bet · FV01KU26 · 1972-12-31 00:00:00 — Det bör i sammanhanget anmärkas att den nyamiljöskyddslagstiftningen trädde i kraft . Denna innebär bl. a.att vidsträckta tillsynsbefogenheter beträffande miljöfarlig verksamhettillagts och länsstyrelserna. För prövning av frågor rörandetillstånd tOl utsläpp av bl, a, industriellt avloppsvatten inrättades . Beträffande verksamheten i ledde de nämndaöverläggningarna till att bolaget påbörjade ingående undersökningar rörandemöjUgheterna att minska olägenheterna av utsläppen i . Vid ettsammanträde begärde att en tidsplan för hurföroreningsfrågorna skulle lösas borde upprättas samt att prövninginför koncessionsnämnden borde äga rum. Vissa åtgärder för att minska olägenheterna vidtogs under1970. detta år inlämnade bolaget ansökan till koncessionsnämnden. Idenna begärdes tillstånd till utbyggnad av anläggningarna vid ochrätt att bedriva massaindustri i den omfattning som inledningsvis beskrivits.Koncessionsnämnden meddelade beslut i ärendet , vilket innebar attbolaget fick tillstånd till utbyggnad ay fabriken enligt sin ansökan. Beslutetinnefattade åläggande för bolaget att vidta ett flertal miljöskyddsåtgärder.Tanken är att åstadkomma en snabb och radikal sanering av . De avkoncessionsnämnden föreskrivna åtgärderna skall vara helt genomförda under1975. Mot koncessionsnämndens beslut anfördes besvär bl. a. avföreningen som ombud för ett antal sakägare. Yttrande överbesvären avgavs bl. a. av , koncessionsnämnden ochlänsstyrelserna. Genom beslut lämnade Kungl. Maj:tbesvären utan bifall. Utbyggnaden av har somnyss framgått uppmärksammats av bl, a, föreningen , Frågan omstraffrättsligt ansvar för bolagets verkställande direktör med anledning av attvissa byggnadsarbeten utförts före tillstånd meddelats av koncessionsnämndenhar prövats av åklagarmyndigheterna efter anmälan av bl, a, nämnda förening.Nästan ett och ett halvt år innan tillståndet gavs hadebolaget nämligen påbörjat vissa schaktningsarbeten, varefter monterings-färdigstomme till pappersmaskinsbyggnad och sliperi restes , Vederbörande länsåklagare fann i beslut attbolagets åtgärder innefattade brott mot miljöskyddslagen. Fördetta var enUgt länsåklagaren bolagets verkställande direktör . Länsåklagaren ansåg emellerrid uppenbart att endast böter skulleådömas i händelse av lagföring och att åtal inte kunde anses påkallat ur allmänsynpunkt. Med stöd av regler om åtalseftergift beslötlänsåklagaren att åtal inte skulle väckas. Föreningen begärde hos riksåklagarenöverprövning av länsåklagarens beslut. Vissa skrivelser som föreningen m, fl,ingett till ombudsmän med klagomål mot beslutet hade av vederbörandeombudsman överlämnats till riksåklagaren. Vid ärendets avgörande hos riksåklagaren förelåg - förutomyttranden från bolaget och klagandena - yttrande från som uttalade att enhgt dess uppfattning åtal inte varpåkallat ur allmän synpunkt. Riksåklagaren fattade beslut i ärendet ,Beslutet innehåller bl. a. följande: Enligt bestämmelserna imiljöskyddslagen och miljöskyddskungörelsen (1969:388) har utbyggnaden avsulfitfabriken inte fått genomföras utan tillstånd av koncessionsnämnden. Genomde schaktnings- och byggnadsarbeten, som bolaget låtit utföra i november 1970och , har utbyggnaden igångsatts innan sådant tillstånd lämnats.Persson, vilken är ansvarig för att dessa arbeten kommit till stånd, haruppsåtUgen åsidosatt kravet på tillstånd. Han har härigenom gjort sig skyldigtill gärning som avses i 45 § första stycket 2 miljöskyddslagen. Det är från allmän synpunkt av stor vikt attbestämmelserna om tillståndskrav noggrant efterlevs. Vid lagöverträdelser avdet slag varom här är fråga bör det därför endast i säUsynta fall förekomma attåtal underlåtes. I förevarande fall är följande omständigheter att beakta vidprövning av åtalsfrågan. Sulfitfabriken har åstadkommit avsevärd vatten- ochluftförorening. Utbyggnaden kommer enhgt vad som framgår av utredningen attmedföra en väsentlig förbättring av vattnet i och föroreningen av luftenkommer också