bet · FV01UbU31 · 1972-12-31 00:00:00 — Beträffande frågan om studielämplighetsprov och kvoteringutifrån detta har utskottet inhämtat att det är möjligt att i det fortsattautvecklingsarbetet anpassa studielämplighetsprovet till de i propositionenföreslagna behörighetsvillkoren samt att finna någon form av kvoteringsmetod,som bygger på de sökandes studielämplighet. Med hänvisning till det anfördaoch till det fortsatta utredningsarbetet fmner utskottet att motionerna 1972;1681 och 1972: 1682 i förevarande delar inte bör föranleda någon riksdagensåtgärd. I motionen 1972:1144, som väcktes under denallmänna motionstiden, tas upp den proportionella kvoteringsmetoden inomgrundskolans kompetensområde vilken bygger på gruppindelning av deinträdessökande efter deras behörighetsgivande skolunderbyggnad. Uppfyllersökande kraven för flera huvudgrupper hänförs vederbörande till den huvudgruppsom motsvarar den sökandes längsta utbildning. Eftersom hänsyn inte tas tilldet ur den sökandes synpunkt bästa avgångsbetyget, kan enligt motionärerna ivissa lägen sökande som har avgångsbetyg från treårig gymnasial linje slås utav annan sökande med endast grundskola och med sämre grundskolbetyg än denförstnämnde sökanden, vilket anses vara en orimlig konsekvens av systemet. Utskotteterinrar om att utskottet i sitt uttalande vid fjolårets riksdag (UbU 1971: 3,s. 8) förutsatt att allvarhga ansträngningar görs att rätta till icke önskvärdaeffekter av gällande kvoteringsbestämmelser. Utskottet föreslår nu attriksdagen som sin mening ger denna utskottets uppfattning till känna för Kungl.Maj:t. Hur en reform av gymnasieskolans kompetensvärde änutformas, kommer det enligt motionen 1972: 1681 att uppstå ett stortbehov av kompletteringsstudier, framför allt för studerande som genomgåtttvåårig linje av gymnasieskolan. i ett vidare perspektiv bör detta behovenligt motionärerna resultera i att gymnasieskolan organiseras så, att den inomsig ger alla de möjligheter till kompletteringar och påbyggnadsstudier som enreform av kompetenssystemet erfordrar. är en viktig strävan i utbildningspolitiken att undvika att vissastudievägar blir återvändsgränder. Den kommunala vuxenutbildningen har bl. a.som uppgift att tillhandahålla kompletterande utbildning. Utskottet vill ianledning av motionsyrkandet erinra om att gymnasieskolan som regel ärprimärkommunal och att förekommande vuxenutbildning brukar förläggastill skolenhet med gymnasieskola som avser ungdomsutbildning, såvida intesärskild skolenhet för vuxenutbildning finns i kommunen. Av skolstadgan (1971:235) och kungörelsen (1971: 424) om och statlig vuxenutbildning framgårbl. a. att rektor vid här nämnd skolenhet med gymnasieskola har den omedelbaraledningen av både ungdomsutbildningen och vuxenut- UbU 1972: 31 11 bildningenvid skolenheten och att flertalet studierektorer vid enheten kan i sittarbetsområde inräkna såväl ungdomsutbildning som vuxenutbildning. kan bedöma finns organisatoriska förutsättningar för attvid gymnasieskolor anordna den kompletterande utbildning som tagits upp imotionen. Om ifrågavarande utbildning skall anordnas eller ,koncentrerad eUer utsträckt i tiden, är en praktisk fråga som får lösas lokaltmed utgångspunkt i bl. a. elevernas önskemål. Övriga organisatoriska frågor somkan komma att aktualiseras får prövas i det fortsatta utredningsarbetet. Medhänvisning till det anförda är utskottet f. n. inte berett att förorda någonriksdagens åtgärd i det aktualiserade ärendet och avstyrker bifaU till motionen1972: 1681 i denna del. Såsomframgått av utskottets redovisning måste ett ställningstagande till vissahuvuddelar av det nya kompetensregelsystemet för den högre utbildningen anståtills U 68 slutfört sitt arbete och beslut angående det eftergymnasialautbildningssystemet föreligger. fram till dess kommer nuvarandekompetensregler att kvarstå till sitt innehåll i stort sett oförändrade, vilketbör beaktas av dem som i skolväsendet svarar för studie- ochyrkesorienteringen. 