bet · FV01JuU12 · 1972-12-31 00:00:00 — a. med hänsyn tUl att advokatbyråerna inte har eUer kan förväntas fåerforderlig sakkimskap på aUa områden. Det anförda leder motionärerna tUl attstor vUct bör fästas vid den av utredningen om rättshjälp i förvaltningsärendenbehandlade frågan om offentUga biträden. I detta hänseende tar motionärema särskiltupp frågan om införande av "allmänt ombud" för att bl. a. bevaka deenskUdas rätt i socialförsäkringsmål. Motionärerna hemställer att gerKungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om den allmänna rättshjälpen ochbehovet av ett förstärkt administrativt rättsskydd. UtskottetviU tiU en början beträffande rättshjälpens omfattning i förvaltningsärendenenligt Kungl. Maj:ts förslag anföra följande. Som framgår av den här ovanlämnade redogörelsen är möjligheterna att inom rättshjälpens ram erhåUabehövUgt biträde begränsade på det sätt att biträde får förordnas endast ominte sökanden själv eUer genom någon, som i tjänsteställning eUer annars lämnarhonom bistånd, kan behörigen tiUvaratä sin rätt. Denna begränsning får somdepartementschefen anför särskild betydelse i fråga om rättshjälp iförvaltningsären- den,eftersom statiiga myndigheter enligt det s. k. servicecirkuläret har envidsträckt skyldighet att tillhandagå allmänheten med råd och upplysningar.Möjligheten tUl hjälp från myndighets sida kan naturligtvis leda till attallmän rättshjälp inte lämnas. måste emellertid, somdepartementschefen framhåller, beaktas att det finns förvaltningsärenden därden enskilde, trots :myndigheternas serviceskyldighet, otvivelaktigt har ettframträdande behov av rättshjälp. Beträffande sådana fall kan det enligtutskottets mening förutsättas att biträde regelmässigt kommer att förordnas omfömtsättningarna härför i övrigt är uppfyllda. Vadhärefter gäller utredningskostnader i förvaltningsärenden, som alltsåuttryckligen inte omfattas av förslaget till rättshjälpslag, vill utskottethänvisa till att utredningen om rättshjälp i förvaltningsärenden haft attutreda frågan humvida sådana kostnader bör följa de regler som föreslås gällaför mål och ärenden inför allmän domstol. Utredningens förslag övervägs,enligt vad som närmare redovisas i det följande, f. n. i Kungl. Maj:ts kansli.De stäUningstaganden som förslagen slutligt kan föranleda bör enUgt utskottetsmening inte föregripas. Härtill skall endast fogas att genomi den nyligenantagna förvaltningspro-cesslagen skapats möjlighet till ersättning av aUmännamedel för bl. a. vittne och sakkunnig i regeringsrätten, kammarrätt, skatterättoch länsrätt. Sådan ersättning skall i princip stanna på statsverket. Vadslutligen gäUer inställelsekostnader i förvaltningsärenden, för vilkarättshjälp enligt det ovan sagda skall kunna utgå, bör framhållas attförvaltningsprocesslagen också innehåller en bestämmelse som ger de nyssnämndadomstolama möjUghet att tiUerkänna enskild part ersättning förinställelsekostnader. EnUgt vad departementschefen i propositionen uttalar ianslutning till frågan om förmånerna enligt rättshjälpslagen börförvaltningsprocesslagens bestämmelser om instäUelsekostnad tUlämpas i förstahand och rättshjälpsreglema först om ersättning inte kan utgå enligtförvaltnuigsprocesslagen. Medhänsyn tUl vad sålunda anförts erfordras enligt utskottets mening inte någotförtydligande av lagtexten i enlighet med vad som yrkats i motionen. Utskottetavstyrker därför bifall till det här behandlade yrkandet i motionen 1972:1471. Ianledning av önskemålen i motionema 1972:1469 och 1972:1471 om utvidgadrättshjälp i förvaltningsärenden viU utskottet anföra följande. Frågoma omoffentiigt biträde i förvaltningsärenden och om kostnadsersättning i sådanaärenden har utretts av den ovannämnda utrednmgen om rättshjälp iförvaltningsärenden, som i sitt betänkande (SOU 1971:76) föreslagit attoffentligt biträde i faU av behov skall kurma förordnas i vissa ärenden somangår den personliga rörelsefriheten. Sålunda föreslås att bestämmelser häromskall intas dels i en särskUd lag