att minska. Den framstår därför som angelägen frånmiljöskyddssynpunkt. har fabriken, vilken har en helt avgörandebetydelse för sysselsättningen i orten, haft minskad lönsamhet och en del av deanställda har stått inför hotet om permittering. Genom den nya anläggningen,som får en väsentligt större produktionskapacitet än sulfitfabrikens, tryggassysselsättningen för de anställda och skapas något hundratal nyaarbetstillfällen. Också starka sociala skäl talar alltså för att utbyggnadenkommer till stånd utan dröjsmål. Av yttrande framgår att bolaget, innanutbyggnaden beslutades, haft ingående överläggningar med miljövårdandemyndigheter om förbättring av vattenförhållandena i och att förslagettiU utbyggnaden har tillkommit efter samråd med . Det är vidareutrett att koncessionsnämndens tillstånd överensstämmer med bolagets slutligaförslag. Av nämndens beslut framgår att den planerade utbyggnadens tillåtlighetenligt miljöskyddslagstiftningen i och för sig inte ifrågasatts.Naturvärdsverket har i sitt yttrande förklarat att de påbörjadebyggnadsarbetena på intet sätt kan ha påverkat prövningen av de närmarevUlkoren, Trots att utbyggnaden har stor omfattning, är Perssonslagöverträdelse av nu anförda skäl att anse som mindre allvarlig. På grundhärav och då utbyggnaden som nämnts var angelägen frän miljöskyddssynpunktoch av sociala skäl, finner jag sådana särskilda omständigheter föreligga attåtal i detta fall kan underlåtas med stöd av 20 kap. 7 § första stycket 1rättegångsbalken. Föreningen hos ombudsmän i anledning av riksåklagarens beslut.Vederbörande ombudsman lämnade klagomålen utan åtgärd genom beslut i noVember1971, Vidare hemställde hos riksdagensombudsmän om utredning till utrönande av huruvida i Jönköpingslän brustit i sin tillsynsskyldighet jämhkt miljöskyddslagen beträffandeHyltebruk, Vederbörande ombudsman fann inte underlag för påstående attlänsstyrelsen brustit härvidlag. Ej heller ansåg sig ombudsmannen ha anledning attta initiativ tUl översyn av bestämmelserna om länsstyrelsernas uppgifterenligt miljöskyddslagen, 9 1972.4 saml. tUlkallades på förslagav civUministern en sakkunnig generaldirektören för lantbruksstyrelsen IngvarWidén - för att utreda förutsättningarna för lokaUsering av skogsindustrierinom vissa sydsvenska vattenområden. Bakgrunden tiU utredningen var främst denökade konkurrensen om vattentillgångarna i som uppstått i sambandmed att ett flertal stora skogsindustriprojekt aktuaUserats i an.sökningar . hade med hänvisningtiU dessa ansökningar i skrivelse till Kungl. Maj:t hemstäUt om "enövergripande och vägledande planering som inte bara tar hänsyn tiUmiljövårdsfrågorna utan även tiU alla de övriga faktorer som är av betydelseför ett utnyttjande av recipientutrymmet i och andra sydsvenska vattsnområdenpå ett från samhällsekonomisk synpunkt optimalt sätt" (C:7 i 1972 årsriksdagsberättelse). Den "Widenska" utredningen som slutförtsitt uppdrag berördes i bl. a. den 15 aprU 1971 då civilministernbesvarade en av () framstäUd interpellation nr 91, i vilkenstatsrådet tillfrågats "om han ansåg det från närings-, social- ochlokaUseringspoli-tiska synpunkter vara befogat att avvakta resultatet avutredningen av förutsättningarna för lokalisering av skogsindustrier inom vissasydsvenska vattenområden innan några definitiva tillstånd för ut- eUertillbyggnad av skogsindustrier i beviljades". Angående vad som yttrades i riksdagsdebatten hänvisas tillriksdagsprotokollet. I Hylteärendet hävdade föreningen i sinabesvär tUl Kungl. Maj:t att koncessionsnämnden borde ha avvaktat resultaten avden "Widenska" utredningen innan ställning togs till utbyggnad avHyltebruk. uttalade i yttrande tiU Kungl. Maj:t, att verketansett att starka skäl förelegat att avvakta nämnda utredning, dock utan attställa detta som ett direkt yrkande vid ärendets behandling enligtmiljöskyddslagstiftningen. Som tidigare nämnts avgjordes besvärsärendet angåendeHyltebruk av Kungl. Den "Widenska" utredningen - i vilken somexperter ingått byråchefen