bet · FV01JuU3 · 1972-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1972 JuU 1972: 3 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av Kimgl. Maj:ts i propositionen 1972:1 gjordaframställningar om anslag för /73 till m.m. jämte motioner. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts i propositionen 1972: 1, bUaga 4, under punkterna A 1A 5 (s. 69) framlagda förslag och hemställer att /73 anvisar 1. till Statsrådsberedningen ettförslagsanslag av , 2. till ettförslagsanslag av , 3. till Svensk författningssamlingett förslagsanslag av , 4. till Justitiekanslern ettförslagsanslag av , 5. till Lagberedningen ett reservationsanslagav . Ombudenför tillsyn av tryckta skrifter. Kommittéer m. m. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag under punkterna A 7 och A 8 (s. 10 och 11) samt hemställer att /73 anvisar 1. till Ombuden för tillsyn avtryckta skrifter ett förslagsanslag av , 2. till Kommittéer m. m. ettreservationsanslag av . Ex tra utgifter. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag under punkterna A 10 och All (s. 13) samt hemställer att /73 anvisar 1. till Efterutbildning inomjustitiedepartementets verksamhetsområde ett reservationsanslag av , 2. till Extra utgifter ettreservationsanslag av . Ersättningför personskador på grund av brott. Maj;t har un der punkten A 12 (s. 14) föreslagit att till Ersättning för per sonskador på gmnd av brott för /73 anvisa ett förslags anslag av . JuU 1972: 3 I motionen 1972: 315 av herrar Ringaby (m) ochOskarson (m) hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhållerom en översyn av anslaget tiU Ersättning för personskador på grund av brott ienlighet med vad som anförts i motionen. Imotionen 1972: 316 av i m. fl. (fp) hemställes attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag angående statiigersättning vid skada genom brott, i första hand vid personskada genomvåldsbrott, allt i enlighet med vad som anförts i motionen. Imotionen 1972: 433 av () hemställes att i anslutning tUlpropositionen ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts (angåendeinformation om möjligheterna till ersättning ur förevarande anslag). Från anslaget, som inrättades fr. o. m. budgetåret1971/72, betalas ersättning av statsmedel för vissa personskador på grund avbrott som har begåtts . De närmare förutsättningarnaför rätt tUl ersättning från anslaget har angivits i kungörelsen (1971: 505) omersättning av allmänna medel för personskada på grund av brott. Enligtkungörelsen utgår ersättning efter prövning av sökandens behov. Därvid tageshänsyn till skadestånd eller annan ersättning som tillkommer honom medanledning av skadan. Ersättning utgår ej i vidare mån än som följer av allmännaregler om skadestånd vid personskada. Sveda och värk samt lyte eller annatstadigvarande men gottgöres endast om särskUda skäl föreligger. Om sökandensbehov av gottgörelse befinnes böra skattas till lägre belopp än ,utgår inte ersättning. Ärende om ersättning prövas av Kungl. Imotionen 1972: 315 betecknas den begränsning som ligger däri, att ersättningfrån anslaget icke kan utgå för skador som uppkommit genom brott före den 1januari 1971, som otillfredsställande. Enligt motionärerna torde antaletsådana skador av så allvarlig art att de kan berättiga till ersättning intevara så stort att ett slopande av tidsbegränsningen skulle medföra någrabetydande merkostnader för samhället. I motionsyrkandet begärs en översyn avanslaget i enlighet med vad som sålunda anförts i motionen. Iviss anslutning till en motion i samma ämne föregående år kritiseras imotionen 1972: 316 den begränsning som ligger i att ersättningen endast skalltäcka socialt ömmande behov. Motionärerna menar att staten bör ta på sig ettgenerellt ansvar för att personskador i samband med brott blir ersatta. Detbör enhgt motionärerna även övervägas att låta ersättningen omfatta andraskador än personskador. JuU 1972: 3 3 fråganbör om möjligt avgöras av den domstol som dömt eller skulle ha dömt ibrottmålet och utgiven ersättning i princip återbetalas till staten avskadevållaren. Motionärerna hemställer att begär utredning ochförslag angående statlig ersättning vid skada genom brott, i första handpersonskador genom våldsbrott, i enlighet med vad som anförts i motionen. Motionen1972: 433 tar upp frågan om information angående den förevarandeersättningsordningen. Enligt motionären finns det anledning antaga attreformen inte blivit allmänt känd. För att de som skadas genom brott skall bliinformerade om den möjlighet till ersättning som anslaget erbjuder föreslårmotionären att polismyndigheterna ålägges att i samband med anmälan ellerutredning av brott, som föranlett ersättningsgill skada, underrätta den skadadeom de ersättningsregler som knutits till anslaget. Vad i motionen föreslagitsbör enligt motionären ges Kungl. Maj:t tiU känna. Utskottetuttalade i samband med anslagets inrättande föregående år i sitt av riksdagengodkända betänkande i ämnet (JuU 1971: 5 s. 5) att ersättningsordningen borde iviss mån ses som en försöksverksamhet, vilken, om erfarenheterna visade siggoda, borde kunna utvecklas vidare. De begränsningar och den restriktivitetsom vidlåder systemet borde enligt utskottets mening bedömas med hänsynhärtill. Möjligheterna till diskretionär prövning i de enskilda fallen varnödvändiga för att ge de socialt önskvärda resultaten. Under dessa förhållandenvar det enligt utskottet inte tänkbart att utforma systemet så att ersättningskall utgå med belopp som fastställes av domstol och som motsvarar hela skadan.Inte heller fanns det enligt utskottet