bet · FV01JoU6 · 1972-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1972 JoU1972: 6 betänkande i anledning av motionerangående Jordbrukets rationalisering. Till jordbruksutskottet harhänvisats följande av utskottet till behandling i ett sammanhang upptagnamotioner dels motionen 1972:144 av i m.fl.(fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag tillsådan ändring i bestämmelserna om kreditgarantier att även deltidsjordbmkarekan komma i åtnjutande av dessa, dels motionen 1972: 551 av m. fl. (m) varihemställts att hos Kungl. Maj:t anhåller om en sådan ändring av rationaliseringskungörelsen(1967: 453) om statligt stöd till jordbrukets rationalisering m. m. attexempelvis tioåriga driftslån kan erhållas utan de nuvarande kraven på t. ex.förvärv eller arrendering av ytterligare arealer och att mindrerationaliseringsåtgärder kan stödjas utan strikta krav på långsiktigalönsamhetskalkyler, dels motionen 1972: 739 av i Arrie m. (c) vari hemställts att till Kungl. Maj:t uttalar att det fortsattaarbetet för jordbrukets rationalisering i främsta rummet bör inriktas pååstadkommande av bärkraftiga och effektiva familjejordbruk i enlighet med vadsom i motionen anförts, dels motionen 1972: 1244 av m. fl. (c) vari,såvitt nu är i fråga, hemställts att hos Kungl. Maj:t begär sådanaändringar i rationaliseringsbestämmelserna a) att deltidsjordbruk erhållersamma möjligheter till rationaliseringsstöd som övriga jordbruk, b) attrationaliseringspolitiken inriktas på successiv uppbyggnad av rationella familjeföretaginom jord- och skogsbruk, c) att kombinationen jordskog er-känns som underlagför stödgivning, d) att enskilda personer ges möjlighet till stöd för förvärvav rena familjeskogsbruk, e) att lantbruksnämnderna utöver de ekonomiskabedömningarna även skall utgå från naturvårds- och miljövårdshänsyn vidbedömningen av ett företags möjlighet till rationaliseringsstöd, f) att stödettill s. k. animaliefabriker upphör, g) att successiv uppbyggnad avlantbruksföretag godkänns som underlag för rationaliseringsstöd. JoU 1972: 6 2 dels motionen 1972: 1268 av iNennesholm m. fl. (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t anhållerom utredning i syfte att åstadkomma en översyn av bestämmelserna för statliglånegaranti vid förvärv av jordbruksfastighet med bostad, även om jordbruketinte är att betrakta som bärkraftigt jordbruk, och för statliga bostadslån omden tänkta bostaden ligger utanför planlagt område, delsmotionen 1972: 1283 av i m.fl. (c) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag om stadigtrationaliseringsstöd till s. k. sambetesföreningar inom jordbruket. Ihär behandlade motioner lämnas förslag som syftar till att ändra vissabestämmelser i fråga om stödet till jordbmkets rationalisering. Åtskilliga avförslagen överensstämmer med motionsyrkanden som tidigare, senastföregående år, behandlat. Enligtgällande riktlinjer för jordbrukspolitiken skall en fortsatt, snabbrationalisering av jordbruket främjas. Det innebär bl. a. att statens insatserpå detta område skall medverka till att göra jordbruksföretagen så effektivasom möjligt. Stöd till uppbyggnad av effektiva jordbruksföretag bör i principske utan begränsning tiU någon särskild företagsform. Med tanke på deeffektiviseringsvinster som därigenom kan åstadkommas bör särskilt främjasspecialisering och övergång till drift i större skala inom jordbruksproduktionen.Statligt ekonomiskt stöd bör utgå endast till jordbruksföretag som äger ellerkan antagas få förutsättningar för rationelljordbruksdrift. Imotionen 1972: 739, vari omnämns att av bruknings-enheterna inomdet svenska jordbmket består av gårdar med mindre än 20 ha åker, framhålls attdet primära målet för strukturrationaliseringen måste vara att göra sådanaenheter bärkraftiga. Möjligheterna härtill minskar enligt motionärerna i sammamån som stödet förbehålls redan bärkraftiga enheter. Enligt motionärernasmening ger detta anledning för att uttala att det fortsatta arbetetför jordbrukets rationalisering i främsta rummet