bet · FV01LU12 · 1972-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1972 LU 1972: 12 betänkande i anledning av motion angåendeuppsägning av hyreskontrakt vid bristande hyresbetalning. I motionen 1972:48 av () yrkas att måtte för sin del anta följande tillägg till 12 kap.44 § jordabalken att infogas som ett andra stycke: "Uppsägning är giltig endast om däri tydligt angivesförutsättningarna för hyresrättens återvinnande enligt första stycket." TUl stöd för yrkandet åberopar motionären atthyresgästerna påfallande ofta saknar vetskap om den i 12 kap. 44 § jordabalkenstadgade möjligheten att återvinna hyresrätten när den förverkats på grund avbristande hyresbetalning. Underlåtenhet att utnyttja denna möjlighet fårsynnerligen allvarliga konsekvenser för hyresgästen. Det förefaller därförmotionären rimhgt att hyresgästen i samband med uppsägningen underrättas om derättigheter lagen i nu nämnt hänseende tillerkänner honom. Utskottet har inhämtat utlåtandenöver motionen från , hyresnämnderna för , ochGotlands län samt i . På begäran av utskottet haryttranden vidare avgivits av och . Gällande rätt m. m. Om hyresgäst dröjer med betalningav hyra utöver efter förfallodagen är hyresrätten enligt 12 kap.42 § jordabalken (JB) förverkad och hyresvärden således berättigad att säga uppavtalet. Sker rättelse innan hyresvärden gjort bruk av sin rätt att säga uppavtalet kan han ej senare åberopa dröjsmålet som grund för hyresgästensskiljande från lägenheten (12: 43 JB). Även om hyresvärden begagnat sin uppsägningsrättkan hyresgästen enligt 12 kap. 44 § JB återvinna hyresrätten under vissavillkor. För att hyresrätten skall återvinnas förutsätts att hyran betalassenast tolfte vardagen från uppsägningen antingen till hyresvärden i vanUg ordningeller genom att den nedsätts hos överexekutor. I avvaktan på att hyresgästenvisar sig ha fullgjort vad som sålunda fordras för att återvinna hyresrätten får beskedom vräkning inte meddelas förrän förflutit från uppsägningen. -När det gäller arrende, som förverkats på grund av dröjsmål med betalning avarrendeavgiften, finns en motsvarande möjUghet till återvinning avarrenderätten (8: 25 JB). Uppsägning skall i regel vara skriftlig och skall delgeshyresgästen på sätt som närmare regleras i 12 kap. 8 § JB. Ävenstämningsansökan med yrkande att hyresförhållandet skall upphöra och ansökan omvräkning av hyresgäst gäller som uppsägning när ansökningen delgivits i behörigordning. I JB stadgas några fall där skyldighet föreligger förhyresvärd att u n-derrätta hyresgästen om vad han har att iaktta för att bevakasin rätt. När tvist föreligger om förlängning av hyresavtal eller om villkorför sådan förlängning åligger det sålunda enligt 12 kap. 49 § JB hyresvärdenatt skriftligen meddela hyresgästen att denne, om han inte går med på attflytta, har att senast efter det han fått meddelandet (s. k.avflyttningsmeddelande) hänskjuta tvisten till hyresnämnden. Underlåterhyresgästen att följa denna anvisning förfaller rätten till förlängning avavtalet. Avflyttningsmeddelandet behöver inte vara intaget i uppsägningshandlingenmen så sker vanligen. Om avflyttningsmeddelandet lämnas särskilt efteruppsägningen skall avlämnandet med visst angivet undantag ske i den ordning somgäller för delgivning av uppsägning. På motsvarande sätt åligger det enligt 9kap. 10 § JB jordägaren om tvist föreligger om förlängning av avtal omjordbruksarrende eller om vUlkor för sådan förlängning - att skriftligenmeddela arrendatorn att denne, om han inte går med på att flytta, har attsenast efter det att han fått del av meddelandet hänskjuta tvistentill arrendenämnden. På grund av hänvisning i 10 kap. 6 § JB tUl sistnämndalagrum gäller skyldighet att avlämna avflyttningsmeddelande även i fråga omtvist om förlängning av arrendeavtal, som avser bostadsarrende. Utskottet vill anmärka attutskottet i anledning av en motion vid riksdag i sitt betänkande(1971: 20) uttalade att det för undvikande av rättsförluster kunde varalämpligt att i hyreslagen införa skyldighet för hyresvärd att lämna ävenlokalhyresgäst något slag av avflyttningsmeddelande. Utskottets betänkandegodtogs av . 