bet · FV01JoU41 · 1972-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1972 JoU 1972:41 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972: 89 med förslag tillväxtskyddslag jämte motion. I propositionen 1972: 89 har Kungl. Maj:t underåberopande av statsrådsprotokollet över jordbruksärenden för den 24 mars 1972föreslagit att antaga vid propositionen fogat förslag tillväxt-skyddslag. Lagförslaget återfinns pås. 23 i propositionen. Ipropositionen läggs fram förslag till växtskyddslag. Lagen är avsedd att utgöraen grund för de åtgärder det allmänna kan tillgripa för att bekämpa farligaväxtskadegörare. Nuvarande bestämmelser på området är spridda på ett stortantal författningar. Myndigheterna får möjlighet att ingripa snabbt, om nyafarliga växtskadegörare uppträder. I detta sammanhang har utskottet behandlat motionen1972: 1680 av () och () vari hemställts attriksdagen vid behandlingen av propositionen 1972: 89 måtte 1. besluta attjordbrukare som använder metoder utan kemiska bekämpningsmedel i sin produktioninte skall kunna åläggas använda kemisk besprutning samt 2. uttala attsamhället bör öka stödet till sådan jordbruksproduktion, som inte ökar antaletväxtskadegörare. Den svenska växtodlingen förorsakas storaförluster genom angrepp av växtskadegörare. Det är därför av stor betydelse attförebygga att växtskadegörare införs i landet och att inom landet upprätthållakontroll med effektiv beredskap när det gäller att bekämpa och hindra spridningav växtskadegörare. Somframgår av propositionen fungerar de nuvarande bestämmelserna för gränskontrolloch växtinspektion i samband med införsel av växter på ett tillfredsställandesätt. Däremot synes gällande bestämmelser för hindrande av farliga skadegöraresutbredning, vilka bestämmelser f. n. är spridda på ett stort antalförfattningar, inte motsvara de krav på beredskapoch snabba bekämpningsinsatser som kan ställas. Detta förhållande framstårenligt propositionen som särskilt betänkligt inför de perspektiv somfrihandelssträvandena inom synes öppna. Dessa strävanden antas leda tillavsevärt större krav på den inrikes övervakningen och bekämpningen avväxtskadegörare. För att avhjälpa de nuvarande bristerna föreslås att enväxtskyddslag införs i likhet med vad som redan skett i de flesta andraeuropeiska länder. Växtskyddslagen avses innehålla de grundläggande reglerna ombekämpningsåtgärder från myndigheternas sida och skall tjäna som ramlag förgällande och kommande verkställighetsbestämmelser beträffande de olikagrenarna av växtskyddsverksamheten. Förslagettill växtskyddslag bygger på ett av växtskyddsanstalten framlagt förslag, som iallt väsentligt tillstyrkts av remissinstanserna. Utskottet anser i likhet meddepartementschefen det vara mycket angeläget att möjligheter finns att snabbtingripa mot växtskadegörare. Ju tidigare bekämpningsåtgärderna sätts in, destomindre blir de ekonomiska förlusterna och desto billigare blir bekämpningen.De åtgärder det allmänna kan tillgripa för att bekämpa farliga växtskadegörarebör anges i lag. Utskottet har vid sin granskning funnit att en lag utformad ienlighet med nu föreliggande förslag bör ge en lämplig grund för det allmännasåtgärder till skydd mot farliga växtskadegörare. Sålunda får myndigheternamöjlighet att ingripa snabbt, om nya farhga växtskadegörare uppträder. Motbakgrund av det anförda förordar utskottet att antar det tillpropositionen 1972: 89 fogade förslaget till växtskyddslag. Imotionen 1972: 1680 hemställs att vid behandlingen av förevarandeproposition beslutar att jordbrukare som använder metoder utan kemiskabekämpningsmedel i sin produktion inte skall kunna åläggas använda kemiskbesprutning. Vidare hemställs om ett riksdagsuttalande av innebörd attsamhället bör öka stödet till sådan jordbruksproduktion som inte ökar antaletväxtskadegörare. I anledning härav får utskottet anföra följande. Enligt3 § förslaget till växtskyddslag bör det ankomma på Kungl. Maj:t att föreskrivai fråga om vilka växtskadegörare bekämpning enligt lagen får ske. bör få meddelas endast beträffande växtskadegörare som kanallvarligt skada växtodling, skog eller lager av växter. Som anförs ipropositionen