bör inriktas på åstadkommandeav bärkraftiga och effektiva familjejordbruk. Även i motionen 1972: 1244framförs ett yrkande av motsvarande innebörd. understryks vikten avatt successiv uppbyggnad av lantbmksföretag godkänns som underlag för stathgtekonomiskt stöd. Motionsyrkandenav samma innebörd som de nu föreliggande har behandlats av varje årsedan 1967 utan att föranleda någon åtgärd. Det har därvid bl. a.framhållits att kreditgarantiramarna för jordbrukets rationalisering varit såstora i förhållande till behovet av garantier för större företag, attfamiljejordbruken inte kun- JoU 1972: 6 3 deväntas bli tillbakasatta utan tvärtom fick möjlighet till ökat kreditstöd. Denhittillsvarande utvecklingen visar också att rationaliseringsverksamheten, pådet sätt riksdag antog, kommit att domineras av arbetet med att byggaupp bärkraftiga familjejordbruk. Stödet har därvid i stor utsträckninginriktats på en successiv rationalisering. Ramarna för det ekonomiska stödethar inte fullt utnyttjats, varför stödet till uppbyggnadav familjejordbruk inte begränsats av medelsbrist. Någon anledning förriksdagen att frångå sin tidigare intagna ståndpunkt i denna fråga föreliggerenligt utskottets mening under angivna förhållanden inte. 1967års riksdag beslöt att tillkomsten och fortvaron av deltidsjordbruk, varsinnehavare har sin huvudsakliga sysselsättning utanför jord-ochskogsbruksnäringen, inte längre skulle främjas genom ekonomiskt stöd. Imotionen 1972: 144 hemställs om sådan ändring i bestämmelserna omkreditgarantier att även deltidsjordbrukare skall kunna erhålla sådantrationaliseringsstöd. Enligt motionen 1972: 1244 bör deltidsjord-bruk erhållasamma möjligheter till rationaliseringsstöd som övriga jordbruk. Även imotionen 1972: 294 görs uttalanden till förmån för införande avrationaliseringsstöd till deltidsjordbruk. Imotiveringen till förslagen anför motionärerna bl. a. att ändradproduktionsinriktning, ökade krav på inkomster och försämrad lönsamhet inomlantbruket medför ett klart uttalat behov av deltidsarbete vid sidan avjordbruket. Ett deltidsjordbruk kan med nuvarande produktionsmetoder,framhålls det, omfatta en betydande åkerareal. Ifrågavarande mindre ochmedelstora jordbruk fyller enligt motionärerna en väsentlig roll förlivsmedelsförsörjningen och många av dem kommer att bestå under överblickbartid. Enligt motionärerna innebär ett upprätthållande av deUidsjordbmket enbetydande fördel för landsbygden och för möjligheterna att där bereda serviceoch trivsel. Ianledning av förevarande motionsyrkanden vill utskottet i överensstämmelse medvad uttalat vid tidigare års behandling av motsvarande yrkandeframhålla att bärande skäl talar för att de statliga resurser, som ställs tillförfogande för jordbrukets rationalisering, alltjämt bör inriktas påuppbyggnad av enheter av sådan storlek, att de har möjligheter att på siktbedriva en effektiv och konkurrenskraftig produktion. Utskottet kan inte finnaatt i de nu väckta motionerna anförts sådana skäl som motiverar att riksdagenändrar inställning till frågan om stöd åt deltidsjordbruken. Ifrågavarandemotionsyrkanden avstyrks således av utskottet. Imotionen 1972: 1268 har ifrågasatts statligt kreditstöd vid förvärv av ejbärkraftiga jordbruk främst för bostadsändamål. Eventuellt sådant stöd börenligt utskottets mening ej belasta de medelsramar som är av- JoU 1972: 6 4 seddaför jordbrukets rationalisering. Den i niotiönen upptagna frågan hängeremellertid nära samman med de spörsmål glesbygdsutredningen har att behandla.Utskottet finner med hänvisning härtill att någon särskild utredning i ämnet ejerfordras. I motionen framfört yrkande härom avstyrks därför. Imotionen 1972: 1244 föreslås att kombinationen jord-skog er-känns som underlagför rationaliseringsstöd. Uttalandéri av samma innebörd görs i motionen 1972:294. I motionerna framhålls att lantbmksfö-retagen inte bör delas upp i enjordbruks- och en skogsbruksdel vid till-lämpningen av rationaliseringsbestänimelserna.Utskottet får härvidlag erinra om att