bet · FV01LU21 · 1972-12-31 00:00:00 — Närsädana utlänningar dör har det enligt tingsrätten ofta visat sig omöjligt attfå erforderliga uppgifter om släktingar i hemlandet, språksvårigheter hindrardessutom efterforskningarna och släktingarna i hemlandet har vanligtvis ingenförståelse för svenska myndigheters krav på bouppteckning i . Likaomöjligt har det visat sig vara att få någon i att upprätta en godtagbarbouppteckning i dessa fall. redovisar liknande erfarenheteroch hävdar att handläggningen av bouppteckningsärenden bör ändras när detgäller bouppteckning efter utlänning, som vid dödsfallet ägt hemvist här ochbeträffande vilken vederbörande delgivningsman upplyst, att verkställd undersökningvisat, att den avlidne icke efterlämnat några tillgångar, och att ej hellerkännedom vunnits om dödsbodelägare eller annan, som kunde antas varabouppteckningspliktig. Ofta läggs det genom rätten ned stor möda på och ägnasmycken tid åt att söka få reda på någon sådan person, ett arbete som nästanalltid visar sig resultatlöst. Det skulle enligt tingsrätten vara önskvärt ibesparingssyfte om ett dylikt ärende kunde få avskrivas på grundval avdelgivningsmannens utredning. Förordnande enligt 20 kap. 9 § ÄB av särskildbouppteckningsförrättare sker regelmässigt ej i dessa fall. Några av de remissinstanser som tillstyrker motionenåberopar att en uppmjukning av bouppteckningsplikten skulle innebära en förenklingoch besparing för såväl bouppteckningsmyndigheterna som den enskilde.Stockholms tingsrätt betonar sålunda att förändrade förhållanden har undersenare är - inte minst i en storstad som - medfört sådana svårigheteratt övervaka att bouppteckningsplikten efterlevs, att redan av detta skäl enuppmjukning av bouppteckningsplikten är önskvärd. Ofta har tingsrätten efteråratals efterforsknings- och anmaningsarbete tvingats avskrivafråga om indrivning av bouppteckningar. Den tillstyrkta utredningen bör enfigttingsrätten avse såväl bouppteckningsplikten som domstolarnas övervakning avatt den fullgörs. Syftet bör vara inte endast att förenkla för den enskildeutan även och inte minst att befria domstolarna från tyngande arbete med att setill att bouppteckningar ges in för registrering. Därmed är emellertiddomstolarnas arbete inte avslutat utan bouppteckningarna, särskilt efterutlänningar eller socialfall, har enligt tingsrätten ofta varit behäftade medså många felaktigheter, att det krävs betydande arbete att få fram erforderligakompletteringar. Tingsrätten anser därför att.de nya reglerna bör vara så .utformadeatt även domstolarnas arbete med att framtvinga komplettering av ingivnabouppteckningar förenklas, i varje fall dä bouppteckningen ej beräknasföranleda arvskatt. anför att en undersökning av debouppteckningar, som inregistrerats vid domstolen visar iett relativt stort antal fall att tillgångarna är ringa. Tingsrättenifrågasätter om det icke skulle vara möjligt att i sådana fall, ersätta detrelativt komplicerade bouppteckningsförfarandet med ett enklare. Enligttingsrättens mening skulle detta kunna medföra besparing såväl för de enskildamedborgarna som för domstolen. Tingsrätten vill i detta sammanhang framhålla,att i varje fall på landsbygden arbetet med upprättande av bouppteckningar sedanmycket tillbaka i stor utsträckning legat på nämndemännen. Undersenare år har emellertid nämndemännens antal minskat, vartill kommer att derasbenägenhet att medverka vid bouppteckningsarbetet efterhand nedgått. Detta harenhgt tingsrätten medfört ökade svårigheter för dödsbodelägarna a.tt fåerforderlig hjälp och ökade kostnader. De remissinstanser som avstyrkt motionen anför däremot somskäl för avstyrkandet att en uppmjukning av bouppteckningsplikten i vart fallpå det sätt som motionären föreslagit skulle medföra ökat arbete. förmyndigheterna till ringa eller ingen fördel för den enskilde. Hovrätten förNedre anser att den föreslagna .uppmjukningen av bouppteck-ningsphkteninte torde innebära några egentliga besparingar för tingsrätterna. Enskyldighet att inkomma med anmälan måste nödvändigtvis förknippas med kontrollav att skyldigheten efterlevs och med en möjlighet att genom yitesföreläggandeframtvinga ett fullgörande. Den föreslagna ordningen hksom även den av 1971 årsutskottsreservanter föreslagna möjligheten att i vissa fall efterge kravet pågode män skulle enligt hovrättens mening ge upphov till svårbedömbara gränsfalloch medföra ett ökat arbete för tingsrätterna vid