bet · FV01TU14 · 1972-12-31 00:00:00 — Trafikutskottetsbetänkande nr 1972 TU 1972:14 betänkande i anledning av motioner omåtgärder för att skapa bättre fömtsättnuigar för cykeltrafiken, m. m. I motionen 1972:38 av , fl, (c, fp) har hemstäUts att hos Kungl. Maj:t begär att frågan omcykel- och mopedtrafikens säkerhet och framkomlighet blir föremål förutredning. 1 motionen 1972:524 av herrGustafson i m, fl, (fp, s, c, m) har hemställts att hosKungl. Maj:t begär en utredning med syfte att skapa bättre förutsättningar förcykeltrafiken. Över motionerna har yttrande inhämtatsfrån statens vägverk, och Svenska kommunförbundetsamt Cykel- och mopedfrämjandet. Se bilaga till detta betänkande. finner detangeläget att bättre förutsättningar skapas för att cyklister och mopedistersäkert och bekvämt skaU kunna förflytta sig. vidtas emellertid enligtverket i samband med nybebyggelse långtgående åtgärder för att skiljacykeltrafiken från biltrafiken. Det är i det äldre väg- och gatunätet somproblemen kvarstår. Frågan om säkerhet och bekvämlighet för cykel- ochmopedtrafiken kommer därför att intimt hänga sammari med detrafiksaneringsåtgärder som blir allt angelägnare att genomföra i befintligabebyggelseområden. På uppdrag av kommunUcationsdepartementet pågår inom den s.k. Scaft-gruppen en försöksverksamhet och ett utvecklingsarbete som rörtrafiksanering. I samverkan med planverket, trafiksäkerhetsverket och vägverketarbetar Scaft-gruppen med anvisningar som avses utmynna irUctlinjer för trafiksänering. Då åtgärder som syftar till att förbättratrafikförhåUandena för cyklister och rriopedister ingår som en naturlig del avolika trafiksaneringsåtgärder och knappast kan ses fristående från övrigaåtgärder som syftar till att förbättra trafiksäkerhet och mHjö hänvisarvägverket till pågående utvecklings- och anvisningsarbete inomtrafiksaneringsområdet. Motionärernas förslag om särskild utredning beträffandeåtgärder för att skapa bättre förutsättningar för cykel- och mopedtrafiken bördärför enUgt mening inte nu föranleda någon åtgärd från . anser att cykel- och mopedtrafiken bör 15 saml Nr 14 ägnas ökad uppmärksamhet i trafikplaneringen. I vUkenutsträckning förbättringar för dessa trafikantgrupper kan genomföras ibefintliga bebyggelseområden beror på förutom tillgängliga medel i vilkenomfattning man skall satsa medel på särskilda leder, planskilda korsningar etc.för cyklister och mopedister i konkurrens med andra nödvändiga väg-ochgatubyggnader. En utredning vore av värde för att skapa bättre underlag fördessa bedömanden. vill därför tiUstyrka motionärernasförslag. samt Cykel- och mopedfrämjandetdelar motionärernas uppfattning om det angelägna i att trafikmiljön förcyklister förbättras. hänvisar emeUertid endast tUl detutredningsarbete som bedrivs av Scaft-gruppen. Cykel- och mopedfrämjandetinstämmer helt i nödvändigheten av snara åtgärder till förbättring avtrafikförhåUandena för cyklisterna. Utskottet vUl för sin del erinra om att riksdag ianledning av väckta motioner prövade frågan om en utredning för att skapabättre förutsättningar för cykeltrafiken. Allmänna beredningsutskottet tillstyrktei sitt utlåtande (1963:40) en sådan utredning i syfte att klarlägga desamhäUsekonomiska vinster som står att vinna på en ur cyklismens synpunktbättre planering av samhäUen och vägbyggnader. fattade sedermerabeslut i enlighet med utskottets förslag (rskr 1963:939). Som följd häravuppdrogs åt vägplaneutredningen att även taga härmed sammanhängande spörsmålunder övervägande. synes dock ej ha ägnat cykeltrafikenden ingående behandling som avsågs med riksdagsbeslut. Denbetydelsefulla