bet · FV01LU2 · 1972-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1972 LU 1972:2 Lagutskottetsbetänkande i anledning av motion angående förbud mot försäljning avbostadsrättslägenhet på offentlig auktion m. m. I motionen 1972:179 av m. fl. (vpk)hemställs att hos Kungl. Maj:t begär dels förslag om sådan ändringav bostadsrättslagen att försäljning av bostadsrättslägenhet på offentligauktion förbjuds, dels förslag om förbud mot försäljning avbostadsrättslägenheter till överpris samt om offentiig kontroll av överlåtelseav bostadsrätt. De grundläggande bestämmelserna om bostadsrättfinns i lagen (1930:115) om bostadsrättsföreningar i det följande kalladbostadsrättsföreningslagen. I lagen regleras tre faU av försäljning avbostadsrätt på offentlig auktion, som samtliga avser bostadsrättsförenings rätttill försäljning av bostadsrätt, nämligen dels när dödsbo ej inom viss tidvisat att bostadsrätt övergått till någon, som ej kan vägras inträde iföreningen (26 § 1 och 3 st.), dels när den till vilken bostadsrätt övergåttgenom vissa i lagen särskilt angivna fång inte kan antas till medlem iföreningen och denne efter anmaning ej visat att bostadsrätten förvärvats avnågon som ej får vägras inträde i föreningen (26 § 2 och 3 st.), dels när nytt]anderätten till bostadsrättslägenhet är förverkad och föreningen uppsagtbostadsrättshavaren till avflyttning (53 §). Något förbud förbo-stadsrättshavare att själv låta försälja sin bostadsrätt på offentligauktion finns mte. Bostadsrättsföreningslagen innehåller inte heller någrabestämmelser om begränsning av ersättningen vid överlåtelse av bostadsrätt. Somett led i priskontrollen på bostadsmarknaden under tillkomlagen (1942:430) om kontroll av upplåtelse och överlåtelse av bostadsrätt m. m. nedan kallad kontrollagen. sistnämnda lag gällde varöverlåtelse av bostadsrätt mot vederlag giltig bara om den godkändes avhyresnämnden. Kontrollen omfattande dock endast frivilliga överlåtelser och ejförsäljning på exekutiv auktion. Godkännande fick i regel inte lämnas omersättning skulle utgå med högre belopp än som svarade motbostadsrättshavarens andel i föreningens tillgångar. Syftet med prövningen varframför allt att hindra bostadsrätts-havare att ta ut överpris som inte hadekunnat erhållas under normala förhållanden på bostadsmarknaden. Kontrollagenupphörde att gälla med utgången av . harbostadsrättsföreningslagen gällt utan inskränkning och en bostads- Riksdagen1972, 8 saml. rättshavareär således i princip oförhindrad att vid överlåtelse av bostadsrätt ta ut detpris som han önskar. Det förekommer emellertid att föreningarna i sina stadgarhar särskilda bestämmelser om hur överlåtelseersättningen skall beräknas.Detta innebär att den som betalat högre överlåtelseersättning än stadgarnamedger kan vägras medlemskap i föreningen under förutsättning att stadgarnaställts upp som villkor för medlemskap att normerna för beräkning avöverlåtelseersättning inte får ha åsidosatts. Idenna ordning görs i den nya bostadsrättslagen (1971:479), vilken antogs av1971 års riksdag (prop. 1971:12, LU 1971:9, rskr 1971:125) och som träder ikraft , ingen annan ändring än att i 11 § förskrivs att den somförvärvat bostadsrätt vid exekutiv försäljning eller offentlig auktion inte fårvägras medlemskap på grund av att i stadgarna angivits vissa normer förberäkningen av överlåtelseersättning. De ovan redovisade fallen av försäljningpå offentlig auktion har i bostadsrättslagen intagits i respektive 10, 12 och37 §§. I motionen anförs inledningsvis att bostaden intebör få vara en handelsvara. Slopandet av den offentliga kontrollen vidöverlåtelse av bostadsrättslägenheter har enligt motionärerna lett till enbetydande höjning av överlåtelsevärdena i storstadsregionerna och då särskilt iStorstockholmsområdet. Åtskilliga fall av rena ockerpriser vid försäljning avbostadsrättslägenheter är kända. I de flesta fall har det varit frågan omförsäljning av bostadsrättslägenhet mellan enskilda personer. Men enligtmotionärerna medverkar även samhället