bet · FV01LU19 · 1972-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1972 LU 1972:19 betänkande i anledning av motioner om sänkning av myndighetsåldern. I motionen 1972:181 av herrHermansson m. fl. (vpk) hemställs I. att beslutar att myndighetsåldern och 2.att vederbörande utskott utarbetar förslag till erforderlig lagtext. I motionen 1972:923 av fröken m. fl. (c)hemställs att måtte besluta att myndighetsåldern skall sänkas tilluppnådda och att denna sänkning skall genomföras senast samtidigtmed en sänkning av rösträttsåldern, samt att uppdraga åt vederbörande utskottatt utforma förslag till erforderlig lagtext. 1 motionen 1972:927 av m. fl. (fp) hemställsatt hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag senast till lagändringar innebärande en sänkning av myndighetsåldern till18 år. lagstiftning m. m. Genom beslut under vårsessionen med1969 års riksdag sänktes den civilrättsliga myndighetsåldern från 21 till 20år. Lagändringen trädde i kraft . vidgades behörigheten för ungdomar i åldern 18-20år. Ändringarna innebar sammanfattningsvis att den som har fyllt intebara som tidigare själv kan ta anställning och disponera över sin arbetsinkomstutan också har fått ökade möjligheter att själv fritt välja mellanförvärvsarbete och studier. Vidare har han rätt att skaffa sig egen bostad utanföräldrarnas medverkan. Möjligheten för underårig, som är gift, att oavsettålder företa sådana rättshandlingar som krävs för den dagliga hushållningen harvidgats till att omfatta alla underäriga som har eget hushåll. Förmyndarensbefogenheter gäller i huvudsak ingående av kreditavtal - med vissa undantag -samt förfogande över egendom som inte utgörs av arbetsinkomst eUer av statligamedel som tillhandahålUts för bosättning eller för högre studier. Dessutom harförmyndaren möjlighet att ingripa om den underårige missbrukar sinhandlingsfrihet. Som en konsekvens av den sänkta myndighetsåldern vidtogsockså ändringar av ett flertal 21-årsgränser inom vitt skilda rättsområden. Denprincipiella utgångspunkten vid prövningen av om sådan ändring skulle vidtasvar därvid att en anpassning nedåt borde ske överallt där den gällandeåldersgränsen i väsentlig grad påverkas av myndighetsåldern. Bland deåldersgränser som sålunda sänktes kan nämnas de som finns i om vårdnadens upphörande och samtycke tilladoption, i att upprätta testamente samt i omgiftomans samtycke till äktenskap. Inom det straffrättsliga området sänktes de21-ärsgränser som finns i 6 kap. 4, 7 och 8 §§ och vidare ändradessamtliga 21-årsgränser i barnavårdslagen till . Motsvarande ändringvidtogs också i fråga om rusdrycksförsäljningsförordningen och förordningarnaom arvsskatt och gåvoskatt samt om statlig förmögenhetsskatt. Bland21-årsgränser som behållits kan nämnas dem som finns inom påföljdssystemet förunga lagöverträdare. 1 sammanhanget vill utskottet också erinra om följandeåldersgränser i lagstiftningen, nämligen för inträde av straffbarhet (33kap. 1 § ), för ingående av äktenskap (2 kap. I §giftermålsbalken), för skyldighet att fullgöra värnplikt (I kap. 1 §värnpliktslagen) och för rätt att sluta arbetsavtal (6 kap. 4 § )samt året efter fyllda för rösträtt (riksdagsordningen § 14). Slutligenmå erinras om att den som är myndig, dvs. fyllt , kan väljas till ledamotav (riksdagsordningen § 26). Ur förarbetena till lagstiftningen avlämnadeförmynderskapsutredningen en promemoria angående myndighetsåldern och olikaformer av omyndighet (stencil JU 1967:1). Promemorian innehöll bl. a. förslagom sänkning av myndighetsåldern från 21 till . Förslaget fick ett övervägande positivt mottagande vidremissbehandlingen. Flera remissinstanser ifrågasatte dock lämpligheten ochbehovet av en sänkning av myndighetsåldern. De politiska ungdomsorganisationernaville å andra sidan gå längre än utredningen föreslagit och förordade ensänkning till . 