bet · FV01KU26 · 1972-12-31 00:00:00 — direkt eller indirekt utövats har också uppkommit liksom omregeringen lämnat fullständigt beslutsunderlag. Vid diskussion i härom (prot, 1971:149)har från regeringssidan hänvisats till att äger prövafrågan. Utskottet har emellertid inte haft möjligheter att få klarhet rörandevad som förekommit och därmed underlag för en prövning av de konstitutionellaaspekterna. Med hänsyn till vikten av att denna fråga utreds ochgranskas hemställer utskottet att hos Kungl. Maj:themställer om tillsättande av en parlamentarisk kommission med uppgift attgranska regeringens mellanhavanden med förenade fabriksverken 1968-1971. F. Reservation av herrar i Luttra (c), (), (), (). Fiskesjö (c). i Äkersberga (fp) ochWijkman (m), vilka ansett att utskottets yttrande beträffande lekmannainslageti länsstyrelserna (s. 15) bort ha följande lydelse: Det är känt att de av regeringenutsedda ledamöterna i den nya länsstyrelseorganisationen har sin politiskahemvist i regeringspartiet i långt större utsträckning än motiverats. Dessaledamöter utsågs, mot vad som vid riksdagsbehandlingen antogs, efter det attlandstingen valt ledamöter i länsstyrelserna. Att syftet med regeringens valvar att ge regeringspartiet majoritet i de nya styrelserna har också direktutsagts från regeringshåll (prot, 1971 ;111), Därmed har vid tillkomsten av den nya organisationen en avriksdagen icke godkänd princip kommit till användning. Utskottet ger riksdagendetta till känna. Särskilt yttrande avseende vissa frågor i anledning avutbyggnaden av (s. 15) av herrar och i Äkersberga(båda fp) vilka anfört: Kungl, Maj:t har intevidtagit några åtgärder med anledning av att , i vUket statenäger av aktierna, brutit mot miljöskyddslagen. Företaget har medföregripande av koncessionsprövning enligt miljöskyddslagen påbörjatuppförande av en massaindustri. Härigenom har utredningen om södra föregripits och inte, sä som Kungl. Maj:t förutsatte i sinadirektiv, kunnat läggas till grund för en miljömässigt och samhällsekonomisktoptimal industrilokalisering. Vi anser att Kungl. Maj:ts passivitet kan hainneburit att väsentliga samhällsintressen åsidosatts. H, Reservation av herrar i Luttra (c), (), (), (), (). Fiskesjö (c) och i Äkersberga(fp), som ansett att utskottet vid behandlingen av frågan om betygssättningen igrundskola och gymnasieskola (s, 15) bort uttala följande: Utskottet har uppmärksammat attKungl. Maj:t utan hörande genom ändring (1970:78) i den då gällande skolstadgan (1962:439) bestämt att betyg igrundskolan endast skall ges i årskurserna 3, 6 och 7 vid slutet av vårterminenoch i årskurserna 8 och 9 vid slutet av varje termin samt att skolstyrelsen fårbesluta att betyg i årskurserna 3 och 6 skall ersättas med annan form avbesked. Bestämmelserna har överförts till den nya skolstadgan, som utfärdadesden (1971:235), Kungl, Maj:t har vidare utan hörandeden beslutat, att i ämnet svenska skall ges endast ett betygvid gymnasieskolans tvååriga linjer, där undervisning i svenska meddelas endastdet första året. Utskottet vUl som sin mening uttalaatt beslut, som fattats av Kungl. Maj:t efter hörande, inte börändras utan att synpunkter på nytt inhämtas, 1 de aktuella fallenborde sålunda grunderna för betygssättningen inte ha ändrats utan riksdagenshörande. I, Reservation av herrar i Luttra (c), (), (), i (m). Fiskesjö (c). i Äkersberga (fp) ochMolin (fp), vilka ansett att utskottet