som villkor för statligt ekonomiskt stödtill kombinerade jord- och skogsbmk gäller att jordbruksdelen har sådanomfattning och effektivitet att investeringarna i den delen blir lönsamma. Ianledning av motionsyrkanden av i huvudsak samma innehåll, som de nu behandlade,uttalade jordbruksutskottet år' 1967 att lönsamhetskravet innebär att ijordbruksdelen insatt arbete och kapital skall ge full timersättning resp.normal förräntning. Eventuellt bristande lönsamhet i jordbruksdelen bör inteanses kunna kompenseras genom förekommande överskott från skogsbruksdelen.Detta skulle givetvis inte hindra att den som saknar full sysselsättning ijordbmksdelen kan komplettera med arbete i egen skog, varigenom företaget i sinhelhet kan komma att uppvisa full bärkraft. Nämnda motioner vid föranledde i övrigt inte någon åtgärd. Även därefter,senast föregående år, har motioner av motsvarande innebörd prövats av riksdagenutan att föranleda någon åtgärd från sida. Avdet nu anförda framgår att rationaliseringsstöd till kombinerade jord- ochskogsbruk kan utgå om bl. a. nyssnämnda lönsamhetskrav är uppfyllt. Vidare kanstatligt stöd under vissa fömtsätfningar utgå vid yttre rationalisering i formav tillskottsförvärv av skogsmark till bruk-ningsenhet, antingen denna bestårav enbart jordbmksmark, enbart skogsmark eller en kombination av båda.Utskottet finner för sin' del inte skäl att föreslå någon ändring av angivnarikdinjer för stöd till kombinerade jord- och skogsbruk, varför utskottet anseratt föreliggande motionsyrkanden bör lämnas utan åtgärd. Enligtmotionen 1972: 1244 bör gällande rationaliseringsbestämmelser ändras så attutöver den ekonomiska bedömningen lantbruksnämnderna även skall utgå frånnaturvårds- och miljövårdshänsyn vid prövning av ärenden omrationaliseringsstöd. I motionen åberopas den utredning om landskapsvårdandeåtgärder i odlingsbygder som utfört och som anmälts i åretsstatsverksproposition. Utskottet vill i anledning härav erinra om attutskottet i sitt betänkande JoU 1972: 1 tillstyrkt ett av Kungl. Maj:tframlagt förslag om att försöksverksamhet med landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet igångsätts. JoU 1972: 6 5 Bl.a. skall därvid prövas lämpligheten av, att säkerställa skötseln av skyddsvärdaområden genom avtal med markägaren. I den mån sådant avtal ger jordbmkarenett inkomsttillskott i jordbruksdriften, bör detta tillskott kunna beaktas vidprövning av jordbruksföretagets ekonomiska resultat i samband med framställningom stöd till rationalisering. Även i övrigt bör såsom tidigareuttalat naturvårdsintressena så långt möjligt beaktas i arbetet med jordbruketsrationalisering. Enligtett annat yrkande i motionen 1972: 1244 bör statligt stöd inte längre utgå tilianimalieproduktion utanför jordbruket, dvs. utan samband med växtodling.Gällande rikthnjer för jordbrukspolitiken innebär som nämnts att statligt stödkan utgå till uppbyggnad av rationella jordbruksföretag utan begränsning tillnågon särskild företagsform samt att specialisering och drift i större skalasärskilt främjas. Detta innebär bl. a. att rationaliseringsstöd kan utgå äventill sådan animalieproduktion, som helt eller i huvudsak sker utan anknytningtill växtodling inom företaget. Vid sådan produktion föreligger uppenbararisker för negativ påverkan på miljön. Frågan om stöd till uppbyggnad avanimalie-producerande företag av denna typ bör därför såsom jordbmksutskot-tettidigare anfört (JoU 1971: 24) noggrant prövas med hänsyn tilF bl. a. desanitära förhållandena. Med tanke på miljöeffekterna bör stödgivningen tillifrågavarande specialiserade animalieproduktion ske restriktivt. Då de avlantbruksstyrelsen utfärdade tillämpningsföreskrifterna på detta områdeutformats på ett sätt som syftar till att miljöeffekterna tillfredsställandebeaktas vid lantbruksnämndernas prövning av stödärenden, finner utskottet attnågra ytterligare åtgärder i anledning av motionsyrkandet ej erfordras. Imotionen 1972: 1244 föreslås vjdare att enskilda personer bör ges möjlighet atterhålla