bet · FV01FöU17 · 1972-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 1972 FöU 1972:17 betänkande med anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:75 angående försvarets fortsatta inriktning m. m. jämtemotioner. 1 betänkandet behandlas förslag avKungl. Maj:t i propositionen 1972:75 och i propositionen 1972:1 bilaga 6(uppskjutna frågor enligt FöU 1972:5) samt yrkanden i motionerna 1972:443,1972:952, 1972:953, 1972:956, 1972:960, 1972:963, 1972:1569 och 1972:1605-1614. 1 propositionen 1972:75 har Kungl.Maj:t (s. 7-124 i utdrag av statsrådsprotokollet över försvarsärenden för den18 ) föreslagit att godkänna de riktlinjer förtotalförsvarets fortsatta inriktning som departementschefen har angett. försvarsutredning har den14 lämnat sitt huvudbetänkande angående säkerhets- ochförsvarspolitiken (SOU 1972:4). Ledamöter i utredningen har varit förutvarandestatsrådet, ledamoten av (ordförande) samt ledamöternaav , , , och . Till betänkandet har fogats två reservationer och tresärskilda yttranden. 1 det följande återges en sammanfattning av betänkandet.Beträffande direktiven för försvarsutredningen, det underlag som har ståtttill utredningens förfogande, utredningens närmare överväganden samt innehålleti reservationerna och de särskilda yttrandena hänvisas till utredningensbetänkande och till propositionen. Som grund för sina överväganden om inriktningen av densvenska säkerhetspolitiken och försvarspolitiken har försvarsutredningengranskat den nuvarande världspolitiska situationen och angett olika tänkbarautvecklingslinjer under en kommande 1 . Det aktuella världspolitiska läget uppvisar enligtutredningen betydande skiftningar. snabba utbyggnad av destrategiska vapensystemen och markering av de globala politiska intressena harlett till en högre grad av jämvikt med kapacitet ochengagemang. Detta har å ena sidan medfört risk för intressekollisioner i alltflera delar av världen men har å andra sidan skapat förutsättningar föramerikansk-sovjetiska förhandlingar på jämställd bas om rustningsbegränsningar och lösning av lokala problem. synes ha fått ett större gemensamt intresseän tidigare att begränsa sina militära engagemang för att få ökade möjligheteratt satsa bl. a. på den inre sociala och ekonomiska utveckUngen. växandestyrka och utrikespolitiska agerande håller på att förändra den politiskabilden i . Flertalet av de stater som uppstått vid avkolonialiseringen iAsien och är alltjämt politiskt svaga och utsatta för yttre och inrepåfrestningar. Nya konflikthärdar kan därmed uppstå. I har rådande motsättningar i förening medterrorbalansen och stormaktsblockens starka konventionella militära styrkorunder medfört politiska låsningar och en stark markering av gränsernamellan intressesfärerna. har emellertid framför allt detlångvariga dödläget i Tysklands- och Berlinfrågorna kunnat brytas och vägenöppnats för nya förhandlingar och uppgörelser. Vad som synes ligga inom räckhållär ytterligare normalisering av förbindelser österut ochmöjligen vissa ömsesidiga begränsningar i maktblockens stående militärastyrkor. TUl bilden hör också de låt vara ännu begränsade framstegen inedrustningsförhandlingarna i , samtalen om begränsning av de strategiskavapnen (SALT) samt det växande intresset för en europeisk säkerhetskonferens. Det nuvarande tillståndet av avspänning ochförhandlingsaktivitet kan emellertid komma att brytas av nya kriser ochuppflammande motsättningar i andra delar av världen än . Riskenför att sådana konflikter skall spridas till anser utredningendock vara väsentligt mindre än tidigare . Från den beskrivna nuvarande situationen är många skildavägar tänkbara för den världspolitiska utveckUngen . har i enlighet med principerna för det nyaplaneringssystemet för försvaret - belyst olika utvecklingsmöjligheter och medledning därav sökt bedöma vilka alternativ som svensk försvarsplanering iförsta hand bör ta hänsyn till. Det ligger i sakens natur att därvid särskiltsådana uppmärksammas som kan leda till