1 propositionen 1972: 70 har Kungl. Maj:t därefterföreslagit vissa ändringar i besittningsskyddsproceduren när det gäller lokaleroch anläggningsarrenden. Besittningsskyddet för dessa nyttjanderätter ärutformat som ett indirekt skydd. Uppsägning av hyresavtal angående lokaler ochavtal rörande anläggningsarrenden leder sålunda, i den mån parterna inte senare kommer överens, till att hyresförhållandet resp. 1 stället blir hyresvärd ochjordägare skyldiga att ersätta hyresgäst och arrendator deras förlust på grundav nyttjanderättens upphörande, under förutsättning att vägran från hyresvärdensoch jordägarens sida att förlänga nyttjanderätten är obefogad. De ipropositionen föreslagna ändringarna innebär införandet av skyldighet förhyresvärd och jordägare att lämna avflyttningsmeddelande. Reglerna harutformats i nära anslutning till bestämmelserna i 12 kap. 49 § och 9 kap. 10 §JB. EnUgt den föreslagna lydelsen av 12 kap. 58 § JB åhgger det sålundahyresvärd att i uppsägning underrätta lokalhyresgästen om de villkor hanuppställer för att förlänga hyresförhållandet eller om orsaken till att hanvägrar medge förlängning. Uppsägningen skall dessutom innehålla underrättelse attlokalhyresgästen, om denne för flyttning fordrar ersättning, har att inom tvåmånader hänskjuta tvisten till . Om uppsägningen inteuppfyller nämnda villkor är den utan verkan. Motsvarande bestämmelser har,såvitt avser förhållandet mellan jordägare och anläggningsarrendator, intagitsi 11 kap. 6 § JB. De föreslagna lagändringarna har tillstyrkts av utskottet (LU1972: 17) Motionen tillstyrkes avHyresgästernas riksförbund. förklarar sig inte ha något att erinramot att den i motionen föreslagna lagstiftningen genomförs. iStockholms län finner den i motionen föreslagna lagändringen ligga i linje medreformsträvandena på hyresrättens område i syfte att bereda hyresgästen ökadtrygghet i besittning av förhyrd lägenhet. Motionen avstyrks av hyresnämndernaför , och samt av . anföratt regeln att hyresrätt, som förverkats genom bristande hyresbetalning,återvinnes genom att förfallet belopp erlägges efteruppsägning har gällt mycket länge och torde ha införlivats med det allmännarättsmedvetandet. Den stora anslutning som den organiserade hyresgäströrelsenvunnit har också medfört ökad möjlighet för hyresgästerna att erhållarådgivning i rättsfrågor. Det hindrar emellertid inte att rättsförlust iblandkan inträda på grund av okunnighet om de legala rättigheterna och särskiltgäller detta enligt förbundet i fråga om den invandrade arbetskraften, somdessutom ofta inte har vetskap om vart man kan vända sig för att fåupplysningar. Vad motionären föreslagit anser förbundet skulle stå i godöverensstämmelse med regeln i 49 § hyreslagen, att hyresvärd vid vanlig uppsägning av bostadshyresgäst har att skrifthgenunderrätta hyresgästen om vad han har att iaktta för att komma i åtnjutande avbesittningsskydd. Förbundet tillstyrker därför motionärens förslag. Det i motionen gjorda antagandet att hyresgästerpåfallande ofta skulle sakna kännedom om den i 12 kap. 44 § JB stadgademöjligheten att återvinna hyresrätten torde såvitt kan bedöma varariktigt. Med hänsyn härtill och till de svåra följder som ett mistande avbostaden kan innebära för en hyresgäst är det enligt hovrätten icke tilltalandeatt bristande kunskap om förevarande återvinningsmöjlighet skall kunna medföraförlust av hyresrätten. För hovrätten är inte känt att ifrågavarande återvinningsrätt"missbrukas" genom att konsekvent utnyttjas som medel att förlängaden kontrakterade tiden för hyresbetalning, och det torde, framhållerhovrätten, saknas anledning befara att så skulle bli fallet om den föreslagnalagändringen genomfördes. För övrigt lär det finnas möjligheter att komma tillrätta med flagranta missbruk, exempelvis genom snabb lagsökning med ränte- ochkostnadskrav. Enligt hovrätten torde av allt