i statens planverk , professornvid skogshögskolan och avdelningsdirektören i statensnaturvårdsverk - avlämnade betänkandet"Lokalisering av skogsindustri i " till chefen förcivildepartementet (SOU 1971:85). Betänkandet remissbehandlas isamband med den riksplaneskiss HushåUning med mark och vatten - som framlagtsav arbetsgruppen för fysisk riksplanering inom (SOU1971:75). Remisstiden utgår enligt uppgift detta år. TUl sist hänvisas till den debatt i som ägde rumden i anledning av en interpellation av () till civilministernangående exploateringen av markområden i strid mot skissen för fysisk riksplan. Vissa uppgifter som erhåUits från koncessionsnämndenangående ärenden hos nämnden beträffande cellulosaanläggningar bilägges,underbilaga. Cellulosa- och pappersindustrier i vilka äreller har varit föremål för koncessionsnämndens prövning. Saken - Ans. om papperstillverkning vid pappersbruk om pappers- och cellulosa tillverkning vid Timsfors om pappers- och cellulosatillverkning i Fridafors om cellulosa-och papperstillverkning i om cellulosa-och papperstillverkning i A.1\ Överklagat, avgjort Prövning enUgt 41 § miljöskyddslagen av Ohs Bruk AB Klippans Fin pappersbruk om pappers- och cellulosatillverkning vid Prövning enligt 41 § miljöskyddslagen av Emsfors Bruk om cellulosa-tUlverkning vid i \2.1\Överklagat, ej avgjort om pappers- och cellulosarillverk-ning vid Strömsnäs Bruk om pappers- och ceUulosa tillverkning vid PM angående med vissa uppgifter om ändring av bestämmelserrörande betygsättningen i grundskola och gymnasieskola. Vid införandet av (1962års skolreform) beslöts en definitiv övergång till den s. k, relativabetygsättningen, vars väsentliga kännetecken är att den utgår från helaelevkullens faktiska prestationer. Mot denna form av betygsättning har sattsden s, k, absoluta metoden, vilken kortfattat uttryckt kan sägas innebära attelevernas prestationer bedöms i relation till läroplanens föreskrifter. Under reformeringen av de gymnasiala skolorna uttaladesatt samma betygsprinciper som för borde gälla för dessa skolor(prop, 1964:171. Genom olika beslut och 1970 har införts en nyskolform, den s. k. gymnasieskolan, vilken ersätter dels de kommunalaskolformerna, dels de landstingskommimala yrkesskolorna, dels de lantbitiks-,lantbrukshushålls- och skogsbruksskolor som drevs av landstingen den I juli1971, I propositionen angående gymnasieskolan (1970:159)uttalade departementschefen i betygsfrågan bl, a. följande: har betygen inomskolväsendet varit föremål för en livUg debatt. Man har därvid ifrågasatt såvälden tekniska utformningen av betygssystemet som syftet med betygsättning ochdess effekter. a. mot denna bakgrund uppdrog min företrädare åtskolöverstyrelsen att utreda betygsättningens effekter, funktion och form. 1 avbidan på resultatet av denna utredning finner jag intenu skäl att närmare diskutera andra ändringar i gällande betygssystem än som föranledsav att gymnasieskolan ersätter vissa äldre skolformer. Därvid bör tillses attbetygssystemet tekniskt utformas på samma sätt för alla ämnen och studievägar igymnasieskolan. Vidare bör ett visst betyg i ett ämne ha samma innebörd somsamma betyg i ett annat ämne. Vid valet mellan nuvarande betygssystem i deskolformer som kommer att ersättas av gymnasieskolan måste särskilt beaktas attdet inte bör komma i fråga att i gymnasieskolan tillämpa ett annat betygssystemän det som föräldrar och elever vant sig vid från . Ett annat valskulle antagligen skapa förvirring och leda till många missförstånd. Jagföreslår sålunda att den femgradiga numeriska skalan, där 5 är högsta och Ilägsta betyg, skall tillämpas i alla ämnen i gymnasieskolan, där betyg skallsättas, och att fördelningen av betygen i alla ämnen bör följa sammagrundläggande principer som i . Det ankommer på skolöverstyrelsenatt genom information och anvisningar klargöra den verkliga innebörden av detföreslagna systemet. Härvid måste också uppmärksammas de svårigheter som kanuppträda vid tillämpningen i ämnen med relativt