vid försäljning av bostadsrättslägenhetertill rena ockerpriser. Rätten att försälja bostadsrättslägenheter tillockerpriser grundläggs'nämligen i den nya bostadsrättslagens 10 §, som medgeratt bostadsrättsförening kan sälja bostadsrättslägenhet på offentlig auktionför dödsbos räkning. Motionärernaanför vidare att det är statistiskt belagt att var sjätte i landetsom helhet och var fjärde HSB-lägenhet i försåldes tillpriser som överskred de höga överlåtelseersättningar som HSB rekommenderade.Beträffande överlåtelser av andra bostadsrättslägenheter än de som förvaltas avde stora bostadskooperativa företagen är det, framhåller motionärerna, utrettatt de höga överlåtelseersättoingarna i inte är begränsade tiUlägenheter med ett attraktivt centralt läge i innerstaden. Ett studium avtidningarnas annonssidor visar "enligt motionärerna attöverlåtelsevärderi på kan tas ut för så små lägenheter som1 rum och kök t. o. m. i förorter och förortskommuner. Motionärernaanser vidare att försäljningen av bostadsrättslägenheter till mycket kraftigaöverpriser inte har antagit sedan sist behandlade denna Den omfattande försäljningen avbostadsrättslägenheter har i sin tur lett till en kraftig uppressning avfastighetsvärdena, vilket inte kan accepteras. I motionen framhålls avslutningsvis att det, sedanriksdagen senast behandlade frågan om offentlig kontroll vid överlåtelse avbostadsrätter, har tillkommit en ny och enligt motionärernas mening heltavgörande faktor, som talar för ett återinförande av den offentliga kontrollenoch för förbud mot försäljning av bostadsrättslägenheter på offentlig auktion.1971 års höstriksdag beslutade nämligen att höja beläningsgränsen för statligalån till bostadsrättsföreningar från . Detta måste leda tillatt insatserna i bostadsrättslägenheter sjunker väsentligt. Innehavare avbostadsrättslägenheter blir i det närmaste jämställda med hyresgäster i vanligahyreshus. Den egna kontantinsatsen för bostadsrättsinnehaven blir liten. Ilikhet med hyresgästen i vanliga hyreshus kommer bostadsrättsinnehavaren ihuvudsak att betala sin boendekostnad i form av hyra. Det finns, ansermotionärerna, inget försvar för att bostadsrättsinnehavare i fortsättningenskall kunna sälja en lägenhet, som vederbörande gjort en mycket blygsamkontantinsats i, till kraftigt överpris. Kommittén avlämnade i mars 1969betänkandet Bostadsrätt (SOU 1969:4) med förslag till ny bostadsrättslag. Ibetänkandet föreslogs inte några särskilda bestämmelser om beräkning aversättning för bostadsrätt vid överlåtelse. Kommittén ansåg det inte möjligtatt ange några närmare regler för hur en bostadsrätts värde i det enskildafallet skulle beräknas. Värdet kan fastställas med hänsyn till föreningensekonomiska ställning, värdet på nyttjanderätten till lägenheten eller andrafaktorer. Vanligen kommer värdet enligt kommittén till uttryck i det pris somerhålls vid en försäljning. 1 skrivelse till Kungl. Maj:t den11 anhöll om införande av viss kontroll avupplåtelse och överlåtelse av bostadsrätt. redogjorde iskrivelsen inledningsvis för de skäl som åberopades för beslutet att slopabestämmelserna i kontrollagen om offentlig priskontroll av överlätelsevärdena.Sålunda angavs att det stora flertalet bostadsrättslägenheter finns i hustilhörande föreningar, vilka i sina stadgar har sådana normer för bestämmandeav bostadsrättens överlåtelsevärde som inte medger att knapphetsbetingade Svårigheterna att ange en riktig norm för bestämmandet av enbostadsrätts värde bedömdes också bli stora. Vidare ansågs att en viss höjningav ersättningarna borde godtas i föreningar som tillåter friaöverlåtelsevärden. Höjningarna bedömdes bli ganska begränsade bl. a. medhänsyn till att den som har att betala ett kapitalbelopp torde vara merakänslig för beloppets storlek än den som har att erlägga ett motsvarande beloppi form av förhöjd hyra under en följd av år. SlutUgen åberopades attöverlåtelsekontrollen för statligt finansierade egnahem hade upphört. om att kontrollagens bestämmelser var tvingande. Om