om offentiigt biträde, dels i vissaförfattningar på förvaltningsrättens område, såsom lägeci om beredande avsluten psykiatrisk vårdi vissa fall, lagen angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda,nykterhetsvårdslagen, barnavårdslagen, utiänningslagen och nordiskaverkställighetslagen. Utredningen har vidare föreslagit införande i ettflertal lagar av särskilda kostnadsersättningsregler. Förslagen omfattar somovan nämnts även utredningskostnader i förvaltningsärenden. Sådana kostnaderbör enligt utredningen ingå i förmånerna i ett utbyggt rättshjälpssystem. Ianledning av uttalanden i motionen 1972: 1469 kan hämtöver nämnas attutredningen övervägt frågan om inrättande av allmänt ombud påsocialförsäkringens område. De sakkunniga har därvid kommit fram till attmedlen för att åstadkomma en förbättrad rättshjälp på socialförsäkringsområdetinte är att söka i en ombudsorganisation av något slag. Strävandena bör istäUet inriktas på utbildningen av personal hos försäkringskassorna samt på attinom den aUmänna rättshjälpens ram tiUhandahåUa lämpligt biträde. Utredningenhar i sin bedömning utgått från det förslag tiU rättshjälpslag som lades fram iden tidigare nämnda departementspromemorian (Ju 1970: 14). I en inomjustitiedepartementet utarbetad, publicerad promemoria med förslagtill följdlagstiftning till rättshjälpslagen m. m. (Ds Ju 1972: 9) redovisas enformeU omarbetning av de förslag utredningen lämnat; syftet har varit attanknyta förslagen till den utformning rättshjälpslagen har i den nuföreliggande propositionen. Promemorian innebär sålunda bl. a. sådana ändringari rättshjälpslagen att även utredningskostnader i ärenden som skall prövas avförvaltningsdomstol och förvaltningsmyndighet kommer att omfattas avrättshjälpen. Arbetet inom departementet fortgår med sikte på att enproposition i ämnet skall föreläggas . 1det läge lagstiftningsärendet sålunda befinner sig saknas enligtutskottets mening anledning till något uttalande rörande en utvidgadrättshjälp i förvaltningsärenden. Yrkandena härom i motionerna 1972: 1469 och1972: 1471 bör därför inte föranleda någon åtgärd. I motionen 1972: 1469 hemställes att hosKungl. Maj:t begär förslag senast till riksdag om nya sekretessreglerför rättshjälpsområdet. Yrkandet motiveras med att det är angeläget att sammasekretess till skydd för enskUda rättssökande blir gällande vid det allmännasadvokatverksamhet enligt den föreslagna ordningen som vid enskildadvokatverksamhet. Motionärema anför att det inte är tilltalande om luckor isekretessskyddet uppkommer till följd av att rättshjälpen inordnas i enmyndighetsorganisation. Denuvarande rättshjälpsanstalterna är att anse som myndigheter i tryckfrihetsförordningens mening. I följd därav är handlingar, som upprättaspå rättshjälpsanstalt eller inkommer dit, allmänna handlingar som i princip äroffentiiga. Med hänsyn tiU advokatverksamhetens särskUda karaktär avförtroendeuppdrag föreskrivs emellertid i 26 § sekretesslagen sådaninskränkning i offentligheten att handlingar angående rättshjälp åt enskild,vilka inkommit till eller upprättats hos offentlig rättshjälpsanstalt, intefår utlämnas tidigare än efter handlingens datum om inte handlingensändamål kräver det eller den rättshjälpssökande samtycker därtUl. Berördaregler kompletteras med bestämmelser om tystnadsplikt i reglementena förrättshjälpsanstalterna. Regler om tystnadsplikt finns också i stadgarna förSveriges advokatsamfund samt i 36 kap. 5 § . Utskottetvill till en början göra klart att de föreslagna aUmänna advokatbyråerna bliratt betrakta, som myndigheter i tryckfrihetsförordningens mening på samma sättsom de nuvarande rättshjälpsanstalterna och att i följd härav handlingar somupprättas där eller inkommer dit blir offentliga. Behovetav sekretess i fråga om dylika handlingar avses bli tillgodosett genom sådan ändringi den återgivna 26 § sekretesslagen att stadgandet också blir tillämpligtpå motsvarande handlingar hos allmän advokatbyrå. Förslag härom har framlagts iden i det