bedömandet av ombouppteckning eller gode män vore erforderliga eller ej. Denna ökning iarbetsbördan torde inte motsvaras av bortfallet av det fåtal fall i vilka godman att föranstalta om bouppteckning måste förordnas, //oi'/-affen/ör VästraSverige anför liknande synpunkter. Enligt tingsrätts mening skulleden föreslagna inskränkningen av bouppteckningsplikten inte medföra någonpåtaglig förenkling, eftersom en skriftlig anmälan bör innehålla sådanauppgifter som skaU antecknas i, en bouppteckning. menar att motionärens förslag - att bouppteck- ningen i vissa fall skulle ersättas av en skriftliganmälan till rätten, som skulle pröva om anmälan var tillräcklig - ej innebärnågon förenkling utan snarare motsatsen samt dessutom ter sig vanskligt pågrund av den ovisshet, som ibland skulle uppkomma huruvida bouppteckningspliktförelåg eller ej. har gjort en genomgäng av registreradebouppteckningar och börian av 1972 och funnit att det skulle kunnabli aktuellt att byta ut bouppteckning mot anmälan i avfallen. För tingsrättens del skulle härigenom en viss vinst vara att göra.Emellertid skulle en sådan ordning också medföra visst merarbete, nämligenprövning av de fall, i vilka bouppteckning kan avvaras. Regleringen av dennafråga skulle lätt kunna mynna ut i ett flertal olika bestämmelser, som skullegöra en okomplicerad fråga i vart fall i viss mån komplicerad. Förtingsrättens del ter sig därför de besparingsmöjligheter som motionärenförmodar skuUe bli följden av en lagändring såsom små. Tingsrätten anserdäremot att en förenkling av bouppteckningsplikten säkerligen bland allmänhetenskulle uppfattas som en lättnad. Tingsrätten betonar dock att bouppteckningarnai nu avsedda fall merendels är synnerligen enkla och ofta avfattas på trycktaformulär. Avdrag för bouppteckningskostnader brukar enligt tingsrättenserfarenhet yrkas med 50 - ISO kronor. SkUlnaden mellan att upprätta en formellbouppteckning och att skriva en anmälan av tänkt slag skulle inte vara så stor.Den av motionären föreslagna ordningen skulle enligt tingsrättens meninginnebära övervältring av ansvar på den som undertecknar anmälan. Omlämpligheten härav kan möjligen tvekan råda. Däremot anser tingsrätten att viden anmälan en del omak skulle kunna besparas i form av kallelser pådödsbodelägare, utfärdande av fullmakter m. m. har undersökt möjligheten att istället för att dispensera från bouppteckningsplikten tillåta en pä så sättförenklad bouppteckningsform att bouppteckning förrättades utan anlitande avgode män; boet skulle således endast uppges under edlig förpliktelse avbouppgivaren och kostnaderna för gode männen skulle inbesparas. Häremot kanenligt tingsrätten invändas, att dessa kostnader i allmänhet ej torde varasärskilt stora, i synnerhet som i realiteten allenast en god man i allmänhettorde utföra det huvudsakliga arbetet i de fall, varom nu är fråga. Vidareskulle det enligt tingsrättens mening ofta bli erforderligt för bouppgivarenatt anlita biträde med erfarenhet på området. Tingsrätten anser att effektenav en förenklad bouppteckning sannolikt skulle bli ganska obetydlig för depersoner som berörs därav och för tingsrättens del skulle den knappast medföranågon lättnad. och hovrätten för att om kapitalskatteberedningens förslag om förtryckta blanketter,som skall tUlställas dödsboet tUlika med upplysningar om hur bouppteckningenskall göras upp - genomförs kommer bouppteckningsplikten säkerligen ej attkännas betungande, framhåller att motionärens syftemål inågon mån torde vinnas, därest ett auktoritativt uttalande avgavs och bringadestill mera allmän kännedom därom, att första lagutskottets uttalande att det icke kan "vararimligt att kräva, att då tillgångarna är obetydliga alltför mycket arbetenedlägges för att efterforska dödsbodelägares adresser", står iöverensstämmelse med gällande rätt. I praxis ställes nog enligt tingsrättensuppfattning på en del håll strängare krav än så, något som givetvis kan bidragatill att göra bouppteckningsplikten onödigt betungande. I några av de tillstyrkande remissvaren diskuteras även vilketförfarande som i aktuella fall skulle ersätta det nuvarande. Kammarkollegietanser, såsom ovan redovisats, att bouppteckningen bör ersättas av endeklaration. Möjlighet bör enligt kollegiet finnas för dödsbodelägare och förbeskattningsmyndigheter liksom även för granskningsmyndigheter att päfordraatt bouppteckning förrättas även i deklarationsfallen. Enligt Härnösandstingsrätt