bet · FV01UbU47 · 1972-12-31 00:00:00 — utbildningsutskottetsbetänkande nr 1972 UbU 1972: 47 betänkande i anledning av motionerangående undervisning av dövblinda m. fl. I motionen 1972:495 av frökenAndersson i (c) och i Lane-Herrestad (c) hemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t hemställer om planering och åtgärder för atttillgodose behovet av undervisning av sådana utveckhngsstörda barn och ungdomarpä träningsnivån som är utsatta för grava syn- och/eller hörselskador. I motionen 1972: 1085 av frökenAndersson i m. fl. (c) hemställs att hos Kungl. Maj:t begäratt frågan om de dövblindas behov av och möjligheter till utbildning snarastutreds och att förslag till åtgärder därefter föreläggs . Enligt den nya lagen (1967: 940,ändrad : 639) angående omsorger om vissa psykiskt utveckhngsstördaskall undervisning av psykiskt utvecklingsstörda meddelas i särskola, som kanvara förskola, skola för grundundervisning, tränmgsskola eller yrkesskola. Förutvecklingsstörda med anpassningssvårigheter eller vissa komplicerande fysiskahandikapp skall meddelas specialundervisning i särskola eller undervisning ispecialsärskola. Huvudmännen är skyldiga att i hemmet eller på envårdinrättning anordna s. k. särskild undervisning av utvecklingsstörda, som pägrund av rörelsehinder, sjukdom e. d. inte kan delta i särskolans vanligaarbete. För vård av psykiskt utvecklingsstörda skall enligt dennya lagen finnas värdhem, specialvårdhem, specialsjukhus, daghem för barn ochsysselsättningshem. Statsbidrag utgår till landsting och kommun som intetillhör landsting samt om särskilda skäl föreligger till enskilda,föreningar och stiftelser av lönekostnaderna för rektorer ochlärare vid särskolan. Bidragsbestämmelserna återfinns i kungörelsen (1968:350)angående statsbidrag till omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda (ändradsenast 1970:262). UbU1972: 47 2 /71 ärgrundskolan helt införd i den tioåriga skolan för syn-, hörsel- ellertalskadade barn, vilken enligt statsmakternas beslut (prop. 1965:70, SU1965:101, rskr 1965:275) ersätter de förutvarande blind- och dövskolorna,Skolformen benämns specialskolan. Verksamheten regleras genomspecialskolstadgan (nr 478, senast ändrad 1971:346). Synskadade elever undervisas inom specialskolan vid tvåskolenheter, belägna i (Tomtebodaskolan) och i (). Hörselskadadeelever undervisas vid sex skolenheter, belägna i (Manillaskolan),(Östervångsskolan), (Äsbackaskolan), (Vänerskolan),(Birgittaskolan) och (Kristinaskolan). Vid iSigtuna undervisas barn med grava talskador samt hörselskadade barn medbeteendestörningar och vissa andra komplikationer. Skolor för vuxna synskadadefinns i (Landaskolan) och (Värendskolan). Anpassningskurserför vuxna synskadade anordnas i . Gymnasial utbildning för gravt hörselskadade är anordnad iÖrebro . I pågår försöksverksamhet med gymnasieskola försvårt rörelsehindrade och andra svårt handikappade. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionerna från , och . () tillstyrkermotionärernas förslag och har därvid förutsatt att det kommer att uppdras ätämbetsverket att genomföra planeringen i samarbete med andra berördamyndigheter. Av remissyttrandet framgår att SÖ under uppbyggnaden avträningsskolan mött de av motionärerna påtalade problemen som sammanhänger medden ifrågavarande handikappgruppens behov av speciellt tillrättalagdapedagogiska metoder. Den undervisning som ges vid de imotionen berörda skolorna (och Äsbackaskolan) är inte tillrättalagdför de svårast dubbelhandikappade träningsskolelevernas behov, varför sådanaelever inte kunnat tas emot vid dessa skolor. Om de intagits för observationoch diagnos har de äterhänvisats till det egna särskola. I flerafall har det inte ens ifrågasatts att en förflyttning skulle ske, då adekvatapedagogiska möjligheter för dessa elever inte kunnat erbjudas varkeninom döv- eller blindundervisningens ram eller inom särskolans. SÖ, som uppmärksammat att här föreligger olöstapedagogiska problem, har i petita begärt och genom riksdagsbeslut tilldelats enreselärartjänst, fr. o. m. /73 knuten till . Reselärarenberäknas få till första uppgift att i samarbete med omsorgsstyrelsernasvårdchefer spåra upp psykiskt utvecklingsstörda elever med tilläggshandikapppå synens och hörselns område och vara särskolcheferna behjälplig att lägga uppen rad individuella första träningsprogram för dessa elever, som alltså tillsvidare beräknas få sina behov av pedagogiska omsorger tillgodosedda inomsärskolans