bet · FV01FiU40 · 1972-12-31 00:00:00 — sådana företag som kanuppvisa en vinst på den nuvarande verksamheten som svarar mot avdragen. Idagens pressade läge innebär detta att många företag i praktiken inte kan utnyttjavare sig de redan existerande eller de föreslagna avdragsmöjligheterna. Dettagäller i synnerhet många mindre och medelstora företag. Det bör i deltasammanhang framhållas, att de små och medelstora företagen svarar för bortåt60 % av den totala sysselsättningen i industrin och för nästan samma andel avproduktionen. Deföreslagna avdragen bör därför, som motionärerna föreslår, kombineras med ettdirekt bidrag till investeringsvilliga företag, framför allt sådana som intehar möjligheter att utnyttja något avdrag. Utskottet vill i likhet med vadminoriteten i näringsutskottet anfört i detta utskotts yttrande (NU 1972: 1 y) framhålla att förslaget i motionen närmast innebär en vidareutveckling av enredan etablerad metod för stöd till företag. Bidragsprövningenbör kunna ske efter i stort sett samma principer, som redan tillämpas inomföretagarföreningarna i fråga om bl. a. lån ur hantverks- ochindustrilånefonden. För att uppnå överensstämmelse med avdraget förmaskininvesteringar bör bidragen i regel begränsas till högst avanskaffningskostnaden, dvs. ett belopp som motsvarar den skattevinst som ettföretag uppnår, då det kan utnyttja det föreslagna avdraget på . Stödetstekniska utformning behöver enligt utskottets uppfattning bli föremål för vissutredning. Utskottet vill därför förorda att nu i princip beslutarom ett investeringsstöd av den typ, som föreslås i motionen 1972: 1880, samthemställer hos Kungl. Maj:t om förslag då det gäller stödets närmareutformning. FiU 1972: 40 92 stödetavse investeringar, som görs , som det särskildainvesteringsavdraget avser. att i anledningav motionen 1972: 1880 1. beslutar i princip att detsärskilda investeringsavdraget skall kompletteras med ett investeringsbidrag ienlighet med vad utskottet anfört, 2. hemställer att Kungl. Maj:tutarbetar och förelägger förslag om utformningen av ettsådant investeringsstöd." 1) vid punkten 8 (Motion om avgiftsfinansieradetrafikleder) av her rar (). (), () och () som anfört: "Byggandeav vägar och broar av arbetslöshet är ett av de instrument somstår till förfogande för en sysselsättningsbefräm-jande politik. Om ett ökatbyggande av trafikleder kunde ske genom bl. a. finansiering med vägavgifterskulle ytterligare sysselsättningseffekter åstadkommas utan att betungastatskassan. Enligt vad utskottet kunnat inhämta är regeringen inte främmandeför principen med avgiftsfinansiering, så skall exempelvis en planerad broöver finansieras genom broavgifter. Motdenna bakgrund anser utskottet det motiverat att regeringen vidtar de åtgärdersom erfordras för att bl. a. med tanke på det saimo-likt även på längre siktminskade byggandet pröva en sysselsättnings-motiverad försöksverksamhet medbyggande av avgiftsfinansierade broar och sammanhängandemotorvägssträckor." 2) vid punkten 12 (Skattepolitiska åtgärder m. )av herrar (), i (c). (), Asling (c), (), Fågelsbo (c) och () som anfört: "Deupprepade höjningarna av mervärdeskatten har lett till betungandeprisökningar, inte minst i fråga om viktiga livsmedel. Möjlighet föreligger attinföra ett särskilt konsumtionsstöd, som eliminerar eller väsentiigt reducerarmervärdeskattens prishöjande effekter på viktiga livsmedel. Ett sådant systeminnebär, att hela eller en del av mervärdeskatten restitueras. Varken endifferentiering av skatten eller ett konsumtionsstöd påverkarjordbruksavtalet. I likhet med vad minoriteten i skatteutskottet uttalat idetta utskotts yttrande (SkU 1972: 2 y), anser vi det angeläget att manförutsättningslöst undersöker möjligheterna att komma tillrätta med de problem,som hänger samman med mer- FiU 1972: 40 93 värdeskattensfördyrande verkan på livsmedel. Vi vill också erinra om att 1972 årsskatteutredning i sina direktiv fått i uppdrag att undersöka bl. a. frågan omen differentiering av mervärdeskatten." 