statligt stöd för förvärv av rena familjeskogsbruk. Utskottet fårhänvisa till att denna fråga prövas av skogspohtiska utredningen.Motionsyrkandet synes därför i likhet med tidigare väckta motioner i sammafråga inte påkalla någon åtgärd från sida. Imotionen 1972: 551 förordas regler om vidgad rätt till kreditstöd till jordbmk.Sålunda föreslås att etablerade jordbrukare vid behov skall kunna erhålladriftslån, exempelvis som tioåriga amorteringslån, även utan krav på sambandmed förvärv eller arrende av tillskotts-areal samt att kreditstöd skall kunnabeviljas för finansiering av smärre rationaliseringsåtgärder utan strikta kravpå långsiktig lönsamhet. Såsomanges i motionen kan garanti för driftslån till etablerade jord-. brukare utgåi samband med yttre rationaliseringsåtgärd av mera väsentlig omfattning ochvid genomgripande produktionsomläggning. Dessutom infördes föregående år enhgtIjeslut av (prop. 1971: 1 bil. 11, JoU 1971: 1, rskr 1971:86)möjlighet att erhålla garanti för JoU 1972: 6 6 driftslånför att avhjälpa, tillfälliga likviditetssvårigheter. Driftslån kan såledesredan beviljas utan samband med utvidgning av jordbruksarealen. Med anledningav yrkandet om kreditstöd till vissa mindre rationaliseringsåtgärder fårutskottet erinra om att ekonomiskt stöd enhgt riksdagsbeslut (prop. 1971:74,JoU 1971:33, rskr 1971: 149) numera kan utgå till investeringar vid vissa inorra belägna jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter. Vidareuttalade sig föredragande departementschefen i propositionen 1971: 116 för enöversyn av rationaliseringsstödet för att möjliggöi-a att stöd övergångsvisskulle kunna utgå till jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter även iandra delar av landet. biträdde detta uttalande (JoU1971:43). Den sålunda aviserade översynen har verkställts och ärendet ärföremål för Kungl. Enligt utskottets mening bör vid beviljandeav statligt ekonomiskt stöd till jordbrukets rationalisering avsteg ej görasfrån kravet på att rationaliseringsåtgärd är lönsam och att brukningsenhet hareller får förutsättningar för rationell drift, såvidainte särskilda skäl talar för ett dyhkt avsteg. Tillräckliga skäl för attfrångå huvudprincipen har emellertid enligt utskottets mening inte anförts imotionen 1972: 551, varför denna inte bör föranleda någon åtgärd. Slutligenbehandlar utskottet motionen 1972: 1283, vari begärs utredning och förslag omstatligt rationaliseringsstöd till s. k. sambetesföreningar inom jordbruket.Särskilt framhålls i motionen angelägenheten av att stöd kan beviljas föranläggande av sambeten, varigenom bildandet av sambetesföreningar underlättas.Utskottet vill i anledning härav framhålla att statligt rationaliseringsstödkan utgå till uppbyggnad av effektiva jordbruksföretag utan begränsning tillnågon särskild företagsform. Stöd kan således redan lämnas tillsammanslutningar av jordbrukare för gemensam betesdrift. Att betesproduktionenendast avser en del av den produktionskedja, som normalt finns vid ett jordbruksföretag,utgör enligt lantbruksstyrelsens tillämpningsföreskrifter inget hinder för stödgivning.Utskottet får i detta sammanhang även erinra om att sambruksutredningen f. n.utreder frågor rörande samverkan i jordbruksdrift. Med hänsyn härtill torde syftetmed motionen få anses bli tillgodosett utan särskild åtgärd från riksdagenssida. Under hänvisning till det anförda hemställerutskottet att 1. anser motionerna 1972: 1268, 1972; 1283 och1972: 1244, sistnämnda motion såvitt avser ändrade bestämmelsier om stöd till förvärv av familjeskogsbruk' och till s. k. animalie fabriker, besvarade, med vad utskottet i det föregående an fört, ' JoU 1972: 6 7 2. som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört i anledning av motionen 1972: 1244, såvitt däri behandlatsmiljöhänsyn vid prövning av ärende om rationaliseringsstöd till jordbruk, 3. lämnar utan åtgärd motionerna 1972:739 och1972:1244, sistnämnda motion såvitt avser stöd till successiv uppbyggnad avfamiljeföretag, 4. lämnar utan åtgärd