att döma frekvensen avåtervinningsfall icke komma att nämnvärt påverkas av att förevarandeunderrättelseskyldighet införes och någon egentlig olägenhet för hyresvärdenkan den knappast medföra. I enlighet med vad nu sagts har hovrätten intet atterinra mot att det slag av lagstiftning som åsyftas i motionen vid lämpligttillfälle genomföres. i finner såsom framhållitsovan det i motionen föreslagna tillägget till 12 kap. 44 § JB ligga i linje medreformsträvandena på hyresrättens område i syfte att bereda hyresgäst ökadtrygghet i besittning av förhyrd lägenhet. vill dock peka på attförslaget för med sig vissa problem. Motionären förutsätter enligt atthyresvärden, då hyresgästen på grund av bristande hyresbetalning förverkathyresrätten, själv säger upp hyresavtalet, I själva verket är det emellertid,framhåller , synnerligen vanligt att uppsägning i dessa fall skergenom delgivning av stämningsansökan eller ansökan om vräkning. För atthyresgästens intresse vid en uppsägning genom ansökningshandlingamas delgivningskall vara tillgodosett på samma sätt som vid en av hyresvärden gjorduppsägning enligt det föreslagna tillägget till 44 §, anser detkrävas att myndigheten vid kommuniceringen av ansökningshandlingarnainformerar hyresgästen om förutsättningarna för hyresrättens återvinnande.Förslaget torde i vissa lägen vidare medföra att ovisshet uppkommer beträffandeutgångspunkten för återvinningsfristen. Denna ovisshet sammanhänger med attmyndigheten inte alltid kan avgöra huruvida en i en ansökan av hyresvärdåberopad uppsägningshandling behörigen delgivits hyresgästen. En informationfrån myndighetens sida om återvinningsmöjligheten skulle kunna vilseledahyresgästen i de fall, då hyresgästen före myndighetens delgivning avansökningshandlingarna blivit av hyresvärden behörigen uppsagd på grund avogulden hyra. Hyresnämnderna anser att det ibland är rimhgt atthyresvärden åläggs att anvisa hyresgästen vad han bör göra för att tillvaratagasina intressen. Så sker också då en hyresvärd kontraktsenligt sagt upp enbostadshyresgäst och denne har besittningsskydd (avflyttningsmeddelande enligt49 § hyreslagen). I detta fall inleder hyresvärden nämligen genom sinuppsägning en procedur, som påtvingas hyresgästen, vars hyresrätt om uppsägningej skett skulle ha fortsatt oförändrad under nästa hyresperiod ellej tillsvidare. Förhållandena är emellertid enUgt hyresnämnderna icke jämförbara i detfaU att hyresgästen brister i hyresbetalning. Situationen hyresgästens faraatt mista sin hyresrätt uppkommer inte genom någon aktion från hyresvärdenssida utan genom att hyresgästen försummat sin elementära skyldighet att betalahyran. Det kan då, anser hyresnämnderna, icke rimligen fordras att hyresvärdenskall underrätta hyresgästen om vad denne skall göra för att hindra att hansförsummelse får allvarliga följder. Det är också, hävdar hyresnämnderna, enbetydande risk för att motionärens förslag skulle leda till att försumligahyresgäster oftare utnyttjade tolvdagarsrespiten fullt ut. Detta är ickemeningen med denna respit, som endast avser att skapa den yttersta gränsen förtolerans mot brister i hyresbetalningen. Hyresnämndema avstyrker därför motionen. a. att påståendetatt hyresgästerna påfallande ofta skulle sakna kännedom om återvinningsregelnär obestyrkt. Enligt förbundets erfarenhet är regeln väl känd av hyresgästerna.Förbundet pekar vidare på att en regel, som innebär att en part skallunderrätta sin motpart om vad denne har att iakttaga för att tillvarata sinarättigheter, måste betraktas som i princip främmande för svensk rätt.Visserligen har hyresvärden enligt 49 § hyreslagen ålagts skyldighet underrättahyresgästen vad denne har att iaktta när det gäller uppsägning tiUkontraktsenlig fardag. Den skillnaden föreligger dock att i sistnämnda fallinitiativet tUl förändringen av hyresförhållandet tas av hyresvärden, medan idet fall som dras upp av motionären det är hyresgästen som bryter mot vad parternaavtalat. Det strider enligt att den i etträttsförhållande