köpareav bostadsrätt betalat högre ersättning än som redovisats i det avtal somunderställts hyresnämnden hade han alltid legal möjlighet att återfå"överskjutande" belopp. Sedankontrollagen upphävts skall bostadsrättsföreningarnas stadgar,bostadsrättslagen och allmänna rättsgrundsatser tillämpas vid bedömandet avfrågan om högsta ersättning vid överlåtelse av bostadsrätt. Möjligheterna attpå grundval härav komma till rätta med påtagliga överpriser torde enligtKommunförbundet vara begränsade. Ett flertal föreningar saknar f. ö.stadgebestämmelser som reglerar bostadsrättens värde vid överlåtelse. Ombostadsrättslägenhet skall gå i byte mot lägenhet som tillhandahålls avbostadsförmedling finns dock möjlighet att vägra anvisning i den månöverlåtelsepriset ger anledning till detta. mening syntes de bestämmelser om överlåtelse av bostadsrätt somkommittén föreslog inte erbjuda någon lösning av de problem som sammanhängermed överpriser på bostadsrätter. Förbundetansåg det angeläget att åtgärder vidtas i syfte att komma till rättamed de risker som föreligger för en osund utveckling på bostadsmarknaden,särskilt i orter där den allmänna bostadssituationen fortfarande företer enbristande balans. Det borde övervägas att i en eUer annan form återinförakontrollen av bostadsrättsöverlåtelser. Eftersom hyresregleringslagen fåttförlängd giltighet, borde det övervägas att låta kontrollbestämmelsema omfattaalla eller vissa av de orter för vilka hyresregleringslagen gäller. Remissyttrandenaöver Kommunförbundets skrivelse. framställning avstyrktes av nästanalla remissinstanser. , och ansågemellertid att frågan om särskild prövning av överlåtelseersättningen bordeutredas närmare. I flera yttranden framhölls att prisutvecklingen borde följasmed uppmärksamhet och att en framtida höjning av prisnivån kunde motivera attfrågan om särskilda åtgärder övervägdes på nytt. Beträffandeen mer detaljerad redovisning av remissyttrandena hänvisar utskottet tillpropositionen 1971:12 s. 59 ff. . Propositionenmed förslag till bostadsrättslag I propositionen 1971:12 anförde chefen förjustitiedepartementet, statsrådet , i denna fråga bl. a. följande: » För egen del vill jag till en början framhålla attett återinförande av den prisreglering på bostadsrätter som gällde tillutgången av otvivelaktigt skulle vara förenat med åtskilliga problem.Härtill kommer att det är mycket svårt att kontrollera att en sådan regleringverkligen respekteras. Vid remissbehandlingen har från ett par håll ifrågasattsatt införa ett system med prövning i efterhand av överenskomna ersättningarefter mönster av hyreslagstiftningens regler om prövning av förstagångshyra.Även mot ett sådant system kan emellertid enligt min mening allvarligainvändningar riktas. En nedsättning i efterhand av den redan erlagdaersättningen med skyldighet för överlätaren att åter-bära överskjutande beloppskulle ofta försätta denne i en avsevärt mera bekymmersam situation än den somen hyresvärd råkar i om han nödgas finna sig i en lägre hyra än denursprungUgen kalkylerade. Någonsamlad statistik över prisutvecklingen inom hela bostadsrättsområdet för tidenefter kontrollens slopande föreligger inte. Inom såväl HSB som ,vilka tillsammans svarar för omkring två tredjedelar av bostadsrättslägenheterna,sker emellertid en fortlöpande uppföljning av de belopp som betalas vidöverlåtelse av bostadsrätter. Båda organisationerna har efter det attöverlåtelsekontrollen slopades antagit särskilda rekommendationer angåendeöverlåtelsepris för bostadsrätt. Rekommendationerna innebär att ersättningen iprincip skall motsvara grundavgift, amorteringar på fastighetslånen och ettskäligt tillägg för eventuella förbättringar av lägenheten. Dessutom kanbeträffande kapitaltillskotten beaktas värderingsindexeller, för lägenheter byggda , byggnadskostnadsindex. HSBhar för tiden 1 april31 redovisat sammanlagt 15 531 överlåtelserför hela landet. Av dessa har skett till pris som motsvarat HSB:s rekommendation.8 % av lägenheterna har betingat ett högre och ett