bet · FV01KrU16 · 1972-12-31 00:00:00 — Kulturutskottetsbetänkande nr 1972 KrU 1972:16 Kulturutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972: 23 angåendeskyldighet att anmäla yrkesmässig överlåtelse och uthyrning av TV-mottagarejämte motioner. Kungl, Maj:t har i propositionen 1972: 23 underåberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över utbildningsärenden för den17 föreslagit att anta ett i propositionen angivet förslagtill lag om ändring i radiolagen (1966: 755). Lagförslagetåterfinns i propositionen på s. 23. Det innebär att den som idetaljhandelsledet yrkesmässigt överlåter eller hyr ut TV-mottagare åläggs atttill den myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer lämna uppgift om dem till vilkaöverlåtelse eller uthyrning skett. Förvärvaren eller den som företräder honomföreslås bli skyldig att lämna de uppgifter som behövs för fullgörande av anmälningsskyldigheten.Därjämte föreslås vissa straffbestämmelser. I detta sammanhang har utskottet behandlat följandei anslutning till propositionen väckta motioner nämligen delsmotionen 1972: 1633 av m, fl. (fp) vari hemställts att riksdagenavslår Kungl. Maj:ts proposition 1972: 23, delsmotionen 1972: 1635 av m. fl. (m) vari hemställts att riksdagenavslår propositionen 1972: 23 och att uttalar att de i motionenframförda förslagen närmare prövas, delsmotionen 1972: 1636 av () vari hemställts att uttalaratt möjligheten att lösa radio- och TV-licens på postverkets kontoråterinföres, delsmotionen 1972: 1637 av m. fl. (fp) vari hemställts att riksdagenbeslutar att den föreslagna lagändringen tidsbegränsas till , attriksdagen som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att arbete medutveckling av elektronisk detektor för kontroll av TV-innehav avbryts och attriksdagen med instämmande ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförsom administrativt enkla rapportrutiner. Kartone: S. 8. rad 18 Står: orooositionon Rättat till-nrnnn<;ilinnpn Utskottet har även behandlat följande underallmänna motionstiden väckta motioner nämligen delsmotionen 1972: 232 av i m. fl. (s) vari hemställts attriksdagen måtte uttala sig för anmälningsplikt för radiohandlare vidförsäljning av färg-TV-apparater, delsmotionen 1972: 236 av herrar () och i (fp) varihemställts att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna det imotionen framförda förslaget. I motionen 1972: 232 påpekas att frågan om olikaåtgärder för att stärka kontrollen av färg-TV-innehav tydligen under en längretid varit under övervägande men att handläggningen synes präglad av anmärkningsvärdtröghet. Motionärerna anser att det ur rättvisesynpunkt inte kan accepteras attde som har ekonomiska möjligheter att anskaffa färg-TV-mottagare skall hamöjlighet att undandra sig tilläggsavgift. I motionen 1972: 236 föreslås att var och en somsäljer eller överlåter en TV-mottagare skall vara skyldig att på en avteleverket tillhandahållen, enkel och ej portobelagd blankett göra anmälandärom. Två motioner yrkar avslag på propositionen. Det ärvisserligen angeläget, anförs det i motionen 1972: 1633, att åtgärder vidtasför att minska inkomstbortfallet för rundradioverksamheten. Motionärernaifrågasätter dock om man av principiella och praktiska skäl kan ålägga enbranschorganisation en anmälningsskyldighet av detta slag, som kan framstå somen otillbörhg övervakning av de enskilda individernas handlande. Motionärernaanser vidare att det föreslagna systemet kan bli svårt att administrera ochdyrt samt att de föreslagna åtgärderna inte direkt och kommer attpåverka nuvarande inkomstbortfall. I motionen 1972: 1635 ifrågasattes om det kan ansesprincipiellt riktigt att statsmakterna så som föreslås i propositioneningriper i relationerna mellan ett affärsdrivande verk och dess kunder. I denmån anmälningsskyldighet införes måste frågan om ersättning åt TV-hand-larna exempelvis i form av ett fast belopp per anmälan först