förfördelade parten skall upplysa motparten vilka lagligamöjligheter denna har att återvinna hyresrätten. Förbundet påpekar även atthyresgäster, som tillfälligt har betalningssvårigheter, vid förfrågan hosvärden normalt får anstånd med inbetalning av hyran. I regel är det endasthyresgäster som ofta underlåter att betala hyran i rätt tid eller som underlång tid försummat att betala hyran som sägs upp till omedelbar avflyttning på Enligt förbundet finns det åtskilliga andraregler om rättigheter och skyldigheter för hyresgästerna som dessa är obekantamed. Detsamma gäller i viss utsträckning även fastighetsägare. Om tankegången imotionen skulle fullföljas, skulle underrättelseskyldighet införas även i andrafall. Det skulle emellertid, anser förbundet, föra tUl orimUgheter, om den enaparten skulle åläggas sådan skyldighet. Avslutningsvis framhåller förbundet att hyresvärden kan, istället för att delge hyresgästen en uppsägning, tUl rätten inge ansökan omlagsökning eller stämning med yrkande om att hyresförhållandet skall upphöra.Sådan ansökan gäller som uppsägning. Detsamma gäller till överexekutor ingivenansökan om hyresgästens avhysning. Eftersom nämnda ansökningar ställs tillmyndigheten, torde de enligt förbundets uppfattning inte kunna innehållaanvisningar tiU hyresgästen, hur denne kan förfara för att återvinnahyresrätten. Det skulle då återstå att tingsrätten eller överexekutor i sambandmed ansökningens delgivning meddelade hyresgästen vad han kan iakttaga för attåtervinna hyresrätten. Därmed skulle emellertid myndigheten inlåta sig på enrådgivande verksamhet som är främmande för en dömande opartisk instans. Pågrund av det anförda avstyrker förbundet att en regel med det i motionenföreslagna innehållet införs i jordabalken. I 12 kap. jordabalken (kapitletbetecknas allmänt och även av utskottet i det följande hyreslagen) regleras bl.a. följderna av utebliven hyresbetalning. Sålunda föreskrivs att hyresrätten ärförverkad och hyresvärden berättigad att säga upp hyresavtalet, om hyresgästdröjer med betalning av hyra utöver efter förfallodagen. Skerrättelse innan hyresvärden gjort bruk av sin rätt att säga upp avtalet kan handock ej senare åberopa dröjsmålet som grund för hyresgästens skiljande frånlägenheten. Även om hyresvärden begagnat sin uppsägningsrätt kan hyresgästenenligt 44 § återvinna hyresrätten under förutsättning att hyran betalas senasttofte vardagen från uppsägningen antingen till hyresvärden i vanlig ordningeller genom att den nedsätts hos överexekutor. 1 motionen framhålls att hyresgästerna påfallande oftasaknar vetskap om den i hyreslagen anvisade möjligheten att återvinnahyresrätten när den förverkats på grund av bristande hyresbetalning.Underlåtenhet att utnyttja denna möjlighet får enligt motionären synnerligenallvarliga konsekvenser för hyresgästen. Det förefaller därför motionärenrimligt att hyresgästen i samband med uppsägningen underrättas om de rättigheter lagen i nu nämnt hänseende tillerkänner honom.1 motionen yrkas med stöd härav att i 44 § införs bestämmelser om attuppsägning är giltig endast om däri tydligt anges förutsättningarna föråtervinning av hyresrätten. Enligt hyreslagen föreligger i ett fall skyldighet förhyresvärd att underrätta bostadshyresgäst om vad han har att iaktta för attbevaka sin rätt. När tvist föreligger om förlängning av hyresavtal eller omvillkor för sådan förlängning åligger det sålunda enligt 49 § hyresvärden attsända hyresgästen ett s. k. avflyttningsmeddelande, varav skall framgå atthyresgästen, om han inte går med på att flytta, har att senast efterdet han fått del av meddelandet hänskjuta tvisten till hyresnämnden. Påmotsvarande sätt åligger det när det gäller jordbruksarrende och bostadsarrendejordägare att lämna avflyttningsmeddelande till arrendator. Vidare böranmärkas att utskottet i sitt betänkande LU 1972: 17 tillstyrkt genompropositionen 1972: 70 framlagt förslag om införande av motsvarighet tillnämnda avflyttningsmeddelande i fråga om