på utgiftssidan som följer av redan fattade beslutoch gjorda åtaganden och innebär på inkomstsidan en framskrivning utifrångällande skatteregler och avgiftsnormer. Den bör därför, anfördepartementschefen, varken uppfattas som en plan för den framtida budgetpolitikeneller som en prognos för budgetutvecklingen. Han understryker vidare attberäkningsprinciperna inte är liktydiga med en oförändrad standard elleroförändrade resursinsatser. I den mån utfästelser gjorts om framtidastandardhöjningar, t. ex. till u-hjälp och till folkpensionärer, så har dessatagits med i utgiftsberäkningarna. Anslagsgruppernautvecklingsbistånd, bostäder, skattebidrag till kommunerna, folkpensioner samtarbetsmarknad och regionalpolitik svarar för ca 85 "/o av den totalautgiftsökningen . En realeko-nomisk fördelning på utgiftstypervisar att investeringsutgifterna beräknas bli i stort sett oförändrade. Ifråga om konsumtionsutgifter ökar driftbidragen till kommunerna avsevärtsnabbare än statens egen konsumtion. De kraftigaste ökningarna visartransfereringsposterna, som bl. innehåller det snabbt stigandeutvecklingsbiståndet, skattebidragen till kommunerna och folkpensionerna. Vadgäller närmast följande budgetår beräknas statsutgifterna stiga med nära 4miljarder kr. mellan budgetåren 1972/73 och 1973/74 enbart som en följd avtidigare beslut. Statsinkomsterna vid oförändrade skatteregler beräknassamtidigt stiga med nära , vilket ger en saidoförbättring på ca1 miljard kr. Trots detta ligger underskottet på en mycket hög nivå minus2,. Eftersom departementschefen inte nu kan se att det finnsnågra större möjligheter till inkomstförstärkningar kommer alltså enbart ettfullföljande av tidigare gjorda åtaganden att ställa betydande krav påkreditmarknaden /74. Han har därför dragit slutsatsen att ettsamhällsekonomiskt utrymme för en fortsatt reformverksamhet i första hand måsteskapas genom en omprövning av redan pågående verksamhet och en omprio-riteringav tidigare gjorda åtaganden. För att ge ett underlag för sådana bedömningarhar i de anvisningar som utfärdats för anslagsframställningarna för budgetåret1973/74 myndigheterna anmodats att även precisera konsekvenserna av enmedelstilldelning som något understiger 1972/anslag räknat i löpandepriser. FiU 1972: 25 Idetta sammanhang har utskottet behandlat dels följande i anledning avpropositionen väckta motioner 1972: 1699 av m. fl. (m) vari såvittnu är i fråga hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:themställer, att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder i enlighet med punkterna 1, 2 och510. Dessa punkter upptar följande yrkanden: En parlamentariskbesparingsutredning bör tillsättas med uppgift att granska denoffentliga sektorns expansion, föreslå besparings- ochrationaliseringsåtgärder, klarlägga vad som behöver göras för att bryta denhittillsvarande automatiken i samhällsutvecklingen och fastställa på vilkaområden uppgifter kan överföras från den offentliga sektorn till det enskilda. De statiiga myndigheterna börför petitaarbetet avseende /74 få i uppgift att redovisakonsekvenserna av inte enbart den av regeringen angivna femprocentiganedskärningen av anslagen 1972/73 omräknade med hänsyn till löne- ochprisutvecklingen, utan även en motsvarande nedskärning med ytterligare femprocent samt att resultatet av dessa undersökningar redovisas för . Regeringen måste meduppmärksamhet följa konjunkturutvecklingen för att snabbt kunna vidtaga ellerföreslå åtgärder ägnade att öka sysselsättningen och förhindra eninflatorisk penningvärdeförsämring samt att regeringen i övrigt undvikeråtgärder ägnade att leda till en höjning av prisnivån. Regeringen skall föreläggariksdagen förslag till åtgärder ägnade att öka företagens lönsamhet ochdärigenom få i gång ökade investeringar. Åtgärder ägnade att öka detpersonliga sparandet bl. a. i form av löntagaraktier bör vidtagas i syfteatt öka utrymmet för investeringar, förbättra kreditmarknadens sätt attfungera och öka den personliga sociala tryggheten. På det näringspolitiska planetär åtgärder ägnade att underlätta de enskilda företagens verksamhet ochplanering särskilt med hänsyn till våra osäkra och begränsade förbindelser medEEC nödvändiga. På det penningpolitiska områdetskall kvantitativa restriktioner undvikas med de svåra återverkningar sådanaåtgärder lätt får för särskilt den mindre och medelstora företagsamheten. Enbättre balans skall eftersträvas mellan penningpolitik och finanspolitik. Regeringenbör inbjuda representanter för oppositionspartierna, näringslivet och parterna på arbetsmarknaden till överläggningar rö rande den ekonomiska politiken. FiU 1972: 25 8 1972: 1700 av herrar () och ()vari såvitt nu är i fråga hemställts att beslutar 2. att hos Kungl. Maj:t anhålla omutredning i syfte att uppnå såväl omedelbara besparingar som en på. längresikt ökad effektivitet och bättre resursanvändning inom den statligaförvaltningen i enlighet med vad som har anförts i motionen, 3. att som sin mening ge Kungl.Maj:t till känna vad som anförts i motionen beträffande prisstabiliserande ochsysselsättningsfrämjande åtgärder samt beträffande riktiinjer i övrigt för denekonomiska politiken. 