1. att med bifall till Kungl. Maj;ts förslag och med avslag påmotionen 1972; 1681 i denna del godkänner de rikthnjer som i propositionen1972: 84 förordats i fråga om allmänna behörighetsvillkor för högreutbildning, 2. att avslår motionen 1972: 1682 i vad avser viss försöksverksamhet, 3. att med bifall till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag påmotionerna 1972: 1681 och 1972; 1682 i motsvarande delar godkänner deriktlinjer som i propositionen 1972: 84 förordats i fråga om särskildabehörighetsvillkor för högre utbildning, 4. att avslår motionen 1972; 1683 i vad avser normalstudievägar, 5. att avslår motionerna 1972; 1682 och 1972: 1683 i vad avserstudie- och yrkesorientering, 6. att avslår motionerna 1972: 1681 och 1972: 1683 i vad avserkunskaper och färdigheter, 7. att med bifall till Kungl. Maj;ts förslag och med avslag påmotionen 1972; 1681 och motionen 1972; 1682 i motsvarande delar godkänner deriktlinjer som i propositionen 1972; 84 förordats i fråga om urval till högreutbildning m. m.. 8. att avslår motionen 1972;1682 såvitt den inte behandlats under 2, 3, 5 och 7, 9. att beträffandekungörelsen (1966: 24) om kompetensvärde som sin mening gerKungl. Maj;t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionen 1972:1144, 10. att avslår motionen1972; 1681 i vad avser gymnasieskolans organisation. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar (), (), (), i (s), Nordstrandh (m),i (s), i (s), (), (), (), (), herrar (). Fiskesjö(c), fröken i (c) och (vpk). 1. beträffande allmänna behörighetsvillkor av herrNordstrandh (m) och () som anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 5 börjar med »Utskottet anser» och på s. 6 slutar med »gymnasialutbildning» bort ha följande lydelse: »Utskottet, som tillstyrker yrkandet i förevarande motion,finner att elever från gymnasieskolan bör erhålla allmän behörighet genom avgångsbetygfrån årskurs 3 på treårig (fyraårig) linje samt genom sådant avgångsbetyg frånårskurs 2 på tvåårig linje, vilket kompletterats med avslutad treårigutbildning i svenska och engelska samt med första årskursen i matematik påtreårig studieväg. Avgångsbetyget skall avse fullständig studiekurs. Det är av vikt att kompetensreglerna medger olika vägaratt förvärva allmän behörighet. Den starka motivation för studier hksom denklara målinriktning som ofta finns hos vuxenstuderande motiverar enligtutskottets mening viss särbehandling av dessa i fråga om villkor för allmänbehörighet. Utskottet ansluter sig till vad som i motionen 1972; 1681 anförtsom allmän behörighet för vuxenstuderande, som fyllt och har fem årsyrkesverksamhet samt kunskaper i svenska och engelska som svarar mot avslutad treårig utbildning igymnasieskolan och kunskaper i matematik som svarar mot första årskursen påtreårig studieväg. » dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. att med bifall tillmotionen 1972: 1681 i denna del och med avslag på Kungl. Maj;ts förslag imotsvarande del godkänner de riktlinjer som i motionen förordats i fråga omallmänna behörighetsvillkor för högre utbildning, 2. beträffande de särskilda behörighetsvillkoren ochutgångsnivån för universitets- och högskolestudierna av herrar ().Richardson (fp), Nordstrandh (m), i Skärstad (c), (),() och fröken i (c) som anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 6 som börjar med »Utskottet konstaterar» och slutar med »högreutbildningen» bort ha följande lydelse: »Utskottet konstaterar att de allmännabehörighetsvillkoren och de särskilda förkunskapsvillkoren tillsammans geruttryck för de krav som måste uppfyllas för att fullständig behörighet till eneftergymnasial utbildningsväg skall föreligga. Om nuvarande allmännabehörighetsregler ändras är det nödvändigt att se över de särskildabehörighetsreglerna för den eftergymnasiala utbildningen. De särskilda förkunskapskravsom f. n. gäller är utformade under den förutsättningen att de studerande föreutbildningen inhämtat visst minsta antal lärokurser i olika ämnen, antingen igymnasieskolan eller på annat sätt. Universitets- och högskolestudierna skall,som också understryks i propositionen, bygga på en oförändrad utgångsnivå.Utskottet utgår därför från att de förkunskaper som krävs för de olikautbildningsvägarna vid universitet och högskolor skall uttryckas i särskildaförkunskapskrav, som i förening med den nya allmänna behörighetsregeln i alltväsentligt motsvarar vad som uttrycks i nu gällande behörighetsvillkor. Vad utskottet sålunda anfört om utgångsnivån föruniversitets- och högskolestudierna samt om de särskilda förkunskapskraven börriksdagen som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna.» dels utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. att i anledning avKungl. Maj:ts förslag och motionerna 1972; 1681 