uppsägning av lokalhyresgäster ochanläggningsarrendatorer. Underrättelseskyldighet för respektive hyresvärd ochjordägare i nu nämnda fall har införts i syfte att stärka hyresgästernas ocharrendatorer-nas besittningsskydd och förhindra att dessa på grund av bristandekännedom om gällande bestämmelser råkar ut för rättsförluster. Motionärenmenar att samma behov av skydd för hyresgästen föreUgger när hyresrättenförverkats på grund av bristande hyresbetalning. Det bör emellertid observerasatt detta faU i principiellt hänseende skiljer sig från de förut nämnda fallen.När hyresvärden kontraktsenligt säger upp en hyresgäst är det hyresvärden somtar initiativ till en procedur, som påtvingas hyresgästen, vars hyresrättskulle - om uppsägning ej skett -ha fortsatt oförändrad under nästaavtalsperiod. I förverkandefallet däremot är det hyresgästens försummelse avskyldigheten att betala hyra i rätt tid, som föranleder uppsägningen. mening kan därför med visst fog hävdas, såsom länshyresnämnderna iStockholm och gjort, att det i förverkandefallet ejföreligger skäl för att ålägga hyresvärden, som är den i hyresförhållandet somnärmast är att betrakta som den förfördelade parten, skyldighet att underrättahyresgästen om vad han skall iaktta för att undgå följderna av sin försummelse.Utskottet vill emellertid understryka att principiella skäl ej bör hindrainförandet av en underrättelseplikt för hyresvärden, om behov därav skulleföreUgga. 1 vilken mån hyresgästerna har kännedom om den i lagenstadgade återvinningsmöjligheten har det under remissbehandlingen av motionenrått delade meningar om. Enligt utskottets mening måste man dock räkna med att åtskilliga hyresgäster saknar vetskap om möjhgheten att Såsom Hyresgästernas riksförbundpåpekat i sitt remissvar torde detta gälla särskilt i fråga om den invandradearbetskraften, som dessutom ofta inte vet vart man kan vända sig för att fåupplysningar. Även om det kan förutsättas att hyresvärdar normalt ej tillgriperuppsägning vid en enstaka försenad betalning eller vid tillfälligabetalningssvårigheter kan onekligen bristande kännedom om gällande rätt pådetta område leda till att hyresgästen blir av med bostaden, vilket som motionärenpåtalat oftast medför allvarliga problem för hyresgästen och hans familj. Frånsociala synpunkter talar därför starka skäl för införandet av en ordning sominnebär att hyresgästen i samband med uppsägningen får kännedom om demöjUgheter som finns till återvinning av hyresrätten. Under remissbehandling har uttryckts farhågor för attmotionärens förslag skulle leda till att försumliga hyresgäster oftare skullekomma att utnyttja tolvdagarsrespiten fullt ut. Ett sådant förfarande kanemellertid medföra att hyresgästen i annan ordning skiljs från lägenheten.Praxis visar nämligen att hyresnämnderna ofta vägrar att bifalla talan avhyresgäst om förlängning av hyresavtalet, när hyresgästen flera gångerunderlåtit att betala i rätt tid och hyresavtalet på grund härav sagts upp tillkontraktsenlig fardag. Utskottet delar uppfattning att anledningsaknas att befara att återvinningsrätten skulle missbrukas om motionärensförslag genomförs. i och Fastighetsägareförbundetpekar i sina remissvar på att det finns vissa formella hinder mot attföreskriva skyldighet för hyresvärd att i samband med uppsägning underrättahyresgästen om återvinningsmöjhgheten. Enhgt hyreslagen behöver, närhyresrätten förverkats, uppsägning inte delges hyresgästen genom hyresvärdensförsorg såsom är erforderligt vid kontraktsenlig uppsägning. Ävenstämningsansökan med yrkande att hyresförhållandet skall upphöra och ansökan omvräkning av hyresgäst gäller nämligen som uppsägning när ansökningen delgivitsi behörig ordning. 