bet · FV01UbU31 · 1972-12-31 00:00:00 — utbildningsutskottetsbetänkande nr 1972 UbU 1972:31 Utbildningsutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1972:84 angående gymnasieskolanskompetensvärde, m. m. jämte motioner. I propositionen 1972; 84 har Kungl. Maj:t underåberopande av utdrag av statsrådsprotokoUet över utbildningsärenden föreslagitriksdagen att godkänna de riktlinjer för behörighet, urval m. m. för högskolansom förordats i propositionen. Ipropositionen redovisas, på grundval av kompetensutredningens huvudbetänkande(SOU 1970; 21) Vägar till högre utbildning I, riktlinjer för en reformering avkompetensreglerna för tillträde till högre utbildning. Ett fortsatt utrednings-och planeringsarbete är nödvändigt på vissa punkter. Som en grund för dettaarbete bör ligga ett ställningstagande från statsmakternas sida till degrundläggande principerna för behörighet och urval. I propositionen framhållsockså att utformningen av kompetensreglerna har ett samband med det arbete sompågår inom 1968 års utbildningsutredning. Efter det fortsatta utredningsarbetetkommer de återstående frågorna att redovisas för . Enreform av kompetensreglerna bör utgå från principen att studerande från varjelinje i gymnasieskolan bör ha möjligheter att bygga på sin utbildning medfortsatta studier. måste reformen tillgodose samhällets krav på attde som går till högre utbildning skall ha förutsättningar att genomförastudierna på denna nivå. I propositionen förutsätts, liksom i direktiven tillkompetensutredningen, att utgångsnivån för universitets- och högskolestudierskall vara oförändrad. Ipropositionen förordas att avslutad tvåårig eller treårig utbildning igymnasieskolan under förutsättning av kunskaper motsvarande studier isvenska och engelska skall ge s. k. allmän behörighet för högre utbildning.För tillträde till enskilda utbildningsvägar skall därutöver kunna ställaskrav på förkunskaper i vissa specificerade ämnen (s. k. särskild behörighet).Ytterligare arbete är nödvändigt för att i det nya läget precisera dessa kravför de olika studievägarna inom högskolan. Möjligheternaför studerande som fyllt och varit yrkesverksamma attstudera vissa ämnesområden inom filosofisk fakultet bör kvarstå och utvidgastill att gälla studier för fullständig examen. En försöksverksamhet med s. k. orienteringskurser för vuxna inom 14 saml Nr 31 UbU 1972: 31 2 ramenför den kommunala vuxenutbildnmgen avsedda att tjäna som introduktion tillhögskolestudier föreslås. a. tih arbetet inom 1968 års utbildningsutredning redovisas beträffanderegler för urval endast vissa principiella ställningstaganden. En viktigutgångspunkt för det fortsatta arbetet bör vara att undvika att grunda urvaletendast på betyg från underliggande skolstadium. I propositionen förordas attett studielämplighetsprov införs för alla som vill söka till högre utbildning.I det fortsatta arbetet bör undersökas om detta prov kan användas som en grundför fördelning av tillgängliga utbildningsplatser mellan olika grupper avsökande. Erfarenhet från arbetshvet bör ingå i meritvärderingsunderlaget. Detbör enligt propositionen vara möjligt att låta nya behörighets-och urvalsreglerträda i kraft omkring mitten av . Idetta sammanhang har utskottet behandlat följande motioner: 1972: 1144 av m. fl. (m) varihemställs att hos Kungl. Maj;t begär att åtgärder vidtas föratt komma till rätta med icke önskvärda effekter av nuvarande system för urvalav elever till spärrade utbildningslinjer, 1972;1681 av m. fl. (m) vari hemställs 1. att godkänner de riktlinjer för en reformav gymnasieskolans kompetensvärde m. m. som förordats i motionen, 2. att hos Kungl. Maj:t anhåller att enöversyn av gymnasieskolans organisation företas i enlighet med de riktlinjersom angetts i motionen, 1972;1682 av fröken m. fl. (c) vari hemställs 1. att ger Kungl. Maj:t till känna vad som imotionen anförts beträffande riktlinjer för utbildningspolitiken, utgångsnivänoch standarden i den högre utbildnmgen, en utbyggd studie- och yrkesorienteringi och gymnasieskolan, en allmän orienteringskurs som introduktiontill högre studier samt värdering av arbetslivserfarenhet, 2. att utskottet vid behandhngen av propositionen1972; 84 i övrigt beaktar vad i motionen anförts, 1972;1683 av m. fl. (fp) vari hemställs A. att uttalar attnormalstudievägen till universitets- och högskolestudier utgörs av genomgångentreårig linje i gymnasieskolan och att detta skall vara vägledande viddimensioneringen av gymnasieskolan, UbU1972: 31 3 B.att i skrivelse till Kungl. 