träningsskola och dess särskilda undervisning. Elevgruppens omfattning är inte helt klarlagd. Inomsocialstyrelsen har en viss kartläggning skett genom en enkät, genomförd avsocialstyrelsen 20.11.1970 till samtliga vårdchefer och särskolchefer samtEkesko-lans och . (SÖ hänvisar i detta sammanhang tillsocialstyrelsens yttrande över motionen 1972:495). a. mot bakgrunden av deuppgifter som därvid framkommit kommer SÖ att i petita /74 begäraytterligare reselärartjänster för här avsedda ändamål. Det är vidare tänkbart att erfarenheterna av den nuplanerade pedagogiska verksamheten bland dessa svårt dubbelhandikappade eleverkommer att påvisa behovet av viss speciell utbyggnad av nu befintligaskolorganisatoriska möjligheter. SÖ finner det inte för sin del önskvärt med en utbyggnadav riksskolorna i och (Eke- och Äsbackaskolorna). gjordaerfarenheter av adekvata metoder för kommunikation med och pedagogiskutveckling av dessa elever är visserligen begränsade men de pekar inte iriktning mot lämpligheten av lösningar på riksplanet för elevgruppen. Den planering av åtgärder för gruppen, som är behövlig,synes SÖ ligga helt i linje med sådan planering för minoritetsgruppers behov,som vid behov utförs av verket, varvid samråd sker med närsvårt handikappade elever avses. Svenska landstingsförbundetupplyser att det inom förbundets region-vårdskommitté pågår enutredning rörande regionverksamhet för särskolelever. Då utredningen skallbehandla även frågan om undervisningen av blii x och döva barn påträningsskolenivå anser förbundet att några åtgärder nu inte bör vidtas ianledning av motionsyrkandet utan att resultatet av utredningens arbete böravvaktas. däremot delarmotionärernas uppfattning att det föreligger ett utredningsbehov men anser attarbetet bör fä en vidare omfattning än motionärerna förutsatt. Styrelsen haranfört bl. a. följande. har somtillsynsmyndighet över omsorgerna om vissa psykiskt utveckhngsstörda under desenaste åren särskilt uppmärksammat de flerhandikappade utvecklingsstördasproblematik. Vad de syn- och/eller hörselskadade utveckhngsstörda beträffarhar genomfört en riksomfattande enkät för attskaffa sig upplysning om antal och levnadsförhållanden för dessa "tilläggshandikappade". Endast sädana personer togs med i undersökningen som hadesä grav syn-resp. hörselnedsättning att den inte kunde korrigeras med tekniskahjälpmedel. Enligt denna definition var dessa personer i praktiken blinda resp.döva. Följande data ger information om storleksordningen av den av motionenberörda personkretsen. Det är tydligen de ca 120 barn och ungdomar i tabellenssista rad som motionärerna åsyftar. Enligt omsorgslagen skolpliktiga utvecklingsstörda syn-och/eller hörselskadade 1971. Synskadade Hörselskadade Syn- och hörselskadade Yrkesskolpliktiga (17-21 är) Därav ej i särskola I detta sammanhang borde dessutombeaktas förskolebarnen i åldern 46 är, som givetvis inte är skolpliktiga menhar rätt att få förskoleutbildning enligt omsorgslagen. Deras antal perhandikappkategori framgår av tabell 2. Tabellen redovisar även antalet barnutan schemalagd dagverksamhet, även annan än förskola. Syn- och/eller hörselskadade utvecklingsstördaförskolebarn . Synskadade Hörselskadade Syn- och hörselskadade () 64 28 19 dagverksamhet 19 5 5 En systematisk undervisning fördessa barn och ungdomar förutsätter inte enbart tillgäng på specialutbildadelärare, ändamålsenliga lokaler och adekvata undervisningsmaterial. Iplaneringen måste hänsyn tas tUl en rad medicinska, psykologiska ochsociala aspekter framför allt i fråga om boendet. De organisatoriska ochinnehållsmässiga frågorna är sålunda ganska komphcerade varför socialstyrelsenfinner att skäl föreligger till att en utredning kommer till stånd som ävenmåste omfatta uppspårning, hemundervisning, förskoleundervisning, samordningmed övriga syn-och/eller hörselskadade barn utöver frågan omträningsskoleundervisning. Motionen 1972: 1085 Svenska landstingsförbundetavstyrker motionsyrkandet då utbildningsfrågan för flertalet dövblinda måstelösas från fall till fall. däremot finner en översyn av dendövblinda gruppens utbildningsmöjligheter befogad och anseratt en eventuell utredning bör omfatta det totala behovet av hjälpåtgärder. a. följande. Dövblinda skolpliktiga eleverundervisas vid i och vissa lärare vid denna skola ges en s. k.skräddarsydd utbildning för både blindundervisning och dövundervisning för attta hand om dessa svårt dubbelhandikappade elevers mycket