3) vid punkten 15 (Byggnadsarbeten viduniversiteten m. av herrar () och () som anfört: "Planeringenför nybyggnad av lokaler för i har avancerat så långt attbyggnadsstyrelsen genom skrivelse underställt Kungl. Maj:tkompletta förslagshandlingar och hemställt om uppdrag att inom en kostnadsramav 35 milj. kr. utföra nybyggnaden för . Dettabyggnadsprojekt skulle snabbt kunna påbörjas och skulle vara av stor betydelseför att förbättra sysselsättningsläget i . Enda hindret för attsnabbt igångsätta detta objekt synes vara vissa överväganden inomutbildningsdepartementet beträffande dimensioneringen av lärarutbildnmgen ochförslag beräknas komma att redovisas riksdag. Dåsysselsättningsläget i inger allvarliga betänkligheter vill vistarkt betona önskvärdheten av att ett slutgiltigt ställningstagande redovisasså snart att ett påbörjande av nybyggnaderna för i snabbtkommer i gång." 4) vid punkten 23 (Sysselsättningsskapande åtgärderför arbetslösa) av herrar (), i (c). (), Äsling (c), (), Fågelsbo (c) och () som anfört: "Inrikesutskottetanför i sitt yttrande (InU 1972: 2 y) i fråga om de i motionen 1972: 1723framförda yrkandena rörande särskilda åtgärder mot ungdomsarbetslösheten attdet är ytterst viktigt att kraftfulla åtgärder sätts in för att minskaarbetslösheten bland ungdomen. Motionen, som väcktes innan förevarandeproposition lades fram, har delvis tillgodosetts genom de åtgärder som senareföreslagits eller vidtagits. Viföratsätter att arbetet med att bearbeta förslag forceras ochatt förslag om en allmän sysselsättningsförsäkring föreläggs ." Yttranden från andra utskott FiU 1972: 40 97 Skatteutskottetsyttrande över vissa delar av propositionen 1972: 125 och motioner angåendekonjunkturstimulerande åtgärder. Genom beslut den , den och den 22.11.1972har finansutskottet hemställt om skatteutskottets yttrande dels över de underhöstsessionen väckta motionema 1972: 1713 av m. fl. (vpk),1972: 1721 av m. fl. (m), 1972: 1722 av m. fl. (c) och1972: 1723 av m. fl. (fp) i vad motionerna avser yrkanden rörandebeskattningen, dels över propositionen 1972: 125 angående utgifter påtilläggsstat I till riksstaten för / 73 avseende konjunkturstimulerandeåtgärder, m. m. 5) samt de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1972: 1875 av m. fl. (vpk), 1972: 1876 av herrarJohansson i (c) och i (c) samt 1972: 1882 av herrarWiklund i (fp) och i (fp), i vad avserbeskattningsfrågor. Med anledning härav fårskatteutskottet anföra följande. Förslageni propositionen 1972: 125 och i motionerna får ses mot bakgrunden av detsamhällsekonomiska läget och syftar till att åstadkomma en förbättring avsysselsättningen och produktionsutvecklingen inom landet. De i propositionenföreslagna konjunkturstimulerande åtgärdema på beskattningsområdet är inriktadepå att genom särskilda avdrag främja näringslivets investeringar i maskiner, inventarieroch byggnader samt att ge företag inom branscher med hög relativenergiförbrukning nedsättning av eller befrielse från energiskatt. Förslagen imotionerna avser dels att stimulera investeringsverksamheten genom åtgärder avi stort sett samma slag som förordas i propositionen, dels att påverkakonjunkturutvecklingen genom generellt verkande åtgärder och dels att främjautvecklingen inom näringslivet på . Detankommer i första hand på finansutskottet att göra en bedömning av de olikaåtgärder, som erfordras för att uppnå de eftersträvade konjunkturpolitiskaeffekterna, och av det samhällsekonomiska utrymme, som står till buds härför.Skatteutskottet behandlar därför i sitt yttrande förslagen i propositionen ochmotionerna från i huvudsak rent skattetekniska utgångspunkter. FiU 1972: 40 Genom beslut vid höstriksdag antogs enförordning om tillfällig nedsättning av den allmänna energiskatten, varigenomKungl. Maj:t bemyndigades att förordna härom för tiden 1.12.197131.12.1972.Med stöd av förordningen har Kungl. Maj:t fastställt riktiinjer för skattenedsättningendels beträffande energiskatt på elkraft