vid behandUngen av vissa frågor rörandesocionomutbildningen och vuxenutbildningen (s. 15) bort uttala följande: Dessa frågor är enligt utskottetsmening exempel på sådana fall, som berörts i reservationen A, där Kungl. Maj:tinte fullständigt beaktat intentioner, J, Särskilt yttrande av herrar och i Äkersberga(fp), vilka avseende frågan om utbildning av bibliotekspersonal m. m. (s. 15)anfört följande: Ifrågavarande proposition innehöllså svårtolkade uttalanden rörande vilka krav som skulle uppställas för tillträdetill biblioteksutbildningens yrkesinriktade stadium att utbildningsutskottetansåg det erforderligt att inhämta förtydligande upplysningar härom och i sittutlåtande (UbU 1971:19) klarlägga hur förslaget i denna del skulle tolkas. På grund av det anförda finner vi det angeläget attunderstryka vikten av att Kungl, Maj:ts propositioner formuleras klart ochotvetydigt så att risk för feltolkningar av här angivet slag inte uppkommer. K, Reservation av herrar och i (båda m), vUka i anslutning tUl granskningen av Kungl, Maj;ts praxis vidUtnämning till vissa kyrkliga tjänster (s. 15) anfört följande: Vi har observerat att vid utnämningav biskop kandidat som på förhand givit till känna ovUlighet att viga kvinnatill präst endast i undantagsfall blivit utsedd. När allmänna kyrkomötet år1958 för sin del godkände lagförslaget om kvinnas behörighet till prästerligtjänst framförde dåvarande ecklesiastikminstern Edenman regeringens meningrörande åsiktsfriheten inom kyrkan samt statsmakternas avsikt att respekteradenna. Uttalandet har återgetts i bilaga 16 till betänkandet. Dettaauktoritativa uttalande hade sannolikt stor betydelse för frågans avgörande.Kyrkomötets avsikt var uppenbarligen att vidhålla utrymme för olikameningsriktningar inom kyrkan. Den s, k, samvetsklausulen avsågs då värnasträvandena att överbrygga motsättningarna och trygga respekten för olikaåsikter inom den svenska folkkyrkan. har emellertid, som framgår av nämnda bilaga,statsråden och gjort uttalanden av helt annan innebörd. OUkaprinciper från regeringens sida synes sålunda ligga till grund för utnämningspoUriken, Mot denna bakgrund anser viatt utskottet borde ha fäst uppmärksamhet på att nuvarande praxisvid tillsättning av biskop i ej synes förenlig med de uttalandensom gjordes av regeringen vid kyrkomötet , Särskilt yttrande av herrar (), iMalmö (m) och Schött (m), vUka rörande befrielse från de allmänna skolornasreligionsundervisning (s, 15) anfört följande: har genom olikakonventioner erkänt sig respektera föräldrars frihet att tUlförsäkra sina barnundervisning i enlighet med sin religiösa uppfattning, låt vara med deninskränkningen att befrielse från deltagande i de allmänna skolornasreligionsundervisning endast kan medges barn med annan trosbekännelse änsvenska kyrkans, för vilka tillfredsställande religionsundervisning äranordnad. Likväl har endast två trossamfund katolska kyrkan i och demosaiska församlingarna i , och - erhållit tillståndatt jämlikt 27 § skollagen ombesörja religionsundervisningen. Därutöver har hosKungl, Maj:t ut-bUdats en administrativ praxis av innebörd att enskilda elever,tillhöriga andra trossamfund än , erhållit individuell befrielse.Denna administrativa praxis har emellertid icke tillämpats konsekvent. Sålundahar barn tUlhöriga Svenska i () icke medgivits befrielse från skolans religionsundervisning föratt i stället få sådan undervisning i