komplicerade metodiskaoch pedagogiska problem i inlärningssituationen. som Ekeskolanvarit i verksamhet (alltsedan lä 1965/66) har sammanlagt nio dövblinda eleverfått sin undervisning vid skolan. Nio dövblinda barn i åldern är f. n.intagna i förskola för observation. Genom förskolkonsulenternasuppspårande verksamhet är ytterligare 17 döv-bhnda småbarn i åldrarna 15 årkända för skolans ledning. En elev har under ovan angivna period överflyttatstill vårdhem på hemorten och en elev har efter avslutad utbildning återgåtttill hemmet och är konstnärligt verksam i av målsman driven rörelse. Utöver dövblinda barn och ungdomar finns ett antaldövblinda vuxna. Inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen och den därtillknutna uppsökande verksamheten har ett antal vuxna med dubbelhandikappuppdagats. Dessa kan inom SÖ:s arbetsmarknadsutbildning numera få en adekvatutbildning i första hand av grundläggande slag (anpassningsutbildning m. ).Denna meddelas vid arbetsmarknadscentret i där innevarande är fyradövblinda elever utbildas. Två av dessa kommer att , efter avslutadutbildning, övergå till verksamhet i skyddad verkstad. Två nya elever kommeratt påbörja utbildning vid centret instundande hösttermin. I av utveckhng på skolans område då allt flerungdomar beräknas kunna få tillgång till gymnasial utbildning, i vilken ocksåden tidigare yrkesutbildningen numera ingår, kan den lilla dövblinda gruppensbehov av motsvarande möjligheter endast i mycket begränsad omfattning f. n.tillgodoses. Det syns befogat att göra en översyn över denna gruppsutbildningsmöjligheter, såväl hur nu befintliga resurser utnyttjas som hurdessa skulle kunna förstärkas och kompletteras framför allt då det gällertillgång till frivillig utbildning av lämpligt slag. SÖ har vid åtskilligatillfällen inom ramen för sina utredningsresurser genomfört sådantöversynsarbete som sedan följts av förslag i SÖ:s petita. Som exempel kannämnas utredning angående hörselpedagogiska centra, utredning angåen- de barn med Spielmeyer-Vogts sjukdom etc. SÖ delarmotionärernas uppfattning om behovet av ett motsvarande utredningsarbeterörande de dövblinda elevernas utbildning. Utredningen, som i hög grad blir enfråga om inventering och kartläggning av det kvantitativa och kvalitativautbildningsbehovet, synes lämpligen kunna uppdras åt SÖ. Skälet till att SÖ ejtidigare utfört denna hänför sig till dels bristande resurser för uppgiftendels avvaktande av erfarenheter av pågående utbildning av dövblinda inom såvälbarn- och ungdomsskola som vuxenutbildning. påpekar att enrelativt stor del av de dövblinda har en viss synrest eller hörselrest. Fördessa torde det finnas goda förutsättningar att anpassas till någon form avarbete påpekar styrelsen och anför vidare. har i olika sammanhangframhållit nödvändigheten av större insatser för de multihandikappade varssituation framförallt i vuxenstadiet är långt ifrån tillfredsställande. Den kartläggning som gjorts av gruppen multihandikappadeger också en belysning av de problem som återstår att lösa för att på etttillfredsställande sätt kunna förbättra denna handikappgrupps situation. Vadsom ännu saknas är en plan över de resurser som måste tillgodoses för att kunnaanpassa och utbilda de dövblinda till eget boende och arbete med hänsyn tillutbildningsresurserna. Denna uppgift bör enligt styrelsens mening bli föremålför en särskild utredning vilken bör omfatta aspekter utöver gymnasialutbildning och vuxenundervisning. Styrelsen vill framhålla betydelsen av attutredningen uppmärksammar den grupp dövblinda som är studiebegåvade. Efteravslutade studier finns nämligen mycket få möjligheter att kunna erbjudadessa ett arbete som i någon mån ansluter till utbildningsnivån. En annanviktig fråga är de behov av hjälpmedel som uppstår i samband med studier,boende, resor och arbete. Därtill kommer det enskilda behovet av övrig serviceför att klara ett eget boende och arbete. Det är alltså en rad problem som måste lösas föratt ernå önskat resultat vid rehabilitering av dövblinda. En eventuellutredning bör således omfatta det totala behovet av hjälpåtgärder. En särskildarbetsgrupp styrelsen för värdartjänst - planerar gymnasialriksskola för gruppen svårt rörelsehindrade elever och har därvid till uppgiftatt tillgodose även behovet av boende samt medicinsk och social service avolika slag. En liknande planeringsgrupp borde övervägas för dövblinda och andramultihandikappade ungdomar. Yrkandena i de två ifrågavarandemotionerna 