och 1972; 1682 som sin meningger Kungl. Maj;t till känna vad utskottet anfört om utgångsnivån föruniversitets- och högskolestudierna samt om riktlinjer för särskildabehörighetsvillkor för högre utbildning, 3. beträffande normalstudievägar igymnasieskolan som förberedelse för högre utbildning av herrar ().Richardson (fp), Nordstrandh (m) och () som anser att UbU 1972: 31 14 dels den del av utskottets yttrande på s. 7 sombörjar med »Beträffande den» och slutar med »åtgärd» bort haföljande lydelse; »Ävenom möjligheter nu öppnas för elever som med godtagbara resultat genomgåtttvåårig gymnasial utbildning att på vissa villkor vinna behörighet tilleftergymnasial utbildning, bör dock detta enligt utskottets mening inte bliden reguljära vägen till universitets- och högskolestudier. Myckettalar för att den normala förberedelsen för högre studier alltjämt bör varatreårig gymnasieskola. Ett av skälen härför är det förhållandet, att utgångsnivånför den högre utbildningen som utskottet tidigare konstaterat skaU varaoförändrad. Ett annat skäl är den allmänt gjorda erfarenheten att dennuvarande förberedelsen för dessa studier inte kan anses vara onödigt lång.Erfarenheterna från tyder tvärtom på att många universitets-och högskolestuderande haft betydande svårigheter att klara av sina studier pånormal tid. Behovet av en god och bred allmänorientering i den kommandeyrkesutövningen utgör också skäl till att välja en treårig gymnasieskolutbildningnär man avser bedriva högre studier. Detkan vidare förtjäna uppmärksammas att ett systematiskt uppbyggt studieteknisktträningsprogram omfattande och bestående av nya arbetsformer somlångläxa, betingsläsning och specialarbete utgjorde ett väsentligt inslag i1964 års gymnasiereform. Det finns inte anledning att tro att behovet av ensådan studiemetodisk träning skulle vara mindre . Enmera allmän övergång till tvåårig gymnasieskola som förberedelse för högrestudier skulle således enligt utskottets mening kunna leda till att mångastuderande lockas in på krävande studier utan att ha tillräckliga förkunskaperför dessa. En annan effekt skulle kunna bli att många tvingas till alltföromfattande kompletteringar. Detta skulle lätt kunna leda till att den i socialtavseende önskade breddningen av rekryteringen till högre studier i självaverket skulle komma att motverkas. Mankan vidare inte bortse från att en markant övergång till tvåårig förberedelseför högre studier skulle kunna få negativa konsekvenser för gymnasieskolansstruktur. De treåriga linjerna utgör en tillgång av stort värde som ovan visatsoch linjeorganisationen har en utomordentlig utbildningskapacitet. Det skulledärför vara olyckligt om vid den årliga dimensioneringen av gymnasieskolanantalet intagningsklasser på treårig linje skulle krympas så att dennakapacitet inte skulle kunna utnyttjas. Föratt eleverna skall ges ytterligare vägledning i studievalet, bör vidarenormalstudievägar till olika slag av universitets- och högskoleutbildningarutarbetas. Utskottetfinner sålunda att starka skäl talar för att den normala studiegången för deelever, som redan i gymnasieskolan förbereder sig föruniversitets- och högskolestudier, fortfarande bör vara en treårig studieväg,vilket som sin mening bör ge till känna.» delsutskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: 4. att i anledning av motionen 1972: 1683som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört omnormalstudievägar i gymnasieskolan som förberedelse för högre utbildning, 4.beträffande kunskaper och färdigheter a.av herrar () och () som anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 8 sombörjar med »En arbetsgrupp» och slutar med »och 1972: 1683» bort ha följandelydelse; »Denrelativa betygsprincipen har i samband med integrationen av gymnasium,fackskola och yrkesskola utsträckts till att med visst undantag gälla heladen nya gymnasieskolan trots att förutsättningarna för en sådanbetygssättningsmetod i hög grad saknas. Då elevgrupperna i gymnasieskolan oftaär förhåUandevis små ur statistisk synpunkt och starkt skiftande i fråga omprestationsnivå och då därtill centrala prov icke förekommer på de tvåårigalinjerna, ger ett grupprelaterat betygssystem ofullständig och osäkerupplysning om elevernas kunskaper och färdigheter. Fastställandetav ett visst betygsmedelvärde eller ett lägsta betyg i ett visst ämne förhögskolestudier saknar därför