och annat bränsle än bensin ellergasol, som förbrukas vid industriell tillverkning, dels beträffande bränslen,som förbmkas för drivhusuppvärmning. Ipropositionen föreslås att Kungl. Maj:ts bemyndigande enligt förordningen(1971: 928) om tillfäUig nedsättning av den allmänna energiskatten förlängstill utgången av . Propositionenhar i denna del utformats i enlighet med skatteutskottets förslag iyttrande till finansutskottet, SkU 1971: 2 y, och föranleder inga erinringarfrån utskottets sida. Särskiltinvesteringsavdrag för maskiner och inventarier För att stimulera företagen till investeringar imaskiner och inventarier föreskrivs i förordningen (1971: 50) om särskiltinvesteringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt att skattskyldig, somdriver rörelse, jordbrak eller skogsbruk och som eller 1972anskaffar maskiner och andra döda inventarier för stadigvarande bmk i verksamheten,får åtnjuta ett särskilt investeringsavdrag vid taxeringen till statliginkomstskatt med belopp motsvarande av anskaffningskostnaden. Rätt tillinvesteringsavdrag föreligger också för maskiner och inventarier, sombeställts eller 1972 för leverans senast vid utgången av 1973 resp.1974. När synnerliga skäl föreligger kan Kungl. Maj:t medge attinvesteringsavdrag får åtnjutas för inventarier, som beställts eller1972 men som skall levereras först efter utgången av 1973 resp. 1974. Ipropositionen föreslås att särskilt investeringsavdrag skall medges avkostnaden för inventarier, som anskaffas 1.11.197230.6.1973 ellersom beställs under nämnda tidsperiod för leverans före utgången av 1974. Motionen1972: 1875 av m. fl. innehåller ett yrkande om upphävande avförordningen om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statiiginkomstskatt. Motionärerna anser bestämmelserna alltför gynnsamma förföretagen. Detligger i sakens natur att skattereglerna måste göras förhållandevis gynnsamma,om sådana effekter som eftersträvas i propositionen skall kunna uppnås. Avdragav ifrågavarande slag innebär onekligen avsevärd stimulans, även omlagstiftningens generella karaktär givetvis medför skattelättnader även förnormala investeringar. Med hänvisning till vad utskottet inledningsvis anförthar utskottet från rent skattetekniska utgångspunkteri princip inte något att erinra möt den i propositionen föreslagna höjningenoch förlängningen av det särskilda investeringsavdraget för maskiner och inventarier.I det följande återkommer utskottet till vissa detaljfrågor. Ettyrkande att nuvarande bestämmelser om särskilt investeringsavdrag skallutsträckas att omfatta maskin- och inventarieinvesteringar under förstakvartalet framställs i motionen 1972:1723 av m. fl. Genomförslaget i propositionen torde berörda yrkande i motionen vara tillgodosett. Enligt3 § andra stycket förordningen om särskilt investeringsavdrag vid taxering tillstatlig inkomstskatt medges sådant avdrag vid anskaffning av personbil endastom bilen används i yrkesmässig trafik eller i uthyrningsrörelse. Imotionen 1972:1882 av herrar i och i yrkas attsärskilt investeringsavdrag skall medges vid trafikskolas anskaffning av övningsbil.Motsvarande yrkande har framförts i en till utskottet ingiven skrivelse frånSveriges trafikskolors riksförbund. Ifråga om personbil, som skattskyldig anskaffar som inventarium i sinverksamhet, föreligger onekligen betydande svårigheter att avgöra om bilen iverkligheten används i verksamheten eller huvudsakligen för privat bruk. Endastom den skattskyldige visar, att personbil anskaffats för att användas föryrkesmässig personbefordran eller uthyrningsverksamhet medges därför avdrag.Den i motionen aktualiserade frågan prövades senast vid årets vårriksdag. Isitt av godkända betänkande SkU 1972: 14 fann skatteutskottet inteanledning förorda ändring av lagstiftningen på denna punkt. Det kan enligtutskottets mening ifrågasättas om investeringsavdrag över huvud taget börmedges vid anskaffning av personbil. Utskottet har emellertid inte funnittillräckliga skäl alt förorda