bet · FV01JuU1 · 1972-12-31 00:00:00 — EnUgt lagen (1964: 317) om vad som avses medpolismyndighet förstås med polismyndighet polischefen i orten, såvida annatinte föreskrivits i annan författning. I det vid propositionen fogadelagförslaget angående polismyndighetsbegreppet ges en regel av innebörd attmed polismyndighet skall förstås polisstyrelsen i distriktet, om inte annat följerav lag eller annan författning. Polisstyrelserna ålägges alltså i princip deuppgifter som lokal polischef nu har. I praktiken avses emellertid ingenändring härvidlag. Arbetsuppgifterna skall, som närmare angivits ovan iavsnittet rörande medborgarinflytandet, enligt propositionen fördelas mellanpolisstyrelsen och genom delegation dess ordförande, poUschefen. Ärendensom innebär utövning av polisledning skall falla helt utanförmedborgarrepresentanternas befogenhetsområde. Blandannat det förhållandet att polischefen enligt utskottets ställningstagandeovan icke skall komma i fråga som ordförande i polisstyrelsen har inomutskottet föranlett viss tvekan om den lagtekniska lösning som valts ipropositionen i fråga om polismyndighetsbegreppet. Skäl kan anföras för att medpolismyndighet bör avses polischefen, som ju också enligt propositionen irealiteten skall fullgöra flertalet polismyndighetsuppgifter. Med hänsynfrämst till att det ökade medborgarinflytandet bör komma till uttryck även ilagtext har utskottet emellertid stannat för den lösning som upptagits ipropositionen. Den lagtekniska konstmktion som utskottet sålunda förordar harf. ö. valts även i andra sammanhang, bl. a. inom polisväsendet i förhållandetmellan länsstyrelse och länspolischef samt mellan ochrikspolischefen. Den erforderliga gränsdragningen mellan polisstyrelsens ochpolischefens arbetsuppgifter torde, som departementschefen förutskickat, fågöras genom föreskrifter i en instraktion för polisstyrelse, varigenomuppgifter som åligger polisstyrelse delegeras till polischefen eller annantjänsteman i distriktet. Deti propositionen framlagda förslaget till lag om upphävande av lagen (1964:320) om polisnämnder samt riktlinjerna i den mån de ej berörts i detföregående har inte givit utskottet anledning till erinran. A. att beträffande de i propositionen1971: 173 angiv na riktlinjerna för en omorganisation av polisväsendet, såvitt avser polisdistriktens storlek och antal, i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och motionerna 1971: 1619, 1971: 1622, 1971: 1624 och 1971: 1625, aUt i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 4144 samt 46 och 47; B. att beträffande samma riktlinjer,såvitt avser för farandet vid ändringar i polisdistriktsindelningen, i anledning av Kungl. Maj:.ts förslag och motionerna 1971: 1619, 1971: 1622, 1971: 1624 och 1971:1629, aUt i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende an fört på s. 45 och 46; C. att beträffande samma riktlinjer,såvitt avser tiden för distriktsindelningsreformens genomförande, i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och med bifall tUl motionema 1971: 1619 och 1971:1622, allt i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 46; D. att beträffandepolisdistriktsindelningen i särskilda län avslår motionerna a) 1971: 1615 i motsvarande del, b) 1971: 1616 i motsvarande del, c) 1971: 1620 i motsvarande del, d) 1971: 1621, e) 1971: 1623, f) 1971: 16261motsvarande del samt g) 1971: 1628; E. att beträffande ovannämnda riktlinjer,såvitt avser antalet ledamöter i polisstyrelse, i anledning av Kimgl. Maj:ts förslag och motionerna 1971: 1624 och 1971: 1625, allt i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 50 och 51; F. att beträffande samma riktiinjer, såvittavser sättet för utseende av ledamöter i polisstyrelse, i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och med bifall till motionen 1971: 1624, båda i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 49; G. att beträffande samma riktlinjer,såvitt avser oid- förandeskapet i polisstyrelse, i anledning.av Kungl. Maj:ts förslag och motionerna 1971: 1624 och 1971: 1625, allt i mot- svarande del, samt motionen 1971: 1627 och med bifaU tillmotionen 1971:1617 ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet i detta hänseendeanfört på s. 52; H. att beträffandesamarbetet mellan polisen och andra myndigheter m. m. avslår motionen 1971:1618 i motsvarande del; I. att beträffande ettsystem med kvarterspoliser m. m. avslår motionema 1971: 1618 och 1971: 1629,båda i motsvarande del; K. att beträffandeovannämnda riktlinjer, såvitt avser de regionala verksamhetsområdenas storlekoch antal, i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och motionen 1971: 1624, bådai motsvarande del, ger Kungl. Maj:t tiU känna vad utskottet i detta hänseendeanfört på s. 53; L. att beträffande sammariktiinjer, såvitt avser förfarandet vid ändringar i den regionalapolisorganisationen, i anledning av Kungl. Maj:ts förslag ochmed bifall tUlmotionerna 1971: 1624, 1971: 1625 och 1971: 1629, aUt i motsvarande del, gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 53; M. att beträffande sammariktiinjer, såvitt avser tidpunkten för genomförandet av den nyaorganisationsformen på regionplanet, i anledning av Kungl. Maj:ts förslag gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 53; N. att godkänner sammariktlinjer i den mån de icke omfattas av vad utskottet hemställt underpunkterna AC, EG samt KM; O. att beträffande de ipropositionen angivna riktlinjerna för åklagardistriktsindelningen ger Kungl.Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende anfört på s. 54; P. att beträffandeåklagardistriktsindelningen i särskilda län avslår motionema a) 1971: 1615, b) 1971: 1616, c) 1971:1620 samt d) 1971:1626, alla i motsvarande del; Q. att antager de genompropositionen framlagda lagförslagen. den 9 febmari 1972 Närvarande:fru (), fröken (), (), fröken (), herrar Larfors (s), i (c), i (s). Westbergi (fp), (). Polstam (c), fm (), herrar Schött(m), i (fp), i (s) och Lövenborg (vpk). av herrar i (fp) och iRöstånga (fp), vilka beträffande distriktsindelningsreformen ansett delsatt det avsnitt av utskottets yttrande som börjar på s. 41 med orden"Utskottet vUl" och slutar på s. 47 med orden "i speciellalän." bort ersättas med text av följande lydelse. I motionen 1971: 1619yrkas----- (= utskottet s. 44 och 45) ------ gäller Älvsborgslän. Utskottetvill understryka att den lokala polisorganisationen måste utgöra kärnan i ettrationellt och effektivt polisväsende. Om den lokala polisorganisationen inteär rationellt uppbyggd och inte har fullgoda resurser, kan inga andra åtgärderge polisväsendet den erforderliga effektiviteten. Även från demokratiskasynpunkter är det av största vikt att tyngdpunkten i polisväsendet ligger pådet lokala planet; i annat fall saknas förutsättningar för den nära kontakt medallmänheten, olika kommunala organ och organisationer, som är så väsentlig förpolisens del. PoUs måste finnas tillgänglig inom rimligt tidsavstånd i helalandet både för att kunna fullgöra väsentliga servicefunktioner och för att ipraktUcen fungera brottsförebyggande. När man drar upp riktlinjerna för eneffektiv polisorganisation, kan det således inte ske utifrån mer eller mindrerenodlat förvaltningsekonomiska utgångspunkter. mening finns det anledning till en viss oro över polisverksamhetensorganisatoriska utveckling . De allt större enheterna och enalltmer utvecklad arbetsspecialisering leder till att kontakten mellan polisoch allmänhet alltmer minskas. Stora områden i främst glesbygderna lämnas utantillräcklig, fortlöpande polisverksamhet. Framför allt hos de äldre leder ettförsämrat skydd till en ökad känsla av otrygghet. Den förebyggande roll somuppfylls bl. a. genom att polis finns tillgänglig på rimligt avstånd kan påett olyckligt sätt få stå tillbaka till förmån för s. k. brandkårsutryckningar. Ävenom den väsentliga förändringen i dessa avseenden uppkom som ett resultat av attantalet polisdistrikt i samband med polisväsendets förstatligande 1965minskades från 554 tiU 119, anser utskottet det vara angeläget att inte enytterligare centralisering och uttunning av polisresurserna i framför alltglesbygdsområdena kommer till stånd. Utskottet motsätter sig därför iöverensstämmelse med tankegångarna imotionen 1971: 1625 den i propositionen föreslagna minskningen av antaletpoUsdistrikt, av allt att döma från 119 till ca 90. Den nedskärning av antaletpoUsdistrikt som föreslås kan visserligen sägas vara begränsad. Men detta bordeå andra sidan göra det relativt lätt att avstå från den. I viss utsträckningtorde den eftersträvade högre effektiviteten kunna uppnås genom relativt blygsammapersonella förstärkningar i polisdistrikt som skulle beröras av en nedskärning.Förstärkningsåtgärder bör noga övervägas som ett alternativ i varje särskiltfall då en distriktssammanslagning ifrågasattes. Möjlighet till samarbetemellan de olika distrikten genom s. k. stödjande verksamhet bör också nogaprövas. I sammanhanget kan man inte bortse från risken att den aktuellanedskärningen bara blir ett led i en successivt tilltagande centralisering avpolisväsendet och en alltmer försämrad polisiär service. Departementschefensförsäkringar att det inte kommer att bli fråga om serviceförsämringar i någondel av de nu existerande polisdistrikten förefaller inte helt övertygande. Genomatt polisen ingår som en del i den totala samhällsservice medborgarna har rätttill, är det vidare nödvändigt att ta hänsyn till de totalalokaliseringspolitiska strävandena också vid en prövning av polisensorganisation. lokaliseringsutredning beräknas under innevarande åravge förslag till bl. a. s. k. prioriteringsorter. Detta förslag ochriksdagens ställningstagande till det bör enligt utskottets mening avvaktas,innan några mera vittgående förändringar i polisdistriktsindelningen övervägs. Ävenom utskottet sålunda motsätter sig en