skäl att tUlsätta en ny utredningangående systemets utformning över huvud taget. Beträffandeanslagets utnyttjande som ersättningsordningen funnitskan nämnas att ca 40 ansökningar om ersättning från anslaget harinkommit till Kungl. Av dessa har 25 slutligt avgjorts. Ersättning harutbetalats i nio fall med tillhopa . Då ersättning vägrats har ica 15 fall anledningen varit att skadan inträffat före . Deerfarenheter, som vunnits under den korta tid som anslaget funnits till, ärenligt utskottets mening inte tUlräckliga för ett annat ståndpunktstagande ändet som riksdag fann lämpligast. Utskottet avstyrker således kravet imotionen 1972: 316 på en utredning rörande ersättningsordningens grundläggandeprinciper liksom yrkandet i motionen 1972: 315 om en översyn i syfte attmöjliggöra en retroaktiv tillämpning utan begränsning i tiden. Beträffandeönskemålet i motionen 1972: 433 om information genom polismyndigheterna omföreliggande ersättningsmöjligheter vill utskottet först nänrna att, utöverden allmänna information som gavs i massmedia i samband med anslagetstillkomst, särskUd information om den JuU 1972: 3 4 nyaersättningsordningen utgått tiU landets samtliga advokater ochrättshjälpsanstalter samt att särskUda pressmeddelanden genom justitiedepartementetsförsorg utgår vid varje beslut om ersättning ur anslaget. Vad särskilt gällerinformation genom polismyndigheterna, varom motionen handlar, kan nämnas attlandets samtUga polisdistrikt tillstäUts förutom erforderliga blanketter särskilt utarbetade anvisningar om ersättningsmöjligheterna. Blanketter skallenligt anvisningar från finnas tillgängliga på samtiigapolisstationer. Utskottet har vidare inhämtat att en promemoria rörande deerfarenheter som förvärvats vid tillämpningen av det nya systemet inomkort kommer att tillställas polisdistrikten. Berörda åtgärder synes enligt utskottetsmening ge goda fömtsättningar för en ändamålsenlig information ommöjligheterna till ersättning ur anslaget. Motionen påkallar därför ej någotinitiativ från sida. 1. att till Ersättningför personskador på grund av brott för /73 anvisar ettförslagsanslag av , 2. att avslår motionerna1972: 315 och 1972: 316, 3. att avslår motionen1972: 433. Maj:ts förslag under punkten A 9 för fastighetsdata behandlas i civilutskottets betänkande 1972: 5, varom utskottet här Utskottet avser att senare under sessionen yttra sig beträffande Kungl. Maj:ts förslag under punkten A 6 , vilket utskottet här Stockholmden 29 febmari 1972 Närvarande:fru (), fröken (), fröken (), herrar (), Larfors (s), i (c), i (s). iLjusdal (fp), (), Polstam (c), fm (), herrar Schött (m),(), i (s) och Lövenborg (vpk). vid punkten 4 (Ersättning för personskador på gmndav brott) av fm (), herrar (), i (c).Westberg i (fp). Polstam (c), Schött (m) och (), vUkaansett dels att det avsnitt på s. 3 av utskottetsbetänkande som börjar med orden "Utskottet uttalade" och slutar medorden "." bort ersättas med text av följandelydelse: Isamband med inrättandet av förevarande anslag framfördes mycketstark kritik mot ersättningsordningens utformning. Bland annat ifrågasatte LOi ett avstyrkande remissyttrande över det förslag som låg till gmnd förstatsmakternas beslut, om förslaget i sin restriktiva form verkligen fylldenågot egentligt syfte, och flertalet av övriga remissorgan uttalade attförslaget var för begränsat i olika avseenden. Härvidlag anfördes bl. a. attersättningssystemet borde omfatta inte bara personskador utan ocksåegendomsskador samt ideell skada i större utsträckning än som fömtsattes iförslaget. Kritiken gällde också principen att den skadelidandes ekonomiskasituation skall beaktas vid ersättningsprövningen samt att därvid skall tillgodosesendast socialt ömmande behov. Vidare framfördes önskemål attskadeståndsrättsliga principer i görligaste mån skulle tillämpas vidersättningsbedömningen samt att prövningen borde anförtros domstol ellerliknande organ. Ersättningsordningenhar funnits till i endast , och erfarenheterna ärsjälvfallet alltför begränsade för att några bestämda slutsatser skall kunnadras med ledning av tillämpningen. Att enligt vad utskottet inhämtat endastdrygt . utbetalats ur anslaget och att ersättning inte i något endafall utgått med yrkat belopp ger emellertid visst stöd åt antagandet attinvändningarna mot utformningen av reglerna inte saknat fog. En omarbetning aversättningssystemet bör därför komma tUl stånd. I enlighet härmed tillstyrkerutskottet förslaget i motionen 1972: 316 om en översyn av reglerna för statligersättning för skador genom brott. Några bestämda anvisningar bör inte här gesom hur de många, delvis komplicerade spörsmål som sammanhänger med ett vidgatstadigt ersättningsansvar skall lösas. Riktpunkter för utredningen böremellertid vara att även egendomsskada och skada av ideell natur skall kunnaersättas samt att ersättningsprövningen i görligaste mån bör ske medtillämpning av allmänna skadeståndsrättsliga regler och handhas av domstoleller domstolsliknande organ. Vidare bör i enlighet med vad som uttalas imotionen 1972: 315 den nuvarande begränsningen i tiden omprövas så attersättning även skall kunna utgå för skada orsakad genom brott som förövatsföre . Frågan härom bör prövas med förtur. Det ytterligareanslagsbehov för /73 som utredningen kan föranleda fårtillgodoses genom anslag på tUläggsstat. JuU 1972: 3 6 delsatt utskottet under punkten 2. bort hemställa 2. att i anledning av motionerna 1972:315 och 1972: 316 hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning av frågan om vidgadersättning till brottsoffer i enlighet med vad utskottet anfört.