risker för säkerhet. Utvecklingen mot en mera multipolär värld leder sålundaenligt försvarsutredningens mening till att växlande politiska grupperingar iframtiden blir möjliga. Detta innebär bl. a. ökad osäkerhet om relationernamellan de i engagerade maktblocken. Dessa bedöms även ha ettstarkt gemensamt intresse att undvika en öppen militär konfrontation ochframför allt att undvika kärnvapenkrig. Framtida konfliker i kandärigenom komma att kännetecknas mera av förhandlingar, maktdemonstrationer ochsnabba positionsframflyttningar än av omfattande och utdragna militäraoperationer. Utredningen anser att även framgent Nordkalottområdet ochÖstersjöutloppen är de strategiskt mest betydelsefulla områdena i . ÄvenGotlands betydelse bör uppmärksammas. Däremot bedöms det inte finnas någraekonomiska eller andra tillgångar i av sådan betydelse att de kan verkakonfliktutlösande. Även om stater i vår närhet skulle dras in i en konfliktmellan stormaktsblocken behöver detta inte nödvändigtvis bli fallet för anser att möjligheter attäven stå utanför krig och allvarligare konflikter bäst främjasgenom ett fasthållande vid den alliansfria pohtiken syftande till neutralitet iett framtida krig. säkerhet främjas enligt utredningens uppfattningom riskerna för konflikter allmänt minskas och om rustningarna kontrolleras ochbegränsas på ett balanserat sätt. bör därför inom ramen för sinabegränsade resurser söka medverka till att förändra den internationella miljöni riktning mot ökad allmän säkerhet. spelar genom sin utrikespolitik och sitt försvaren viktig roll för stabiliteten i det nordiska området. För båda blocken kanväsentliga positionsförändringar i påverka maktsituationen iCentraleuropa. Ett allsidigt uppbyggt och inriktat svenskt försvar gör detsvårare för supermakterna att flytta fram sina positioner. Väsentligaförsvagningar av det svenska försvarets styrka i förhållande till omvärldenskulle emellertid kunna rubba denna bild av stabilitet och balans i anser att nuvarande utrikes- och försvarspolitikklart främjar freden och stabiliteten i norra . Det bör även ligga iandra länders intresse att denna pohtik fullföljs. För att neutralitetspohtik skall respekteras ochlandets oberoende i längden bevaras erfordras som stöd ett starkt försvar. Densvenska försvarspolitiken bör enligt utredningen främst syfta till att försvaretvid en konflikt i mellan stormaktsblocken skall ha sådan styrka ochsammansättning att angrepp mot inte kan bedömas lönsamt för någon. Detsvenska försvaret har i så fall den önskade fredsbevarande förmågan. avvisar civilmotstånd som alternativtill militärt försvar för stöd åt neutralitetspolitik. Civilmotståndkan endast komplettera andra motståndsformer. Ett försvar byggt på gerilla fyller inte hellerneutralitetspolitikens krav. Våra försvarsförberedelser bör därför inte grundaspå ett alternativ som förutsätter gerillakrig. Militära förband som behärskardet fria krigets taktik kan däremot i ett krigs olika skeden utgöra ettkomplement till övrigt militärt försvar. Tilltron till vår neutralitetspolitik kräver att omvärldenär övertygad om att vid en konflikt är berett att fullfölja dendeklarerade politiken. Försvaret måste därför ha en sådan styrka ochsammansättning att en presumtiv angripare inte genom att konstatera brister isvenskt försvar skall förledas att misstro allvaret bakom den deklareradepolitiken. Hela landet måste kunna försvaras. Försvaret måste kunna anpassastill skilda lägen och kunna möta olika angripare. anser att den fortsatta planeringeninom totalförsvaret bör ske med följande utgångspunkter. De situationer som kan ställas inför kännetecknasav att angriparen, med hänsyn till huvudmotståndaren, måste se till att ettmilitärt företag kan slutföras , att det kan genomföras med begränsad styrkeinsats och att riskerna för misslyckandeså långt möjligt begränsas. För att härvid avhålla från angrepp skall detmilitära försvaret ha en sådan styrka och sammansättning att ett anfall motSverige fordrar så stora