bet · FV01UbU30 · 1972-12-31 00:00:00 — Särskilt viktig är inriktningen på sådanaarbetsmarknadssektorer, där det potentiella behovet av arbetskraft medeftergymnasial utbildning redan nu kan bedömas vara stort och där efterfråganpå sådan utbildning kan beräknas öka . Som exempel kannämnas distributions- och servicesektorerna inom näringslivet samt verksamhetinom kommuner och landsting. Senast har expertgruppen avgett förslag omstudiekurser med inriktning på hälso- och sjukvårdsadministration. Somett annat exempel på hur utbildningen vid filosofisk fakultet mer och merinriktas mot den framtida yrkesverksamheten vill UKÄ nämna denförsöksverksamhet med s. k. kombinationsutbildningar som pågår på allauniversitets- och fihalorter. Vikten av en kontinuerlig översyn avutbildningslinjerna stryks under av som anser att man bör sträva efter attföra in flera utbildningslinjer med både längre och kortare studietid än treår. Utbildningens bristande yrkesinriktning förklarartill stor del de växande svårigheter som möter dem som examinerats från defilo- Det är här nödvändigt att snabbtvidta åtgärder för att anpassa utbildningen till behoven inom särskilt denenskilda sektorn av arbetsmarknaden. viU erinra om, att av de närmare 70000 personer .som väntas slutföra sina studier vid defria fakulteterna kommer högst ca 20 000 att kunna få anställning inom denoffentliga sektorn. Resterande ca 50 000 måste beredas sysselsättning inom denenskilda sektorn, om de inte skall emigrera eller bli arbetslösa. Även om det bör vara möjligt att inom ramen för detfortlöpande översynsarbetet inom UKÄ ge utbildningen ett mera yrkesinriktatinnehåll, finner det realistiskt att räkna med att mera genomgripandeförändringar kan komma till stånd först sedan resultatet av U 68;s arbeteföreligger. En studieorganisation med inslag avsuccessiv differentiering underlättar enhgt T C 0;s uppfattning enarbetsmarknadsanpassad utbildning, eftersom den väsentligt ökar möjligheternatill anpassning till ändrade krav från arbetsmarknadens, forskningens eUer destuderandes sida; bl. a. förenklas inrättandet av nya utbildningsvägar och nyavarianter inriktade mot nya områden. TCO framhöU också 1968 att oavsett vilkenuppbyggnad de fasta studiegångarna ges så erfordras en fortlöpande förändringav dessa i olika avseenden med hänsyn till de nya behov somsamhällsutvecklingen skapar. TCO menade att för detta krävdes särskilda organmed nära arbetsmarknadsanknytningar. Sedan de fasta studiegångarnainfördes, har vissa men inte tillräckliga insatser gjorts för att markerayrkesinriktningen vid de filosofiska fakulteterna. Även om TCO således anseratt den eftergymnasiala utbildningen bör göras starkare yrkesinriktad än denför närvarande är och att kortare utbildningsalternativ bör införas, anser TCOatt det i avvaktan på U 68;s förslag och mot bakgrund av det arbete som förnärvarande bedrivs i detta syfte inom UKÄ inte finns anledning att nugenomföra i motionerna föreslagna förändringar. Förändringar i yrkes-inriktandesyfte torde leda till att studiegångarna gavs ännu fastare status än förnärvarande. I motionerna 1972: 62 och 1972: 194yrkas att de allmänna utbild-ningshnjerna ges karaktären av rekommendationer. Imotionen 1972: 62 föreslås vidare att utbildningslinjer inrättas som omfattarmindre än studier. Studieordningen bör enligt motionen 1972: 498 omarbetasså att de studerande får betydligt större val- och kombinations-möjhgheter änför närvarande. I motionen 1972; 500 yrkas att utbildningslinjerna vidfilosofisk fakultet helt avskaffas. Av remissinstanserna är det endastSFS som ställer sig positiv till förslagen om ändrad karaktär påutbildningshnjerna. UbU 1972: 30 12 stanserär helt eniga om att U 68:s väntade förslag i så hög grad kommer att påverkasituationen inom de filosofiska fakulteterna att det inte nu bör komma i frågaatt genomföra motionsförslagen. UKÄ har förutom till U 68:s pågående arbetehänvisat till att vunna erfarenheter av studieordning enligtämbetets bedömning