föregående nämnda promemorian med förslag till följdlagstiftningtill rättshjälpslagen m.m. (Ds Ju 1972:9). I fråga om handUngssekretessen iförhåUandet mellan olika myndigheter bör framhållas att enligt en allmän regelom handlingssekretess samma sekretesskydd gäller oavsett hos vUken myndighethandlingen finns. En hancUing, som enligt 26 § sekretesslagen kommer att varahemlig på allmän advokatbyrå, kommer följaktiigen att vara hemlig även när deninkommer till rättshjälpsnämnd eller tUl centralmyndigheten för rättshjälpen.Med hänsyn till att motsvarande bör gälla även i fråga om handlingar sominkommer till rättshjälpsnämnd eller till centralmyndigheten från enskildaadvokater eller andra som uppträder som biträde inom rättshjälpssystemet,föreslås i promemorian ett tillägg till 3 § civilförvaltningenssekretesskungörelse (1939: 7) av innehåll att samma sekretesskydd somföreskrivits i 26 § sekretesslagen kommer att gälla handlingar i ärendenangående rättshjälp åt enskild vilka handläggs vid rättshjälpsnämnd eUercentralmyndigheten. Iförhållandet mellan olika myndigheter gäller vidare som en allmän regel attmyndigheter som handlägger samma typ av ärenden i regel bör kunna få tillgängtiU varandras handlingar som ett led i det aUmänna samarbetet. Somdepartementschefen uttalar anses dock allmänt att intresset bakom sekretesslagensbestämmelser skall beaktas även om det är en annan myndighet som önskar ta delav viss handling. Detta innebär att den myndighet som innehar handlingen idylika fall i regel inte bör lämna ut den om eti: förtroendeförhållande skullebrytas. Utskottetkan också hänvisa tih departementschefens uppfattning att, när det gällerhandlingar hos de alhnänna advokatbyråema, det är uppenbart att intresset avsekretess i ärenden om rättshjälp åt enskilda regelmässigt är sådant att det ipraktiken aldrig kan bli aktueUt att stäUa handlingar tUl förfogande förmyndighet utanför rättshjälpsområdet. anfört torde visa att motionärernas farhågor för att lagstiftningenkommer att innebära ett försämrat sekretesskydd saknar berättigande. I enlighethärmed finner utskottet, som fömtsätter att förslag på grandval av promemoriankommer att föreläggas före rättshjälpsreformens ikraftträdande, attförevarande motionsyrkande ej påkaUar någon åtgärd. HämtövervUl utskottet endast erinra om att offentlighets- och sekretesslagstiftningskommitténsuppdrag (Ju 1970: 49) även innefattar problemkomplexet rörande sekretessmellan myndigheter. Förenklingari rättegångsförfarandet m. m. I motionen 1972: 1469 uttalas att den nuvarandeprocessordningen med alla dess förtjänster medför utomordentligt långdragnaoch kostnadskrävande rättegångar samt att detta förhållande är en avhuvudorsakerna tUl att en väsentlig utbyggnad av samhällets rättshjälpframstår som en angelägen reform. a. med hänsyn till atträttshjälpsreformen kan antas leda tiU ett ökat antal rättegångar ansermotionärema det vara oundgängligt att man genom förändringar inomprocessordningens ram söker nedbringa både tidsutdräkt och kostnader. Motdenna bakgrimd ifrågasätter motionärerna om inte regeringen borde ta initiativför att få tUl stånd en analys av rättegångskostna.-derna i nuvarande system,av orsakerna tUl att de drivits i höjden och av möjligheterna att genomförenkUngar i processordningen åstadkomma kostnadsbesparingar. I anslutningtill det anförda hemstäUer motionärema att som sin mening ger Kungl.Maj:t till känna vad i motionen anförts om analys av rättegångskostnaderna m.m. Utskottethar redan inledningsvis i nära överensstämmelse med grundtanken i motionen pekat på de möjligheter till begränsning av den enskildes kostnader i rättsligaangelägenheter som kan ligga i förenkling av rättegångsförfarandet samtframhållit angelägenheten av att utvidgningen av samhällets rättshjälp inteföranleder att arbetet på att effektivisera verksamhetsformerna inomrättsväsendet kommer i skymundan. I anslutning härtill har utskottet noteratatt överväganden inom resulterat i en promemoria röranderättegången