lösas, ansermotionärerna. Debestrider att det föreslagna anmälningssystemet blir effektivt och anser attdet finns möjhgheter att lösa frågan om avgiftsbortfall med andra metoder. Idetta syfte föreslår de att uppvisande av gällande »TV-hcens» bör krävas vidköp av TV-apparat. För att en bestämmelse av denna innebörd skall få effektbör, enligt motionärerna, anskaffning av »TV-licenser» underlättas ochförenklas, vilket kan ske genom attdels TV-handlarna görs till kommissionärer för »radio- och TV-licenser», delsatt man återinför möjligheten att lösa »licenser» hos postverket. Det senareförslaget överensstämmer med hemställan i motionen 1972: 1636. Även i motionen 1972: 1637 uttalas frånprincipiella och praktiska synpunkter tveksamhet inför lagförslaget.Motionärerna föreslår därför att lagens giltighet tidsbegränsas till ,varefter frågan får tas upp till förnyad prövning. Vidare understrykermotionärerna att det extra arbete som anmälningsskyldigheten medför förTV-handlarna bör göras så htet betungande som möjligt. De anser att denmyndighet till vilken rapportering skall ske, bör tillhandahållalätthanterliga blanketter, att uppgifterna på varje rapportblankett skallbegränsas till det oundgängligt nödvändiga samt att inga blankett- ellerportokostnader bör åvila TV-handlarna. Motionärerna tar även upp frågan omanvändning av den av konstruerade elektroniska detektorn och uttalaratt denna utgör ett hot mot individens integritet. Utvecklingsarbetet pådetektorområdet bör därför avbrytas. I anslutning till den redogörelse som härmedlämnats för innehållet i motionerna redovisas följande kompletterande upplysningar. Enligtbeslut av riksdag (prop. 136, SU 163, rskr 388) avlöstes fr. o. /69 ljudradio- och televisionslicenserna av en allmänmottagaravgift. Denna avgift omfattar en kombinerad televisions- ochljudradioavgift baserad på innehavet av TV-apparat. För hushåll med enbartradioapparat utgår en särskild ljudradioavgift och för hushåll medfärg-TV-mottagare en tilläggsavgift. Innehav av mottagare skall enligtkungörelsen 1967: 447 anmälas till . Fråganom integritetsskydd behandlas f. n. inom integritetsskyddskommittén (seriksdagsberättelsen 1967: 62). I direktiven till denna har vederbörandedepartementschef erinrat om att den tekniska utvecklingen under senare ärinneburit att en mångfald nya apparater för ljudöverföring, ljudupptagning ochfotografering kommit fram. Möjhgheterna att i hemlighet skaffa sigunderrättelser av olika slag har alltså kraftigt ökat. Departementschefen anföratt det i gällande lagstiftning visserligen finns bestämmelser som kan användasför att bekämpa åtskilliga former av kränkningar av privatlivet men att rättssystemetf. n. inte erbjuder ett effektivt skydd mot de ökade risker förintegritetskränkningar som den moderna transistor- och fototekniken medför. Desakkunniga får därför i uppgift att göra en allsidig översyn av de olikarättsregler som är aktuella i detta sammanhang. I direktiven erinras också omatt behovet av rättsskydd för privatlivet gäller inte bara förhållandet mellanmedborgarna inbördes. Det är en inte mindre viktiguppgift för lagstiftaren att värna den enskilde mot opåkallad insyn i hansprivata angelägenheter från samhällsorganens sida. I den mån undantagsvissådant som hemlig övervakning måste förekomma i myndigheternas arbete börförutsättningarna härför noga regleras i lag. Enligt radiolagen får anordning för mottagning avradiosändning eller trådsändning innehas och användas av var och en, menKonungen äger efter hörande förordna om avgift för innehav av dylikanordning, dvs. Sådant förordnande har meddelats i en särskildkungörelse i vilken även föreskrivits att innehav av radio- och TV-mottagareskall anmälas till , som har hand om avgiftsinkasseringen. Hushållmed både radio- och TV-mottagare eller enbart TV-mottagare har att betalaallmän mottagaravgift och hushåll med enbart radiomottagare särskildljudradioavgift. För hushåll som