samfundets regi. Motbakgrund av det anförda vill vi som vår mening uttala följande. En rimlig tolkning av 27 § skollagen, sammanställd med deav biträdda konventionerna och den tUl tilläggsprotokollet den 20 mars1952 fogade reservationen, måste innebära att tillstånd att i skolans ställeombesörja religionsundervisningen skall ges varje trossamfund, som ansökerdärom, såvida samfundet bekänner sig till en annan tro än ochkan bedömas ge barnen en tUlfredsställande religionsundervisning. Detförhållandet att inga andra trossamfund än katolska kyrkan i och vissamosaiska församlingar erhållit sådant tillstånd synes oss vara uttryck för enmycket restriktiv rättstillämpning och visar, att konventionerna inte fåtttillräcklig genomslagskraft i svensk skolpolitik. Bilaga 1 Konseljärenden Ärendegrupp Ju UD Fö S K Fi U Jo H In C Ind S;a 'inkl, 2 048 nådeärenden. fattningar (SFS) ' inkl. 1739 nädeärenden, vilken grupp i tidigare årsstatistik redovisats under övriga ärenden. Bilaga 2 meddeladeförordnanden enligt § 5 regeringsformen samtärenden angående därtill anknytande tillämpningsföreskrifter, 30,6.1971 av huvudsakligen rättslig natur -med den begränsning som följer av § 11 regeringsformen. Omfördelning m.m. av ärenden mellan statsdepartementenunder SFS 1971:493: tilldeladesjustitiedepartementet ärenden rörande ersättning för personskada på grund avbrott; tilldeladesförsvarsdepartementet ärenden rörande regionmusiken; tilldelades ärenden rörandetransport-och trafikforskning, i den mån sådana ärenden ej ankommer på annatdepartement; tilldelades ärenden rörandetillämpningen av lagen om förenklad aktiehantering och ärenden rörandepresstöd och samhällsinformation, i den mån sistnämnda ärenden ej ankommer påannat departement; överflyttades från tillutbildningsdepartementet ärenden rörande lägre utbildning på jordbrukets,trädgårdsnäringens och skogsbrukets områden samt tilldeladesutbildningsdepartementet ärenden rörande vuxenutbildning; överflyttades frän tilljordbruksdepartementet ärenden rörande idrott samt tilldeladesjordbruksdepartementet ärenden rörande växtförädlarrätt; tilldelades ärenden rörandetillämpning av lagen om vissa internationella sanktioner; tilldelades ärenden rörandelänsskatterätterna och länsrätterna; tilldelades ärenden avseendelagstiftning angående skattebrott och lagstiftning angående förenkladaktiehantering; SFS 1971:1203: tilldeladesjustitiedepartementet ärenden rörande arrendenämnderna; enligtövergångsbestämmelse handläggs dock ärenden rörande arrendenämnder som avses i2 kap. 49 a § lagen (1907:36 s, 1) om nyttjanderätt tiil fast egendomfortfarande av ; tilldelades finan.sdepartementet ärenden rörandetillämpningen av lagen om registrering av aktieinnehav; tilldelades jusritiedepartementet ärenden avseendelagstiftning som rör arrendenämnderna; enligt övergångsbestämmelse handläggsdock lagstiftningsärenden i fråga om arrendenämnder som avses i 2 kap. 49 a §lagen (1907:36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom fortfarande av ; tilldelades ärenden avseendelagstiftning angående registrering av aktieinnehav. « "H .H' Di ,5 -än ra - ao ,i2 p 00 s -e 'sp 0) ra ' -a ra *X) .t:; OJ o« c/3 bo V ' ' 0.-E T) r= c »S " ra r.i" " -a " -S ? ' ra ti c -ra M a -o -2 v = - J2 o aiS 3 I --* (N 'C 'C T3 ;r T3 :« :« O E.:; E or;; o - 'J1 - f: tr ra § :3 o = - " S. 3 00 1/, i: c c& " c -O c u -. ra >- 3 OJ c U- OJ c K 5 "2 ra jj JJ c £ e = -s a -S " 3 C OO 42 .5 :- E ra ;::: (U C 3 °ra (1 o - c CT< t: "t G. .E - :rt n 00 >-5: c ->, O. .g c ra .! 