bet · FV01UU10 · 1972-12-31 00:00:00 — Utrikesutskottetsbetänkande nr 1972 UU 1972:10 betänkande i anledning av motioner ominternationella åtgärder på miljövårdens område. I motionen 1972:145 av . (fp), punkterna a, b, c och f, hemställs att hos Kungl. Maj:tsom sin mening ger till känna att inom FN och andra internationellaorgan bör verka för att eninternationell miljövårdsfond upprättas, attinternationella normer för farliga kemiska ämnen uppställs, att internationella avtal träffas för att förhindra attföretag genom hot om etablering i annat land tilltvingar sig oskäligarättigheter att förorena, samt att förberedelser påbörjas för upprättandet av eninternationell miljörätt. Utskottet har tidigare behandlat motionen 1972:145,punkterna d, e ochg(UU 1972:5, UU 1972:6, punkt 8). I motionen 1972:933 av m. fl. (c) hemställsatt hos Kungl. Maj:t anhåller att frågan om internationellamiljövårdsåtgärder aktualiseras i , varvid behovet avforskning, upprättande av konventioner och organiserandet av ett miljövårdenssäkerhetsråd beaktas. Motionerna aktualiserar frågoravseende forskning, internationella överenskommelser och institutioner på deninternationella miljövärdens område. Utskottet erinrar om att frågor rörande internationelltsamarbete på nämnda område kommer att diskuteras vid omden mänskliga miljön, vilken skall äga rum i . Initiativet till denna konferens togs 1968 av , somi föreslog att frågan om en miljökonferens skulle tasupp på dagordningen. Förslaget antogs enhälligt av församlingen. I dessresolution sägs bl. a. att konferensens huvudsakliga syfte skall vara attuppmuntra och ge riktlinjer för konkreta åtgärder av regeringar ochinternationella organisationer avsedda att skydda och förbättra den mänskligamiljön samt råda bot på och förhindra dess förstöring. Av särskild betydelsesägs vara att möjliggöra för att förebygga uppkomsten avmiljöproblem. Konferensen kommer att hållas på regeringsnivå med deltagande av 1 1972.9 saml. observatörer för mellanstatliga och icke-statligaorganisationer. Huvudansvaret för att förbereda och organisera konferensenhar ålegat dess generalsekreterare och en särskild kommitté på 27 stater,däribland . I förberedelsearbetet har ingått att medlemsländerna skullesammanställa nationalrapporter avseende bl. a. sina egna miljöproblem. Konferensen kommer, på grundval av den avgeneralsekreteraren framlagda dokumentationen, att behandla följandeproblemområden. Identifieringoch kontroll av föroreningar av vidsträckt internationell betydelse Miljöproblematikenssociala, kulturella, utbildnings-och informationsaspekter De organisatoriska konsekvenserna av förslag till åtgärder motmiljöförstöringen Konferensen väntas bl. a. anta en deklaration om denmänskliga miljön. Det förslag till en sådan deklaration som föreligger är enmödosamt utarbetad kompromiss. Ett av huvudproblemen har varit u-ländernasönskemål att i deklarationen få så långtgående skrivningar som möjligt avseendede fattiga ländernas behov av ytterligare bistånd. En dyhk deklaration medför inga folkrättsligaförpliktelser. Dess innebörd är att däri formuleras en etisk grundsyn påstaternas plikt att värna om en livsduglig miljö samt på deras internationellaansvar för effekterna av miljöförstörande handlingar. Förhoppningen har varit att konferensen skulle kunna antaflera konventioner. Förberedelsearbetet har visat att troligen endast enkonvention, avseende dumpning i havet av giftiga substanser, kommer att kunnaframläggas vid konferensen. På konferensens dagordning står ett förslag till eninternationell miljöpolitisk handlingsplan. Mot bakgrund av kortfattadeproblembeskrivningar av de oUka sakområdena har sekretariatet sålundautarbetat förslag tiU rekommendationer rörande nationella och internationellaåtgärder. Rekommendationerna täcker de flesta problem som diskuterats i deninternationella miljödebatten . Under förberedelserna till konferensen har vissa u-länderifrågasatt huruvida konferensen tar hänsyn till situationen i den tredjevärlden. Detta är bakgrunden till att en av konferensens dagordningspunktersärskilt avser utveckling och miljövård. Inställningen hos tillkonferensen har efter hand förändrats - deras uppslutning kring konferensenifrågasätts inte längre. De erkänner i allt större utsträckning miljöfrågansrelevans för en optimal planering av utvecklingen. Vid konferensen väntasintresset från u-landsdelegationerna i första hand knytas till konsekvensernaför de internationella handelsförbindelserna av en striktare miljöpolitik samttill möjligheterna att med hänvisning till miljöfrågan erhålla ökat bistånd. Huvudparten av de internationella miljövårdsåtgärder som föreslås kommer att kunna utföras inom ramen för redan existerandeorganisationers verksamhet. Redan pä ett tidigt stadium underförberedelsearbetet har fastslagits