kräver bekämpandet av växtska-degörarna att ingrepp görs som oftakan komma att beröra enskildas intressen såväl inom jordbruket,trädgårdsnäringen och skogsbruket som inom andra områden. I 5 § lagförslagetanges de åtgärder som får tillgripas för att bekämpa och hindra spridning avväxtskadegörare. Sålunda skall Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:tbestämmer kunna förelägga fastighetsägare eller nyttjanderättshavare att vidtaåtgärd för bekämpning av växtskadegörare på fastigheten. ävenvara fråga om bekämpningsåtgärder som lämpligen bör utföras genom myndighetsförsorg. I likhet med vad som gäller i fråga om vissa växtskadegörare skallockså kunna förbjudas sådd eller plantering av växt, meddelas föreskrifter omodUng eller skörd av växt samt förbjudas eller föreskrivas villkor förinförsel, utförsel eller bortförande av växt, växtskadegörare, jord o. d. Detbör även vara möjligt för myndighet att vidta eller föreskriva annan åtgärd ifråga om enskilds egendom som myndigheten finner oundgängligen påkallad. Deföreslagna åtgärderna motsvarar i huvudsak de åtgärder som enligt nu gällandekungörelser får tillgripas i fråga om olika växtskadegörare. Som i detföregående nämnts förutsätts att föreskrift om bekämpning enligt den föreslagnalagen bör få meddelas endast i fråga om växtskadegörare som kan orsakaallvarlig skada på växtodling, skog eller lager av växter. Även om sådantorsakssammanhang ej klarlagts, skall, om synnerliga skäl föreligger, myndighetsom Kungl. Maj:t bestämmer kunna interimistiskt besluta om bekämpningsåtgärdermot växtskadegörare som ej omfattas av förordnande av Kungl. Detta har bl. a. motiverats av hänsyn till önskemålet attbekämpningen sätts in på ett så tidigt stadium, att det ej blir nödvändigt atttillgripa mera omfattande åtgärder, t. ex. i form av allmän insats av kemiskapreparat. Givetvis bör, vilket också departementschefen framhållit, allamöjligheter att vidta åtgärder som bidrar till att hålla användningen avbekämpningsmedel på låg nivå tas till vara. Att i förevarande sammanhang göranågra bindande uttalanden rörande vilka åtgärder som i förekommande fall fårvidtagas anser utskottet emellertid inte vara reaUstiskt. Utskottetsom vill erinra om att utskottet i annat sammanhang uttalat sig för enintensifiering av forsknings- och försöksverksamheten rörande de icke önskadebieffekterna av användningen av kemiska bekämpningsmedel och även framhållitvikten av att möjligheterna till en alternativ användning av biologiska metoderblir närmare klarlagda föreslår med hänvisning till det anförda att motionen1972: 1680 lämnas utan åtgärd från sida. Utskottet hemställer således att 1. antager det förslag tillväxtskyddslag som framlagts i Kungl. Maj:ts proposition 1972: 89, 2. lämnar motionen 1972: 1680 utanåtgärd. Närvarande:herrar i Skegrie (c), Mossberger (s), i (s), Johansoni (s), (). ()*, i (s), (), i (c)*, (), herrar Krönmark (m). (vpk)*, i (c), () och ()*. *Ej närvarande vid betänkandets justering. avfru () som anför: »De farhågor som framhävs i motionen 1972: 1680torde kunna hävas, om det betonas att bekämpningen i huvudsak riktas mot nya, ilandet inkomna växtskadegörare så som också står i propositionens ingress.Med ny växtskadegörare bör i sammanhanget även förstås, utom sådana somintroducerats från utlandet, nya mutanter, raser eller biotyper av redan etablerade växtskadegörare. Medkemiska bekämpningsåtgärder har man aldrig kunnat utrota en redan etableradväxtskadegörare, endast tillfäUigt hålla dess population nere på en sådan nivåatt något större ekonomiskt avbräck inte uppstår. Endast med biologiska metoderkan ett nytt balanstillstånd skapas, där skadegörarens naturliga fiender hållerdess population så låg att de ekonomiska följderna blir negligerbara. Om lagenförstås i ovan antydda mening, avses den endast att användas i sådana fall därden ekologiska balansen saknas eller där biologiska bekämpningsmetoder,exempelvis i form av resistenta arter, icke står till buds. I denna situationlöper den biologiskt arbetande jordbrukaren samma fara som den konventionellejordbrukaren och bör därför åläggas samma bekämpnings-föreskrifter som deövriga.»