litet elevantal eller i ämnenför vilka eljest särskilda omständigheter föreligger. Om en elev i ett ämne där det är fråga om yrkeskunnande iinskränkt mening inte uppfyller kraven på godtagbart yrkeskunnande, bör eleveninte få betyg i detta ämne. Detsamma bör gälla även i andra fall, där en elevpå grund av exempelvis handikapp eller försummelse inte uppfyller rimliga kravi ett ämne som ingår i elevens studiekurs. Däremot bör i de av mig nubehandlade fallen i elevens terminsbetyg och avgångsbetyg markeras att ämnetingår i studiekursen. Vid detta ställningstagande finns någotutrymme för betyget 0. I ämnen där betyg inte skall gesbör i terminsbetyg och avgångsbetyg markeras att eleven deltagit iundervisningen. Närmare bestämmelser om betyg och om de markeringar somjag nu nämnt bör utfärdas i den ordning som Kungl, Maj:t bestämmer. Vid utskottsbehandlingen (SU1970:222) framfördes i ett par motioner invändningar mot att utsträcka detrelativa betygssystemet till nya områden. Utskottetuttalade med anledning härav följande: Utskottet, som vill påpeka att ettbifall tUl morionärernas förslag skuUe innebära betydande risker förmissförstånd framför aUt hos eleverna och deras föräldrar, avstyrkerifrågavarande motionsyrkande, EmeUertid vill utskottet med hänvisning till vadutskottet i sitt utlåtande 1967:151 uttalade angående principerna förbetygsättningen starkt understryka vikten av att skolmyndigheterna genominformation och anvisningar klargör hur betygssystemet skall tillämpas. Utskottets hemställan om bifalltill propositionen i nu ifrågavarande hänseende bifölls av (rskr1970:437), En arbetsgrupp inom har såsom framgårav bi, a, ovan citerade departementschefsuttalande (prop, 1970:159) - utrettfrågan om betygsättningens effekter, funktion och form. Utredningens förslaghar remissbehandlats och remisstiden utgick ,yttrande över förslaget väntas enligt uppgift framläggas påsensommaren 1972, Kungl, Maj:t utfärdade den 23 aprU1971 en ny skolstadga (1971:235), Stadgan har liksom förut gällande skolstadga(1962:439) och däri vidtagna ändringar utfärdats utan hörande, Ivilken mån betygsfrågan blivit föremål för behandling i skolpropositionerframgår av nedan återgivna uttalande av utbildningsutskottet (UbU 1971:30), Beträffande betygsättningen överensstämmer den nyastadgans bestämmelser i allt väsentligt med bestämmelserna i den förutgällande skolstadgan (1962:439), ändrad såvitt nu är i fråga den 20 februari1970 (1970:78), Viktiga ändringar vid sistnämnda tillfälle var att det infördesgemensamma betyg för de s. k, orienteringsämnena och att betyg skuUe utfärdasendast efter vissa angivna årskurser. Nämnda ändring i skolstadgan (1970:78) föregicks av enframstäUning till Kungl. Maj:t från sombeträffande betygstillfällena hade följande lydelse: syftar hl, a, till attge ökad vikt åt elevernas personlighetsutveckling, varför lärarna för attkunna tillgodose denna vidgade målsättning för skolans verksamhet bör ha storfrihet att med tillämpning av undervisningsprinciperna lägga upp skolarbetet påsätt som de finner lämpligt både i fråga om innehåll och metoder. En alltförsplittrad betygsättning i skolan kan försvåra en sådan utveckling, eftersomförekomsten av betyg kan leda till att arbetet ensidigt inriktas på de striktkunskapsmässiga och lätt mätbara prestationerna. Strävan måste därför vara attnedbringa antalet tillfällen för betygsgivning, SÖ har därför ägnat frågorrörande betyg och betygsättning särskild uppmärksamhet. Betygens inverkan påskolans inre arbete liksom betygsättningens psykologiska effekter har varitföremål för ingående diskussion, bl, a, vid konferenser kringförsöksverksamheten med längre sammanhängande arbetspass på låg- och mellanstadium, TUl SÖ har ävenunder arbetet med den reviderade läroplanen ingivits framställningar medbegäran om att på försök få pröva betygsgivning vid ett reducerat antaltillfällen i förhållande till vad som gäller enligt skolstadgan.Framställningarna har främst avsett årskurserna 17 i . Eftersom