frågan i vilken utsträckning förekomsten av särskildaanordningar (cykelbanor, cykelvägar, cykelfält) påverkar användningen av cykelför resor tiU skola, arbetsplats, butik och rekreationsområden namnes endast ien bilaga tUl utredningens betänkande. Härvid konstateras helt kort attmaterial saknas, som kan belysa effekten av t. ex. införande eller borttagandeav cykelbanor, samt framhålles att med hänsyn till de många faktorer som kantänkas påverka cykelutnyttjandet omfattande undersökningar krävs för attklarlägga detta problem. Vid sin redovisning av utredningens förslag harvederbörande departementschef i årets statsverksproposition anfört att cykel-och gångtrafiken närmast kan ses som alternativ till biltrafiken, främst påkorta avstånd. Med hänsyn till den förhåUandevis stora andelen cyklister av devid trafikolyckor i tätorter dödade och skadade trafikanterna och tUl den undersenare år ökade användningen av cyklar finns det enligt departementschefen aUanledning att ha uppmärksamheten riktad på åtgärder som kan vidtas för attunderlätta framkomligheten för cykeltrafiken och sänkatrafikolycksnivån för denna trafikantkategori. Utskottet kan för sin del ansluta sig till vaddepartementschefen sålunda anfört. Som ovan berörts krävs dock i betydelsefullaavseenden omfattande undersökningar på området. Dessa undersökningar Uksomöverväganden och bedömningar i övrigt finner utskottet bäst kunna ske inom ramen för en utredning. En sådan utredning borde enligt motionärerna som en utgångspunkt ha det uppdrag som finnsinneslutet redan i riksdagsbeslutet , nämligen att klarlägga desamhällsekonomiska vinster som står att vinna på en från cykUsmens synpunktbättre planering av samhällen och vägbyggnader. Utöver de faktorer som dånämndes har tUlkommit angelägenheten att reducera bUtrafiken itätorternas centralkärnor, I fråga om trafikplanering och trafiksanering kan,som motionärerna framhåUer, det arbete som utförs vid institutionen förstatsbyggnad vid i (Scaft-gruppen) och iarbetsgruppen för upprättandet av gatunormer utgöra ett värdefullt material förutredningen. På grund av det anförda och med hänsyn tUl att den avriksdagen gjorda framställningen om en utredning ännu ej lett tillåsyftat resultat finner utskottet en närmare utredning av frågan nu böra kommatUl stånd. att i anledning avmotionen 1972:38 och med bifall tiU motionen 1972:524 hos Kungl, Maj:t begär enutredning med syfte att skapa bättre förutsättningar för cykeltrafiken, Närvarande: herrar i (fp), (), (), (), (), (), i Heden (c).Hugosson (s), Rosqvist (s), (), i (vpk),() och fröken (). Yttrandenöver motionema 197238 och 1972:524 Många av tätorterna i landet haravståndsrelationer som gör cykeln och mopeden till ett utmärkt forskaffningsmedel,i varje fall . Även om kunskapen om cykel- ochmopedtrafikens omfattning är ofullständig kan på basis av vissa punktstudierkonstateras att i särskilt mindre och medelstora tätorter sker ett tämligenstort antal förflyttningar med cykel och moped. Cykelandelen av totala antaletförflyttningar i landet torde ligga omkring 10 ä och förbostads-arbetsresor är andelen' högre. torde sålundaenligt vad som framkommit i några företagna resvaneundersökningar ca25 % av svenska folket företa sina arbetsresor med cykel. För vissa mindre ochmedelstora orter, t ex , och , har betydligt högreandelar noterats. Benägenheten att använda bU ökar emellertid i allatätortsstorlekar och det gäUer även för förflyttningar därcykeltrafiken varit ett dominerande förflyttningssätt. Detta sammanhänger medett ökat bilinnehav men kan också förklaras av att framkomligheten