i mindre tvistemål (Ds Ju 1972: 6). I denna promemoria föreslås isyfte att förkorta handläggningstiderna och nedbringa rättegångskostnaderna itvistemål om mindre värden ett förenklat rättegångsförfarande i sådana mål.Promemorian är f. n. föremål för remissbehand- 7 saml Nr 12 lingi vanUg ordning, och arbetet i departementet fortgår med sikte på attproposition i ämnet skall föreläggas eller våren1973. Överväganden av processekonomisk art Ugger också bakom förslagen idomstolskommitténs i det föregående, under mbriken Förmåner, redovisadebetänkande "SkUjedomstol" (SOU 1972:22). Även detta betänkande är f.n. föremål för remissbehandling. Med hänsyn till det lagstiftiungsarbete somsålimda pågår saknas enligt utskottets mening anledning till någon riksdagensåtgärd till följd av det nu behandlade yrkandet i motionen 1972: 1469. I motionen 1972: 1467 hemstäUes att riksdagenbeslutar att uttala sig för en vidgad juridisk och samhäUsinriktad utbildningför domarkår och jurister, där prejudikat- och praxisförfarande elimineras ochdär rättsspråket görs förståeligt för allmänheten. I anslutning tUl yrkandetuttalar motionären bl. a. att en förändring av rättsförhållandena fömtsätteren förändring av domares och andra juristers utbUdning. Utbildningen måsteanpassas tUl dagens demokratiska samhällssyn. En modern demokratisk rättsstatkan, som motionären uttrycker det, inte fortsätta att rättsligt leva kvar istånds- och privilegiesamhället från forn-stora dar. Ingen rättshjälp kan botaeller förändra rättskränkningar som följer med ett sådant system. UtskottetvUl i anslutnmg tiU motionsyrkandet nämna att Kungl. Maj:t nyUgen bemyndigatchefen för att tUlkalla sakkunniga för att utreda bl. a.frågan om domarutbildningen och domarkarriären samt att översyn avjuristutbUdningen f. n. pågår inom ramen utbildningsutredning (U1969: 47). Vid sidan härav har förslag tUl kortsiktiga åtgärder beträffandedomarrekrytering och domaratbUdning för de allmänna förvaltningsdomstolarnanyligen framlagts av utredningen om regeringsrättens kansliorgan m. m. (Ds Ju1972: 10). Dåfrågorna om juristutbildningen samt om domarutbildningen och domarkarriärensålunda f. n. är föremål för översyn, saknas enligt utskottets mening skältill någon åtgärd i anledning av det nu behandlade yrkandet imotionen 1972: 1467. I motionen 1972: 1471 uttalas att det i enrättsstat är ett oavvisligt krav att alla skall ha möjlighet att fullt ut hävdasina intressen och anspråk i rättsliga angelägenheter. Motionärerna anser detdärför utom-ordentUgt betydelsefullt att, sedan lagstiftningen om rättshjälpantagits av , informationen om dess innehåU och om de möjligheter somdärigenom står aUmänheten tUl buds blir fullödig och omfattande samtutformas i så lättUlgänglig form som möjUgt. Under åberopande härav hemställermotionärerna att ger Kungl. Maj:t tUl känna vad i motionen anförts ombehovet av allsidig och enkel information om rättshjälpslagens innehåll. Ävenenligt utskottets mening är det mycket angeläget att verkningsfulla åtgärdervidtas för att informera allmänheten om den betydelse-fuUa reform som den nyalagstiftningen innebär. Härvidlag är som berörts i det föregående underavsnittet om skydd för begreppet rättshjälp av särskUd betydelse attallmänheten bibringas kunskaper om de former av vederhäftig rättshjälp somavses med reformen. Med hänsyn till frågans vikt anser sig utskottet kunnautgå från att erforderlig information på skilda sätt kommer att spridas genomjustitiedepartementets försorg. På grund härav saknas skäl till någonriksdagens åtgärd i anledning av det nu behandlade yrkandet i motionen1972:1471. Utöver vad som framgår av vad utskottet anfört idet föregående föranleder propositionen icke annan erinran än att utskottetföreslår en mindre redaktionell jämkning i 8 § första stycket 2 förslaget tillrättshjälpslag. A. att avslår motionen 1972: 1467 såvittdäri yrkats avslag på propositionen 1972: 4; B. att avslår motionerna 1972: 1467 och1972: 1473 såvitt däri yrkats avslag på