1. en förteckning över s. k. normalstudievägar tillskilda postgymnasiala utbildningsmöjligheter utarbetas, 2. regler och rekommendationer för komplettering avicke behörig-hetsgivande gymnasieskolstudier i och för vinnande av såväl allmänsom särskild behörighet utarbetas, 3. betygssystemet i gymnasieskolan omarbetas så att enviss minimistandard för godtagbara kunskaper och färdigheter i varje ämne fastställs. beslut om grundskola ochgymnasieskola har genomgripande förändrat det svenska skolväsendet (prop.1968; 129, SU 1968: 179 och 201, 2 LU 1968: 71, rskr 1968; 378 och 366; prop.1968; 140, SU 1968; 195, rskr 1968: 404). Alla ungdomar avses inom grundskolanfå en likvärdig utbildning. Valet av tillvalsalternativ i skallinte längre påverka möjligheterna att välja studieväg i gymnasieskolan.Beslutet om gymnasieskolan innebar dels att fackskola, gymnasium och yrkesskolaersattes av en ny, organisatoriskt sammanhållen skolform, dels attyrkesutbildningen innehållsmässigt reformerades. På den gymnasiala nivån harnya utbildningsalternativ tillkommit, i flera fall med inslag av sådana ämnen,som var ensamt utmärkande för de linjer, som ger behörighet föreftergymnasiala studier. Övergångenfrån gymnasieskola till eftergymnasial utbildning förutsätter även ifortsättningen ett system av behörighetsregler. Dessa regler bör enligtpropositionen vara så utformade att de ger eleverna på gymnasieskolans ohkalinjer möjligheter att utan alltför omfattande kompletteringar gå vidare tillhögre utbildning. Ä andra sidan måste behörighetsreglerna geutbildningsväsendet förutsättningar att uppfylla de krav samhället ställer påden högre utbildningen. Satsningen på utbildningsväsendet motiveras bl. a. avsamhällets behov av arbetskraft med högre utbildning och dessa behov bestämmerden önskvärda kunskapsnivån hos dem som genomgått högre utbildning. Om denna iframtiden skulle börja på en relativt låg utgångsnivå, måste enligt propositionentiden för de eftergymnasiala studierna förlängas, eftersom en del av dagensgymnasiala utbildning då måste läggas in i den högre utbildningen. Om vissautbildningsmoment på detta sätt flyttas från gymnasial utbildning tilleftergymnasial kan det betyda att färre individer får tillfälle att inhämtadem på grund av de tillträdesbegränsningar som gäller inom den eftergymnasialasektorn. Därmed ökar också klyftan mellan dem som fått eftergymnasialutbildning och dem som inte fått det. UbU1972: 31 4 I propositionen skiljs mellanallmänna och särskilda behörighetsvillkor. Den allmänna behörigheten avser dekrav, som alla studerande måste uppfylla. Särskild behörighet avser de krav påbestämda förkunskaper, som de enskilda utbildningslinjerna förutsätter. Den som genomgått en avslutad tvåårig eller treårigutbildning inom gymnasieskolan samt har kunskaper i svenska och engelska,motsvarande lägst två årskurser av gymnasieskolan, skall enligt propositionenha allmän behörighet. Det föreslås också nya vägar för vuxna, som ej genomgåttgymnasieskola, att förvärva allmän behörighet. Utbildning vid t. ex.folkhögskola bör ge allmän behörighet, om den studerande har kunskaper isvenska och engelska motsvarande lägst två årskurser på social linje igymnasieskolan. Det får avgöras från fall till fall om en utbildningsväg förvuxna av här aktuellt slag är att betrakta som gymnasial. Vuxenstuderande utanskolmässiga meriter föreslås vidare inom ramen för pågående försöksverksamhetmed vidgat tillträde till högre utbildning få rätt att avlägga fullständigexamen inom de ämnesområden, som omfattas av bestämmelserna i kungörelsen(1969; 68) om vidgat tillträde till högre utbildning. Den avkompetensutredningen föreslagna orienteringskursen