inte ger tillräckligt underlag för en så genomgripandeförändring av studiesystemet som motionsyrkandena enligt ämbetets mening innebär.Vidare hävdas att det fordras ett omfattande och tidskrävande förberedelsearbete. Mot bakgrund av den situation som rådde tidigare,karaktäriserad bl. a. av ofta orimhgt långa studietider, som i sin tur tillväsentlig del berodde på ett praktiskt taget helt obundet ämnesval, påavsaknaden av en bestämd målsättning för studierna och på ett ofta planlöstpa-rallélläsande av skilda studiekurser inom ohka examensämnen, innebärtillkomsten av studieordning med dess system av allmänna utbildningslinjerenligt UKÄ:s bedömning en otvetydig hjälp till de studerande att finna sigtill rätta i en ny studiesituation och att på ett mera rationellt sätt än förrutnyttja tillgängliga studiemöjligheter. Vid påbörjandet och genomförandet avstudierna har den studerande numera stöd förutom av en studievägledningsorganisation somsuccessivt byggts ut av framför allt de allmänna utbildningslinjernas och deenskilda studiekursernas konstruktion. Uppbyggnaden av dessa element inomutbildningen innebär enhgt UKÄ:s uppfattning ett viktigt inslag av studievägledningoch av stöd i den konkreta inlärningssituationen. En uppluckring av hnjernaskaraktär genom att ge dem innebörden av rekommendationer skulle enligt UKÄ:smening undanrycka de nu angivna positiva inslagen i utbildningen enligt 1969års studieordning samt medföra en återgång till de förhållanden, som råddeföre 1969, förhållanden som ytterligare skulle försvåras genom det numera ökadestuderandeantalet. Dennuvarande konstruktionen med successiva val mellan olika studiekurser inomandra och tredje avdelningarna medger ett betydande mått avkombinationsmöjligheter för framtida yrkesverksamhet inom skilda sektorer avarbetsmarknaden. Ett införande av ytterligare alternativa kurser inomflertalet ämnesområden kommer att än mer förbättra möjligheterna att med siktepå speciella yrkeskrav skaffa en adekvat utbildning inom ramen för de allmännautbildningslinjerna. UKÄvill vidare understryka vilket också Lunds universitets rektorsämbeteframhåller i sitt remissyttrande att tillkomsten av studieordning,vid sidan av de organisatoriska förändringarna, har medfört en pedagogisk ochinnehållsmässig förnyelse av utbildningen vid de filosofiska fakulteterna. Bl.a. har en total revision företagits av studieplanerna vid filosofisk fakultet.Införandet av utbildningslinjerna såsom ett överblickbart utbud avutbildningsmöjligheterna har haft till följd att den studerande kan planläggasina studier på ett mera rationellt sätt . UKÄvill här vidare hänvisa till förslagen som UKÄ lagt fram och vilka bl. a.syftar till att ge UKÄ vidgad befogenhet att införa alternativa utformningarav studiekurserna. UbU 1972: 30 13 avutbildningen inom de allmänna utbildningslinjerna kommer att kunna genomförasvid bifall till UKÄ:s sålunda framlagda förslag. UKÄvill här också erinra om det mycket omfattande och tidskrävandeplaneringsarbete avseende bl. a. utformande av studieplaner och läromedel,författningsändringar, nya regler om lärarkrafttilldelning m. m. samtinformation till skolväsendet och dess studerande och till dem som redan börjatstudera i det eftergymnasiala utbildningssystemet som måste föregå varjemera betydande omläggning av studieordningen. Vidare måste nya prognoser förstuderandetillströmningen tas fram. En omläggning måste även medföraförändringar i dispositionen av tillgängliga lärarkrafter och andra resurservid läroanstalterna. Ett beslut om en sådan förändring bör därför fattasåtminstone innan en omläggning kan börja genomföras. Genom att utbildningshnjerna ersätts medrekommendationer tar man bort en för många studerande olämplig låsning av ämnenoch ämneskombinationer hävdar SFS. Därjämte undanröjer man föreställningen attalla utbildningslinjer är sammansatta för att ge en bra yrkesutbildning somger arbete efter utbildningen. Man tar också bort låsningen vid denarbetsmarknadssituation