1 det följande återges en i propositionen nr 1969intagen sammanfattning av ungdomsorganisationernas ståndpunkter i frågan. Som skäl för att myndighetsåldern bör sänkas till 18 årframhöll särskilt att de unga blir ekonomiskt oberoendeav föräldrarna tidigare nu än förr och att allt flera bildar familj före 2 Iårs ålder. och anförde att det med hänsyntill den samhällsinformation som skolan och massmedia ger är motiverat att talaom en tidigare social mognad hos ungdomen nu än . ansåg att det bör vara en självklar utgångspunkt vid varjediskussion om sänkning av myndighetsåldern att denna bör sättas så lågt sommöjligt. Betydelsen för den enskilde av gemensam myndighetsålderinom och i övrigt hade enligt överbetonatsav utredningen. Det antal personer som kan komma att beröras av olikheter imyndighetsåldern måste enligt förbundet vara försvinnande litet. Om den som ärmyndig enligt svenska regler behandlas som omyndig utomlands, skulle detta barainnebära att han får finna sig i samma behandling som sina jämnåriga i det land där hanvistas. Så torde vara förhållandet även i andra sammanhang när det gällerutlänningar. Vid ett svenskt ställningstagande kunde man enligt förbundetsmening i huvudsak bortse från förhållandena i andra länder. Den nordiskarättslikheten syntes visserligen i och för sig önskvärd men långtifrånnödvändig. Förbundet påpekar också att man i och länge har haftdelvis annan myndighetsålder än i det övriga genom de regler som gällerdär om att underårig blir myndig när han ingår äktenskap. Även ochFolkpartiets ungdomsförbund ansåg att hänsyn till de andra nordiska ländernainte bör hindra från att sänka myndighetsåldern till . Enligt borde ett självständigtsvenskt handlande kunna påskynda åtgärder i samma riktning i övriga nordiskaländer. Vad beträffar förhållandet till utomnordiska länder anförde att det är den omständigheten att en avvikelse över huvud tagetföreligger som skapar olägenheter, medan avvikelsens storlek har mindrebetydelse. Hänsynen till internationella förhållanden borde därför inte hindraatt myndighetsåldern i stället för till . Förbundetpåpekade också att denna myndighetsålder tillämpas i de östeuropeiska ländernaoch att våra förbindelser med dessa länder ökar. Enligt bordevisserligen värdet av det skydd som tillkommer den omyndige i vissa situationerinte underskattas. Det var dock enligt förbundets mening inte befogat attsträcka detta skydd längre än till . Snarare torde det vara möjligt attöverväga ytterligare sänkning. 1 propositionen (1969:25) aniörde föredragandedepartementschefen statsrådet , bl. a. följande. 1 diskussionen om lämpligmyndighetsålder har påpekats att den biologiska mognaden hos ungdomen numerainträder tidigare än förut. Utredningen och åtskilliga remissinstanser anserdet tveksamt om det förhåller sig på samma sätt med den sociala mognaden. Jagfinner det föga fruktbart att ta upp denna fråga till närmare diskussion,eftersom det är svårt att ställa upp några objektivt giltiga kriterier på.social mognad. Överväganden av detta slag synes mig därför inte ägnade attläggas tUl grund för ett avgörande om myndighetsåldern skall ändras. En sänkning av myndighetsåldern skulle främst fä betydelsei fråga om behörigheten i ekonomiska angelägenheter. förvärvar deunga i allmänhet avsevärda erfarenheter i sådana frågor redan före 2 I årsålder. De som beger sig ut i förvärvslivet kan som regel få anställningar somgör det möjligt för dem att försörja sig själva. För den växande grupp av ungasom bedriver studier vid högre läroanstalter innebär det sedaninförda studiesociala systemet att de inte har behov av något ekonomiskt biståndfrån föräldrarnas sida för finansieringen av sina studier. Dessa och andrafaktorer leder till att de unga i allmänhet kan frigöra sig från den ekonomiskagemenskapen med föräldrarna redan innan de blir myndiga. Många gifter sig ochbildar egna hem . har visseriigen krävts tillstånd avlänsstyrelsen för att en man som är under 2 skall få ingå äktenskap.Sådant tillstånd har dock i praxis sä gott som alltid beviljats när mannen harfyllt och fått 1 * 1972.8 saml. sina föräldrars samtycke till äktenskapet (se prop.1968:136, s. 