uppoffringar att angriparen inte rimligen kan finnafördelarna värda uppoffringarna. Om angrips skall det militäraförsvaret i det längsta hindra att angriparen får fast fot på svensk mark. 1varje del av landet skall kunna bjudas segt motstånd, om så erfordras även iform av det fria kriget. Totalförsvaret i övrigt anpassas härtill. Värdet för någotdera stormaktsblocket att militärtkontrollera kan bli stort framför allt i en akut krissituation ellervid krig mellan blocken. Den som då överväger att angripa kan tänkasvälja att göra det överraskande för att möta mindre motstånd. For att avhållafrån denna typ av angrepp skall försvaret utformas med möjligheter till snabbberedskapshöjning och mobilisering och så att det är stridsdugligt omedelbartefter mobDisering. Härför erfordras också bl. a. en allsidig och väl fungerandeunderrättelsetjänst. Försvaret skall huvudsakhgen inriktas på att möta ettkonventionellt angrepp. Möjligheten av att ett från början konventionellt krig,i vilket är indraget, trappas upp till kärnvapenkrig får dock inteuteslutas. Försvarsplaneringen skall därför innefatta åtgärder som syftar tillatt vi inte redan vid en insats av ett fätal kärnladdningar förlorar möjligheternatill fortsatt försvar; därigenom bidrar vi till att hålla kärnladdningströskelnuppe. 1 övrigt bör åtgärderna utformas så att möjligheterna för befolkningensöverlevnad främjas. Dessa åtgärder får endast innebära måttligakostnadsökningar i förhållande till dem som betingas av hänsyn till ettkonventionellt angrepp. Motsvarande bör gälla bakteriologiska och kemiskastridsmedel (BC-stridsmedel). Vid krig i omvärlden måste det svenska försvaret vara istånd att i enlighet med neutralitetsrättens krav förhindra att svensktterritorium utnyttjas av de krigförande. 1 en sådan situation måste möjligheterföreligga att försörjningsmässigt uthärda en avspärrning under rimUgt lång tidoch i övrigt begränsa verkningarna i av i omvärlden insatta ABC-stridsmedel. De moderna stridsmedlens förstörelseförmåga och samhälletsalltmer ökade sårbarhet ökar en angripares möjlighet att utöva påtryckningar påmindre stater. anser att bör söka förhindra attlandet utsätts för angrepp som utgår från hot genom att en fast utrikespolitikförs och genom att i fred sådana försvarsförberedelser vidtas attstatsledningen får förmåga att stå emot ett hot. För att ge erforderligt stöd åt den- svenskasäkerhetspolitiken bör totalförsvaret enligt försvarsutredningens mening varaså uppbyggt och organiserat att det är en hela folkets angelägenhet. Detmilitära försvaret skall därför bygga på den allmänna värnpliktens grund. Denallmänna värnplikten är av största betydelse för försvarsviljan och den reellaförsvarseffekten. Civilförsvarsplikt, andra former för tjänstgöringsskyldighetsamt frivillig försvarsverksamhet - bl. a. hemvärn - utgör viktiga komplementtill den allmänna värnplikten. Totalförsvaret skall utformas somett i vidsträckt mening uthålligt försvar. Inom det militära försvaret ärdärför förmåga till segt och uthålligt försvar viktigare än stor initialstyrka. anser det väsentligt att det i denfortsatta försvarsplaneringen skapas förutsättningar för att bibehålla eninhemsk försvarsmaterielindustri. Detta förhållande torde vara av grundläggandebetydelse för omvärldens tilltro tiU vår deklarerade säkerhetspolitik.Möjligheterna att bibehålla en inhemsk tillverkning av försvarsmateriel kan blistörre om viss vapenexport medges i enlighet med de grunder härför somstatsmakterna nyUgen angett. Till försvarsplaneringens viktigaste uppgifter hör attskapa handlingsfrihet beträffande det framtida försvarets utformning.Försvarsutredningen anser att detta bör ske bl. a. genom kontinuerligtavsättande av resurser för forskning och utveckling, genom tillgång tillkvalificerat befäl och utbildningsanstalter för utbildning av personal ochuppsättning av förband samt genom bibehållande av en inhemskförsvarsmaterielindustri. Det militära försvaret bör enligt försvarsutredningensmening