att personbilar undantas helt, A andra sidanskulle bifall till motionen innebära att även andra skulle kunna ställa krav påsamma förmånliga behandling. Utskottet avstyrker därför förslaget i motionen1972: 1882. Viden granskning av författningsförslaget har utskottet funnit anledning tillföljande uttalanden. Bortsettfrån risken för omdatering av redan ingångna leveransavtal i syfte att erhållastörsta möjliga investeringsavdrag vid taxeringen vill utskottet framhålla, attbestämmelsen i 4 § kan medföra vissa svårigheter vid taxeringen.Skattskyldiga, vilkas räkenskapsår avslutas 1.11.197228.2.1973,skall deklarera för en del av investeringsperioden1.11.197230.6.1973, som hgger till gmnd för beräkningen av det 30-procentigainvesteringsavdraget. I speciella fall kan det bli svårt att redan i 1973 årsdeklaration styrka att investeringen kommer attuppgå till ett sammanlagt be- FiU1972: 40 100 loppav , som är den lägsta anskaffningskostnad, som berättigar tillsådant avdrag. Utskottet vill med anledning härav framhålla, atttaxeringsnämnderna för att undvika onödiga besvär till länsskatterätterna i såstor utsträckning som möjligt bör bereda de skattskyldiga tillfälle att företaxeringsarbetets avslutande den 30.6.1973 inkomma med kompletterande uppgifterangående sina inventarieinvesteringar efter beskattningsårets utgång. Tillde angivna svårigheterna kommer de problem som hänger samman med skriftligaavtal för senare leverans. Enligt huvudregeln i 2 § skall i dessa fallinventarierna anses anskaffade när skriftligt avtal om förvärv träffas. Omemellertid såväl avtal som leverans hänför sig till en och sammaanskaffningsperiod men till olika beskattningsår, skall anskaffningen anses haskett först vid leveransen. Bestämmelsen har haft betydelse endast förden som haft brutet räkenskapsår. Eftersom den nya anskaffningsperioden1.11;197230.6.1973 innefattar två kalenderår, kommer dessa regler ifortsättningen att få betydelse även för det flertal, som har kalenderår sombeskattningsår och som eller träffat skriftligt avtalför senare leverans. Sker leveransen skall avdragyrkas deklaration men i annat fall, dvs. om leverans sker före den 1.1eller efter den 30.6.1973, deklaration. Bestämmelsen tillkompå sin tid i förenklingssyfte. Som framhåUits bl. a. i en till utskottetinkommen skrivelse från Industriens skattesakkunnige medför således dessaregler i kombination med de nu föreslagna anskaffningsperioderna vissakomplikationer. Det kan emeUertid enligt utskottets mening inte komma i frågaatt genomföra ändringar i detta hänseende med till-bakaverkande kraft. Av fleraskäl är det också olämpligt att ha olika principer för avtal träffade förerespektive efter den 1.11.1972 eller att ändra de i propositionen föreslagnaanskaffningsperioderna. Därtill kommer att de svårigheter, som onekligen kanuppkomma i praktiken, inte bör överdrivas. Utskottet föriitsätter att deblanketter och anvisningar som kommer att utfärda rörandeavdraget blir tUl god vägledning för de skattskyldiga i dessa frågor. Denföreslagna lagstiftningen får som Industriens skattesakkunnige ocksåframhållit i viss mån retroaktiva verkningar. På grund av stadgandet i 4 §,att avdrag endast får åtnjutas om kostnaden under respektiveanskaffningsperiod uppgår till , kan en skattskyldig förlora enavdragsrätt som han skulle varit berättigad tUl enligt lagstiftning.En skattskyldig, som gjort inventarieanskaffningar före den 1.11.1972 tiUbelopp understigande . och som efter nämnda datum gör ytterligareanskaffningar, går så som författningsförslaget utformats förlustig rättentill avdrag för de investeringar som gjorts före den 1.11.1972. För att undvikasådana konsekvenser av lagstiftningen föreslår utskottet enövergångsbestämmelse av innebörd att skatt- FiU1972: 40 101 skyldig,som anskaffat inventarier för sammanlagt , ägeråtnjuta särskilt investeringsavdrag av kostnaden för under tiden1.131.10.1972 anskaffade inventarier, även om anskaffningskostnaden försistnämnda period inte