att ett nytt fackorgan inte bör tillskapasför verksamheten på miljöområdet. Arbetet med att samordna de internationellainsatserna och att utforma en sammanhängande global miljöpolitik måste dockledas av ett särskilt mellanstatligt organ med representation på regeringsnivå.Huvuduppgifterna för detta organ har angetts vara att identifiera och analysera globalamiljökrav fungera som ett miljöpoUtiskt forumför en dialog på hög nivå mellan staterna göra prioriteringar av de mestangelägna internationella miljöproblemen aktivt samordna det internationellaarbetet med miljöproblemen och därmed också medverka till att relevantamiljöproblem ges en lämplig internationell förankring på global, regional ellersubregional nivå. I förekommande fall skall även samordningen kunna ske genomorganisationer utanför FN-systemets krets. tainitiativ till studier av problem som är otillräckligt belysta tainitiativ till internationella överenskommelser. Den institutionella ramen för det fortsattainternationella samarbetet på miljövårdsområdet kräver även ett sytem förförhindrande av och lösning av internationella tvister i miljövårdsfrågor. Ikonferensdokumentationen erinras om de grundläggande bestämmelserna iFN-stadgans artikel 33 beträffande fredlig lösning av tvister. Redan nu stårinternationella fora till förfogande för dessa ändamål. Det förutsätts vidareatt internationella avtal rörande miljövårdsfrågor kommer att innehållasärskilda bestämmelser om lösning av tvister beträffande avtalens tolkning.Enligt förslagen i konferensdokumentationen bör talan i dylika fall kunna förasinför det tilltänkta mellanstatliga miljövårdsorganet förutom inför andralämpUga mellanstatliga fora. Den svenska nationalrapporten innehåller bl. a. ensummering av ämnesområden som enligt svensk uppfattning bör tas upp tillbehandling. För flertalet av dessa frågor, sägs det i nationalrapporten, blirdet omöjligt att gå till handhng i form av konventioner eller rekommendationer,om ej en nära internationell samverkan skapas på alla plan. Nationelltförberedelsearbete måste utgöra grunden för fruktbärande internationelltsamarbete. Bästa möjliga samverkan mellan de internationella organisationer,som deltar i miljövårdsarbetet, är av stor betydelse. Nödvändigheten av attmiljövårdsansträngningarna bygger på medverkan av olika vetenskapsgrenar ochadministrativa enheter bör beaktas när nya former för samarbetet utarbetas.EnUgt den uppfattning bör hänsynstagande tillmiljöfrågorna ingå i de internationella biståndsprogrammen för att riskerna förbiverkningar i form av sociala, medicinska och ekologiska skador skall bhminsta möjliga. I nationalrapporten framhålls att ohka regeringarupprepade gånger har betonat den handhngsinriktade karaktären hos 1972 årskonferens. Förhoppningsvis skall beslut i de mest väsentliga frågorna kunna fattas vid konferensen eller som en direkt följd av dess arbete.I nationalrapporten framläggs synpunkter angående önskvärda åtgärder påinternationell nivå för att komma till rätta med miljöförstöringen.Synpunkterna, som anknyter till konferensens huvudämnesområden (människansbebyggelsemiljö, naturresursernas rationella utnyttjande samt föroreningar ochstörningar), är så utformade att de kan vara utgångspunkter för konventionereller rekommendationer. Med tanke på ovannämnda motionsyrkanden tilldrar sig bl.a. nationalrapportens förslag under rubriken särskilt intresse. I rapporten föreslås: FN bör upprätta eninformationscentral med omedelbar uppgift att samordna pågående observationer(monitoring) av föroreningen av luft, vatten, marken och de levandeorganismerna samt med målet att bedöma dessa resultat med avseende på denvärldsvida föroreningssituationens skadliga följder. Informationscentralen börpröva möjligheten av att samordna de lokala mätningarna och observationernatill ett mätstationsnät med rollen att vara ett varningssystem för förändringarav betydelse i den globala föroreningssituationen. Konvention: De enskUda ländernaunderstödjer denna informationscentral för spridning av kunskap samt deltager för att förverkliga det globala målet genom egna nationellainsatser till det världsomfattande stationsnät, som kan komma till stånd. Ökad forskning rörande metoder föratt utvärdera samverkan och sambanden mellan faktorer, som vållar genetiskaförändringar, cancer och fosterskador. Bedömning på globalt plan avepidemiologiska uppgifter skulle göra det möjligt att snabbt taga ställningtill små förändringar i sjukdomspanoramat. Konvention: Alla utsläpp av oljatill havs förbjuds. Konvention: Utsläpp och dumpning avradioaktiva, giftiga eller andra farliga substanser till havs förbjuds. Konvention: Ett effektivt,internationellt regelsystem upprättas för hela problemet rörande transport,lagring och slutligt omhändertagande av giftämnen. Spridning och