propositionen i vad gäller förslaget att inrätta statliga advokatbyråer; C. att beträffande benämningen allmänadvokatbjrå avslår motionen 1972: 1470; D. att bifaller propositionen såvittavser 2 och 45 §§ i det genom propositionen 1972: 4 framlagda förslaget tiU rättshjälpslag; E. att med avslag på motionen 1972: 1469beträffande centralmyndighet för rättshjälpen bifaller propositionen så vitt avser 3 § förslaget tiU rättshjälpslag; F. att beträffande rättshjälp åt ideellförening avslår motionen 1972: 1474; G. att beträffande rättshjälp åtnäringsidkare avslår motionerna 1972: 1469, 1972: 1471 och 1972: 1473 i denna del; H. att för sin del antar 8 § förstastycket förslaget tUl rättshjälpslag med följande såsom Utskottets förslagbetecknade lydelse: Kungl.Maj:ts förslag Utskottets förslag 8§ Allmän rättshjälp får ej lämnas 1. i angelägenhet som ej prövaseller på annat sätt behandlas i landet, om ej den rättssökande är bosatt häroch särskilda skäl föreUgger för rättshjälp, 2. den som ej är bosatt i lan- 2. densom ej är bosatt i landet, om han ej är svensk medbor- det, omhan ej är svensk medborgare eller särskilda skäl föreligger gareeller om särskUda skäl ej före-för rättshjälp, ligger för rättshjälp, 3. näringsidkare i angelägenhetsom har samband med hans näringsverksamhet, om ej särskilda skäl föreliggerför rättshjälp med hänsyn tUl hans ekonomiska förhållanden eller sakensbeskaffenhet, 4. i fråga om anspråk somöverlåtits till den rättssökande, om överlåtelsen kan antagas ha ägt rum isyfte att åstadkomma fördel vid prövning av begäran om rättshjälp, 5. för upprättande avsjälvdeklaration, 6. den som ej har befogat intresseav att få sin sak behandlad. I. att beträffande rättshjälp förkostnader vid bodelning i anledning av motionerna 1972: 1465 och 1972: 1473 idenna del ger Kimgl. Maj:t till känna vad utskottet anfört; K. att beträffande rättshjälp förkostnader för skUjemän avslår motionen 1972: 1465 i denna del; L. att beträffande rättshjälp förtäckning av motpartskostnad avslår motionen 1972: 1469 i denna del; M. att med avslag på motionen 1972: 1465såvitt gäller förslaget till lagtext bifaller propositionen såvitt avser 9 §förslaget tUl rättshjälpslag; N. att beträffande beslutande organ ifråga om förordnande av biträde, m. m. med avslag på motionen 1972: 1473 idenna del bifaller propositionen såvitt avser 19 § förslaget tiUrättshjälpslag; O. att beträffande behörighetskraven förbiträde med avslag på motionen 1972: 1473 i denna del bifaller propositionensåvitt avser 21 § förslaget tUl rättshjälpslag; P. att beträffande taxebunden ersättningtUl biträde och offentUg försvarare med avslag på motionen 1972:1473 idenna del bifaller propositionen såvitt avser 22 § förslaget tillrättshjälpslag och förslaget till ändring i 21 kap. 10 § ; Q. att beträffande anstånd med erläggandeav kostnadsbidrag, m. m. med avslag på motionen 1972: 1466 bifallerpropositionen såvitt avser 16 och 27 §§ förslaget tUl rättshjälpslag; R. att bifaller propositionen såvittavser förslaget tUl rättshjälpslag i den mån det icke behandlats ovan; S. att beträffande verksamhet underbeteckningen juridisk byrå i anledning av motionen 1972: 176 ger Kungl. Maj:ttUl känna vad utskottet anfört; T. att beträffande rättshjälp iförvaltningsärenden, m. m. avslår motionerna 1972: 1469 och 1972: 1471 i dennadel; U. att beträffande beslutande organ ifråga om förordnande av offentlig försvarare avslår motionen 1972: 1472; V. att beträffande behörighetskraven föroffentlig försvarare med avslag på motionen 1972: 1473 i denna del bifaUerpropositionen såvitt avser förslaget till ändring i 21 kap. 5 §rättegångsbalken; X. attriksdagen bifaller propositionen såvitt avser förslaget till lag om ändring irättegångsbalken i den mån det icke behandlats ovan; Y. att bifaller propositionen såvittavser förslaget till lag om ändring i lagen om införande av nya ; Z. att beträffande domaratbUdning m. m.avslår motionen 1972: 1467 i denna del; Ä. att beträffande sekretessregler förrättshjälpsområdet avslår motionen 1972: 1469 i denna del; Ä. att beträffande förenkUngar irättegångsförfarandet m. m. avslår motionen 1972: 1469 i denna del; Ö. att beträffande information om den nyalagstiftningen avslår motionen 1972: 1471 i denna del. Närvarande:fra (), fröken (), herrar (), (),(), Larfors (s), i (c), i (s), ().Polstam (c), Schött (m), Måbrink (vpk), fm Bergander (s), herrar iRöstånga (fp) och i (s). Vid behandlingen av punktema E, H, S och T samt ZÖersattes av () och av (vpk). i (c) ersatte i fråga om punktema BD, F och Gherr Polstam och beträffande punkterna E och HÖ . 