för vuxenstuderande börenligt propositionen bedrivas försöksvis inom ramen för den kommunalavuxenutbildningen och en utvärdering av resultaten göras, innan ställning tastill om deltagande i den skall ingå i det allmänna behörighetsvillkoret förvuxna. Frågor som avser de särskilda förkunskapskraven skallytteriigare utredas. Problemen på detta område belyses med ämnesområdenasvenska och moderna språk vid humanistisk fakultet. Det kan enligtpropositionen vara nödvändigt att på studerande som har läraryrket som målställa förutom krav på godtagbara förkunskaper i svenska, ett krav somrimligen bör anknyta till treårig gymnasieskolnivå i ämnet specificeradekrav på kunskaper i historia och samhällskunskap liksom på vissa färdigheter imoderna språk. Det är här fråga oni kunskaper och färdigheter som i alltväsentligt täcks av det gällande allmänna behörighetsvillkoret. För andrastuderande, exempelvis redan yrkesverksamma som vill skaffa sig vidarekunskaper i ämnet svenska för sin yrkesutövning och personer som villkomplettera studier inom annat område, t. ex. vid naturvetenskaplig fakultet,kan sådana omfattande förkunskapskrav vara mindre relevanta. Det kan därförvara ändamålsenligt att skapa ett system som är förhållandevis specificerat ifråga om uppsättningen av krav för tillträde till en enskild studiekurs mensamtidigt innebär möjligheter för vederbörande utbildningsmyndighet att eftergeett eller flera krav för enskilda studerande. För studiekurs i modernt språksom i första hand genomgås av dem som siktar på lärarbanan och för studier påhögre nivå kan t. ex. krav på förkunskaper i annat främmande språk ellerallmän språkkunskap bli aktu- UbU1972: 31 5 Detta krav behöver däremot troligen inte gälla förstuderande som vill komplettera annan utbildning med språkstudier eller som bedriverspråkstudier utan planer på lärarverksamhet. Utskottet vill först erinra om attavgångsbetyg från årskurs 3 på treårig (fyraårig) linje i gymnasieskolan samtvissa andra likställda utbildningar ger allmän behörighet för tillträdetill flertalet utbildningsvägar vid universitet och högskolor, om betygetomfattar fullständig studiekurs och medelvärdet av betyget uppgår till 2,3.Avgångsbetyg från årskurs 3 på treårig (fyraårig) linje i gymnasieskolaninnebär obligatoriskt studium under av minst följande åtta ämnen, nämligensvenska, engelska, annat modernt språk än engelska, historia, religionskunskap,samhällskunskap, matematik och naturkunskap (alternativt fysik och kemi).Utgångsnivån för den eftergymnasiala utbildningen och de studerandesförutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen efter en ändring avkompetensreglerna tas upp i motionerna 1972:1681, 1972; 1682 och 1972; 1683. I motionen 1972:1681 behandlasfrågan om allmänna behörighetsvillkor för högre utbildning. De nya grupper somgenom en ändring av behörighetsvillkoren får tillfälle att bedriva högrestudier bör inte genom att alltför låga förkunskapskrav ställs upp få sämreförutsättningar att genomföra universitets- och högskolestudier än tidigarebehöriga grupper. Detta anses olyckligt i ett läge, där redan formellt behörigahar svårigheter med sina studier. För allmän behörighet föreslås därföravslutad minst tvåårig gymnasial utbildning samt av den, som genomgått tvåårigutbildning, kunskaper i svenska och engelska enligt vad som erhålls på treårigstudieväg samt kunskaper i matematik enligt vad som erhålls under förstaårskursen på treårig studieväg. Vuxenstuderande, som fyllt och har femårs yrkesverksamhet samt motsvarande kunskaper i svenska, engelska ochmatematik, föreslås också erhålla allmän behörighet. Utskottet anser att tillträdet till högre utbildning börvidgas genom en ökning av det antal linjer i gymnasieskolan som ger allmän behörighettill sådan utbildning och finner att elever från gymnasieskolan bör erhållaallmän behörighet genom avgångsbetyg från årskurs 3 på treårig (fyraårig) linjesamt genom sådant avgångsbetyg från årskurs 2 på tvåårig linje, vilket omfattareller kompletterats med avslutad tvåårig utbildning i svenska och engelska.Avgångsbetyget skall avse