förcyklisterna försämrats och att cyklisten vid intensivare bUtrafikuppleverlökade risker för trafikolyckor. Sädana tendenser kan klart urskiljas ide största tätorterna. Antalet cyklister är förhållandevis ringa iStockholmsområdet och särskUt gäller detta innerstaden. Även i pekarolika undersökningar på att andelen cyklister är få. Svårigheten att somcyklist ta sig fram i den täta storstadstrafiken är säkert i hög gradbidragande härtill även om långa avstånd i storstadsområdet gör att cykelnockså av det skälet blir ett mindre intressant alternativ. Bland cykeltrafikanterna kan urskiljas olika huvudgrupper,dels skol-och förskolbarn vUka väsentligen håller sig i bostadens närhet delstrafikanter som med cykel förflyttar sig till arbetsplatser, inköpsställen,institutioner etc och därvid rör sig över ett större tätortsområde och dels ensnabbt tillväxande grupp som använder cykeln för nöjes- och rekreationsändamål.För en säker och bekväm förflyttning är naturligtvis en separering frånbiltrafiken önskvärd för alla dessa grupper. Olycksstatistiken visar att itätorter är olycksriskerna för cykel- och mopedtrafikanterna stora. Iförhållande till utfört trafikarbete är cykel- och mopedtrafikanten den mestutsatta för olycksfall. Bland skolbarn mellan är cykelolyckoma denvanligaste typen av trafikolyckor. 1 nya bostadsområden planeras numera vanligen cykelvägarskilda från biltrafiken. Ofta följer de gångvägnät. Scaft 68, planverkets ochvägverkets riktlinjer för ett trafiksäkert stadsbyggande har spelat en viktigroll för denna utveckhng. Inom nyexploateringsområden har separerade cykelvägarverksamt bidragit till att göra cykelåkningen säkrare och bekvämare. Av olikaskäl blandas vanligen inte mopedtrafiken med cykel- och gångtrafiken inom bostadsområdet utan hänvisas tUllokalgatunätet med begränsad bUtrafik. Från säkerhetssynpunkt torde en sådantrafikutformning dock vara tillfyUest. Ekonomiska restriktioner har lagthinder i vägen för utbyggande av separata mopednät. Cykel- och mopedtrafiken har emellertid målpunkter belägnautanför det egna bostadsområdet. Olika undersökningar antyder att flertaletolyckor i vilka cyklister och mopedister är inblandade inträffat på störrehuvudvägar som binder samman oUka tätortsdelar. Särskilt många olyckorinträffar i samband med manövrer i väg- och gatukorsningar. All erfarenhettyder på att cykel- och mopedtrafik separerad från den intensiva och snabbabUtrafik som går fram på dessa leder ökar trafiksäkerheten väsentligt. Flertaletinfartsleder som byggs kompletteras med särskUda cykelbanor. Dessa böringå i ett sammanhängande system av cykel- och mopedvägar i tätorten meduppgift att förmedla trafik mellan oUka stadsdelar. 1 flertalet tätorter finnsemellertid många luckor i ett sådant system. Det är också förenat med betydandeproblem att i befintlig bebyggelse och utefter utbyggda trafikleder finnautrymme att bygga särskilda cykelbanor. 1 befintligt gatunät vanligen i tätortens kärna men ocksåi vissa s k halvgamla bostadsområden är det med hänsyn till knapphet pägatuut-rymme ofta inte möjligt att upplåta ytor som exklusivt skall utnyttjasav cykel- och mopedtrafUcen. Möjligheten att i dessa områden skapa godaförutsättningar för cyklister och mopedister hänger i hög grad samman medtrafiksaneringsåtgärder i området. Cykeltrafiken hänvisas till gånggator,bussgator och lokalgator med små biltrafikmängder, medan mopedtrafiken hänvisasväsentligen till bUvägar med begränsad trafik. Genom en sådan systematiseringav ohka gator inom ett saneringsområde tUl ett sammanhängande system för cykel-och mopedtrafiken som dessutom