73), och fr. o. m. den sänks åldersgränsen till vadsom redan nu gäller för kvinna, nämligen . anförda förhållanden talar för att myndighetsåldern börsänkas. Ungdomsorganisationernas uppfattning att man bör gå längre än utredningenhar föreslagit och sänka myndighetsåldern till 18 är har enligt min meningvissa skäl för sig. Många har redan vid 18 är frigjort sig från det ekonomiskaberoendet av föräldrarna och lever ett självständigt liv. De är bosatta utanförföräldrahemmet, har eget hushåll och försörjer sig själva genom eget arbeteeller bedriver studier som finansieras genom statliga studiemedel. De unga somhar förvärvsarbete har redan enligt gällande bestämmelser rätt att förfoga översin arbetsinkomst. Det finns emellertid också många 18-åringar, som inte allshar så självständig ställning i förhånande till sina föräldrar. Vidare måstebeaktas att omyndigheten medför ett skydd för de unga mot förhastade åtgärderpå det ekonomiska området. Lockelserna för ungdomen till sädana transaktionerär i dagens samhälle avgjort mera framträdande än tidigare med hänsyn bl. a,till de vidgade möjligheter till avbetalningsköp och län i olika former somnumera står till buds för enskilda. Lockelserna förstärks väsentligt genom denintensiva reklamen för inköp av konsumtionsvaror som riktar sig inte minst tillungdomen. Jag vill i detta sammanhang också fästa uppmärksamheten påatt myndighetsåldern har varit densamma i hela . En enhetligordning är otvivelaktigt av värde med hänsyn till de nära förbindelser sområder mellan de nordiska länderna. Frågan om sänkning av myndighetsåldern harbehandlats vid nordiska överläggninger och man har härvid lyckats nå enighet omatt åldersgränsen bör sänkas till . 1 har en sådan ändring redangenomförts. Motsvarande ändringsförslag har lagts fram i ochNorge och kan väntas också i . Ett par remissinstanser har ifrågasatt om man inte medeller utan kombination med en sänkning av myndighetsåldern till - bordeinföra en regel om att underårig som ingår äktenskap skall bli myndig i sambanddärmed. Samma tanke togs upp av överför-myndarnämnd i yttrandeöver familjerättskommitténs betänkande, vilket bl. a. innehöll förslag omsänkning av äktenskapsåldern (prop. 1968:136 s. 24). Regler om sådan s. k.emancipation finns i en del främmande länder, bl. a. och . Dessaregler ger uttryck åt den i och för sig riktiga tanken att unga som faktiskthar släppt de ekonomiska banden med föräldrarna och bildat ett eget hem börvara självständiga i ekonomiskt hänseende. Emellertid är det inte bara de giftasom pä detta sätt står fria i förhållande till sina föräldrar, utan detsammagäller många andra. Det synes mig därför inte lämpligt att placera de gifta inågon särställning när det gäller tidpunkten för myndighetens inträde. Mina överväganden i frågan har fört mig till denslutsatsen att myndighetsåldern i enlighet med utredningens förslag bör sänkastill och vara lika för alla. Som jag inledningsvis nämnde har 1968 årsriksdan som vilande antagit förslag om sänkning av rösträttsåldern vid riksdagsvalfrän året efter fyllda är efter fyllda är. Om detta förslagblir slutligt antaget och myndighetsåldern kommer den relationsom nu råder mellan myndighetsålder och rösträttsålder att bestå även ifortsättningen. Som redan har framgått har jag förståelse för desynpunkter som ligger bakom förslagen om en längre gående sänkning avmyndighetsåldern och om en emancipationsregel. Vid beredningen av förevarandelagstiftningsärende i har det befunnits, att man i stor utsträckning kan tillgodose dessa synpunkter genom attvidga behörigheten för dem som ännu inte har uppnätt myndig ålder.Utvidgningarna tar sikte bl. a. pä den underäriges rätt att bestämma över sinvistelseort och sina studier samt hans rätt att företa vissa vardagligarättshandlingar. Den av mig förordade ändringen avmyndighetsåldern innebär, som jag har påpekat, att den nordiskarättslikheten i detta hänseende kommer att bestå. Vad angår övriga europeiskaländer gäller redan nu delvis ohka myndighetsåldrar. 