fullständig studiekurs. Av de tvååriga linjernaerhålls utan kompletteringar allmän behörighet på två linjer samt, om engelskaväljes inom ramen för det fria tillvalet, på ytterligare tre. Utskottet, somalltså biträder departementschefens förslag, avstyrker bifall till förevarandeyrkande i motionen 1972; 1681. Det är avvikt att kompetensreglerna medger olika vägar att förvärva UbU 1972: 31 6 Den starka motivation för studier liksom den klara måhnriktning somofta finns hos vuxenstuderande motiverar enligt utskottets mening visssärbehandhng av dessa i fråga om villkor för allmän behörighet. Utskottetansluter sig tiU vad som i propositionen anförts om dels allmän behörighet förden som genomgått sådan folkhög-skolutbildning eller annan utbildning somprövats vara gymnasial, dels vidgat tillträde till högre utbildning förvuxenstuderande som ej genomgått gymnasial utbildning. Försöksverksamhetenmed en särskild orienteringskurs för vuxna, som utskottet ansluter sig till,tas upp i motionen 1972; 1682. Då motionsyrkandet ligger i hnje med propositionensförslag bör det inte föranleda någon åtgärd. Utformningen av de särskilda behörighetsvillkorenför ohka utbildningar tas upp i samtUga nämnda tre motioner. Eftersomde allmänna behörighetskraven avses bh få och förhållandevis låga behövsenligt motionen 1972; 1681 en viss bredd i fråga om de särskildaförkunskapsvillkoren för att de studerande skall få bl. a. den kunskapsmässigareferensram som är nödvändig. I motionen 1972: 1682 stryks under attutgångspunkten för det i propositionen aviserade fortsatta utredningsarbetetbör vara att universitets- och högskolestudierna skall utgå från oförändradnivå i förhållande till dagens läge. Utskottetkonstaterar att de allmänna behörighetsvillkoren och de särskildaförkunskapsvillkoren tillsammans ger uttryck för de krav som måste uppfyllasför att fullständig behörighet till en eftergymnasial utbildningsväg skallföreligga. Om nuvarande allmänna behörighetsregler ändras är det nödvändigt attse över de särskilda behörighetsreglerna för den eftergjminasiala utbildningen.Universitets- och högskolestudierna skall, som också understryks ipropositionen, bygga på en oförändrad utgångsnivå. Utskottet utgår därför frånatt de särskilda förkunskapskrav, som kommer att ställas upp, i förening medden nya allmänna behörighetsregeln kommer att trygga att de studerande vid deolika utbildningsvägarna vid universitet och högskolor har den allmänorienteringoch de övriga förkunskaper som behövs. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet bifall till vad som i motionerna 1972; 1681 och 1972: 1682anförts om särskilda förkunskapskrav samt om oförändrad utgångsnivå för denhögre utbildningen. Frågorsom hänger samman med de särskilda förkunskapskraven och uppfyllandet av dessatas upp i motionen 1972: 1683. Inledningsvis framhålls att det finnsmotsättningar inbyggda i utbildningssystemen för de eftergymnasiala ochgymnasiala stadierna. För utbildningen vid filosofisk fakultet hareftersträvats målinriktning och fasthet i fråga om bl. a. studiegängen inomvart och ett av de enskilda ämnena. Det finns en allvarlig risk för att dengymnasiala utbildningen blir utan önskvärd UbU1972: 31 7 stadgaoch målinriktning, om tvååriga studievägar i gymnasieskolan skulle bh de mestutnyttjade som förberedelse till högre utbildning. Effekten härav skulleenligt motionärerna bl. a. bli att de studerande inte utnyttjar alla demöjligheter till förberedelse som gymnasieskolan kan ge. Då den högreutbildningen i vad gäller allmänorientering och övriga förkunskaper enhgtpropositionen skall starta från nuvarande utgångsläge måste de treårigalinjerna enligt motionärernas mening förbli de normala studievägarna för dem,som redan i gymnasieskolan förbereder sig för högre utbildning, samtdimensioneras härför. Vidarebör enligt motionen 1972; 1683, för att eleverna skall ges ytterligarevägledning i studievalet, normalstudievägar till olika slag av universitets-och högskoleutbildningar utarbetas. Beträffandeden i motionen aktuahserade frågan om val av tvåårig eller treårig linje igymnasieskolan