3 "= 00 ; v E .S -E,; T3 o 3 i Os -C 00 c .2 T3 00 i- til (T: rra *- > 0) -o : i»i > "ra 'c o i2 > -V w rt " i §.«'!§ 'oö'ö3)i: 3 i c 'S I '37 ) t" XI w EUh (U ..-* o > o _i ra ... 1) s -o >,_: «=,« =: ra -- -o ;ra .ii " ort 00 t/! .t: "' 00 ra ra Q.< ra "qj O p -t; = "H ;P ;.o .= : = L - '- J w -, := s. c ...j " ra " 3 ' ,E :ra - K TU , - c' ..w .ii u = - = ,« ra £:," c o c ' :ra c/1 ra ""C -7. :ra J3 ' o u, .v; O -K >- t J CO " di c cj .5 ra :: c p r5 w X oJM ra 3 c/1 *- d PM angående ornfattningen och inriktningen av Kungl.Maj:ts remisser till lagrådet Genom beslut av 1970 och upphävdes bestämmelsen i 87 § RF om skyldighet för Kungl, Maj:t attbeträffande allmän civil- och kriminallag, kriminallag för krigsmakten samtkyrkolag inhämta lagrådets yttrande. Därigenom upphävdes även den obligatoriskalagrådsgranskningen beträffande viss annan lagstiftning, nämligenbestämmelserna om högsta domstolens och regeringsrättens sammansättning ochtjänstgöring (§§ 17, 18 och 22 RF), lagrådet (§ 21 RF), svenskt medborgarskap(33 RF) och monopol (§ 60 RF), Grundlagsändringen, som trädde i kraft den 17februari 1971, innebär att lagrädsgranskningen numera är fakultativ, dvs. attKungl, Maj:t äger bestämma över vilka lagförslag rådets yttrande skallinhämtas. I § 21 RF stadgas sålunda, att lagrådet skall yttra sig över deförslag till stiftande, upphävande, ändring eller förklaring av lagar ellerförfattningar beträffande vilka Kungl, Maj:t hemställerom yttrande. Viss oklarhet rådde beträffande omfattningen av detobligatoriska granskningsområdet, beroende på svårigheter att tolka vad somskulle hänföras till allmän civil- och kriminallag. Vid regeringsformenstillkomst synes man därmed ha åsyftat 1734 årslag och menat, att § 87 RF skullereglera lagstiftningen på alla för medborgarnas inbördes förhållanden centralaområden. Det hörde i praxis till undantagen att lagrådets yttrande inhämtadesöver lagförslag som bedömdes ligga utanför det obligatoriskagranskningsområdet. Avskaffandet av den obligatoriska lagrådsgranskningenföranledde inte någon ändring i lagen om lagrådet (1965:186), Lagrådet utgörssålunda fortfarande av en ordinarie och högst två extra avdelningar. Kungl,Maj:t bestämmer om extra avdelning skall träda i tjänst. Antalet lagrådsremisser var 27, ett 60-talsamt 51. Av följande förteckning framgår dels vilka lagförslag somunder tiden (dagen för grundlagsändringen) 31 december 1971remitterats till lagrådet, dels avgivna lagförslag som enligtförut gällande regler torde ha hört till det obligatoriska granskningsområdet,men som inte remitterats till lagrådet. Lagrådsremisser 1 7.2.71 -31.12. Lag om straff för kapning av luftfartyg (1971:188), Lag om ändring i dels bestämmelser omåtalsundeHåtelse (1971:240), dels lagen (1964:167) med särskilda bestämmelserom unga lagöverträdare (1971:241). Lag om ändring av 18 kap. 8 § och 22 §lagsökningslagen angående rätt till ersättning för inka.ssokostnad m. (1971:318 och 319). Lag om ändring i vattenlagen m. m. avseende en utvidgningav Kungl. Maj:ts prövningsrätt i vattenmål, vattendomstolarnas inordnande itingsrättsorganisationen m. m. (1971:531). Lag om internationellarättsförhållanden rörande adoption m. m. (1971:796). Förslagtill skadeståndslag (prop. Lag om straff för trafikbrott som begåtts utomlands