har färg-TV-mottagare tillkommer utöver denallmänna mottagaravgiften en särskild avgift. De inflytande avgifterna täcker,med vissa undantag, drift-och investeringsutgifterna för rundradioverksamheten. Ipropositionen konstateras att allmänheten i betydande omfattning underlåter attanmäla innehav av TV-mottagare med påföljd att rundradioverksamheten går misteom betydande inkomster. Enligt uppskattningar av är det fråga omett inkomstbortfall på 30 ä 40 milj. kr. Departementschefen har ipropositionen uttalat att detta inte kan accepteras. Utskottet delar helt dennauppfattning. Departementschefenhar vidare uttalat att man i vad gäller åtgärder för att minskainkomstbortfallet i första hand bör lita till informationskampanjer. Därutöverdiskuteras i propositionen två slag av kontrollåtgärder, nämligen delsanvändning av en elektronisk detektor som konstruerat, delsinförande av en anmälningsskyldighet för TV-handlare m. fl. enligt ett avteleverket och framlagt förslag. Vad först gäller användningenav en detektor framhålles att frågan om förutsättningarna för att tillåtaapparater av detta slag ännu inte lösts och inte kan lösas i detta sammanhangoch departementschefen har därför räknat med att detektorn f. n. inte kommeratt användas. Utskottet,som vill understryka att det är angeläget att informationsverksamheten i frågaom skyldigheten att anmäla innehav av mottagare intensifieras, delardepartementschefens uppfattning att särskilda kontrollåtgärder därutöver ärerforderliga. Som framhållits i propositionen kan emellertid frågan omförutsättningarna för användningen av detektorer för spårande av TV-apparaterinte lösas i detta sammanhang. Utskottet erinrar om det arbete som f. n. pågårinom inte- gritetsskyddskommittén.I direktiven för denna kommitté har vederbörande departementschef anfört attdet i gällande lagstiftning visserligen finns bestämmelser som kan användas föratt bekämpa åtskilliga former av kränkningar av privatlivet men atträttssystemet f. n. inte erbjuder ett effektivt skydd mot de ökade risker förintegritetskränkningar som den moderna foto- och transistortekniken medför.Kommittén har därför fått i uppgift att göra en allsidig översyn av de olikarättsregler som är aktuella i detta sammanhang. Det har i direktivenframhållits som en viktig uppgift för lagstiftaren att värna den enskilde motopåkallad insyn i hans privata angelägenheter från samhällsorganens sida. Medden erinran utskottet härmed gjort om pågående utredningsarbete har utskottetvelat ansluta sig till departementschefens uppfattning i fråga om användningenf. n. av detektorer. Deti motionen 1972: 1637 framförda yrkandet att bör ge till känna förKungl. Maj:t, att arbete med utveckling av en elektronisk detektorför kontroll av TV-innehav bör avbrytas, anser sig utskottet inte böratillstyrka med hänsyn bl. a. till svårigheten att inom det tekniskautvecklingsarbete som bedrives inom verket särskilja och avbryta de moment somkan vara av betydelse för utvecklingen av ifrågavarande apparatur. Denkontrollåtgärd som föreslås i propositionen innebär, som framgått i detföregående, bl. a. att en bestämmelse införs varigenom den som idetaljhandelsledet yrkesmässigt överlåter eller hyr ut TV-mottagare åläggs atttill den myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer lämna uppgift om dem till vilkaöverlåtelse eller uthyrning skett. Invändningar mot denna uppgiftsskyldighethar framförts i motionerna 1972: 1633 och 1972: 1635 i vilka båda yrkats attriksdagen avslår propositionen. Utskottethar i det föregående redan uttalat, att det inkomstbortfall på grund avunderlåtenhet att göra föreskriven anmälan om appara-innehav som faktisktföreligger inte kan accepteras. I detta läge anser sig utskottet böra anslutasig till Kungl. Maj:ts förslag om införande av viss anmälningsskyldighet i frågaom försäljning och uthyrning av TV-apparater. En dylik anmälningsskyldighetinnebär givetvis ett betydligt mindre