mening och kan i stället leda till direktaorättvisor, då ett visst betyg på en viss linje kan motsvara helt andrakunskaper än dem som samma betyg motsvarar på en annan linje. Antalet sökandetill olika linjer kan ju variera utomordentligt, vilket ofta har denföljden, att intagningsklassemas betygsmedelvärde skiftar starkt mellan olikahnjer vid starten av första årskursen. På samma sätt kan på en och samma linjeett visst betyg motsvara ohka kunskaper under olika läsår beroende på attkonkurrensen om intagningsplatserna på linjen kan skifta . Enannan betygsprincip än den enbart relativa bör finnas. I själva verket harpropositionens krav om 'genomgång av en tvåårig utbildning' och kunskaper'motsvarande minst två årskurser' ingen egentlig innebörd så länge inte'godkännandeprincipen' infogats i det nuvarande relativa betygssystemet. Föratt tanken på eit oförändrad utgångsnivå i de eftergymnasiala studierna skallbli meningsfull och garantier skall finnas för att de studerande har en faktiskoch inte bara en formell behörighet för dessa studier måste krävas, att enlinje eller kurs inte bara är 'genomgången' utan också att den är genomgångenmed ett godtagbart resultat. En precisering på just denna punkt är därförnödvändig. Utanatt i övrigt föregripa ställningstagandet till kommandeförslag till nytt betygssystem bör nu uttala, att ett av de moment som tillhör det målrelaterade betygssystemetbör till-lämpas, nämligen principen om en viss lägsta prestation som motsvarargodtagbara kunskaper och färdigheter. En sådan målprecisering bör göras utifrångällande kursplaner och tillämpas vid betygssättningen på samma sätt som nusker beträffande vissa yrkestekniska specialkurser. Det synes vidare medtanke på de behörighetskrav som föreslås lämpligt att centrala prov i svenskaoch engelska ges även på de tvååriga linjerna på gymnasieskolan. Vad utskottet sålunda anfört i anledning av förevarandeyrkanden i motionerna 1972; 1681 och 1972: 1683 bör som sin mening geKungl. Maj:t till känna.» dels utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse: 6. att i anledning avmotionerna 1972: 1681 och 1972: 1683 som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört om kunskaper och färdigheter, b. av () och () som anseratt dels den del av utskottets yttrandepå s. 8 som börjar med »En arbetsgrupp» och slutar med »och 1972: 1683» bortha följande lydelse; »För allmän behörighet krävs f. n. ett lägstabetygsmedelvärde om 2,3 och beträffande särskilda förkunskaper är betyget 2lägsta gräns för behörighet. Dessa regler bör finnas kvar intill dess detnuvarande betygssystemet av statsmakterna modifierats eller ersatts med ettnytt system. Även därefter måste det emellertid uppställas ett mått för godtagbarakunskaper och färdigheter. Detta bör då motsvara minst de krav som ställsupp i form av nämnda lägsta betygsmedelvärde och generella lägsta betygsgräns.Det synes vidare lämpligt att centrala prov i svenska och engelska ges även påde tvååriga linjerna på gymnasieskolan. Vad utskottet sålunda anfört i anledning av förevarandeyrkanden i motionerna 1972; 1681 och 1972: 1683 bör som sin mening geKungl. Maj:t till känna.» dels utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse: 6. att i anledning avmotionerna 1972; 1681 och 1972: 1683 som sin mening ger Kungl. Maj;t till kännavad utskottet anfört om kunskaper och färdigheter, 5. beträffande urval till högreutbildning av herrar (), (), Nordstrandh (m) och fruSundberg (m) som anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 9 börjar med »Enligt propositionen» och på s. 10 slutar med»åtgärd» bort ha följande lydelse: »Enligt propositionen visar bl. a.vissa undersökningsresultat att en av de avgörande punkterna iselektionsprocessen i vad gäller eftergymnasial utbildning är ungdomarnas valredan vid avslutandet av av fortsatt utbildning eller annanverksamhet. Det är därför angeläget, som departementschefen också påpekar, attpåverka framför allt de förhållanden dels utanför skolans område, dels inomskolan som styr ungdomarnas val av utbildningsvägar. Beträffande det fortsattautredningsarbetet i vad avser urval tiU högre utbildning bör vissa allmännariktlinjer nu lämnas av . Antalet kvoteringsgrupper bör vara så litetsom möjligt och kvoteringen mellan olika grupper av inträdessökande bör skemed studielämplighetsprovskvotering. Vidare bör det prövas omstudielämplighetsprov