m, m,(1971:965). Lag om ändringar i byggnads- och naturvårdslagarna(ändring i tätbebyggelsedefinitionerna i 6§ byggnadslagen m.m.) (1971:1088,1090 och 1091). Lag omändring i expropriationslagen m. fl. (1971:535). Väglag(1971:948). Lag om ändring i lagen om utländska skiljeavtal ochskiljedomar och i lagen om skiljemän (1971:1254 och 1255). Gränsöverenskommelsemellan och (1971:850). Lag omförsvarsuppfinningar (1971:1078). Lag omändring i vattenlagen m. fl. (1971:1048 m. Lag omändring i fastighetsbildningslagen (1971:1035). Lagomändring i jordabalkens reglerom panträtt (1971:1209), Lag omändring i förmänsrättslagen (1971:1043). Förslag till lag om fastställelse av könstillhörighet ivissa fall (prop, 1972:6), Förslag till rättshjälpsreform (prop, 1972:4). Förslagtill permutationslag (prop, 1972:8)," Förslag till lag om ändring i avseendebl, a. att nedre jusritierevisionen skall upphöra som en självständig myndighet(prop. Lagförslag, avgivna 17.2.71-31.12.71 som interemitterats till lagrådet, vilka enligt de tidigare gällande reglerna torde hahört till det obligatoriska granskningsområdet Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring m, m, (1971:280 m.fl.). Lag om förnyadgiltighet av vissa kollektivavtal (1971:44). Lag omändring i likviditets- och kassakvotslagen (1971:180). Lag omändring i lagen om Kungl, Maj:ts regeringsrätt (1971:229). Lag om fortsatt giltighet av lagen om telefonavlyssningvid förundersökning angående grovt narkotikabrott (1971:186). Lag dels om fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering,dels om ändring i samma lag (1971:418). Lag om ändring i lagen om allmän försäkring (1971:274). Lag omanställningsskydd för vissa arbetstagare (1971:199). Lag om ändring i (införande av en allmänregel om adoptions rättsverkningar) (1971:870). Lag omändring i lagen om tillsyn över stiftelser (1971:935). Lag omändring i skattebrottslagen (1971:69 ändr. Lag omändring i utlänningslagen (1971:1186). Samtliga lagar i senare gruppen till lagrådet inte remitterade lagförslag - har antagits av utanväsentliga ändringar i Kungl. Reservationer, innebärande bl. a.ändringar i den föreslagna lagtexten, har avgivits beträffande lagen omanställningsskydd för vissa arbetstagare (1971:18), lagen om ändring ilikviditets- och kassakvotslagen (FiU 1971:21), lagen om fortsatt giltighetoch om ändring i lagen om hyresreglering (CU 1971:18) samt lagen om ändring iutlänningslagen m. m. (InU 1971:37). Till grund för propositionen med förslag till lag om skyddför vissa arbetstagare m. m, låg en inom upprättadpromemoria. Yttrande över denna lämnades från omkring 20 remissorgan. Av dessavar sju positiva till förslaget om anställningsskydd för vissa arbetstagaremedan nio remissinstanser godtog förslaget till lag om vissa åtgärder för attfrämja anställning av äldre arbetstagare på den öppna marknaden. Fem avremissinstanserna ställde sig kritiska till båda dessa lagförslag. Av de nio remissorgan som avgav yttrande överriksbanksfullmäktiges förslag till lag om ändring i likviditets- ochkassakvotslagen var två och kritiska, medan de övriga tillstyrkte eller förklarade sig intemotsätta sig förslaget. Propositionen med förslag till fortsatt giltighet av lagenom hyresreglering och om ändring i samma lag föregicks av ett förslag från statenshyresråd att hyresregleringen inte skulle förlängas ytterligare och att ihyreslagen skulle införas en bestämmelse om