intrång i den enskildes integritet än vaden användning av en detektor skulle göra. Vidare kan villkoren föranmälningsskyldigheten preciseras på ett tillfredsställande sätt. Det nuanförda innebär att utskottet tillstyrker propositionen och avstyrkermotionerna 1972: 1633 och 1972: 1635, sistnämnda motion såvitt nu är i fråga.Vid bifall till propositionen kan motionerna 1972: 232 och 1972: 236 ansestillgodosedda och behöver alltså inte föranleda någon särskild åtgärd. Imotionen 1972: 1637 hemställs att den föreslagna anmälningsskyldigheten skalltidsbegränsas till att gälla . a. till erfarenheter från , där en motsvarandeanmälningsskyldighet avskaffades, sedan man nått därhän att praktiskt tagetsamtliga hushåll i landet hade registrerat TV-innehav. Uppgifter som utskottetinhämtat tyder på att man i vårt land inte inom loppet av kommer att hanått så långt att det redan då kan vara aktuellt med ett avskaffande av denföreslagna anmälningsplikten på motsvarande grunder, som förelåg iNederländerna. Utskottet avstyrker därför ifrågavarande motionsyrkande menförutsätter att vederbörande myndigheter noga följer utvecklingen och attKungl. Maj:t i sinom tid beaktar det önskemål som ligger bakom motionsyrkandet,nämligen att anmälningsskyldigheten inte skall gälla än som ärmotiverat av de skäl som föranlett förslaget om dess införande. Förslagsom syftar till förenklad handläggning av anmälningsskyldigheten förTV-handlarna förs fram i motionen 1972: 1637. Förslagen går ut på att denmyndighet till vilken rapportering skall ske bör tillhandahålla lätthanterligablanketter, att uppgifterna på blanketterna skall begränsas till deoundgängligen nödvändiga samt att inga blankett-eller portokostnader skallåvila TV-handlarna. Med anledning härav får utskottet påpeka attdepartementschefen uttalat att det bör vara möjligt att utformaanmälningsförfarandet på ett mycket enkelt sätt. Den närmare utformningen avförfarandet bör få i uppdrag att svara för i nära kontakt medföreträdare för radiobranschen. Utskottet som utgår från att blankett- ochportokostnader inte kommer att belasta radiohandlarna förutsätter att de imotionen anförda synpunkterna övervägs vid utformningen av bestämmelser rörandeanmälningsskyldigheten. Någon särskild hänvändelse från till Kungl.Maj:t i denna fråga synes inte erforderlig. Förslageti motionen 1972: 1635 att TV-handlarna skall erhålla viss fast ersättning förvarje anmälan överensstämmer med förslag som radiobranschens organisationerfört fram. Utskottet vill erinra om att den ståndpunkt departementschefenintagit i denna fråga, nämligen att ersättning inte skall utgå tillradiohandlarna i detta avseende, överensstämmer med gängse normer på olikaområden av samhällslivet. Utskottet avstyrker motionen såvitt den nu är ifråga. Isyfte att underlätta och förenkla anskaffandet av »TV-licenser» föreslås vidarei sistnämnda motion dels att TV-handlarna skall göras till kommissionärer för»radio- och TV-licenser», dels att möjligheten att »lösa licenser» hospostverket återinförs. Det senare yrkandet överensstämmer med ett somframställts i motionen 1972: 1636. Utskottet får erinra om att skyldigheten atterlägga radio- och TV-licens fr.o. 1967 ersatts med skyldighet att dels tillteleverket anmäla innehav av mottagare, dels därefter erlägga de avgifter somdebiteras. I regel sker debitering i samband med debitering av telefonavgifter,men mottagaravgift kan också erläggas på posten. avgifternafaktureras sålunda tillsammans med telefonavgift. Utskottet finner inteanledning tillstyrka någon ändring i nuvarande anmälnings-ochdebiteringsförfarande och avstyrker ifrågavarande motionsyrkanden. Vadslutligen gäller förslaget i motionen 1972: 1635 om införande av krav påuppvisande av gällande »TV-licens» vid inköp eller förhyrning av TV-mottagarefår utskottet framhålla att vad en apparatinnehavare numera, sedan licensenavskaffats, kan visa upp som närmast motsvarande denna