också kan användas som individuellt urvalsinstrument ikombination med andra. Meritvärde bör tilldelas även de betyg som erhållits vidkomplettering för att särskild behörighet skall uppnås. När ställning tas tillhur arbetslivserfarenhet skall värderas i olika urvalssituationer bör prövas ominte hänsyn i första hand bör tas till sådan erfarenhet som har anknytning tillden sökta utbildningen. Vad utskottet i anledning av motionerna 1972: 1681 och1972: 1682 anfört beträffande det fortsatta arbetet med urvalsfrågorna bör riksdagensom sin mening ge Kungl. Maj:t till känna.» dels utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse; 7. att i anledning avmotionerna 1972: 1681 och 1972; 1682 som sin mening ger Kungl. Maj;t till kännavad utskottet anfört om urval till högre utbildning m. m.. 1. beträffande normalstudievägar igymnasieskolan som förberedelse för högre utbildning av (): Den viktigaste anledningen till attnu besluta om nya bestämmelser beträffande gymnasieskolans allmännakompetensvärde för högre studier är att beslutet skall kunna vara utgångspunktför fortsatt utredningsarbete och ett därpå följande beslut om bl. a.särskilda behörighetsvillkor och regler om meritvärdering och urval. Däremot har beslutet endast begränsat värde som underlagför information till föräldrar, studievägledare och elever om vilka reella möjlighetertill högre studier som olika linjer i gymnasieskolan kommer att ge i framtiden.Det avgörande härvidlag kommer att vara utfallet av det fortsattautredningsarbetet och de beslut som kommer att fattas på grundval därav. Redan nu förefaller det emellertid ganska uppenbart att omhögskolestudierna skall bygga pä en oförändrad utgångsnivå vilket är den UbU1972: 31 18 målsättningsom fastläggs i såväl proposition som utskottsbetänkande så kommer detta iflertalet fall att medföra krav på omfattande kompletteringar för elever somskaffat sig allmän behörighet på gymnasieskolans tvååriga linjer. Elever somfrån början är inriktade på högskolestudier efter genomgången gymnasieskolabör därför även i fortsättningen företrädesvis välja en treårig studieväg igymnasieskolan. 2. beträffande information om tidpunkten för enändring av reglerna för allmän behörighet till eftergymnasiala studier av herrar i Skärstad (c). Fiskesjö (c) och fröken i (c): Frånmånga synpunkter är det positivt att nya grupper genom de ändrade reglerna förallmän behörighet bereds tillträde till eftergymnasiala utbildningsvägar.Återvändsgränder i vad gäller linjeval i gymnasieskolan undanröjs samtidigtsom de nya grupperna kan tillföra den högre utbildningen nya erfarenheter ochimpulser. Det är däremot mindre tilltalande att elever i dagens gymnasieskolainte kan få besked om när ändringen träder i kraft. Elever som gjort sitt valmed beaktande av vad kompetensutredningen föreslagit om allmän behörighet kommeräven i fortsättningen att sväva i ovisshet om den studievägman valt kommer att ge allmän behörighet till eftergymnasialautbildningsvägar. Ett besked i detta avseende skulle av dessa med all säkerhetuppfattas som positivt, då det bl. a. skulle underlätta möjligheterna attplanera mellanperiodens verksamhet. Vi finner därför att det skulle ha varitönskvärt att tidpunkten för kompetensändringen preciserades i samband medbeslutet. 3. beträffande det gymnasiala stadiets organisationav () och (): Dennya utformningen av gymnasieskolans kompetensvärde kommer otvivelaktigt attstarkt öka behovet av möjligheter till kompletteringsstudier för framför alltde studerande som genomgått tvåårig gymnasie-skollinje. Denna komplettering,som i första hand syns böra ske inom gymnasieskolans ram, påkallar en sådanorganisation av gymnasieskolan, att denna inom sig förmår ge alla demöjligheter till kompletteringar och påbyggnadsstudier som förändringen avkompetenssystemet fordrar. Att de organisatoriska frågor, som kan komma attaktualiseras i och med att de nya kompetensreglerna träder i kraft, enligtutskottet får prövas i det fortsatta utredningsarbetet, kan tills vidarebetecknas som tillfredsställande. Detta får dock icke utesluta att en särskildöversyn av gymnasieskolans organisation kan behöva företas, sedan arbetet medatt utreda omfattningen av de särskilda behörighetskraven ytterligare belystorganisationsfrågan och utbildningsutredning (U 68) redovisat sin synpå gymnasieskolan i relation till den nya högskolan.