lägre pris. redovisas i statistiken 10 737 överlåtelser. Därav har 78 %skett till rekommenderat belopp medan skett till högre och till lägrepris. För och del utvisar statistiken attomkring 22 resp. av de överlåtna bostadsrätterna betingat högre pris ändet rekommenderade medan motsvarande tal för utgjort . I statistikenhar med rekommenderat belopp likställts belopp som med högst . avvikitfrån det rekommenderade. Närdet gäller omfattar statistiken för tiden oktober 1969sammanlagt 7 232 överlåtelser. Av dessa har skett till högre och tilllägre pris än har rekommenderat. För tiden april1970 redovisas 4 912 överlåtelser. Därav har skett till högre och20 % till lägre pris än det rekommenderade. Av 195 överlåtelser i Stockholmunder sistnämnda period har i det närmaste hälften betingat överpris. IGöteborg och var av 659 resp. 538 överlåtelser motsvarande andel 10 resp.20 %. Även i statistik har med rekommenderat pris i regellikställts pris som avvikit från det rekommenderade med högst . I enanalys av överlåtelsepriserna ,som harverkställts inom anförs sammanfattningsvis, att stora regionala olikheter förekommer, att cirka enfemtedel av överlåtelserna sker till överpris, att lika stor andel sker tillunderpris, att tendensen mot fler underpris är aningen starkare än tendensentill fler överpris samt att prisutvecklingen är eller smått avtagande. Slopandet av den offentliga kontrollen avöverlåtelsevärdena på bostadsrätter har otvivelaktigt i vissa fall medfört attbostadsrättshavare tagit ut priser som inte obetydligt överstigit vad som vartillåtet enligt kontrollagen. Det torde då i regel ha varit fråga om centraltbelägna, attraktiva äldre lägenheter i storstadsområdena, framför allt i Stockholm.Av de uppgifter HSB och har ställt till förfogande framgåremellertid inte att överlåtelsepriserna pä bostadsrätter i föreningar sombildats inom dessa organisationer i någon mera betydande omfattning kommit attöverstiga de belopp organisationerna har rekommenderat medlemmarna att ta ut.Detta framstår som särskilt betydelsefullt med hänsyn till den dominerande ochnormgivande roll HSB och spelar på bostadsrättsmarknaden. Även omstatistiken kan vara behäftad med vissa felaktigheter, torde man kunna räknamed att den i huvudsak rätt återspeglar prisutvecklingen på bostadsrätter.Enligt vad jag har inhämtat har varken inom HSB eller inom någonnämnvärd ökning av det totala antalet överlåtelser kunnat iakttas efterkontrollagens upphävande. Det finns alltså inte grund för att anta attspekulationer i bostadsrätter förekommer i någon betydande omfattning. Mot bakgrund av det nu anförda anser jag inte att denhittillsvarande utvecklingen inger sådana farhågor att det finns anledning attnu vidta särskilda åtgärder för att återinföra offentlig kontroll av deersättningar som tas ut vid överlåtelse av bostadsrätt. Utvecklingen böremellertid Också i fortsättningen följas med uppmärksamhet. Skulle någon meramarkant höjning av prisläget inträffa bör frågan tas upp till förnyatövervägande. I anledning av propositionenväcktes en motion, 1971:1212, med yrkande dels att bestämmelserna om rätt tillförsäljning av bostadsrätt på offentlig auktion skulle utgå urbostadsrättslagen, dels att lagstadgat förbud mot försäljning av bostadsrätttill överpris skulle införas. anförde i sitt av godkändabetänkande (LU 1971:9) att slopandet av den offentliga kontrollen avöverlätelsevärdena på bostadsrätter otvivelaktigt hade medfört attbostadsrättshavare i vissa fall kunnat ta ut priser som inte obetydligtöverstiger vad som var tillåtet enligt kontrollagen. I regel har det då varitfråga om centralt belägna, attraktiva lägenheter i storstadsområdena, framförallt i . Inom HSB och , vilka tillsammans svarar för omkringtvå tredjedelar av bostadsrättslägenhetema, hade skett en fortlöpande uppföljningav de belopp som betalats vid överlåtelser av bostadsrätter. Avorganisationernas statistik framgick emellertid inte att överlåtelsepriserna päbostadsrätter i förenmgar inom dessa organisationer i någon