även i fortsättningen byggas upp för att vara i allt väsentligtbalanserat och möjliggöra djupförsvar med kraftsamling till gräns och kust. Endylik målsättning kan dock visa sig vara realiserbar i högre eller lägre grad.Begränsningar härvidlag kan bli nödvändiga på grund av svårigheter att på korttid genomföra önskvärda strukturella förändringar och omorganisationer. Begränsningari målsättningen kan även bh nödvändiga t. ex. på grund av snabbt stigandekostnader för kvahficerade vapensystem. Prioriteringar på grund härav bör enligt utredningensmening i ett längre perspektiv genomföras enligt principen att ett större antaltekniskt mindre högtstående vapensystem (funktioner) hellre anskaffas än ettfåtal tekniskt mycket kvalificerade. Detta bör leda till att vid det militäraförsvarets utveckling på uthållighet ges företräde framförinitialstyrka. En princip av angivet slag ansluter väl till en liten alliansfristats möjligheter och förmåga i en värld där den militära teknologin i förstahand styrs av supermakterna. Den ansluter vidare väl till vad utredningenanfört om den allmänna värnplikten som den grund pä vilken försvaret börbyggas. En i förhållande till nuläget mera markerad tillämpning avdenna princip i försvarsplaneringen kommer enligt utredningens uppfattning inteatt leda till några omedelbara konsekvenser av genomgripande slag. 1 förstahand påverkas inriktningen av forskning och teknisk utveckling. Avvägningenmellan kvantitet och kvalitet kommer inte genomgående att leda till att enstörre kvantitet av ett mindre kvalificerat system bör föredras framför enmindre kvantitet av ett mer kvalificerat system. I samtliga awägningsprogramfinns system där t. ex. möjligheterna att över huvud taget nå verkan kan sättaganska bestämda gränser för både kvalitetsnivån på systemet och antaleterforderliga enheter. De delar av krigsorganisationen som redovisas i de fyraavvägnings-programmen Rörliga resp. Lokalt bundna markstridsförband, Övervat- tensstridsförband samt Luftförsvarsstridsförband är enligtförsvarsutredningens mening av grundläggande betydelse för omvärldens tilltrotill avsikt och förmåga att i praktisk handling fullfölja dendeklarerade utrikespoUtiken. Dessa funktioner bör därför utgöra den bas påvilken det militära försvarets avhållande förmåga bör byggas. Detta innebär attavvägningsprogrammet Fjärrstridsförband, vilket innefattar attackflyg ochubåtar, bör ges en lägre prioritet. De angivna principerna bör enligt försvarsutredningensmening innebära att avvägningsprogrammen ges följande inriktning. Försvaret av vårt territorium bör byggas upp från grundenpå så sätt att i första hand ordnas ett lokalt bundet försvar av områden ochplatser som kan ha primärt intresse för en angripare. Rörliga markstridsförbandmed hög kvalitetsnivå skall kunna kraftsamlas för att avvärja anfall i olikariktningar. Rörliga markstridsförband i form av s. k. skytteregementen bör inteskapas; i stället bör övervägas att behålla fler brigader än som annars varitmöjligt. Kustartilleriförbanden bör utvecklas i huvudsak enligt vad som framgårav överbefälhavarens programplaner. Vid en ombeväpning och omorganisation av vissa brigaderbör ytterligare differentiering av de värnpUktigas grundutbildning utredas.Därvid bör uppmärksammas betydelsen av den allmänmilitära utbildningen ochbefälsutbildningen, vilka ger möjlighet till en allsidig användbarhet av denenskilde soldaten och förbanden. Övervattensstridsförbanden bör inriktas utgående från delsbehovet av kustnära insatser i invasionsförsvaret, dels de krav enneutralitetssituation kräver. Detta innebär att ett tillräckligt antal enheterbör disponeras. Utvecklingen av fartygsmateriel bör därför inriktas mot lättafartygstyper, bl. a. patrullfartyg och torpedbåtar (robotbåtar). Frågan omexport-och importsjöfart i ett avspärrningsläge bör enligt utredningens meninglösas med andra medel än militära. Kapaciteten för skydd av sådan sjöfart kandärför starkt minska eller t. o. m. utgå. Kustsjöfart och transporter till ochfrån måste emellertid kunna skyddas. Fjärrstridsförbanden bör minska i omfattning.Anskaffningen av flygplan AJ 37 för de tunga attackförbanden fullföljs;antalet divisioner bör dock bestämmas . Studierna av nästa generationattackflygplan bör i första hand inriktas på ett attackflygplan med måttligaprestanda. 