1 äråldersgränsen , i och i andra västeuropeiska länder . 1England har emellertid föreslagits en sänkning av myndighetsåldern till18 år. Vid europeiskt justitieministermöte ställde sig ytteriigareett antal länder positiva till tanken på en sänkning av gällande 21-årsgräns. I motioner i anledning avpropositionen (1:931 och 11:1069, 11:1068 samt 1:933 och 11:1070) framladesförslag om sänkning av myndighetsåldern tUl . I sitt av godkända utlåtande (nr 32) anfördeförsta lagutskottet bl. a, följande. Utskottet vill för sin del till enbörjan framhålla att samhällsutvecklingen medfört att ungdomen numera iallmänhet har större insikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor. Denbiologiska mognaden inträder numera också tidigare. Dessa och andra avdepartementschefen anförda skäl talar enligt utskottet för att myndighetsåldernbör sänkas. Beträffande niotionsförslagen om en mer långtgående sänkning äntill 20 är må först anföras att, även om mänga ungdomar redan före 20 årsåldernfrigjort sig frän det ekonomiska beroendet av föräldrarna och lever ettsjälvständigt liv, det också finns många som inte alls har en sä självständigställning i förhållande till sina föräldrar. Många 18- och 19-äringar ärsäkerligen också i behov av det skydd, framför allt i ekonomiskt hänseende, somomyndigheten innebär. För en 20-årsgräns talar även att årets riksdag slutligtantagit förslag om sänkning av rösträttsåldern vid riksdagsval frän året efterfyllda efter fyllda . Om myndighetsåldern , kommer således den relation som rått mellan myndighetsålder och rösträttsålderatt bestå även i fortsättningen. I vad män grundlagberedningens översyn avrösträttsvillkoren kan leda till en längre gående sänkning av rösträttsåldernsynes f. n. ovisst. Av avgörande betydelse för utskottets inställning tillfrågan om när myndigheten bör inträda har varit önskemålet om en nordiskrättslikhet. Myndighetsåldern har varit densamma i hela , ochdet nu föreliggande förslaget grundas på nordiska överläggningar, där manlyckats nå enighet om att åldersgränsen bör sänkas till . Förslag om sådansänkning har redan antagits i och . Att i detta läge följamotionsförslagen om en sänkning till bör enligt utskottets mening ickekomma i fråga. Det må emellertid framhållas att en sådan sänkning föreslagits iEngland och att även andra västeuropeiska länder, där myndigheten inträder vid2 I är, har ställt sig positiva till tanken pä en lägre myndighetsålder. 1 deösteuropeiska länderna är myndighetsåldern redan 18 är. För vårt landsvidkommande finns dock enligt utskottets mening inte anledning att, innanerfarenheter vunnits av de nu framlagda förslagen, ta ställning tilllämpligheten av en framtida mer långtgående sänkning av myndighetsåldern påsätt begärs i motionerna 1:933 och 11:1070. Utskottet vill i detta sammanhangunderstryka att de synpunkter, som ligger till grund för motionsförslagen om en sådan sänkning, i stor utsträckning tillgodoses genom de härovan inledningsvis omnämnda nya reglerna om vidgad behörighet för dem som inteuppnått myndig ålder. Även de i olika sammanhang framförda önskemålen om s. k.emancipation för underåriga som ingår äktenskap blir i väsentlig måntillgodosedda. På anförda skäl tillstyrker utskottet propositionens förslag omsänkt myndighetsålder och avstyrker bifall till motionerna 1:931 och 11:1069,1:933 och 11:1070 samt morionen 11:1068 i denna del. Här kan tilläggas attmyndighetsåldern i och numera sänkts till och i Englandtill . Vid riksdag togs frågan omsänkning av myndighetsåldern till upp i anledning av fristående motioner,nämligen motionerna 1:234 och H:273, 1:545 och H:643 samt 1:833 och 11:978. I sitt av godkända utlåtande anförde förstalagutskottet (ILU:1970:3) att vissa skäl otvivelaktigt talar för att sättamyndighetsåldern lägre än . Sålunda har, anförde utskottet, ungdomennumera i allmänhet större insikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor.Utskottet pekade pä att flera viktiga åldersstreck går vid 18 är; rätten