1972:495 och 1972: 1085 syftar båda till ytterligare insatser frånsamhällets sida för att underlätta situationen för dem som är döva och/ellerblinda. I den sistnämnda motionen yrkas att hos Kungl.Maj: t skall begära att frågan om de dövbhndas behov av och möjligheter till utbildning utreds och att förslag till åtgärderdärefter föreläggs . Motionärerna anser att de nuvarandeutbildningsmöjligheterna är bristfälliga och att förbättringar i första handpåfordras i fråga om yrkesutbildning för vuxna och utbildning pågymnasiestadiet för ungdom. Den andra motionen behandlar den speciellaproblemsituationen för en kategori psykiskt utvecklingsstörda som tillika ärblinda, döva eller dövblinda. Med anledning av detta motionsyrkande villutskottet först erinra om att särskolans verksamhet kraftigt har utökats sedanden nya lagstiftningen angående omsorger om psykiskt utvecklingsstörda trädde ikraft . Elevantalet har stigit frän ca 6 000 höstterminen 1967till ca 13 000 . Utbyggnaden av huvudmännens insatser,särskilt beträffande träningsskolan, har fått stor betydelse för barn ochungdomar som inte kan följa undervisningen i grundsärskolan men som kan delta iandra former av undervisning och träning i det dagliga livets aktiviteter.Också yrkesundervisningen inom särskolan har byggts ut. För innevarandebudgetår har anvisats ett belopp av 89 milj. kr. till bidrag till driften avsärskolor. För bidrag till nyinrättade tjänster m. m. inom särskolan har därvidberäknats 5,2 milj. kr. Särskolans träningsskola omfattar tio årskurser och äravsedd för elever som ej kan följa undervisningen i särskolans skola förgrundundervisning. Det i den ifrågavarande motionen 1972:495 framfördamotionsyrkandet har avseende på barn som är så psykiskt utvecklingsstörda attde är att hänföra till särskolans träningsskola och som dessutom har gravatilläggshandikapp i form av syn- eller hörselskada eller en kombination avbåda dessa skador. Motionärerna anser att undervisningsresurserna för dennaelevgrupp är otillräckliga och framför yrkande om fortsatta åtgärder planering och genomförande för att det av dem konstaterade ytterligarebehovet av resurser för undervisning av gravt psykiskt utvecklingsstörda barnoch ungdomar med grav syn- och/eller hörselskada skall bli tillgodosett. Målsättningen för samhällets handikappomsorg är att sålångt det är möjligt göra de handikappade oberoende av sitt handikapp och underlättaför dem att leva med i samhället. Åtgärderna för handikappade sätts in på enrad områden. De ökade insatser som frän samhällets sida gjorts i syfte att skapa mera likvärdiga ekonomiska, socialaoch kulturella villkor för de handikappade har till en betydande del gälltutbildningsmöjligheter. Genom de ifrågavarande två motionerna 1972:495 och1972: 1085 har för aktualiserats utbildningsmöjligheterna fördövbUnda samt för psykiskt utvecklingsstörda på träningsskolnivå som tillikaär dövblinda eller som har tilläggshandikapp i form av dövhet eller blindhet. Som framgår av skolöverstyrelsensoch remissyttranden är de båda myndigheterna ense med motionärernaom att utbildningsmöjligheterna för de i motionerna avsedda handikappgruppernabör ses över. menar att utredningsarbetet inte bör avse endastutbildningsproblemen och frågorna däromkring utan att arbetet bör ha ett vidaresyfte och även avse det mera totala behovet av hjälpåtgärder. Utskottet är för sin del inte berett förorda att riksdageni anledning av de nu ifrågavarande motionsyrkandena skall uttala sigbeträffande de mer vittomfattande utredningsarbeten som synesåsyfta med sina remissyttranden. Däremot anser utskottet det angeläget attriksdagen ger Kungl. Maj: t till känna uppfattningen att såsnart som möjligt bör påbörja det i motionen 1972: 1085 föreslagna utredningsarbetetrörande de dövblindas utbildning och att det bör uppdras ät skolöverstyrelsenatt i samarbete med andra berörda myndigheter kartlägga och föreslå de åtgärdersom fordras för att undervisningsbehovet för de i motionen 1972; 495behandlade utvecklingsstörda barnens behov skall bli tillgodosett. Underåberopande av det anförda hemställer utskottet att som sin mening gerKungl. Maj.t till känna vad utskottet i anledning av motionerna 1972:495 och1972: 1085 anfört angående utbildning av dövblinda m. fl. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar Alemyr (s),i (c), (), i (s), iHärnösand (s), Elmstedt (c), (), i Skärstad (c), fruDahl (s), (), herrar (), i (s),i (fp), () och (vpk). K L , 1972