1.av () och (), vUka beträffande inrättande avstatliga advokatbyråer ansett delsatt det avsnitt av utskottets yttrande som börjar på s. 26 med "Utskottetvill" och slutar på s. 28 med "tillsyn" bortha följande lydelse: Utskottetvill till en början erinra om att offentliga rättshjälpsanstalter (i någrafall kaUade rättshjälpsbyråer eller rättshjälpsnämnder) finns inrättade på 15orter (i två anstalter) samt att rättshjälp enligt jämtlandssystemetlämnas inom 16 landstingsområden. Den i propositionen föreslagna utbyggnaden avsamhällets rättshjälp kommer av allt att döma att efter hand öka efterfrågan påbiträde i skilda rättsliga angelägenheter. Enligt utskottets bedömning får detförmodas att den ökade efterfrågan kommer att ge sig till känna förstsuccessivt över en längre tidspe:riod. Med hänsyn härtill och till detsjälvklara förhållandet att de fritt yrkesutövande advokaterna och andraprivatpraktiserande jurister liksom bör vara verksamma inomrättshjälpsområdet saknas anledning till någon vittsyftande förändring avformerna för tillhandahållandet av det allmännas rättshjälp. Om det skullevisa sig att behov uppkommer av rättshjälpsanstalt i län där sådan förnärvarande saknas får naturligtvis förutsättningarna att inrätta dylik anstaltövervägas. Den utbyggnad som sålunda kan bli en följd av rättshjälpsreformenmåste särskilt med hänsyn till att möjligheterna till fritt advokatval intefår inskränkas och och tUl att förutsättningama för en fristående advokatkårinte får rubbas äga rum successivt. Ettnära samband med principen om det fria advokatvalet och fömtsättningarna föradvokatkårens självständighet har enligt utskottets mening den i motionerna1972: 1467 och 1972: 1473 upptagna frågan om huvudmannaskapet för det allmännasrättshjälpsverksamhet. I detta hänseende konstaterar utskottet att denadministration av rättshjälpsanstalterna som utövats av de hittillsvarandehuvudmännen, främst landstingen, ägt rum friktionsfrUt och utan anmärkningar.Anledning saknas därför att anta annat än att landstingen skulle kunna sörjaför den erforderliga utvidgningen av det allmännas rättshjälpsverksamhet. Ensådan ordning, i enlighet med motionärernas förslag, skulle också utgöraen stark garanti för bibehållandet av en fri och gentemot statsmaktenoberoende advokatkår, en institution av mycket stor betydelse för vårrättsordning. I sammanhanget vUl utskottet erinra om att första lagutskottet år1968 i sitt av godkända utiåtande (ILU 1968: 24) i anledning avmotion om en fast organisation av statsan-stäUda offentiiga försvarare särskiltframhåUit att det från psykologisk synpunkt måste vara värdefullt att dentiUtalade som är fallet kan anförtro sig åt en offentlig försvarare medoberoende stäUning i förhållande tUl myndighetema. Mot bakgrund av vad ovananförts kan utskottet inte tiUstyrka att staten övertar huvudmannaskapet fördet allmännas rättshjälpsverksamhet genom inrättandet av statliga advokatbyråer. Nya överväganden bör skerörande huvudmannaskapet för samhällets rättshjälp. Riktpunkter härvidlag börvara att ansvaret för den utvidgning av det allmännas rättshjälpsverksainhetsom följer av rättshjälpsreformen i princip bör åvila landstingen samt attkostnaderna för rättshjälpen i det nya systemet i sin helhet bör täckas avstaten. Övervägandena bör ske i Kungl. och förslag i ämnetföreläggas senast under vårsessionen 1973. dels att utskottet underpunkten B bort hemställa