på lämpligt sätt är knutet till tidigare nämndaöverordnade cykel- och mopednät kan cykUster och mopedister erbjudas bådesäkrare och bekvämare färdvägar än i det biandtrafiksystem som finns i deflesta äldre bebyggelseområden. finner det sålunda angeläget att bättreförutsättningar skapas för att cyklister och mopedister skaU säkert och bekvämtkunna förflytta sig. Sådana åtgärder bör verksamt bidra till att hållabUtrafiken i tätortens centrala delar inom hanterliga gränser. Av vad som ovanframgått vidtas numera i samband med nybebyggelse långtgående åtgärder för attskUja cykeltrafiken från bUtrafiken, det gäUer såväl inom nya bebyggelseområdensom vid utbyggande av infartsleder. Alla undersökningar som rörcykeltrafikolyckor pekar på att det är i det äldre nätet problemen kvarstår.Frågan om säkerhet och bekvämlighet för cykel- och mopedtrafiken kommer därförintimt att hänga samman med de trafiksaneringsåtgärder som blir alltangelägnare att genomföra i befintliga bebyggelseområden. På uppdrag av pågår inomforskargruppen Scaft en försöksverksamhet och utveckUngsarbete som rör trafiksanering. 1 samverkan med planverket, trafiksäkerhetsverket och arbetar Scaft-gruppen medanvisningsskrivande som avses utmynna i riktlinjer för trafiksanering. Dååtgärder som syftar tUl att förbättra trafikförhållandena för cyklister ochmopedister ingår som en naturlig del av olika trafiksaneringsåtgärder ochknappast kan ses fristående från övriga åtgärder som syftar tUl att förbättratrafiksäkerhet och miljö vUl hänvisa tUl pågående utvecklings- ochanvisningsarbete inom trafiksaneringsområdet. Motionärernas förslag omsärskild utredning om åtgärder att skapa bättre förutsättningar för cykel- ochmopedtrafiken bör enligt mening inte nu föranleda någon åtgärd frånriksdagen. Med hänsyn tiU att cyklister ochmopedister är oskyddade trafikanter som är utsatta för stora olycksrisker itrafiken vill trafiksäkerhetsverket instämma med motionärerna att det ärangeläget att cykel- och mopedtrafiken ägnas ökad uppmärksamhet itrafikplaneringen. 1 fråga om hur sådana förbättringar skall åstadkommas hargenom forskning på olika håU framkommit erfarenheter som tUlämpas vidplanering av nya bebyggelseområden liksom vid sanering av äldre sådana områden. 1 vUken utsträckning förbättringar för cykel- ochmopedtrafiken kan genomföras i befintliga bebyggelseområden torde i huvudsakbero på tillgången på härför tiUgängliga medel men också på att det kan varasvårt att avgöra i vilken omfattning man skaU satsa medel på att åstadkommasärskUda leder, planskUda korsningar etc för cyklister och mopedister ikonkurrens med andra nödvändiga väg- och gatubyggnader. Detta inte minst medtanke på att det här rör sig om trafikantgrupper som i större utsträckning utnyttjardessa särskUda leder endast per är. Med hänsyn härtill skuUe detvara av värde om man genom en utredning skulle kunna få bättre underlag fördessa bedömanden. Under åberopande av det anförda vUl trafiksäkerhetsverkettillstyrka bifall tUl motionärernas förslag att cykel- och mopedtrafikenssäkerhet och framkomlighet bhr föremål för särskild utredning. Styrelsen delar motionärernasuppfattning i det angelägna att trafikmiljön för cyklister förbättras. Genomtrafiksanerande åtgärder bör så vitt möjligt cykeltrafik separeras från övrigtrafik. Emedan en dylik förbättring av trafikmiljön i befintligatätbebyggelseområden ofta måste ske genom reducering av bUtrafiken t ex genomatt vissa gator i stadskärnor reserveras för cykel- och kollektivtrafik kan,enligt styrelsens mening, frågan om en förbättring av cyklisternas trafikmiljöinte utredas