som fanns då utbildningslinjerna konstruerades. början bör rekommendationerna bygga på de studiealternativ som finnsbeskrivna i de nuvarande utbildningslinjerna så att reformeringen kan ske utanomfattande utredningsarbete. De bör sedan successivt ses över. I och med attlinjerna görs om till rekommendationer avskaffar man dem också somadministrativt begrepp, varför SFS anser att det endast föreligger en semantiskskillnad mellan motionernas krav på denna punkt. SFS anser att denna ändring enbart innebär enanpassning till verkligheten och att en mängd betungande administrativt arbeteskulle falla bort för de lokala universitetsmyndigheterna.Universitetsförvaltningarna kan arbeta på väsentligare uppgifter,utbildningsnämnderna avlastas och studievägledama kan ägna sig åt det deegentligen är till för, dvs. De åtgärder som UKÄ föreslagitKungl. Maj:t anser SFS otillräckUga för att minska de administrativa bördorna. Detkan konstateras att U 68 siktar på att dess förslag skall träda i kraft 1975och att konkreta förslag om utbildningen vid motsvarande filosofisk fakultetdröjer ytterligare därefter. SFS anser inte att förändringar kan väntaså . Enhgt T C 0;s uppfattning representerar systemetmed fasta studiegångar en nödvändig förutsättning för en ökad styrning motyrkesinriktade studier vid filosofisk fakultet. TCO bedömer det vidare somofrånkomligt att den framtida högskolan totaldimensioneras. Man kan då,framhåller TCO, knappast undvara utbildningslinjerna som instrument för enändamålsenlig dimensionering. Ett ytterhgare skäl för en avstyrkan är att 1969års studieordning fungerat , att det är för tidigt att nu göraen definitiv och sammanhängande bedömning av systemet. Resultaten av de utvärderingarsom utförts av UKÄ motiverar enhgt TCO;s uppfattning inte UbU 1972: 30 14 dehårda omdömen som fälls i motionerna. En del av denna kritik förefaller byggapå missuppfattningar av de i vissa avseenden svårtolkadeutvärderingsresultaten. Även om utbildningshnjerna inte motsvarat förväntningarna,när det gällt att stimulera till precisare målsättning för studierna, synesändå en väsentlig förbättring ha ägt rum i detta avseende framhåller CSN. Enåtergång till samma situation som rådde års reform skulle enligt CSNvara mycket olycklig. Och även om stark kritik kan riktas mot de nuvarandeförhållandena vid filosofisk fakultet tror inte CSN att förändringar av denorganisatoriska ramen i studieordningen ay det slag som föresläs i motionernaskulle innebära några förbättringar. Enligt nämndens mening skulle snarare enstriktare tillämpning av bestämmelserna vara att förorda. Ett bifall till motionerna skulle enligt L 0:smening leda till en uppluckring av studieordningen vid de filosofiskafakulteterna som knappast kan vara till glädje för vare sig de studerandeeller universitetsadministrationen. En fast och överskådlig linjeindelningsåväl för de studerande som för administrationen anser LO vara ett av de mestgrundläggande kraven för att de filosofiska fakultetemas utbildningsutbudskall kunna fogas in i ett större system av meningsfulla och praktiskttillgängliga studievägar för s. k. återkommande utbildningfortlöpandevuxenutbildning. hävdar att det måste vara helt felaktigt attnågra månader innan resultatet av U 68:s överväganden redovisas avskaffa deallmänna studielinjerna. Att upphäva de allmänna utbildningslinjerna somadministrativt begrepp eller ge dem innebörden av rekommendationer skulleenhgt ;s uppfattning innebära en icke önskvärd återgång till de förhållandensom rådde års reform. Förändringar av detta slag ter sig dessutom inuläget helt omotiverade med hänsyn till att U68 kommer attframlägga förslag till åtgärder för att råda bot på de svagheter som förvissofinns i PUKAS-systemet och som påtalas i motionerna. SACOfinner det också olämpligt att med endast mellanrum företa ändringarfram och tillbaka av studieorganisationen vid filosofisk fakultet. Ett bifalltill motionsyrkandena på denna punkt måste leda till ett omfattande planerings-och