1 avvaktan på ett förbättrat beslutsunderlag rörande avvägningeninom programmet på bör möjligheterna att utveckla och tillverkaubåtar inom landet behållas. Den framtida utformningen av luftförsvarsstridsförbandendomineras av frågan om valet av flygplanstyp för jaktförbanden. Utredningen haringående övervägt dels olika anskaffningsprogram för jaktversionen av flygplan37 , dels andra jaktflygplansystem som helt eller delvis skulle kunnalösa de operativa uppgifter som JA 37 avses för. Utredningen avvisarlicenstillverkning eller direktköp av utländskt flygplan som alternativ tillJA 37 bl. a. därför att detta skulle skapa ett beroende i förhållande tillutlandet och medföra att stora resurser måste avsättas för att anpassa ettsådant flygplansystem till det svenska luftförsva- ret i övrigt. Utredningen avvisar likaså en ny version avflygplan J 35 Draken som ett alternativ till JA 37. disponerasett effektivt luftförsvar med ett stort antal divisioner innehållande flygplanJ 35 Draken. Ett framtida luftförsvar svarande mot 1980- och 1990-talens miljöoch byggt på flygplan J 35 Draken kommer emellertid i avgörande hänseenden attfå väsentligt lägre effekt jämfört med flygplan JA 37 trots att detta enligtnuvarande bedömningar endast kan anskaffas för ett mindre antal divisioner.Försvarsutredningen förordar således att jaktversionen av flygplan 37utvecklas för senare anskaffning. Utredningen understryker att stora ansträngningarbör göras för att nedbringa kostnaderna för utvecklingsarbetet även om dettaleder till någon begränsning av eljest avsedda prestanda hos flygplansystemet.- Luftvärnet bör moderniseras genom anskaffning av luftvärnsrobotar av ensådan typ som ger ett stort antal eldenheter. redovisar endast de allmännariktlinjer som bör gälla för den fortsatta planeringen för det militäraförsvaret. Inom ramen härför kan förekomma t. ex. variationer i fråga omantalet enheter av anskaffade vapensystem och anpassning till resultat avpågående studier och utredningar. Riktlinjerna leder därför inte till enbestämd utgiftsram. De erforderliga ekonomiska resurserna kan varieras inomvissa gränser. har funnit att erforderligaförutsättningar för att på kort sikt vidta åtgärder vUka möjliggör enlångsiktig inriktning av angivet slag föreligger vid nivåer som i ekonomisktinnehåll imder programplaneperioden ligger i ett område med en undre gränsnågot över nivån M 3 och en övre gräns som inte överstiger genomsnittet av detvå nivåer överbefälhavaren betecknat som M 1 och M 2. Planeringen de närmasteåren får förutsättas anpassad härtill. Detta innebär att planeringen kommeratt ske efter en i reala termer lägre utgiftsnivå . Vid den årligarullningen av programplanerna kan självfallet ramstorleken komma att omprövas.Vid en mycket restriktiv utgiftsprövning och en rationaliseringsverksamhet somger snabba och bestående resultat anser utredningen det möjligt att även pålängre sikt skapa god försvarseffekt vid utgifter av nämnd storleksordning.Utredningens förslag innebär att vissa eftergifter görs i fråga om denoperativa styrkan i ett kortare perspektiv. Från säkerhetspoUtisk synpunkt ärenligt utredningens mening de risker som är förenade härmed inte större än attde kan accepteras. erinrar om att uppgifter ochorganisation för civilförsvaret i sina huvuddrag fastställdes under senaredelen av . har skett ett långsiktigt ochkontinuerligt skyddsrumsbyggande, kompletterat med en omfattande utrymningsplanläggning.Därjämte har en lednings- och undsättningsorganisation . Härigenomhar skapats ett civilförsvar som internationellt sett är av hög klass. Planeringen av civilförsvaret har under en läng följd avår utgått från