separat. De av motionärerna aktualiserade frågestäUningarna bör -i den mån så inte redan skett -r- beaktas i det utredningsarbete som bedrivs iden s k SCAFT-gruppen under ledning. Det utredningsarbete som bedrivsinom bl a SCAFT-gruppen leder tUl att kunskapen ständigt ökar beträffande hurtrafikmiljön genom olika åtgärder kan förbättras. Emellertid krävs inte endastkunskap utan även ekonomiska resurser om en förbättrad trafikmiljö skaU kunnaåstadkommas. Styrelsen har med beklagande måst konstatera att kommunerna iökad utsträckning tvingats finansiera gatu- och väghållningen medkommunalskattemedel beroende på bristande statsbidragstilldelning. Kommunernastotala nettoutgifter således efter avdrag för statsbidrag och övrigainkomster - för byggande och underhåll av gator och vägar, gatuförvaltningensadministration samt offentlig renhållning uppgår nu tUl över 1 miljard kronorårhgen. Härtill kommer mycket betydande kostnader för gatubyggande inomexploateringsområden med därtill hörande trafikleder, vUka gatubyggnadskostnaderi ökad utsträckning drabbar de boende eUer kommunerna i den mån de senare intefår sina exploateringskostnader täckta. Kommunerna har i åtskilliga fall och ibetydande utsträckning nödgats täcka underskott på exploateringsverksamhetenmed skattemedel. Enligt styrelsens mening utgör den bristandestatsbidragstilldelningen det största hindret för åstadkommandet av enbättre trafikmiljö i våra tätorter. Cykel- och mopedfrämjandet (14,4.1972) Båda motionema avslutas med enhemställan till att hos Kungl. Maj:t begära en utredning i frågan. CMF vill i anslutning till den argumentering, somförekommer i motionerna, helt instämma i nödvändigheten av snara åtgärder tiUförbättring av trafikförhållandena för cyklisterna. Motion nr 38 åberopar ocksåriksdagens beslut om utredning av de samhällsekonomiska vinster, somstod att uppnå på en ur cyklismens synpunkt bättre planering av samhäUen ochvägbyggnader. Tyvärr saknas väl ännu mera avläsbara resultat av dettariksdagens beslut. I en PM från av den 3/5 1971 avseendeBebyggelseplanering och trafiksäkerhet kan följande citeras: "En strävan efter åtskUlnad mellan den hårdabUtrafiken och den mjuka gång- och cykeltrafiken måste betraktas som ensjälvklarhet i planeringsarbetet ... Av största vikt är således att man seröver hela gång-och cykeltrafiksystemet i tätorten och verkligen bemödar sig omatt skapa ett sammanhängande och kontinuerligt system. Konfliktpunkterna mellankör- och gång- och cykeltrafiken bör särskilt omsorgsfullt studeras för attförebygga och helst eliminera konflikter. Om inte en sådan medveten planeringför de oskyddade trafikantgrupperna kommer tiU stånd, torde den ogynnsammaolycksutveckling som kan iakttas inte kunna brytas." Det är sålunda otvetydigt, att såväl genom t.ex. beslutet av - och statUga organ är medvetna om nödvändigheten avradikala åtgärder för att förbättra cyklisternas situation. Vad som i dagerfordras, är en tUlämpning av såväl tankegångar som riktlinjer, som Vad som är angeläget, är att snabba åtgärder kommertill stånd inom ramen för de samhäUsekonomiska resurser, som kan ställas tillförfogande. Enligt CMF:s mening måste insatser för höjande av trafiksäkerhetenför de stora skaror medborgare, som väljer cykeln som ettfortskaffningsmedel vara en god samhällsekonomisk investering. CMF vill därför dels föreslå att en viss procent,förslagsvis av de årliga statliga väganslagen dirigeras för separering avcyklisterna från den snabba bUtrafiken, och dels ansluta sig tUl andemeningen iden framstäUning, som kommer till uttryck i de båda nämnda motionerna. 72 1462 S 1972