attingå äktenskap inträder då liksom skyldigheten att göra militärtjänst ochrätten att sluta arbetsavtal. Utskottet anförde vidare att mänga ungdomar redanvid frigjort sig från det ekonomiska beroendet av föräldrarna ochlever ett självständigt liv, samt att familjebildning allt oftare sker avungdomar . A andra sidan finns, framhöll första lagutskottet, många18- och 19-åringar som inte alls har någon självständig ställning i förhållandetUl sina föräldrar. Utskottet ansåg att många av dem också torde vara i behovav det skydd, framför allt i ekonomiskt hänseende, som omyndigheten innebär.Enligt utskottet borde vidare beaktas att den vidgade behörighet som numeratillkommer dem som fyllt tillgodoser åtskilliga av de synpunkter somligger bakom önskemålet om en lägre myndighetsålder. Första lagutskottetframhöll slutligen att väsentligt för utskottets inställning varit att den nuvarandeåldersgränsen tillkommit efter nordiska överläggningar, vilka under år 1969lett till en sänkning av myndighetsåldern till i samtliga nordiskaländer. Utskottet ansåg att några erfarenheter som kunde föranleda enytterligare sänkning uppenbarligen inte vunnits under den korta tid somdärefter förflutit. Att vårt land i detta läge skulle följa motionsförslagenoch gå ifrån den uppnådda enigheten och rättslikheten kunde enligt utskottetsmening inte komma i fråga. hemställan avslog motionerna. Också vid riksdag väcktesmotioner med yrkanden om sänkning av myndighetsåldern (motionerna 1971:652 och1971:662). 1 sitt av godkända betänkande (197 1:6) anfördelagutskottet att den mening som första lagutskottet gett uttryck åt i sittutlåtande vid riksdag enligt utskottets mening alltjämt ägdegiltighet. Utskottet förklarade sig emellertid ha förståelse för de synpunkter,som låg bakom motionsförslagen, och enligt utskottets mening kunde det inteuteslutas att dessa synpunkter skulle komma att leda till ytterligare sänkningav myndighetsåldern när tillräckliga erfarenheter vunnits av den nyligenbeslutade sänkningen. Utskottet ansåg dock önskvärt att en framtida reformkommer till i nordisk samverkan. Avslutningsvis upplyste utskottet om att frågan omförenhetligande av myndighetsåldern i de västeuropeiska länderna utreds av enexpertkommitté inom . På grund av vad sålunda anförts avstyrkteutskottet bifall till motionerna. 1 en vid betänkandet fogad reservation ansåg emellertidfem av utskottets ledamöter (3 c och 2 fp) att hos Kungl. Maj:t borthemstäUa om förslag tiU erforderliga lagändringar för en sänkning avmyndighetsåldern till . Riksdagenbiföll utskottets hemställan. Sedan ett i propositionen 1968:92framlagt förslag om sänkning av rösträttsåldern med , så att rösträttskulle inträda året efter fyllda , i grundlagsenlig ordning slutligtantagits , behandlades vid riksdag tre fristående motionspar(1:177 och 11:205, 1:545 och 11:643 samt 1:546 och 11:632) med förslag om enytterligare sänkning av rösträttsåldern, 1 sitt utlåtande (KU 1970:9) ianledning av dessa motioner anförde att frågan om enytterligare sänkning av rösträttsåldern skulle prövas av grundlagberedningenoch att inte borde föregripa denna prövning genom något ställningstagandei sak till de förslag som framförts i motionerna. Utskottet hemställde attriksdagen måtte anhålla hos Kungl. Maj:t att motionerna skulle överlämnas tillgrundlagberedningen. Sex ledamöter (3 fp och 3 c) reserverade sig och ansåg attutskottet bort hemställa att i anledning av motionerna måtte - föratt möjliggöra tillämpning av reformen val - som vUande förvidare grundlagsenlig behandling anta ett i reservationen intaget förslag tilländrad lydelse av § 14 andra stycket riksdagsordningen, vilket innebar att rösträttsåldernsänktes med och alltså skulle inträda året efter det ålderuppnåtts. Vid behandlingen av utlåtandet stannade kamrarna i olika beslut.Första kammaren biföll utskottets hemställan medan andra kammaren biföUreservationen. Då sammanjämkning inte kunde åstadkommas (KU 1970:25) förföllfrågan. Också vid riksdag behandlades