är kvittot på erlagdallmän mottagaravgift. Detta är dock inte lämpat som underlag för en kontrollav den art och i det sammanhang som är i fråga. Utskottet avstyrkermotionen 1972: 1635 också i denna del. Under åberopande av detanförda hemställer utskottet 1. att i anledning avmotionerna 1972: 232 och 1972: 236 samt med bifall till Kungl. Maj:ts förslagoch med avslag å motionerna 1972: 1633, 1972: 1635 och 1972: 1637, sistnämndabåda motioner såvitt nu är i fråga, antager det i propositionen 1972: 23framlagda förslaget till lag om ändring i radiolagen (1966: 755), 2. att avslår motionen1972: 1637 i vad avser avbrytande av arbete med utveckling av enelektronisk detektor för kontroll av TV-innehav, a) avslår motionen 1972: 1637 ivad avser administrativt enkla rapportrutiner, b) avslår motionerna 1972: 1635och 1972: 1636, förstnämnda motion i vad avser återinförande av möjligheten att»lösa licenser» hos postverket, c) att avslår motionen1972: 1635 i vad avser närmare prövning av vissa övriga i denna motionframförda förslag. Närvarandevid ärendets slutbehandling: herrar i Lane-Herrestad (c), iGöteborg (s), i (s), Källstad (fp), (),herrar i Agnas (m), (), (), herrar (), (), (vpk), fröken (), herrar (s), i (c) och Nisser (m). 1. beträffande godkännande av denföreslagna ändringen i radio lagen av herrar i Agnas (m) och Nisser (m) som anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjar med»Utskottet har» och på s. 6 slutar med »dess införande» bort ha följandelydelse: »Enligt utskottets mening har motionärerna anfört vägandeskäl mot att den föreslagna anmälningsskyldigheten läggs påradio-TV-handlar-na. I princip måste det framstå som en otillbörlig övervakningav de enskilda individernas handlande att inköp av vissa varor skall anmälastill offentlig myndighet av vederbörande säljare. Detta har också understrukitsi justitiekanslerns remissyttrande över och telestyrelsensförslag. De åtgärder som man vidtar för att komma till ratta medinkomstbortfallet på grund av underlåtenhet att anmäla apparatinnehav bör inteha den karaktären att de kan komma att upplevas som ett angivarsystem. Det ärvidare att märka att den föreslagna anmälningsskyldigheten kommer att medföraett inte obetydligt arbete för de enskilda företagarna. Utskottet anser att manbort söka andra och rimligare metoder än som föreslås i propositionen för attlösa det föreliggande problemet och att därför med bifall till motionerna1972: 1633 och 1972: 1635, den sistnämnda såvitt nu är i fråga, bör avslå såvälpropositionen som motionerna 1972: 232 och 1972: 236 ävensom motionen 1972:1637 i vad avser en tidsbegränsad lagstiftning.» delsutskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: »l.att med bifall tillmotionerna 1972: 1633 och 1972: 1635, sistnämnda motion såvitt nu är i fråga,avslår propositionen 1972: 23 samt motionerna 1972: 232, 1972:236 och 1972:1637, sistnämnda motion såvitt nu är i fråga,» 2. beträffande motiveringen tillutskottets hemställan imder 3 av her rar i Agnas (m) och Nisser (m) som vid bifall till reservatio nen under 1 anser att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med »Förslag som» och på s. 7 slutar med »denna del» bort ha följande lydelse: »Utskottet har i det föregående tagit ställning till vissayrkanden i motionerna 1972: 1635 och 1972: 1637. Av de kvarstående yrkandena idessa motioner syftar några till underlättande av den för TV-handlarnaföreslagna anmälningsskyldigheten och andra, liksom också yrkandet i motionen1972: 1636, till att åstadkomma lättnader för allmänheten. De förra hänför sigtill den lagstiftning som utskottet avstyrkt, de senare till det numeraövergivna systemet med licens för innehav av TV. Med hänsyn härtill avstyrkerutskottet dessa yrkanden. Utskottet vill emellertid understryka att man bör tatill vara alla möjhgheter att underlätta för den enskilde att fullgöra sinskyldighet att anmäla apparatinnehav.» TRYCKERIBOLAGET /, 1972