kan man inte efterge kravet på något slags anmälan om boetsekonomiska ställning och om dödsbodelägarna. Vilken form en sådan anmälan skallha finner tingsrätten böra utredas. avstyrker bestämtmotionärens förslag om utredningsplikt för rätten. I stäUet föredrartingsrätten det förslag som rådhusrätt avgav och som innebäratt bouppteckningen i de fall, då den avlidnes tillgångar är så ringa, att deinte förslår till annat än gäldande av begravningskostnaderna och andrautgifter i anledning av dödsfallet, borde kunna ersättas med en under edligförpliktelse undertecknad uppgift rörande den avlidnes arvingar och enförsäkran att boet är så ringa som angetts. Denna försäkran skulle enligtförslaget bestyrkas av ledamot eller befattningshavare hos socialnämnd ellerannan lämplig person. Ett annat sätt att uppmjuka bouppteckningsplikten kanenligt tingsrättens mening tänkas vara att, åtminstone för vissa fall,konstruera bouppteckningsplikten i analogi med reglerna om deklarationsplikt i45 § AGF. Bouppteckning skulle då behöva upprättas endast i sådana fall dåskattskyldighet föreligger. Denna lösning skulle kunna tänkas då den avlidne ärett barn under - förslagsvis - 15 är. Om barnet efterlämnar en förälder skullei sä fall skyldighet att upprätta och inge bouppteckning med nuvarandeskatteskalor inte föreligga om behållningen efter barnet är högst . Enligt bestämmelserskall bouppteckning efter avliden alltid upprättas och inges till rätten. 1förevarande motion framställs önskemål om utredning i syfte att ge domstol rättatt i vissa fall medge befrielse frän skyldigheten att förrätta bouppteckning.Motionären åsyftar bl. a. sådana fall då den avlidne är medellös och saknarkända arvingar eller då ett bam avlidit i späd ålder utan att efterlämnatillgångar. 1 dessa och liknande situationer bör enligt motionären förundvikande av onödiga besvär och kostnader bouppteckningen kunna ersättas av entill rätten ställd skriftlig anmälan undertecknad under edlig förpliktelse avtvå vederhäftiga personer. En uppmjukning avbouppteckningsskyldigheten har, såsom framgår av redogörelsen ovan, vid fleratillfällen övervägts. De skäl som motionären nu anfört till stöd för sinuppfattning har åberopats redan under den tidigare debatten; isamband med motioner vid 1961, 1963, 1966, 1967 och riksdagar. Vidförstnämnda tillfälle fann första lagutskottet i sitt av godkändautlåtande ej sådana omständigheter ha förebringats, att en ändring kunde ansespåkallad i lagberedningens och ärvdabalkssakkunnigas ståndpunkt, att denobligatoriska bouppteckningsplikten borde bibehållas. Utskottet erinrade jämvälom att ifrågavarande bouppteckningar i allmänhet fordrade föga omfattandeutredningar och ofta kunde avfattas jämlikt förefintliga blankettformulär. Isitt utlåtande , vUket godkänts av , framhöll förstalagutskottet till stöd för bibehållande av den obligatoriska bouppteckningspliktenbl. a. att det kunde antagas att det ifrågasatta förfarandet i många fall ejskulle medföra någon egentlig förenkling. Enligt utskottet kunde nämligen denutredning, som måste göras för domstolens bedömning av frågan om eftergift avbouppteckningsskyldigheten, förutsättas få sådan omfattning, att den ej skulleväsentligen skilja sig från den utredning som verkställdes, då fråga var ombouppteckning efter avliden, som saknade tillgångar. 1 sina år 1966 och 1967avgivna av godkända utlåtanden förklarade första lagutskottet attutskottet vidhöll sin tidigare redovisade inställning till spörsmålet.Lagutskottet fann 1971 avgivna betänkande att det sedan frågan senastprövades inte inträffat någon omständighet som kunde ge anledning att frångåden av tidigare intagna ståndpunkten. De skäl som sålunda anförts mot en begränsning avbouppteckningsplikten anser utskottet i huvudsak alltjämt bärande. Utskottethar dock full förståelse för att det kan synas i många fall onödigt och stundomtUl och med stötande att avkräva föräldrar bouppteckning efter barn som avliditi späd ålder. Också ett litet barn kan emellertid efteriämna tillgångar somkräver förrättande av bouppteckning. Det synes utskottet dock inte uteslutetatt man i fråga om avlidna spädbarn skulle kunna i flertalet fall tillämpa ettenklare förfarande än förrättande av fullständig bouppteckning. Eventuelltskulle bouppteckningen kunna ersättas med något slag av arvsdeklaration. Även ivissa andra fall synes en förenkling vara möjligt, t. ex. när den avUdne ärutlänning, som efterlämnar