mer be- tydandeomfattning kommit att överstiga av organisationerna rekommenderadeöverlåtelsepriser. Inte heller hade inom HSB och efter kontrollagensupphörande skett någon nämnvärd ökning av det totala antalet överlåtelser,vilket tydde på att det inte i någon större omfattning kunde ha förekommitspekulationer i bostadsrätter. Även om statistiken kunde vara behäftad med feltorde den dock i stort sett rätt spegla prisutvecklingen. Utskottet delade medhänsyn till det anförda departementschefens uppfattning att det inte förtillfället fanns anledning att återinföra den offentliga kontrollen avbostadsrättsöverlåtelser. Utskottet ansåg inte heller att det fanns någonanledning att ändra pä reglerna om försäljning av bostadsrätter pä offentiigauktion. Dessutom framhöll utskottet att ett återinförande av en prisregleringpå bostadsrätter skulle med hänsyn till att marknaden varitfri vara förenat med åtskilliga problem. Utskottet ville dock understryka vaddepartementschefen anfört om att utvecklingen också i fortsättningen bordeföljas med uppmärksamhet och att, om någon mer markant höjning av prislägetinträffade, frågan borde tas upp till förnyat övervägande. I departementschefens ovan redovisade anförande ipropositionen 1971: 12 har lämnats vissa statistiska uppgifter beträffande depriser som betalats vid överlåtelser av bostadsrätt inom föreningar anslutnatill HSB och Svenska , avseende 1969 och första halvåret1970 och för perioden . För tidendärefter har utskottet inhämtat följande uppgifter. Överlåtelserav bostadsrätter inom HSB . belopp över HSB:s rek. överlåtelser av bostadsrätter inom HSB . Överlåtelser antal och procent belopp över HSB:s rek. Enligt HSB:s rek. Under HSB:s rek. Över HSB:s rek. Övriga orter över 50 000 Orter under 50 000 3 840 1487 1026 4 243 3 999 63 60 46 50 48 72 2 646 561 387 161 114 9 12 8 8 0 26 31 42 42 44 28 23 677 6 430 3 222 2 7 500 12 000 14 100 5 000 4 700 6 000 4 100 Följande anmärkningar bör göras ianslutning till tabellerna. Till överlåtelser enligt HSB:s rekommendation harräknats fall med avvikelse inom ± . HSB:s rekommendationförutsätter skälig täckning för standardökningar. Enligt HSB ingår emellertid iöverpriserna i viss utsträckning ytterligare standardförbättringar.Omfattningen härav är dock ej känd för HSB. har gjort ensammanställning över samtiiga överlåtelser av bostadsrättslägenheter, somförvaltas av , 1.5.197031.3.1971. Avsammanställningen framgår följande. av överlåtelserna har skett till ettavtalat pris som är lägre än det rekommenderade. För dessa överlåtelser har igenomsnitt betalats ett pris som ligger under det rekommenderade priset.53 % av överlåtelserna har skett till ett avtalat pris som överensstämmer meddet rekommenderade priset (eller är högst högre). De resterande24 % av överlåtelserna har skett till pris överstigande de rekommenderade. Idet distrikt, som hade de största positiva genomsnittliga avvikelserna från derekommenderade priserna (), hade i genomsnitt avtalats priser som med 82,översteg de rekommenderade priserna. Distriktet med de största negativagenomsnittliga avvikelsema från de rekommenderade priserna () hadeavtalade priser som understeg de rekommenderade priserna. För deredovisade överlåtelserna Inom alla distrikt sammantagna översteg detgenomsnittliga avtalade priset det genomsnittiiga rekommenderade priset. I en analys av siffermaterialet har gjort en jämförelsemed tidigare sammanställningar av överlåtelser och har därvid funnit att den genomsnittligaprisutvecklingen i stort sett är men att det skett en ökadspridning av de verkliga överlåtelseprisema i förhällande till derekommenderade priserna. Med hänsyn tiU att det statiiga kreditstödet tillbostadsrättsföreningarna åberopats till stöd för motionsyrkandet lämnas härnedan en kortfattad redogörelse för den statiiga långivningen till nybyggnad avflerfamiljs-fastighet enligt bostadslånekungörelsen (1967:552) nedan kalladBlk vilken trädde i kraft . Ioch med ikraftträdandet av Blk upphörde de statliga generella