informationsarbete. finner det omöjligt att en sådan ändring skullekunna genomföras redan höstterminen 1972. Det förhållandet attförberedelsetiden för PUKAS-sy-stemets införande gjordes alldeles otiUräckligkan inte tas till intäkt för att man nu bör göra om samma misstag. Den s. k. avstängningsprövningen Motionsyrkandena I motionerna 1972; 62, 1972: 194 och 1972; 500yrkas att den s. k. avstängningsprövningen avskaffas. UbU 1972: 30 15 UKÄ påpekar att ämbetet föreslagit Kungl. Maj:t attavstängningsprövningen skall begränsas till endast ett tillfälle underindividens studiegång, nämligen efter tre terminer. Som förutsättning härför harangivits att utbildningsnänmdema får klarare befogenheter vid den s. k. tröskelprövningen.Enligt ämbetets mening skulle ett fullständigt borttagande avavstängningsprövningen i nuvarande situation påtagligt motverka de strävandentiU effektivitet och förhindrande av utdragna studier, som utgör en väsentligförutsättning för den nuvarande studieordningen. UKÄ understryker att frågan omavstängningsprövningens närmare utformning eller eventuella avskaffande står inära samband med vilka resurser som kan ställas till förfogande förstudievägledande insatser. Enligt UKÄ:s mening, som endast i begränsadutsträckning biträds av de hörda rektorsämbetena, skulle ett fullständigtborttagande av avstängningsprövningen i nuvarande situation påtagligt motverkade strävanden till effektivitet och förhindrande av utdragna studier, somutgör en väsenthg förutsättning för den nuvarande studieordningen. Visserligenär det relativt få studerande som avstängs men uppenbart är att prövningenalltjämt i avvaktan på betydligt bättre resurser för en uppsökandestudierådgivning spelar en roll som träffpunkt mellan den studerande ochstudievägledningen och att den också i sig utgör en om än hårdhänt förvarnare till många studerande att överväga sin studiesituation ochyrkesinriktning. Inteheller CSN tillstyrker att avstängningsprövningen helt slopas. Möjligheterna som skulle erbjudas i den nyastudieordningen att avvisa sådana studerande, som inte visade sig haförutsättningar att hålla studietakten, ingav de studiesociala myndigheternaförhoppningar om att läroanstalterna på ett annat sätt än tidigare skulle taansvaret för uppföljningen av de studerandes studieresultat och fortsattastudiegång. CSN såg detta som mycket positivt. Detta föranledde också CSN att isitt yttrande över diskutera möjligheterna till enharmonisering av rätten till studier contra rätten till studiemedel. Nämndenskisserade i yttrandet vissa tänkbara former för samråd mellan studiemedelsnämnderoch utbildningsnämnder i individuella fall, både när det gällde byte avutbildningslinje och rätt till fortsatt deltagande i undervisningen. Enligt6 § studiemedelsförordningen kan studiemedel för fortsatta studier beviljasendast om det med hänsyn till tidigare uppnådda studieresultat måste ansessannolikt att studierna kommer att avslutas inom normal tid. Som yttersta gränsför normal studietid måste självfallet anses vara den tid, efter vilken denstuderande normalt skall skiljas från undervisningen. Ipraktiken har samråd i enskilda fall mellan studiemedelsnämnder ochutbildningsnämnder förekommit i mycket Uten utsträckning. Anledningen härtillär att utbildningsnämndernas tillämpning av bestämmelser om rätten tillfortsatt deltagande i undervisningen så avsevärt kommit att skilja sig frånstudiemedelsnämndemas tillämpning av bestämmelsen om rätt till fortsattastudiemedel, att ett mer omfattande samarbete inte framstått som meningsfullt. UbU 1972: 30 16 CSN anser att avstängningsinstitutet naturligtingår i ett system med kontinuerlig studievägledning. Sedd från denna synpunktbör det också fylla en viktig funktion. UKÄ:s förslag om attavstängningsprövning skall ske endast en gång, har nämnden intet att erinramot. Förslaget sammanfaller väl med nämndens uppfattning att det allvarhgaställningstagande detta innebär, och som kan medföra övergång till annanutbildning