bet · FV01LU4 · 1972-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1972 LU 1972: 4 betänkande i anledning av motion angåendebesvärsrätten i mål om utmätning. I motionen 1972:20 av () hemställs att måtte besluta att klagan över verkställd utmätningskall upptagas tUl prövning oavsett av vem besvär anföres. Enligt 200 § utsökningslagen(1877:31 s. 1) i det följande benämnd UL - föres klagan mot utmätningsmansförfarande i mål varom utsökningslagen handlar hos överexekutor. Tiden förklagan över utmätningsmans förfarande är i regel inte begränsad. Vill gäldenäreller borgenär klaga hos överexekutor över beslut om utmätning skall han dockenligt 201 § UL göra det frän den dag dä han fick del avbeslutet. Försittes och visas inte laga förfall upptasenligt 204 § klagan inte till prövning såvitt den åsyftar att vinna ändring iutmätningsmannens åtgärd. Vid utmätningsförrättningen skall utmätningsmannenmeddela underrättelse om vad som bör iakttagas för ändrings sökande samtäventyret om det försummas. Om part ej nöjes åt överexekutors beslut i utsökningsmåläger han besvära sig däröver i hovrätten (211 §). Mot hovrätts utslag ellerbeslut i utsökningsmål fullföljes talan genom besvär till högsta domstolen (219§). UL reglerar inte frågan om vem sonj är behörig att föratalan mot beslut i exekutivt ärende. Bestämmelsen i 201 § UL att gäldenär ellerborgenär som vill klaga över beslut om utmätning skall göra detta inom treveckor från den dag han fick del av beslutet innebär således inte att part haren obetingad rätt att föra talan mot beslut i utmätningsärende. I gällande rätthar part inte funnits behörig att föra talan mot beslut som ej kan anses angåhans rätt. Sålunda upptas i praxis inte gäldenärs klagan över utmätning tillprövning om överklagningen grundas på att annan tillhörig egendom tagits i mät(NJA 1903: 378, Sv JT 1926 s. 9 och 23 och 1951 s. 269, ,Utsökningsrätt, 1960, s. 421). Däremot tillerkännes tredje man klagorätt istörre utsträckning än vad LU 1972: 4 2 som är fallet i civilprocessen. Man har antagit, anförHassler, att var och en som finner sin rätt kränkt genom beslut eller åtgärd iutsökningsmål äger klaga däröver. Sålunda får i gällande rätt utmätningöverklagas av den som påstår sig vara ägare tiU egendom som utmätts (jfr 69 §UL). För tredje man gäller inte någon bestämd klagotid (jfr Sv JT 1953 s. 46). Motionären anför Inledningsvis atttillämpningen av de bestämmelser som reglerar klagan över utmätningsmansförfarande har lett fram till helt orimhga konsekvenser i vissa fall. För attbelysa sitt påstående anför motionären följande exempel. Sedan för engäldbulden gift man egendom utmätts i makarnas hem visar det sig sedermera attegendomen tillhör hustrun. Mannen avlåter därför en klagoskrift tillöverexekutor. Besvären avslås av denne enär mannen icke äger anföra besväreftersom han inte Udit någon skada. Därpå klagar hustmn hos hovrätten överöverexekutors utslag. Hovrätten förklarar dä formellt otadhgt att hustrunInte äger anföra besvär över ett utslag som avser annan person. Varkenöverexekutor eller hovrätten ägnar något som helst intresse åt hur detverkhgen förhåller sig i själva rättssaken. Den formella rättvisan hartriumferat över den materiella, byråkratin har besegrat det sunda förnuftet,anför motionären. Det borde enhgt motionären vara en självklar regel attsyftet med aUa bestämmelser som avser att göra det möjligt att påtalafelaktigheter i myndigheternas handlande skall vara att skapa rättvisa. Detsyftet bör inte få urholkas av den överdimensionerade respekten för renaformalia. I det aktuella fallet bör sålunda en felaktig utmätnmgsförrättnlngförklaras hävd, oavsett vem som har fäst den överordnade instansens uppmärksamhetpå det oriktiga förfarandet, framhåller motionären. Han föreslår att lagtextenutformas sä att de dömande instanserna bereds full frihet att i ordens egentUgamening skipa rättvisa och tUlägger avslutningsvis att det torde få ankomma påvederbörande utskott att utarbeta erforderhg lagtext. Lagberedningen arbetar sedan 1960med en reform av utsökningslagen och därmed sammanhängande lagstiftning. Enligtvad utskottet under hand har Inhämtat har det förhällande som behandlas Imotionen uppmärksammats av lagberedningen, som torde komma att föreslå attfrågan regleras. I motionen anförs att tillämpningenav de bestämmelser som reglerar klagan över utmätningsmans förfarande har lettfram till orimliga konsekvenser i vissa fall. Motionären hänvisar till ett falldär utmätning skett i ett hem för mannens gäld. Sedan det visat sig att detutmätta godset tillhörde hustrun klagade mannen hos överexekutor, som emellertidinte tog upp besvären till prövning under motivering att mannen inte ägdeanföra besvär eftersom han inte lidit någon skada. När sedan hustrun klagadeöver överexekutors beslut avvisades hennes besvär av hovrätten som anförde atthustrun inte ägde anföra besvär över ett utslag i ett ärende där hon inte var part.Själva saken, frågan om utmätningen var felaktig, blev således aldrig rättsligtprövad. För att de dömande instanserna skall beredas full frihet att i ordensegentliga mening skipa rättvisa bör Jagtexten enligt motionärens mening ändrasså att klagan över verkställd utmätning skall upptas till prövning oavsett avvem besvär anförs och han hemställer att skall fatta beslut härom. Såsom framgår av den i det föregående intagna redogörelsenöver gällande rätt saknar utsökningslagen bestämmelser om vem som får föratalan mot beslut i exekutivt ärende. I allmänhet har naturligtvis sökande ochsvarande i utsökningsmål klagorätt. 1 gällande rätt har man emellertid intagiti den ståndpunkten att part inte får överklaga beslut som inte kan anses angå hansegen rätt. Ett sådant fall är att gäldenär överklagar en utmätning på den grundatt det utmätta godset tillhör tredje man. Ett förlopp såsom det motionärenbeskrivit är alltså fullt möjhgt, vilket utskottet finner varaotillfredsställande. Visserligen ägde, som framgår av redogörelsen för gällanderätt, hustrun i det beskrivna fallet rätt att själv överklaga utmätningen ochdet utan att iakttaga bestämd klagotid. En fömtsättning för att tredje manskall kunna klaga är dock att han får vetskap om att hans gods tagits i mät,vUket inte alltid torde vara fallet, samt att han blir upplyst om sin rätt attklaga. Det anförda talar enligt utskottets mening för att enutmätningsförrättning skall kunna överklagas av part även om hans rätt inte äromedelbart berörd. Enligt vad utskottet erfarit har lagberedningen underpågående arbete med en reformering av utsökningslagen uppmärksammat attgällande regler om klagorätt över utmätningsmans förfarande kan fä konsekvensersom inte är tillfredsställande. Det torde därför kunna förväntas attlagberedningen i ett kommande betänkande föreslär bestämmelser, varigenom den av motionären aktualiserade frågan regleras. Något initiativ frän sida kan således inteanses erforderligt. attmotionen 1972:20 avslås. Närvarande: herrar i (fp), (),(), fröken i (s), herrar (), iFalköping (c), (), ()*, ()*, fruJonäng (c), herrar i (s). (vpk), iSunne (s) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. K L , 1972