endast obetydliga tillgångar och saknar släktingar iSverige, eller när den avUdne är helt medeUös. Såsom tidigare framhållit är bouppteckningarna inu avsedda fall i regel mycket enkla och medför endast obetydliga kostnader.Utskottet vUl i detta sammanhang peka på att första lagutskottet år 1961uttalade att det inte kan vara rimligt att kräva att alltför mycket arbeteläggs ned för att efterforska dödsbodelägares adresser, då tillgångarna i boetär obetydliga. Kapitalskatteberedningen har såsom redovisats i det föregående(s. 5) föreslagit att formulär för bouppteckning förses med förtryck mederforderliga persondata om den avlidna och därefter tillställes dödsboet tillsammans med en erinran om boupptecknings- Sådana bouppteckningsformulär bör även kunnaförses med erforderliga anvisningar. Ett genomförande av beredningens förslagskulle enligt utskottets mening betydligt underlätta för dödsbodelägarna attfullgöra boupptcckningsplikten. Med hänsyn till det anförda skulle en uppmjukning avbouppteckningsplikten medföra endast begränsade lättnader för dem som ärskyldiga att föranstalta om bouppteckning. Inte heller för flertalet avtingsrätterna skulle såsom framgår av remissvaren den av motionären föreslagnainskränkningen i bouppteckningsplikten innebära någon nämnvärd fördel. Endastde allra största tingsrätterna torde kunna komma att påvisa någrarationaliseringsvinster. Utskottet finner med hänsyn till det sagda inte nupåkaUat att begära en särskild utredning om bouppteckningsplikten. Eftersom enuppmjukning av denna dock skulle kunna innebära vissa fördelar förutsätterutskottet emellertid att frågan blir föremål för prövning i annat lämpligtsammanhang. Därest kapitalskatteberedningens förslag om överflyttning avbouppteckningsärendena från tingsrätterna till länsstyrelserna genomförs måsteäven själva inregistrerings- och skattläggningsförfarandet ses över. mening synes då även en uppmjukning av bouppteckningsplikten kunnanärmare övervägas. Pä grund av det anförda finner utskottet att motionen intebör föranleda någon åtgärd från sida. attmotionen 1972:16 inte föranleder någon åtgärd. Närvarande: herrar (), (), frökenAnderson i (s), herrar (), (), i (c), (), (), (), herrar iSödertälje (s), (). (vpk), i (c), () och i (s). av herrar (), i (c), (), (), herrar (), i (c) och (), vilka ansett dels att det avsnitt av utskottets betänkande som börjarpå s. 13 med orden "En uppmjukning" och slutar på s. 14 med orden"sida" bort ha följande lydelse: Utskottet har full förståelse för motionärens uppfattningatt det kan synas i många fall onödigt och stundom till och med stötande attavkräva föräldrar bouppteckning efter barn som avlidit i späd ålder. litet barn kan emellertid efterlämna tillgångar som kräverförrättande av bouppteckning. Det synes utskottet dock inte uteslutet att man ifråga om avlidna spädbarn skulle kunna i flertalet fall tUlämpa ett enklareförfarande än förrättande av fullständig bouppteckning. Eventuellt skullebouppteckningen, såsom kammarkollegiet föreslagit, kunna ersättas med någotslag av arvsdeklaration. Även i vissa andra fall synes en förenkling varamöjlig, t. ex. när den avlidne är utlänning, som efterlämnar endast obetydligatillgångar och helt saknar släktingar i , eller när den avlidne är heltmedellös. I nu avsedda faU skulle en uppmjukning avbouppteckningsplikten medföra lättnader för dem som är skyldiga att föranstaltaom bouppteckning. Även för domstolarna, särskilt de största tingsrätterna,skulle en viss arbetslättnad kunna förväntas genom att antalet anmaningar attinkomma med bouppteckning och vitesförelägganden skulle nedgå. Utskottet vUl vidare peka på att av remissvaren framgåratt domstolarna i vissa faU funnit sig nödsakade att ge efter på kravet omupprättande av bouppteckning. Den olikhet i tingsrätternas tillämpning avbestämmelserna om bouppteckning som sålunda uppstått finner utskottet frånallmän synpunkt oacceptabel. Med hänsyn till det anförda anser utskottet det önskvärt,att de praktiska förutsättningarna för en uppmjukning av bouppteckningspliktenundersöks. Då frågan till sin omfattning är begränsad och knappast kan tarvanågon större utredning, förutsätter utskottet att erforderlig utredning kan skeinom utan att någon särskild kommitté tUlsätts, dels attutskottet bort hemställa att i anledning avmotionen 1972:16 hos Kungl. Maj:t hemställer om en översyn avbouppteckningsplikten i enlighet med vad ovan anförts. , Sthim 72 6