hyresocker m, m. Yttranden inkomfrån femton remissinstanser (tre - hyresnämnderna i , ' samt ' län hade fått förslaget på remiss men inte kunnat avgeyttrande på grund av arbetskonflikt). Åtta av remissorganen tillstyrktehyresrådets förslag i huvudsak eller lämnade det utan erinran. Kungl, Maj:tfrångick förslaget och hemställde om förlängning av hyresregleringslagen och omviss ändring däri. tillstyrkte propositionen i vad avsågytterligare giltighetstid för hyresregleringslagen men föreslog vissa ändringari regeringsförslaget. antog utskottets hemställan utom beträffandehyresreglering för lokaler, där med bifall till en reservation iutskottet biföll propositionen, I sammanhanget skall anmärkas, att lagrådet,när det behandlade den senare återtagna propositionen (1967:141)angående ändringar i 3 kap, lagen om nyttjanderätt till fast egendom inteframställde någon erinran mot det dä föreliggande förslaget atthyresregleringslagen skulle upphöra att gälla med utgången av är 1968. Propositionen med förslag till lag om ändring iutlänningslagen m. m, (1971:155) grundades dels pä en inom inrikesdepartementetupprättad promemoria, dels på en framställning till Kungl. Maj:t från statensinvandrarverk om viss ändring i medborgarskapslagen. Förslagen godtogs i alltväsentligt av samtliga remissinstanser. (InU 1971:37)hemställde, att lagändringar skulle ske i enlighet med propositionen. Enutskottsledamot reserverade sig. biföll utskottets förslag (rskr1971:351), PM angående nåd i brottmål Benådningsmakten har i svensk rättsitt ursprung i den högsta domsrätt som utövades av Konungenpersonligen. Genom regeringsform skedde en fördelning avjustitieärendena bl, a, på det sättet att det i princip uppdrogs ät högstadomstolen att handha den högsta domsrätten i landet. Benådningsmakten skulleemellertid alltjämt ligga hos Konungen, varvid besluten skulle fattas istatsrådet. Över nådeansökningar skulle högsta domstolen höras. Dessutomgällde, att två ledamöter av högsta domstolen skulle övervara föredragningen istatsrådet av bl. a. nådeärendena. Sistnämnda ordning avskaffades genom engrundlagsreform 1909. Det bör tilläggas att regeringsrätten inrättades nämndaår för att avlasta Kungl. Maj:t i statsrådet vissa administrativa mål. Rätten att bevilja nåd regleras numera i § 26regeringsformen. Enhgt detta stadgande äger Kungl. Maj:t att i brottmål givanåd, mildra livsstraff samt återgiva ära och till kronan förverkat gods. Över ansökningarom nåd skall Kungl. Maj:t beträffande vissa mål höra regeringsrätten - frånvilket bortses i detta sammanhang samt i andra mål högsta domstolen, såvidainte skäl till bifall uppenbariigen saknas, I lagrummet föreskrivs vidare, attKungl, Maj:ts beslut i nådeärende skall fattas i statsrådet samt att det skallankomma på den brottslige att mottaga den nåd som beviljats honom ellerundergå det ädömda straffet. Av det återgivna stadgandet framgår, att benådning kankomma i fråga antingen pä Kungl, Maj:ts eget initiativ eller med anledning avansökan. Nåd enligt § 26 regeringsformen förutsätter vidare att brottföreligger. Med brott avses i princip en i lag straffbelagd handling. 