eller till annan verksamhet än studier, bör ske så tidigt sommöjligt. I valet mellan avstängning från studierna genomuteblivna studiemedel och utspärming förordar TCO liksom tidigareutspärmings-systemet. TCO finner inte anledning att i nuvarande lägetillstyrka ett avskaffande av avstängningsparagrafen, i synnerhet inte om deav universitetskanslersämbetet i skrivelse till Kungl. Maj:t föreslagnaförändringarna genomförs. Med betonande av att avstängningen får ses som ensista utväg vill TCO slutligen påpeka, att alternativet till en avstängningenligt nuvarande regler är en visserligen inte formell men reell avstängningfrån studierna genom uteblivna studiemedel. I valet mellan dessa alternativförordar TCO fortfarande ett system med utspärrning, som ges en konsekventtillämpning i överensstämmelse med intentionerna vid reformens genomförande. Under förutsättning av väsentligt förstärktaresurser för studie- och yrkesvägledning samt en effektivare tröskelprövningtillstyrker S A C O yrkandena om att avstängningsprövningen slopas.Tröskelregeln har i allmänhet bedömts vara ett värdefullt inslag i den nyastudieordningen och kan enligt mening motiveras från pedagogiskasynpunkter. SFS kan inte finna några tecken som tyder på attutspärmingen medfört en höjning av studietakten hos de studerandegrupper som ansettstillbringa vid universiteten. Ett slopande av bestämmelsernaskulle enligt SFS:s mening i sig innebära att reella resurser tillförsstudievägledningen. För statsverket har denna s. k. utspärrninginneburit stora kostnader eftersom den fordrar mycket administration ocheftersom så få studerande bUvit avstängda. För de lokalautbildningsmyndighetema har det medfört att resurserna fördelats fel och fåttläggas på en mängd onödigt rutinarbete. För studievägledarna haravstängningsprövningen betytt svåra problem. För de studerande harbestämmelserna enbart inverkat negativt med sociala och psykiska problem somföljd. Detfinns inga tecken som tyder på att utspärmingen medfört höjning avstudietakten hos de studerandegrupper som ansetts tillbringa viduniversiteten. Arbetsklimatet vid universiteten har snarare försämrats.Argumentet att utspärmingen skulle avhålla personer med låg studiemotivationfrån att börja vid har inte haft någon relevans. Den nedgång istuderandeantalet som skett de senaste terminerna beror påarbetsmarknadssituationen. De som eventuellt avhålht sig på grund avutspärmingens existens är sannolikt personer från hem utan studietradition ochstudieuppmuntran som inte givits en tillräcklig information ochstudievägledning och som därför inte fått en korrekt UbU 1972: 30 17 bildav universitetsutbildningens krav. Utspärmingen drabbar i första handstuderande med denna bakgmnd och medför ökad social snedrekrytering tillutbildningens senare faser. Lärareoch studerande vid universiteten är med några få undantag helt eniga i sittmotstånd till avstängningsprövningen. AUa politiska grupper på studentkårernamotsätter sig den. I motionen 1972: 500 föreslås en utredning angåendestudentemas studiemotivation, som kan läggas till grund för en framtida målsättningsdebattoch reformering av de filosofiska fakulteterna. Med erinran om de rapporter från U 68, sompubUcerats under titlarna »Val av yrke och utbildning» (SOU 1971: 61) och»Högre utbildning och arbetsmarknad» (SOU 1971:62), avstyrker UKÄ ifrågavarandemotionsyrkande. SFStillstyrker förslaget och anser att en gemensam syn på utbildningens mål börkomma till stånd. SFS har tidigare gjort erinringar mot att de utredningarkring den högre utbildningen som tillsatts inte givits möjhghet att behandlaalla problemen . Således får U 68 inte yttra sig över de studiesocialafrågorna. För att kunna anpassa utbildningen mot arbetsmarknad och samhäUefordras en klart utmejslad målsättning. Utbildningens roll för att nå socialaförändringar och allmänna samhällsmål får inte glömmas när nyautbildningsvägar utarbetas påpekar vidare SFS. I motionen 1972: 194 föreslås ett system förutbyggd kontakt