detyttersta syftet med undervisningen i är den enskilde elevensoptimala personlighetsutveckling måste den bedömning som görs av eleven vara såallsidig som möjligt och inriktad på att hjälpa eleven i denna utveckling.Detta innebär att elevens framsteg och svårigheter i första hand måste bedömasi relation till motsvarande prestationer vid en bestämd tidigare tidpunkt ochtill de förutsättningar i vidaste mening som eleven bedöms ha vidutvärderingstillfället. Skillnader mellan olika individer har främstprognostiskt värde, t, ex, vid byte av stadium eller skolform, SÖ har i sinabedömningar mot denna bakgrund kommit fram till att betyg bör bestämmas, såvittavser var och en av årskurserna 3, 6 och 7 vid slutet av varje vårtermin samtbeträffande årskurserna 8 och 9 vid slutet av varje termin. Skolstyrelsen bördock ha möjlighet att besluta, att betyg vid slutet av vårterminerna iårskurserna 3 och 6 ersätts med annan form av meddelande till föräldrarna omresultaten av elevernas arbete i skolan, I förhållande till nuvarande bestämmelser innebär detta,att betyg inte längre skall ges höstterminerna i årskurserna 6 och 7 samtvårterminerna i årskurserna 2, 4 och 5 samt att skolstyrelsen därutöver fårbesluta, att betyg skall ersättas med annan form av meddelande till föräldrarnavårterminerna i årskurserna 3 och 6, 1 betänkande i anledning avmotioner angående skolans inre arbete uttalade utbildningsutskottet rörandebetygsättningen följande (UbU 1971:30): I motionen 1971:486 behandlas bl,a, frågan om ordningen för betygsättningen i skolorna. Motionärerna anser attkritiken mot nuvarande betygssystem inte får medföra ett slopande avbetygsättningen och hävdar att under pågående betygsutredningsarbete ett antaladministrativa beslut fattats som inneburit ingrepp i den ordning förbetygsättning om vilken tidigare fattat beslut. Frågor om betyg och betygsättningens omfattning är av betydandevikt för skolans verksamhet. Dessa frågor har behandlats iskolpropositioner, för i propositionen 1962:54, s, 29, förgymnasiet och i propositionen 1964:171, s, 43 5, och förgymnasieskolan i propositionen 1970:159, s, 64, Med anledning härav anser sigutskottet kunna räkna med att yttrande kommer att inhämtas, innanbeslut fattas om att ändra formerna för betygsättningen i skolorna. Medhänvisning tUl det anförda finner utskottet att motionen 1971:486 såvitt nu äri fråga inte påkallar någon åtgärd. På grund av det anförda hemställdeutskottet om avslag å motionen i vad avsåg betygsättningen, biföllutskottets hemställan. Till utskottets betänkande var fogad en reservation avherr () och () av följande innehåll: Frågor om betyg ochbetygsättningens omfattning är av betydande vikt för skolans verksamhet. Dessafrågor har behandlats i skolpropositioner, för ipropositionen 1962:54, s, 293, för gymnasiet och i propositionen1964:171, s, 435, och för gymnasieskolan i propositionen 1970:159, s, 64,Enligt uttalande i förstnämnda proposition skall betyg i utfärdasvid slutet av vårterminerna i årskurserna 2-5 samt därefter vid slutet av varjetermin. Sedermera har, utan att beretts möjlighet attavge synpunkter på frågan, administrativa beslut fattats innebärande att betygskall ges i årskurserna 3, 6 och 7 vid slutet av vårterminen och i årskurserna8 och 9 vid slutet av varje termin samt att skolstyrelse får besluta att betygi årskurserna 3 och 6 skall ersättas med annan form av besked. Vad gäller detgymnasiala stadiet framgår av propositionen 1964:171, s, 400 och s, 436, attbetyg i gymnasiet skall förekomma varje termin. Utskottet förutsätter att detfortsättningsvis inte vidtas förändringar i fråga om betygsättningen förränKungl. Maj:t inhämtat synpunkter på frågan om formerna förbetygsättningen i skolorna. Vad utskottet här anfört bör av ges tillkänna för Kungl. I övrigt har, såvitt framkommitbeträffande betygsättningen, ingen annan ändring vidtagits än att Kungl. Maj:tden beslutat att i ämnet svenska endast ett betyg skall gesinom gymnasieskolans tvååriga linjer, där