användning avbekämpningsmedel, som står emot nedbrytning, av tungmetaller och andramiljöfarliga medel begränsas och tillverkningen kontrolleras. Utsläppen av luftföroreningar, bl.a. svaveldioxid, begränsas. Särskild uppmärksamhet ägnas förorening till följdav luftfart i stratosfären. Länder på jämförlig utvecklingsnivålägger upp gemensamma system av bestämmelser och gränsvärden förföroreningsutsläpp. Internationella bestämmelser drasupp för tillåtligt buller från maskiner, arbetsredskap och transportfordon,även överljudsflyg. Utsläpp av avgaser från motorfordonbör avsevärt nedbringas och användningen av blyhaltig bensin förbjudas. Ökning och internationellsamordning av miljövårdsforskningen, liksom stöd åt utvecklandet avalternativa metoder, även mera miljövänlig planläggning. Från svensk sida har uttalats stödför tanken på upprättandet av en mellanstatlig miljökommitté. Enligt svenskuppfattning bör kommittén utses av och lyda under . Sammanträden med kommittén bör äga rum . Kommitténmåste betjänas av ett sekretariat som även kommer att ha en viktig funktion föratt löpande svara för samordningen av det internationella arbetet påmiljöområdet, inom och utom FN-systemet, verkställa beslut av kommittén och fåtill stånd den nödvändiga utvärderingen av vetenskapliga resultat för denmellanstatliga kommitténs räkning. Sekretariatet bör också få detadministrativa ansvaret för att nya studier genomförs och för att mätningar avmiljöförändringar görs i sådan omfattning att regeringarna och denmellanstatliga kommittén får ett tillräckligt beslutsunderlag. Samarbetet medden vetenskaphga världen bör vara nära och intensivt. Enligt svensk uppfattning är upprättandet av eninternationell miljöfond nödvändigt för att den mellanstatliga kommittén ochdess sekretariat skall nå uppställda politiska målsättningar förinternationella miljöprogram. har framhållit att miljöfonden ej äravsedd att bekosta nationella miljövårdsinsatser. Fonden skall endast användasför internationella miljöprojekt. Kapitalet bör tillskjutas som frivilligabidrag från intresserade medlemsstater i FN. Fonden är enligt svensk uppfattningej avsedd att användas för att bekosta redan pågående verksamhet inom FN:sfackorgan eller inom andra internationella organisationer. Den skall användasför att initiera nya prioriterade studier, för vilka medel ej kan förväntas blitillgängliga på annat sätt. Av den redogörelse som här lämnatsframgår att de frågor som tas upp i motionerna 1972:145 och 1972:933 ingår idet stora komplex av frågor som kommer att diskuteras vid den förestående miljökonferenseni . Motionsyrkandena ligger i hnje med de ståndpunkter somregeringen intagit i samband med konferensens förberedande. Sålunda berör flera av de i redogörelsen nämnda förslagenöverenskommelser av den art som måste komma till stånd för att man i enlighetmed vad som förordas i motionen 1972:145 skall kunna träffa internationellaavtal som förhindrar att företag genom hot eller påtryckningar om etablering iannat land tilltvingar sig oskäliga rättigheter att förorena. Utskottet förutsätterdärför att man från svensk sida i berörda internationella organ aktivt verkarför att bidra till lösningar av dessa problem med särskilt hänsynstagande tiUu-länderna. I motionen 1972:145 understryks vidare bl. a.angelägenheten av att det tillskapas ett juridiskt maskineri för att hanterafrågor avseende individens rätt till ersättning för skada som förorsakats genommiljöfarliga åtgärder i annat land. Utskottet erinrar om att möjligheter till ersättning idessa fall förutsätter internationella överenskommelser på miljövårdsområdeteller en harmonisering av berörda staters lagstiftning. Möjligheter förenskilda individer att föra talan mot annat lands myndighet behandlas inte i Detta torde sammanhänga med attflertalet stater inte torde vara beredda att medge den enskilde individenrätt att själv föra talan vid internationellt forum. Enskilda individer, som tillfogats skada genom miljöfarligverksamhet i annat land, kan, i den mån de ej lyckats få ersättning genom attbegagna de klagomöjligheter som nationella rättssystem tillhandahåller, vändasig till det egna landets myndigheter för att få sitt ärende upptaget påofficiell diplomatisk väg. Utskottet uttrycker sin tillfredsställelse över att detinitiativ som tagit på det internationella miljösamarbetets områdekunnat leda till att en konferens kommer att äga rum . Utskottet anser att fortsatta energiska insatser i detinternationella samarbetet på detta område bör ges hög prioritet i den svenskautrikespolitiken. att anser motionen1972:145, såvitt nu är i fråga, och motionen 1972:933 besvarade med vadutskottet anfört. På utrikesutskottets vägnar ARNEGEIJER Närvarande: herrar i (s), (),(), (), herrar i (s), iJönköping (c), i (s), Wirmark (fp). (), (). (), () och ().