1 dessa fall kan underrättelse inte ske genom hyresvärdensförsorg utan den måste ombesörjas av vederbörande myndighet. Enligt utskottetsmening torde dock dessa formella svårigheter kunna lösas utan mera ingripandelagändringar. Sammanfattningsvis finner utskottet övervägande skäl talaför att en ordning införs som säkerställer att hyresgäst även i fall avförverkande av hyresrätt får kännedom om vad han har att iaktta för att varabevarad vid sin rätt till fortsatt besittning av bostaden. Detta kan, sommotionären föreslår, ske genom införandet av bestämmelser om att hyresgästen isamband med uppsägningen skaU underrättas om möjhgheten till återvinning avhyresrätten. Utskottet vUl emellertid peka på att frågan även torde kunna lösasgenom en föreskrift om att återvinningsrätten skall framgå av hyreskontraktet.I sistnämnda fall kompliceras dock frågan av att hyreslagen tillåter ävenmuntliga hyresavtal. Hyreslagen är f. n. föremål föröversyn. Inom har upprättats en promemoria (Ds Ju 1972;5) med förslag till ändringar i hyre slagstift ningen m. m., som nuremissbehandlas. Enligt vad utskottet erfarit räknar man inom departementet medatt skall kunna föreläggas förslag till lagändringar under den senaredelen av innevarande års höstsession. Utskottet anser att förevarande fråga börbli föremål för överväganden vid den pågående översynen av hyreslagen. Medhänsyn till anknytningen mellan hyres- och arrendereglerna på förevarandeområde bör jämväl de senare bU föremål för motsvarande översyn. Vad utskottet ianledning av motionen ovan anfört bör ges Kungl. Maj:t till känna. att i anledning avmotionen 1972: 48 ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet ovan anfört. Närvarande: herrar i (fp), (),()*, (), fröken i (s), herrar ()*,i (c), (), ()*, ()*, herrar i (s), (), (vpk), Olssoni (s) och i (c). Ej närvarande vid betänkandets justering. av (), vilken ansett dels att det avsnitt av betänkandet som på s. 7 börjar medorden "Underrättelseskyldighet för" och slutar pä s. 9 med orden"till känna." bort ha följande lydelse: Utskottet finner i likhet med vadSvea hovrätt i sitt remissutlåtande tillkännagivit att motionärens antagandeatt hyresgäster påfallande ofta saknar kännedom om den i 12 kap. 44 §jordabalken stadgade möjligheten att återvinna hyresrätten är riktigt.Utskottet delar likaså hovrättens uppfattning att det inte är tilltalande attbristande kunskap om den lagliga rätt hyresgästen härvid är tillförsäkrad skall kunna ledatill de svåra följder som ett mistande av bostaden innebär. Det är enligt utskottets mening alltid otillfredsställandeom rättsförluster uppstår på grund av bristande kännedom om de lagligamöjhgheter rättssamhället ställt till medborgarnas förfogande. Det måste varaett elementärt intresse för lagstiftaren att den enskilde medborgaren i varjesärskilt fall i mesta möjliga mån kan handla utifrån en säker bedömning av delagUga konsekvenserna av sitt handlande - alternativt sin uraktlåtenhet atthandla. Att en hyresgäst skall kunna förlora rätten till sin bostad och sålundaställas inför katastrofen att bli vräkt enbart på grund av otillräcklig kunskapom de bestämmelser som tillkommit just i syfte att skänka honom möjlighet attundvika att förhållandena utvecklas på detta olyckliga sätt finner utskotteticke acceptabelt. Det är icke minst ur jämUkhetsaspekt nödvändigt att aUahyresgäster, oavsett juridisk utbildning, på annat sätt förvärvadförfattningskunskap, större eller mindre främlingskap inför landetslagstiftning och oberoende av tillfälligheternas spel, beredes likvärdigamöjligheter att värna om sin rätt till något av det mest elementärt nödvändigaför upprätthållandet av en människovärdig existens, nämligen rätten tillbostad. Utskottet vill framhålla att möjliggörandet härav inte på minsta sättkränker motpartens rättsliga ställning eller inkräktar på hans lagliga rätt. Under remissbehandlingen-- (utskottet)------- förslaggenom förs. Länsstyrelseni-------- (utskottet)------- vederbörande myndighet. mening kan dessa formella svårigheter lösas genom ändringar i 12 kap.8§ hyreslagen. I praktiken kan underrättelse ske genom att vederbörandemyndighet antingen intar en erinran om återvinningsrätten i föreläggandet attsvara på ansökningen eller också åsätter ansökningshandUngen en stämpel medmotsvarande erinran.