uppgår till . Författningsförslaget är fogat sombilaga 1 till utskottets yttrande. I syfte att stimulera vissa byggnadsinvesteringarföreslås i propositionen att skattskyldig, som driver rörelse, jordbrak ellerskogsbruk och som 1.11.197230.6.1973 sätter i gång ny-, tiU- ellerombyggnad på fastighet för användning i förvärvskällan, vid taxeringen tillstatiig inkomstskatt skall få åtnjuta ett särskilt investeringsavdrag,motsvarande av byggnadskostnad för arbete, som utförs under tiden1.11.197231.12.1973. Enligt förslaget skall sådant avdrag dock inte medges förbostadsbyggnad, hotell- eller restaurangbyggnad eller för s. k. oprioriteradebyggnadsarbeten såsom bensinstation, parkeringshus, butiks-, kontors- ellerbanklokaler. Till skillnad från vad som gäller i fråga om investeringsavdragetför maskininvesteringar får investeringsavdraget för byggnadsarbeten åtnjutasäven om investeringsfond för konjunkturutjämning tagits i anspråk förinvesteringen. Imotionen 1972: 1875 av m. fl. yrkas av samma skäl som åberopasi fråga om inventarieinvesteringarna avslag på förslaget i propositionen. Somtidigare anförts är förslaget i propositionen motiverat av konjunkturpolitiskaskäl, som det ankommer på finansutskottet att bedöma. Från skatteteknisksynpunkt har utskottet i princip inte något att invända mot förslaget. Vid singranskning av författningsförslaget har utskottet emellertid funnit anledningatt göra vissa uttalanden och förorda en mindre ändring i förtydligande syfte. Fråganom särskilt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten har ocksåuppmärksammats i vissa av motionerna. Således yrkas i motionen 1972: 1722 avherr m. fl. att ett sådant avdrag skall införas för den, som driverrörelse, jordbruk eller skogsbruk och som 1.11.197230.6.1973påbörjar byggnadsarbete på fastighet i förvärvskällan, av kostnad förbyggnadsarbete dock ej för oprioriterade byggnadsarbeten som utförs föreden 31.12.1973. Även i motionen 1972: 1723 av m. fl. yrkas att ettsärskilt investeringsavdrag på skall införas för sådanabyggnadsinvesteringar inom näringslivet, som påbörjas före den 1.10.1973. Genomförslaget i propositionen torde de ovannämnda yrkandena i motionerna 1972: 1722och 1972: 1723 i allt väsentiigt vara tillgodosedda. Imotionen 1972: 1876 av herrar i och i yrkasatt särskilt investeringsavdrag skall medges för ny-, till-eller ombyggnad avreparationsverkstad för motorfordon. FiU 1972: 40 102 Förslaget i propositionen bygger på en vedertagenuppdelning i prioriterat och icke prioriterat byggande. Att i detta sammanhangompröva denna indelning bör icke komma i fråga. Utskottet avstyrker därförmotionen 1972: 1876. Imotionen 1972: 1723 av m. fl. framställs också ett lagstiftningsyrkandeav innebörd att fastighetsägare, som före den påbörjar uppmstnings-eller ombyggnadsarbeten, skall medges ett särskilt investeringsavdrag med 20 %av kostnad för arbete, som utförts av svårplacerad arbetskraft, anvisad avarbetsförmedling, och av kostnad för arbeten i övriga fall. I motionen1972:1721 av m. fl. begärs förslag tUl riksdag ominvesteringsavdrag för att uppmuntra förbättrings- och renoveringsarbeten påäldre fastigheter. Somantyds i motionen 1972: 1723 har Kungl. Maj:t i avsikt att främjasysselsättningen för huvudsakligen äldre byggnadsarbetareredan beslutat att statsbidrag får utgå med belopp motsvarande avlönekostnaderna för sanerings- och upprustnings-åtgärder i äldrebostadsområden, när dessa arbeten bedrivs som enskilt beredskapsarbete. Vidarehar i propositionen 1972: 124 föreslagits ändrade grunder för förbättringslånför upprustning av lägenheter i omo-dema flerfamUjshus, som ägs av kommun ellerallmännyttigt bostadsföretag, och en väsentlig höjning av inkomstgränsen förförbättringslån tUl enskUd person. Med hänsyn härtill är utskottet för sin delinte berett tUlstyrka, att ett särskilt investeringsavdrag också införs för förbättringsarbetenpå äldre fastigheter. Enligtförslaget i propositionen skall avdraget göras vid taxeringen tUl