mellan universiteten, närmast utbildningsnämnderna, och olikaavnämarkategorier, med en rådgivande funktion för avnämarrepresentanteraa. Somspeciella åtgärder i sådant syfte förordas anordnande av regelbundetåterkommande konferenser och inrättande av lokala yrkesråd enhgtyrkesutbildningsberedningens modell. Vidare yrkas att vid varje universitets-och filialort inrättas en särskild tjänst (»arbetsmarknadskonsulent»). Dennakonsulent bör vara Icnuten till det lokala yrkesrådet och ha till uppgift attnärmast uppehålla kontakt mellan avnämare samt studenter och studievägledare. UbU1972: 30 18 UKÄ och föreslår båda att motionen 1972: 194 iförevarande del överlämnas till U 68 för att tas i beaktande vid fuUgörandetav utredningens uppdrag. UKÄ har anfört bl. a. följande. Frågan om avnämarnas inflytande på utbildningens innehållvid filosofisk fakultet hänger naturligen nära samman med i vilken grad dennautbildning förutsätts vara inriktad mot en framtida verksamhet inomsamhällslivet. Även om utbildningen inte utformas med sikte på att ge en snävtavgränsad yrkeskunskap utan mera inriktas på att lära ut kunskaper ochfärdigheter som kan ligga till grund för verksamhet inom vidare sektorer avskilda yrkesområden, framstår enligt UKÄ:s mening kravet på en närmaresamverkan mellan universiteten och olika avnämarkategorier en närmarearbetsmarknadsanknytning som starkt berättigat. En ökad samverkan mellanrepresentanter för arbetsmarknaden och utbildnmgsanstalterna förordas också avrektorsämbetena vid universiteten i och . Motionens allmänna syftei detta avseende bör därför kraftigt stödjas. saknas enformali-sering av det samarbete på lokal nivå, som äger rum mellan universitetoch arbetsmarknad i varierande och mer eller mindre utvecklade former, t. ex.kontaktkonferenser. Vadgäller lämpliga praktiska former för vidareutvecklingen av universitetsutbildningenslokala och regionala arbetsmarknadsanknytning vill UKÄ påpeka att dettaspörsmål hör till de frågor, som U 68 inom ramen för sitt utredningsuppdrag haratt pröva vid sina förslag beträffande såväl högskolans studieorganisation somdess lokala institutionella organisation. anför att man länge hävdat behovet av enutbyggd kontaktverksamhet mellan universiteten och arbetslivet. I skriften (skriftserie nr 13) förordar , att helt nya arbetsmarknadsråd medrepresentanter för arbetsmarknadens parter, universitetslärarna och destuderande inrättas på universitetsorterna. Även andra lösningar kansjälvfallet tänkas för att uppnå den nödvändiga kontakten mellan universitetenoch arbetshvet. De praktiska formerna för ett sådant samarbete bör enligtSACO;s mening U68 pröva inom ramen för utredningens uppdrag beträffandestudieorganisationen och den lokala institutionella organisationen. SFS anser att arbetsmarknadskonsulenterna börutbildas och administreras av och/ellerutbildningsmyndighetema. I motionerna 1972: 62 och 1972; 194 yrkas attriksdagen utöver vad Kungl. Maj:t föreslagit anvisar . UbU1972: 30 19 UKÄ föreslår att motionsyrkandena bifalles ochpåpekar att medelsanvisningen ändå inte obetydligt kommer attunderstiga det av UKÄ beräknade anslagsbehovet. Det är UKÄ;s bestämda uppfattning att en välutbyggd studievägledningsorganisation är av fundamental betydelse för att destuderande skall kunna fullfölja sina studier på ett framgångsrikt sätt. EnhgtUKÄ;s mening är därför beskärningen av UKÄ;s på denna punkt mycket högtprioriterade anslagsäskande synnerligen olycklig. CSN erinrar om att nämnden redan tidigare vidupprepade tillfällen pekat på nödvändigheten av en förstärkt studievägledning.Den utbyggnad som skett har inte varit tillräcklig. Nämnden delar de synpunkter som förs fram imotionerna 1972: 62 och 1972: 194 om att studievägledningen bör sättas in såtidigt som möjligt. , då attityden till studiernabörjar utformas, bör de studerande som inte deltagit i prov eller inte godkäntsi prov kontaktas av studievägledare. Den uppsökande studievägledningen ärenligt nämndens mening den angelägnaste.