motioner (1971:455och 1971:1 181) med förslag om sänkning av rösträttsåldern. I sitt av riksdagengodkända betänkande (KU 1971:48) erinrade om att fråganom en ytterligare sänkning av rösträttsåldern var föremål förgrundlagberedningens prövning. Enligt vad utskottet inhämtat hade företrädarna för de olika politiska partierna igrundlagberedningen enhälligt beslutat att framlägga förslagom att rösträtt skall inträda den dag en person fyller . Eftersom en sådanordning helt torde tillgodose motionärernas önskemål ansåg utskottet att motionernainte borde föranleda någon åtgärd från sida. I motionen 1972:181 av herrHermansson m. fl. (vpk) erinras inledningsvis om att det i 1970 och 1971 årsutskottsutlåtanden anförts att det otvivelaktigt finns skäl för att sänkamyndighetsåldern bl. a. med hänsyn till att ungdomen numera i allmänhet harstörre insikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor och att fleraviktiga åldersstreck går vid . Motionärerna anser att den samtidigtanförda motiveringen, att en sänkning av myndighetsåldern borde komma tillstånd i nordisk samverkan, inte kan godkännas som skäl för att fördröja enlösning. Efter att ha pekat på förekommande skilda åldersgränser ilagstiftningen framhåller motionärerna att den åldersgräns som gäller för attingå äktenskap, fullgöra värnplikt och sluta arbetsavtal enligt deras meningockså borde gälla som rösträttsålder, myndighetsålder och valbarhetsålder,dvs. i samtliga dessa fall. Motionärerna anser det helt otillfredsställande att skyldighetenatt fullgöra värnplikt inträder avsevärt tidigare än rösträtten, och de finnerdet angeläget med en översyn av gällande åldersgränser. 1 motionen 1972:923 av frökenEliasson m. fl. (c) anförs att unga människor genom den utbyggda skolgången ochsamhällsutvecklingen i stort redan före den gäUande myndighetsåldern haravsevärd erfarenhet i ekonomiska ting. Många unga har ett arbete, som gör demekonomiskt oberoende av föräldrarna, och även de som bedriver högre studier hargenom det studiesociala stödet en betydande självständighet i ekonomiskafrågor, framhåller motionärerna. Efter att ha pekat på att åldersgränsen för att ingåäktenskap nu är för både män och kvinnor framhåller motionärerna attingående av äktenskap för den enskilde innebär sä genomgripande förändringar iekonomiskt och juridiskt avseende att det med fog kan hävdas att de flestamänniskor under sin livstid inte ställs inför något annat beslut med likalångtgående ekonomiska och juridiska verkningar. Enligt motionärerna är detdärför motiverat att genom en sänkning av myndighetsåldern tUl ge ungamänniskor möjlighet att handla självständigt även på andra områden än i frågaom giftermål. En hel rad rättigheter och skyldigheter inträder vid18 års ålder, påpekar motionärerna. De anser att starka skäl talar för attockså myndighetsålderns inträde knyts till denna åldersgräns, saml att deåldersgränser som reglerar individens rättigheter och skyldigheter så långtmöjligt sammanförs till en och samma gräns. Motionärerna framhåller att ensänkning av myndighetsåldern också automatiskt skulle medföra en välmotiverad sänkning av valbarhetsåldern, eftersom ett avvillkoren för valbarhet är att man är myndig. Avslutningsvis erinrar motionärerna om attkonstitutionsutskottet vid behandling av motioner om en sänkning avrösträttsåldern hänvisade till att det fömtskickats attgrundlagberedningen skulle komma att framlägga förslag under partipolitisk enighetvåren 1972 om en sänkning av rösträttsåldern till . Mot den bakgrundenframstår det enligt motionärerna som synnerligen angeläget att frågan om ensänkning av myndighetsåldern tas upp till avgörande. Också i motionen 1972:927 av herrRomanus m. fl. (fp) erinras om av riksdaggodkända betänkande beträffande sänkning av rösträttsåldern (KU 197 1:48).Motionärerna förklarar sig vara av samma mening som ochsaknar därför anledning att upprepa motionsförslaget beträffande rösträttsåldern.De förutsätter att beslut i frågan kan fattas senast års vårriksdag.