motionerna 1972: 144 och 1972:1244, sistnämnda motion såvitt avser rationaliseringsstöd till deltidsjordbruk, 5. lämnar utan åtgärd motionen 1972: 1244, såvittavser rationaliseringsstöd till kombinerade jord- och skogsbruksföretag, 6. lämnar motionen 1972: 551 utan åtgärd, 7. lämnar utan åtgärd motionen 1972: 1244, såvitt deni övrigt avser ändringar i bestämmelserna om statligt stöd till jordbruketsrationalisering. Närvarande:herrar i Skegrie (c), Mossberger (s), Antby (fp), i (s), (), (), ()*, i (s)*.Augustsson (s). Krönmark (m), (), herrar i (c).Takman (vpk). i (fp) och (); dock att vid behandlingen av motionerna 1972: 739och 1972: 1244 såvitt avser stöd till uppbyggnad av familjeföretag herrarLeuchovius (m) och () deltagit i stället för herrar Krönmark (m)och i (c); ochvid behandlingen av motionen 1972: 1244 såvitt avser ändringar i rationaliseringsbestämmelserna i övrigt med undantag för stöd till deltidsjordbruk () deltagit i stället för (); ..... ochvid behandlingen av motionen 1972: 551 , i Holmgården (c)deltagit i stället för i Skegrie (c); samtatt vid behandlingen av motionen 1972: 1283 herrar i Holmgården (c)och () deltagit i stället för herrar i Skegrie (c) ochLarsson i (c). ' Ejnärvarande vid betänkandets justering. JoU 1972: d g 1. beträffandestöd till successiv uppbyggnad av familjeföretag avherrar i Skegrie (c), Antby (fp), (ih), (). Berndtssoni (fp), Leuchovius (m) och Stjemström (c) som anser att delsandra stycket i utskottets yttrande bort ha följande lydelse: "Enligtgällande riktiinjer för jordbrukspolitiken skall en fortsatt, snabbrationalisering av jordbruket främjas. Det innebär bl. a. att statens insatserpå detta område skall medverka till att göra jordbmksföre-tagen så effektivasom möjligt. som rationaliseringsarbetet särskilt skall främjaspecialisering och övergång till jordbmksdrift i större skala, skallmöjligheterna till ett successivt uppbyggande av jordbruksföretagen mot allteffektivare enheter tillvaratas. I anslutning till dessa uttalanden konstateraderiksdagen att till följd av föreliggande struktur inom jordbmketrationaliseringsverksamheten väntades komma attdomineras av arbetet med att bygga upp bärkraftiga familjejordbruk." delsdet avsnitt av utskottets yttrande som på s. 2 börjar med "Motionsyrkandenav" och som på s. 3 slutar med "förhållanden inte" bort haföljande lydelse: "uppfattning kan det inte bestridas att den hittillsvarandetillämpningen av riktiinjer synes innebära att förhållandevis storaenheter ges företräde vid beviljandet av kreditgarantier för jordbruketsrationalisering, medan, mindre och medelstora familjejordbruk vägras sådantstöd. Det finns därför enligt utskottets mening skäl för att närmareän som skedde förtydliga sin ståndpunkt och uttala sig för att detfortsatta arbetet med jordbrukets rationalisering även bör inriktas på att avmindre och medelstora enheter successivt åstadkomma bärkraftiga och effektivafamiljejordbruk. Möjligheter bör även finnas att i vissa fall länuia rationaliseringsstödtill enheter som inte bedöms kunna utvecklas till helt fullständiga företag.Det kan exempelvis vara motiverat att.av arbetsmarknadsskäl stödja vissaförbättringar av produktionsbetingelserna." delsutskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: "3. som sin mening ger Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet anfört i anledning av motionerna T 972: 739 och 1972:1244, sistnämnda motion såvitt avser stöd till successiv uppbyggnad avfamiljeföretag," 2. beträffanderationaliseringsstöd till deltidsjordbruk avherrar i Skegrie (c), Antby (fp), (), (). Krönmark(m), i (c) och Bemdtsson i (fp) som anser att JoU 1972: 6 9 dels det stycke i utskottets yttrande på s. 3 sombörjar med "I anledning" och slutar med "av utskottet"bort ha följande lydelse: "Enligtgällande riktlinjer för jordbmkspolitiken bör statligt kreditstöd lämnasendast till jordbruksföretag vars jordbruksdrift är eller inom en nära framtidkan göras effektiv och rationell. Från denna utgångspunkt fiiw\s det