undervisning i svenska meddelasendast . Detta gäller beklädnadsteknisk linje, bygg- ochanläggningsteknisk linje, el-teleteknisk linje, fordonsteknisk linje,livsmedelsteknisk linje, processteknisk linje, träteknisk linje,verkstadsteknisk linje, teknisk linje, jordbrukslinje och skogsbrukslinje. Sammandrag av PM med vissa uppgifter om studiepraktik inomsocionomutbildningen Stadgan för socialhögskolorna(1964:538) ändrades genom kungörelse (1971:343). Ändringen innebar bl. a. attföljande tillägg infördes i 31 §: I utbildningen på social linje ochpå förvaltningslinje ingår praktik. Praktiken omfattar , varav enperiod utgöres av handledd studiepraktik. För studerande som ejförvärvat yrkeserfarenhet före antagning vid socialhögskola omfattar praktikendock , varav två perioder utgöres av handleddstudiepraktik. Yrkeserfarenhet som avses i tredje stycket skall haförvärvats inom område som är av betydelse för utbildningen och underanställning eller annan verksamhet som varat sammanlagt minst tio månader.Anställning eller annan verksamhet som varat än i följdfår ej tillgodoräknas, 1970 årssocionomutbildningsberedning framlade 1970 betänkandet Vidgadsocionomutbildning (DsU 1970:19), Beträffande studiepraktiken, som tidigare omfattat delstvå handledda perioder om vardera och en icke handledd period , föreslog beredningen att tiden för inhämtande av praktiskaerfarenheter - 12 månader - skulle behållas oförändrad, men att praktikenskulle uppdelas i en handledd period och en icke handledd periodom likaså samt en tvämånadersperiod, som skulle ha sammauppläggning som tidigare, dvs, vanligtvis sommarvikariat, I propositionen (1971:36) angående social utbildning ochforskning m, m, anförde föredraganden, statsrådet , beträffande den praktiskautbildningen bl, a, följande. Jag finner att beredningens förslag bör läggas till grundför utformningen av den praktiska utbildningen. Det ankommer på Kungl, Maj:tatt besluta i dessa frågor. Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl,Maj:t att meddela bestämmelser av följande innebörd. Den handledda praktiken(studiepraktiken) skall omfatta , I anslutning till utbildningenskall vidare förekomma praktikarbete omfattande , vilket skallfullgöras inom för socionomutbildningen betydelsefulla områden. Avpraktikarbetet bör ha fullgjorts, innan de teoretiska studiernapåbörjas, medan bör fullgöras efter studiepraktiken. Praktikfrågan föranledde vid riksdagsbehandlingen ettflertal motioner. anförde i anslutning härtill bl, a,följande. uttalade att en självklar utgångspunktbör vara att man bör undvika varje åtgärd som innebär eller kan innebära enförsämring av socionomutbildningen. Någon mot detta uttalande stridandeuppfattning har inte redovisats eller eljest kommit fram utan tvärtom har dettauttalande i olika sammanhang strukits under. Vad motionärerna hävdar är att ipropositionen angiven begränsning av den handledda praktiktiden innebär enförsvagning av utbildningen som enhgt deras mening bör och kan undvikas och som inte är en nödvändig förutsättning för eller ofrånkomUg följd av en ökad intagningskapacitet. Enligt statsverkspropositionen kan U 68 väntas lägga framsitt huvudbetänkande . har i olika sammanhang hävdatatt man bör söka undvika att föregripa resultatet av U 68:s arbete. Vidareframgår av den nu ifrågavarande propositionen att U 68 inlett en översyn av denteoretiska utbildningens uppläggning och innehåll vid socialhögskolorna.Enligt utskottets mening bör en andra utgångspunkt för det nu aktuellaställningstagandet vara att studieordningen vid socialhögskolorna i avvaktan på U68:s förslag i möjligaste mån bibehålls oförändrad. Med hänsyn till svårigheterna attnu tillförlitligt beräkna resultatet av en effektiv ackvisition av nya platserför handledd praktik har utskottet funnit sig böra förorda att man väsentligtökar andelen intagna med praktisk yrkeserfarenhet som får tillgodoräknas somhandledd praktik. Ökningen måste bli beroende av resultatet av arbetet med attfå fram nya praktikplatser.