minskning från 119 till ca 90poUsdistrikt, är utskottet medvetet om att det i några enstaka fall kan tänkasvara rimligt med en sammanslagning. Det bör vara Kungl. Maj:t obetaget attefter anmälan tUl och under hänsynstagande till de allmännasynpunkter som här anförts undantagsvis göra sådana sammanläggningar, som ejåterverkar på den regionala organisationen. I det fåtal fall där en indragningav polisdistrikt kan övervägas bör ny utredning företas. Förslag om hurpersonalen skall disponeras bör vidare alltid föreläggas berörda myndigheteroch organisationer för yttrande. Medhänsyn tiU utskottets ställningstagande till frågan om ny polisdistriktsindelningsaknas anledning till yttrande beträffande frågan om sättet och tiden för denföreslagna reformens genomförande. Detsamma gäller de motionsyrkanden sominnefattar önskemål beträffande polisdistriktsindelningen i särskUda län. dels att det avsnitt av utskottets yttrande på s.54 rörande distriktsåklagarorganisatiouen som börjar med orden "Utskottetdelar" och slutar med orden "för åklagardistriktsindelningen. "bort ersättas med text av följande lydelse. Utskottet har ovan i dettabetänkande motsatt sig den föreslagna minskningen av antalet polisdistrikt. Ikonsekvens härmed anser utskottet att några större förändringar av antaletåklagardistrikt icke är erforderliga. Antalet sådana distrikt som gerarbetsunderlag för mindre än tre åklagare blir vid detta ställningstagandehögre än vad som förutsatts i propositionen. Utskottets stäUningstaganden ovan medför att anledningsaknas till särskUt uttalande beträffande de motionsyrkanden som framställts rörandeåklagardistriktsindelningen i särskilda län. dels ock att utskottet under punkterna AC och O borthemställa A. att beträffande de ipropositionen 1971: 173 an givna riktlinjerna för en omorganisation av polisväsendet, såvitt avser polisdistriktens storlek och antal, med avslag på Kungl. Maj:ts förslag, med bifall tiU motionen 1971: 1625 och i anledning av motionerna 1971: 1619, 1971: 1622 och 1971: 1624, allt i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t tiU kän na vad utskottet i detta hänseende anfört; B. att underförutsättning av bifall tUl reservationen i vad gäller punkten A beträffande samma riktiinjer, såvitt avser förfarandet vid ändringar i polisdi striktsindelningen, med avslag på Kungl. Maj:ts förslag och i anledning av motionerna 1971: 1619, 1971:1622, 1971: 1624, 1971: 1625 och 1971: 1629, allt i motsvarande del, ger Kungl. tUl känna vad utskottet i detta hänseende an fört; C. att underförutsättning som angivits under punk ten B beträffande samma riktlinjer, såvitt avser tiden för distriktsindelningsreformens genomförande, med avslag på Kungl. Maj:ts förslag och i anledning av motionerna 1971: 1619, 1971: 1622 och 1971: 1625, aUt i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i detta hänseende an fört; O. att under förutsättningsom angivits under punkten B beträffande de i propositionen angivnariktlinjerna för åklagardistriktsindelningen ger Kungl. Maj:t tUl känna vadutskottet i detta hänseende anfört;. av () och herrDockered (c) beträffande polismyndighetsbegreppet. Enligt den nu gällande lagen (1964: 317) orh vad som avsesmed polismyndighet förstås med polismyndighet polischefen i orten, såvida annatinte har föreskrivits i annan författning. I det vid propositionen fogadelagförslaget angående polismyndighetsbegreppet ges en regel av innebörd att medpolismyndighet skall förstås polisstyrelsen i distriktet, om inte annat följerav lag eUer annan författning. Polisstyrelsema ålägges alltså i princip dearbetsuppgifter som lokal polischef har. I praktiken avsesemellertid ingen ändring i förhåUande till vad som gäller, utan uppgifternaskall i stor utsträckning fullgöras av polischefen efter delegation frånstyrelsen. a. skall ärenden som innebär utövning av polisledning falla heltutanför medborgarrepresentanternas befogenhetsområde. Delegationsbestämmelserär avsedda att meddelas av Kungl. Maj:t i en instruktion för polisstyrelse. Denlagtekniska lösning som sålunda valts i propositionen i fråga ompolismyndighetsbegreppet är enligt vår mening mindre lyckad, eftersom den geren felaktig bild av den uppgiftsfördelning som är avsedd mellan polisstyrelsenoch polischefen. Allmänt sett synes också myndighetsbegreppet passa mindre välpå ett organ, vars främsta uppgift inte är myndighetsutövning utan att skapagarantier för insyn och ett lokalt förankrat medborgarinflytande. Det kan ocksåbefaras att lösningen kan ge upphov till en dualism i polisledningen och skapasvårigheter för den allmänhet som har att vända sig till polismyndigheten. Enligtvår mening hade det därför varit lämpligare att behålla den nuvarande lagen,enligt vUken polischefen i princip är polismyndighet. Med hänsyn bl. a. tUl denenighet som varit möjlig att uppnå i övriga frågor av större vikt har vi emellertid avstått från att reservera osspå den här punkten.