1972:1701 av m. fl. (vpk) vari hemställts 1. att lagen om allmänprisreglering skyndsamt äter sätts i kraft med priserna av somstoppriser, 2. att hos regeringenhemställer om framläggandet av en långsiktig plan för statligaindustriinvesteringar i industriellt mindre utvecklade regioner, 3. att hos regeringenhemställer om förslag om investeringsstyrning inbegripande kontroll överlagerutvecklingen, 4. att hos regeringenbegär förslag till samhällsnyttiga arbeten av en sådan omfattning att man görslut på arbetslösheten, 5. att vid behandlingenav Kungl. Maj:ts proposition nr 90 beslutar att som sin mening uttala vad som imotionen i övrigt anförts beträffande den ekonomiska politiken. delsföljande vid början väckta motioner 1972: 294 av m. (m) vari såvitt nu är i fråga hemställts att Kungl. Maj:t tillsätter enutredning enligt i motionen uppdragna riktlinjer bl. a. för att granska denoffentliga sektorns expansion, föreslå besparings- ochrationaliseringsåtgärder, klarlägga vad som behöver göras för att bryta denhittillsvarande automatiken i samhällsutvecklingen och fastställa hurpolitiken på olika områden kan läggas om, genom att uppgifter som myndigheternatidigare skött överförs på enskilda, allt i syfte att stärka den enskildesställning i förhållande till den politiska och ekonomiska maktkoncentrationen isamhället, 1972: 295 av m. fl. (c) varihemställts att hemställer hos Kungl. Maj:t om en parlamentariskutredning om möjligheterna till besparingar och ökad effektivitet inomstatsförvaltningen i enlighet med vad som anförts i motionen, 1972: 401 av m. fl. (fp) vari såvitt nuär i fråga hemställts att begär att Kungl. Maj:t tillsätter enparlamentarisk utredning med syfte att nå omedelbara besparingar inomstatsförvaltningen, FiU1972: 25 9 1972: 811 av i m. fl. (c) varihemställts att uttalar som sin mening att Kungl. Maj:t tar initiativtill att översyn företas i linje med av de statliga verkens ochstatsförvaltningens centrala administrationer, 1972: 822 av m. fl. (m) varihemställts att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära att enparlamentarisk utredning får i uppdrag att verkställa en effektivitetsundersökningav den statliga förvaltningen och föreslå erforderhga organisatoriska och andrarationaliseringsåtgärder. I motionen 1972: 1699 (m) anges ekonomiskasvårigheter bero inte på tillfälligakonjunkturvariationer utan vara en följd av 60-talets ekonomiska politik ochav långsiktig och strukturell natur. Den offentiiga sektorns alltför starkatillväxt utgör den centrala förklaringen till samhällsekonomiskaproblem. I propositionen 1972: 95 liksom också i kompletteringspropositionenger regeringen uttryck för ett begynnande medvetande om dessa ekonomiskasammanhang. Juhögre takten i strukturomvandlingen är i samhället desto större krav ställerdetta på investeringstakten, om full sysselsättning skall kunna upprätthållas.Med den snabba strukturomvandlingen följer en betydande kapitalförstöring genomomflyttning och nedläggning av icke bärkraftiga industrianläggningar. Deåtgärder i detta syfte som vidtagits för att öka näringslivets investeringarhar icke varit tillräckliga. Även utan den aktualiserade höjningen avlöneskatten torde den investeringsutveckling inte kunna åstadkommas somerfordras för att uppnå långsiktig balans i den svenska ekonomin. Detta berorpå dels den sjunkande lönsamheten inom industrin och dels dess låga självfinansieringsgrad.Även åtgärder för att öka det personliga sparandet är ägnade att medverka tillinvesteringar. Enannan väsentlig förklaring till det bristande investeringsintresset och tillden alltjämt höga arbetslösheten utgör den bristande framtidstron inom vårtlands företagsamhet. Här råder en betydande osäkerhet om regeringensnäringspolitiska intentioner och om näringslivets framtida arbetsmöjligheter.Det är naturligt att erfarenheterna års kreditpolitik verkar i höggrad hämmande för en kreditfinansierad investeringsexpansion. Regeringenshittills visade bristande intresse och förmåga att tillgripa verksammafinanspolitiska åtgärder för att undvika en överhettning av ekonomin i ettuppgående konjunkturläge särskilt under ett valår har också lett till dennuvarande avvaktande inställningen och till ett starkt intresse att i ställetöka likviditeten. Den allmänna återhållsamma attityden har självfallet ocksåpåverkats av den osäkerhet som råder om villkoren för en svensk anknytning tillEEC. FiU 1972: 25 10 Inom näringslivet måste en höjning av löneskattenuppfattas som en bekräftelse på redan tidigare föreliggande farhågor förregeringens bristande omdöme och ansvarsmedvetande. Det är sannolikt att åtgärden,om den genomförs, kommer att omintetgöra möjligheterna att realiserafinansplanens och den reviderade finansplanens prognoser rörande denekonomiska utvecklingen . Det finns anledning att nu ifrågasätta omden reviderade finansplanens prognoser om en investeringsökning i näringslivetmed och av industriinvesteringarna kanförverkligas. Redanförut fanns anledning ifrågasätta realismen i den reviderade finansplanensberäkningar av prishöjningarna till enbart . Enprisstegring av storleksordningen 6 proceiit framstår som sannolik. Deeffekter som en höjning av löneskatten kommer att ha påinvesteringsbenägenheten och också på kostnadsläget ochlönsamheten inom framför allt exportindustrin och den importkonkurrerandeindustrin kommer troligen att leda till att försämringen av handels- ochbytesbalansen blir större än vad finansministern räknat med.Detta kan få som följd en påfrestning påvalutareserven, som ytterligare kommer att accentueras . En sådanutveckling kan i sin tur förväntas komma att leda till krav på räntehöjningaroch skärpningar av kreditpolitiken.