1nådepraxis har man emellertid inte tillämpat denna princip sä formellt. Sålundahar t, ex, tvångsarbete och varning för lösdriveri ansetts kunna bli föremålför nåd, trots att lösdriveri inte är brott i egentlig mening. Såsomnådeärenden har likaså behandlats t, ex, frågor om befrielse frän skyldighetatt med vissa belopp ersätta värdet av olovligen införda och sedan förskingradespritdrycker, A andra sidan har i flera ärenden förekommit avslag underhänvisning till att ansökan avsåg ett ämne som ej utgjorde föremål för nåd. Somexempel härpå kan nämnas ansökan om befrielse från intagning påalkoholistanstalt, omhändertagande för skyddsuppfostran och kvarhållande päfattigvårdsanstalt. Det bör tilläggas, att i åtskilliga fall då Kungl. Maj:tbeviljar en viss förmån "av nåd" är det inte fråga om nåd i egentligmening utan om dispens. I sammanhanget kan erinras om att Kungl. Maj:tsdispensgivning granskades av utskottet i samband med genomgången avstatsrådsprotokollen förär 1970 (KU 1971:34). Det bör hållas i minnet att nåd inte innebär att denfällda domen ändras eller upphävs såvitt gäller frågan om den dömde är skyldigtill den gärning för vilken han dömts. Maj:t genom benådning kanmildra eller befria ifrån är endast straffrättsliga eller likartade påföljder. Sådana påföljder som skyldighet att utge skadestånd ellerersättning till vittnen och försvarare har dock inte ansetts kunna ändrasnådevägen. Däremot kan självfallet böter efterskänkas helt eller delvis genomnåd, eftersom det i det fallet är fråga om en straffrättslig påföljd. Vad gäller frihetsstraff kan ett nådebeslut innebära attden dömde befrias från att avtjäna det ådömda straffet eller att strafftidenavkortas. Genom nåd kan vidare en straffart utbytas mot en mildare sådan, t,ex, avsättning mot suspension. Vanligt är att nåd beviljas på så sätt att enpåföljd ersätts med en annan, exempelvis fängelse med skyddstillsyn ellervillkorlig dom. Vidare har förekommit att villkorlig frigivning beviljats,innan den i lag stadgade tiden härför varit inne. Genom nåd har beslut avdomstol om förverkande av villkorligt anstånd med straffs ådömande upphävts. Som nämnts har kravet på högstadomstolens hörande över nådeansökningar slopats i sådana fall där skäl tillbifall uppenbarligen saknas. Detta skedde genom ändring av §26 regeringsformenvid riksdag. Förslag om denna grundlagsändring hade antagits somvilande av riksdag. Det kan vara på sin plats att här redovisa någotom bakgrunden till denna reform. Redan under förarbetena till den tidigare nämndagrundlagsreformen 1909 uttalade en majoritet inom högsta domstolen denmeningen, att domstolens befattning med ansökningar om nåd borde i allmänhetupphöra. Vederbörande departementschef underströk emellertid behovet avkontinuitet i benådningsrättens utövande och hävdade att man ej borde avståfrån den obestridliga fördel som högsta domstolens yttrande övernådeansökningar medförde. Någon ändring gjordes inte heller i detta sammanhangutom att den nämnda år inrättade regeringsrätten skulle höras över de ärendensom hörde till denna domstols kompetensområde, vilket bedömdes komma att skeendast i vissa särskilda undantagsfall. Frågan återkom då det i riksdagsmotioner föreslogsatt bestämmelserna i regeringsformen om yttrande i nådeärenden från högstadomstolen och regeringsrätten skulle upphävas. Konstitutionsutskottethemställde i sitt utlåtande (1920:59) att i skrivelse till Kungl.Maj:t måtte anhålla om utredning i ämnet. Utlåtandet godkändes av kamrarna.Något förslag i saken framlades emellertid inte. Vissa frågor om nådeärendenas handläggning behandlades vid1955 års riksdag, framlades en inom upprättadpromemoria med förslag till lagändringar som bl.