bostadssubventionerna,vilka hade bestått av dels låg ränta på de statliga bostadslånen, s. k.underränta, dels räntebidrag avsedda att täcka en del av ränteutgifterna förprimär- och sekundärlån. För att inte subventions-avveckhngen skulle medföra enhöjning av kapitalkostnaderna, och därmed av hyror och bostadskostnader,infördes två nya låneformer, räntelån och paritetslån. Räntelånen var iprincip avsedda för hus till vilka räntebidrag utgått, medan paritetslån varbeteckningen på de lån utan subventionsinslag som kunde beviljas fr. o. m. år1968. Gemensamt för båda läneformema är att ökningen av kapitalkostnaderna,till följd av subventionsawecklingen, i början täcks med lån som senareåterbetalas med successivt stigande belopp. Genom att denna höjning är knutentill kostnadsutvecklingen för nyproduktion av bostäder får man enviss utjämning av kapitalkostnaderna mellan olika årgångar av hus. I detföljande lämnas vissa uppgifter om paritetslänen. Ivarje låneärende skall länsbostadsnämnden fastställa dels ett låneunderlag (19§), dels ett pantvärde (27 §). Låneunderlaget utgör grund för bestämmande avbostadslånets storlek och pantvärdet för bostadslånets placering iförmånsrättsordningen. Låneunderlagetberäknas med ledning av schablonbelopp, som i stort sett skall motsvarakostnaderna för marken och dess iordningställande, grundläggnings- ochgrovplaneringskostnader, byggnadskostnader och vissa andra kostnader. Pantvärdetbildas genom att olika tillägg får göras till lånéunderlaget. Tilläggen avsersådana nyttigheter som bostadsmyndigheterna visserligen inte direkt belånar mensom de ändå är beredda att lämna visst stöd till genom utökad underliggandekredit (härigenom ingår nyttigheter som minskar fastighetens driftkostnadereller varaktigt är de boende till nytta). Pantvärdet får inte sättas högre änatt inteckning inom av detta kan antas utgöra tillfredsställande säkerhetför bostadslånet. Bostadslånetberäknas som en viss andel av låneunderlaget. Länets storlek är beroende påtill vilken kategori låntagaren hör. Låneandelen är sålunda för kommun,allmännyttigt bostadsföretag, landstingskom- munoch landstingskommunalt bostadsföretag (20 §), för bostadsrättsförening somarbetar utan enskilt vinstintresse och under kontroll (21 §), förbostadsrättsförening, som är fristående i förhållande till egentligabyggnadsföretagarintressen men som ej arbetar under kontroll (23 §)samt för annan bostadsrättsförening. Genom lagändring 1971 (SFS 1971:1182)som trätt i kraft , har låneandelen för sådanabostadsrättsföreningar, som omfattas av 21 §, höjts från till . Bostadslånetskall placeras inom 85, 90, 98 eller av pantvärdet, allteftersom lånetutgår med 15, 20, 28 eller av låneunderlaget (28 §). Detta medför att dennedre gränsen för bostadslånet varierar inom vida marginaler. I det fall dåpantvärdet är identiskt med låneunderlaget ligger den nedre gränsen vid 70 %av låneunderlaget. Ju mer pantvärdet sedan överstiger låneunderlaget destohögre kommer gränsen att ligga. Detbelopp, som ligger under bostadslånets nedre gräns, skall täckas avunderliggande kredit hos bank eller annat kreditinstitut. I den mån det visarsig omöjligt att erhålla sådan kredit på godtagbara villkor kan bostadslånetfördjupas av låneunderlaget (25 och 26 §§). Fördjupningen fårdock räknas endast från bostadslånets lägsta tänkbara nedre gräns, nämligen av låneunderlaget. Detta medför i det fall att det beräknade pantvärdetöverstiger låneunderlaget, att det ordinarie bostadslänet sjunker ned med undregränsen till av läneunderlaget och att pantvärdestillägget i ställetmåste finansieras med annat topplån. Räntanpå bostadslånet är rörlig (30 §). Den fastställs av Kungl.Maj:t för ett kalenderår i sänder. Amorteringstiden är i regel 30 år.Återbetalning av bostadslån kan ske genom rak amortering med en efter handsjunkande ränta, s. k. nominellt lån. Enligt 32 § bo-stadslänekungörelsen skallemellertid räntebetalning och amortering omfördelas i tiden i fråga ombostadslån som avser nybyggnad av flerfamiljshus.