statliginkomstskatt för det beskattningsår, för vilket taxering i första instans skerår 1974. till utskottet ingiven skrivelse från Svenska byggnadsentreprenör-föreningenhar framhållits att skattskyldig, som lägger om räkenskapsåret, helt eUerdelvis kan förlora rätten till avdrag, eftersom avdrag får åtnjutas endast vid1974 års taxering. Utskottethar viss förståelse för synpunkterna i skrivelsen, eftersom det inte utanolägenheter av skUda slag är möjligt för företag med brutet räkenskapsår attenbart med hänsyn till investeringsavdraget ändra redovisningsperioden.Förslaget i propositionen har emellertid tUlkommit av praktiska ochadministrativa skäl. Med hänsyn främst till kontroll svårigheterna ärutskottet inte berett förorda någon ändring i berörda avseende. Föreningenhar i sin skrivelse också påtalat att det inte klart framgår attbyggnadsarbeten, som utförs av entreprenör, berättigar till investeringsavdrag. Avdepartementschefens uttalande framgår att med byggnadskostnad avses bl. a.kostnader för underentreprenader. För undvikande av miss- FiU 1972: 40 103 förståndförordar utskottet ett förtydligande i 2 § av innebörd att med byggnadskostnadförstås kostnad för arbete som utförts av den skattskyldige eller för dennesräkning på byggnad och för material som fogats in i byggnad. Ett förslag tilländring av 2 § har fogats som bilaga 2 till utskottets yttrande. mening bör vidare avdragsrätt föreligga endast för vad denskattskyldige utbetalat för entreprenadarbete på byggnad under tiden1.11.197231.12.1973. Medanledning härav vill utskottet framhålla att för avdragsrätt givetvis börfordras att byggnadskostnaden kan styrkas med fakturor på arbeten, infogatmaterial o. d. som lagts ned på byggnad under den ifrågavarande tidsperioden.Däremot bör inte krävas att kostnaderna betalats av byggherren före den31.12.1973. Skatt enligt förordningen (1968: 430) ommervärdeskatt utgår fr. o. m. av beskattningsvärdet, vilketnormalt utgörs av priset inklusive skatt. Skattesatsen motsvarar 17,65 %av priset exklusive skatt. I vissa fall utgår skatten på reduceradebeskattningsvärden. Imotionen 1972: 1713 av m. fl. yrkas att mervärdeskatten pålivsmedel slopas fr. o. m. den . Som motivering för yrkandet åberopasfrämst de ökande priserna på livsmedel bl. a. till följd av prisregleringen avjordbruksprodukter. Förslagom differentiermg av mervärdeskatten till förmån för livsmedel har avvisats avriksdagen vid upprepade tillfällen, senast vid årets vårriksdag (SkU 1972: 32).Mot en sådan åtgärd har främst åberopats statsfmansiella skäl samtadministrativa och kontrolltekniska svårigheter. Ett bifall tUl motionärernasförslag kan beräknas medföra ett årligt skattebortfall på ca 4,5 miljarder kr.För /73 kan skattebortfallet uppskattas till ca 1,5 miljarderkr. I detta sammanhang bör också framhållas att den tillsattajordbraksutredningen enligt sina direktiv bl. a. skall pröva valet av metod föratt finansiera jordbruksstödet och därvid även undersöka möjhghetema att gåöver till en lågprislinje. Om en sänkning av mervärdeskatten kan anses motiveradav konjunkturpolitiska skäl bör således skatten enligt utskottets uppfattningsänkas generellt och inte enbart för livsmedel. Med hänvisning härtillavstyrker utskottet yrkandet i motionen 1972: 1713. Enligt nuvarande bestämmelser i förordnuigen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift skall arbetsgivare erlägga sådan avgift medbelopp motsvarande av utgivna löner i pengar eller naturaförmåner i form avkost eller bostad. Vidare skall fysisk person, som haft inkomst av här i riketbedriven rörelse eller inkomst av här belägen jordbruksfas- FiU 1972: 40 104 tighetsom brukas av honom, erlägga allmän arbetsgivaravgift s. k. egenavgift medbelopp motsvarande av denna inkomst i den mån arbetsgivare inte skallerlägga sådan avgift för inkomsten. Även staten och kommunerna är skyldiga atterlägga allmän arbetsgivarav- Enligtbeslut vid vårriksdag höjs den allmänna arbetsgivaravgiften fr. o. m.den till 4%.