att befolkningen löper risk att direkt bekämpas och attkärnvapen kan komma att användas mot större befolkningscentra i terrorsyfte.Mot bakgrund av sin syn på ett framtida krigs karaktär och påskyddet mot ABC-stridsmedel föreslår försvarsutredningen att planeringen avcivilförsvaret ges en annan inriktning. Denna bör utgå från attbefolkningscentra som sådana inte bör ses som för angriparen primära mål attbekämpa vid invasionsföretag mot . Grundläggande för planeringen bör istället vara att befolkningen kan komma att beröras av biverkningar vidbekämpning av militära mål med i första hand konventionella stridsmedel och vidmarkstrider. Viss hänsyn måste emellertid också tas tdl attbefolkningen i vissa konfliktsituationer kan bli ställd inför direkt hot omskadegörelse. Civilförsvaret bör då med sina åtgärder kunna påverkahotsituationen och öka statsmakternas handhngsmöjligheter. 1 de fall vi kan hålla oss utanför krig bör befolkningenkunna ges skydd mot de sekundära verkningarna i vårt land av ABC-stridsmedelsom används utanför våra gränser. Den ändrade grundsynen på civilförsvarets uppgifterinnebär enligt försvarsutredningens uppfattning att skyddet främst bör utformasmed hänsyn till konventionella vapen. Skydd mot ABC-stridsmedel bör anordnasendast där så kan ske till måttliga kostnadsökningar. Vidare bör ökad viktläggas vid civilförsvarsåtgärder i områden intill militära mål och iinvasionsområden samt vid skydd av befolkningen i samband med markstrider. För inriktningen av civilförsvarets oUka delar innebärdetta enligt försvarsutredningens mening följande. Skyddsrumsbyggandet bör ske främst med hänsyn till detkonventionella krigets krav och med hänsyn till att de allvarligasteriskområdena är sädana som innehåller eller ligger vid militära mål och iinvasionsomrä-den. Principerna för skyddsrumsbyggande måste därför omprövas.Låghusområden och de 14 största städernas inneromräden bör således inte såsomnu generellt undantas frän skyddsrumsbyggnadsskyldigheten. gällande urval avorter som skall komma i fråga för skyddsmmsbyg-gande bör därför omprövas.Skyddsrumsplaneringen bör inordnas i den allmänna samhällsplaneringeneffektivare än som sker. - Planeringen för anskaffning av skyddsmasker börfölja den utstakade inriktningen. Det innebär att en begränsad menkontinuerlig anskaffning sker med möjligheter till anskaffning i ökad takt. En planläggning för utrymning av tätorter och andraområden bör behållas. Planläggningen bör som innebära atthandlingsmöjligheter skapas; inte att man i förväg binder sig vid beslut attgenomföra utrymning. Den fortsatta planeringen för ledningen av civilförsvaretoch undsättningsverksamheten bör sikta på att göra den nuvarandeorganisationen mer enhetlig och anpassa den till den ändrade grundsynen. Härvidbör kraven på uthållighet och beredskap beaktas. Övrigt totalförsvar omfattar en rad skilda funktioner.Försvarsutredningen anger som exempel härpå försörjningen med förnödenheteroch tjänster, som innefattar bl. a. livsmedelsförsörjningen, industriproduktio- nen m. m., energiförsörjningen och kommunikationerna.Andra exempel är hälso- och sjukvården, polisverksamheten och det psykologiskaförsvaret. Nämnda funktioners verksamhet i krig liksom vidavspärrning grundas i betydande utsträckning på den bas som fredsinriktadverksamhet och härför anskaffade resurser bildar. 1 planeringen är engageradeett stort antal myndigheter - de flesta med fredsinriktad verksamhet somhuvuduppgift - som var och en har det fuUa ansvaret för sin sektor. Dennaansvarsfördelning ger en god beredskap men medför ett stort behov avsamordning. Inom övrigt totalförsvar är en förhållandevis liten del avresursinsatserna av verkligt långsiktig karaktär; stora delar av verksamheten -speciellt åtskillig lagring - kan och bör ganska snabbt anpassas till ändradeförhållanden. Syftet med försvarsutredningens behandling av övrigttotalförsvar har varit att tillse att kravet på balans i våra totalaförsvarsinsatser skall kunna tillgodoses.