enligtutskottets n\ening starka skäl för att stöd ges även till deltidsjordbmk, vidvilken företagsform driften med hjälp av modem teknik lika väl som vid andrajordbmk kan göras effektiv. Det är även, såsom framhållits i motionerna, frånflera synpunkter av värde att på landsbygden ha kvar nu ifrågavarandebebyggelse och befolkning. a. lättar detta trycket på bostadsmarknaden itätorterna. Genom förbättrade kommunikationsmöjligheter spelar avståndet mellanexempelvis bostad och arbetsplats allt mindre roll. Genom kombinationen medjordbruk kan det vidare bli möjligt för hantverkare och andra, yrkesutövare attfå en god försörjning. Även från landskapsvårdssynpunkt är det värdefullt attdeltidsjordbruk bevaras. Dessa jordbruks fortbestånd torde nämligen ofta varaen fömtsättning för att bygden skall kunna hållas levande. Utskottet finner detsåledes angeläget,. att stadig kreditgaranti till de ändamål som anges ikungörelsen (1967: 453) om stadigt stöd till jordbmkets rationalisering m. m.kan ges innehavare av deltidsjordbmk, även om företaget inte ger denne hans huvudsakligasysselsättning. En ändring av bestämrtielserna i angivna riktning bör därförvidtagas." de/sutskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: "4. som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad-utskottet anfört i anledning av motionerna 1972: 144 och 1972:1244, sistnämnda motion såvitt avser rationaliseringsstöd' till del tidsjordbmk," '. 3. beträffande rationaliseringsstöd tillkombinerade jord- och skogsbruksföretag avherrar i Skegrie (c), Antby (fp); (), (), iBorrby (c). i (fp) och Leuchovius (m) som anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s. 4 sombörjar med "Av det" och slutar med "utan åtgärd" bort haföljande lydelse: "Deangivna principerna medger att stöd till rationalisering av kombinerade jord-och skogsbraksföretag kan utgå, dock endast i vissa fall. Sådana kombineradeföretag utgör emellertid i stora delar av vårt land den mest rationellaföretagstypen. Vid lönsamhetsprövningen av en rationaliseringsåtgärd börenligt utskottets mening i fortsät-ningen inte göras en uppspjälkning i enjordbruks- och en skogsdel, utan företaget bör betraktas som en enhet ochtotaleffekten för hela JoU 1972: 6 10 företagetav rationaliseringsåtgärden bör läggas till grund för bedömningen." delsutskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse: "5. som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört i anledning av motionen 1972: 1244, såvitt avserrationaliseringsstöd till kombinerade jord- och skogsbruksföretag," 4.beträffande vidgad rätt till driftslån till jordbrukare, m. m. avherrar Antby (fp), (), (). Krönmark (m), i (c), i Holmgården (c) och i (fp) som anser att. dels det stycke i utskottets yttrande som på s. 5börjar med "Såsom anges" och på s. 6 slutar med "riksdagensåtgärd" bort ha följande lydelse: "Redanetablerade jordbmkare kan erhålla statlig garanti för driftslån dels i sambandmed yttre rationaliseringsåtgärd av mera väsentiig omfattning, dels vidgenomgripande produktionsomläggning, dels också från och med föregående år föratt avhjälpa tillfälliga likviditetssvårigheter. Även i andra fall kan ettdriftslån ge positiva effekter för jordbruksdriften. Driftslån till etableradejordbrukare bör därför enligt utskottets mening inte längre förbehållas för denämnda situationerna utan bör kunna beviljas även vid andra tillfällen, t. ex.i samband med smärre investeringar i syfte att åstadkomma bättre arbetsmiljö ellerrationellare drift. Det ligger i linje med vad utskottet i det föregåendeanfört om inriktningen av rationaliseringsstödet även på mindre och medelstorajordbruksföretag samt på deltidsjordbruk att statliga kreditgarantier kanbeviljas i samband med mindre rationaliseringsåtgärder utan att strikta kravställs på långsiktig lönsamhet." delsutskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse: "6 som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört i anledning av motionen 1972: 551," AB Egnellska Boktryckeriet, 1972