som förberedelse för högre utbildning vill utskottet hänvisatill vad som i propositionen uttalas om strukturen i ett framtidaeftergymnasialt system. Denna kommer enhgt departementschefen sannolikt attvara sådan att de olika linjerna i gymnasieskolan har sina mer eller mindrenaturliga fortsättningar, men att de studerande i gymnasieskolan ändå kan väljaförhållandevis fritt mellan ohka eftergymnasiala utbildningar. Med hänvisningtill detta uttalande anser utskottet att förevarande yrkanden i motionen 1972:1683 inte bör föranleda någon åtgärd. Eftersomelever från samtliga linjer i gymnasieskolan bör ges möjligheter att läsavidare och ingen linje får bh en återvändsgränd, är det enligt motionen 1972;1683 angeläget att regler och rekommendationer beträffande komplettering avförkunskaper för olika slag av högre utbildning tillhandahålls samtligagymnasieskolans elever. Behovet av en kraftigt utbyggd studie- ochyrkesorientering i samband med genomförandet av ändringen avbehörighetsvillkoren framhålls också i motionen 1972; 1682. Utskottet villstryka under detta behov. Det är angeläget att de studerande börjargymnasieskolan med realistiska förväntningar om de möjligheter gymnasieskolansolika studievägar erbjuder. I propositionen erinras om den utbyggnad avgymnasieskolans och studie- och yrkesvägledningsorganisation somi enlighet med statsmakternas beslut påbörjats. Utskottet anser därföratt motionsyrkandena inte påkallar någon åtgärd. Utskottetbiträder propositionens förslag att förkunskapskraven normalt skall uttryckasi hela årskurser i gymnasieskolan. I vad gäller frågan om säkerställandet aven normalväg genom gymnasieskolan för varje eftergymnasial utbildningsväg delarutskottet departementschefens uppfattning att för varje utbildningsväg inomhögskolan de särskilda förkunskapskraven skall kunna helt uppfyllas på någonlinje i gymnasieskolan. Utskottet utgår därvid från att utbildningsvägensinnehåll skall vara någorlunda homogent. UbU 1972: 31 8 dantagsvisförekomma att en högskoleutbildning är sammansatt av till sin art klartväsensskilda komponenter, vilka dock var och en bygger på sin linje igymnasieskolan. Ifråga om betyg i ämne föreslås i propositionen att kravet på ett lägstamedelvärde om 2,3 för allmän behörighet skall avskaffas. Vidare anses att någongenerell lägsta betygsgräns för de särskilda förkunskapskraven i form avbetyget 2 inte bör förekomma. Imotionen 1972; 1683 tas upp frågan om bedömningen av de studerandes kunskaperoch färdigheter samt innehållet i propositionens begrepp godtagbara kunskaper ochfärdigheter i olika ämnen. För att de föreslagna behörighetsvillkoren skallbli meningsfulla krävs enligt motionen att den princip om godtagbara kunskaperoch färdigheter, som enligt departementschefen skall gälla för vissa yrkestekniskaspecialkurser inom gymnasieskolan, tillämpas generellt inom hela den gymnasialaskolan, vilket innebär att inslag av tidigare mål-relaterat betygssystemtillfogas det nuvarande. Med tanke på de krav för allmän behörighet somföreslås anses det vidare lämpligt att centrala prov i svenska och engelska gesäven på de tvååriga linjerna i gymnasieskolan. Äveni motionen 1972; 1681 framhålls att ett kvalifikationskrav bör finnas inbyggt isåväl de allmänna som särskilda behörighetsvillkoren. Enarbetsgrupp inom har behandlat frågor rörande skolans betygoch lagt fram förslag, som skall ta ställning till.Betygsfrågan övervägs således, och överstyrelsens ställningstagande i ärendetbör enligt utskottets mening inte föregripas. Enligt propositionen bör det varamöjligt att vid genomförandet av kompetensändringen ställa upp krav på visstlägsta betyg när det gäller de särskilda förkunskapskraven, men frågan skallbli föremål för ytterligare utredning. Departementschefen framhåller dock attdet redan nu i studieplanerna för matematik och moderna språk viduniversiteten bör vara möjligt att införa en rekommendation om att denstuderande bör ha lägst betyget 3 för att bedriva studier i dessa ämnen. Vadgäller enhetlighet i betygssättningen i ämnena svenska och engelska på detvååriga linjerna ankommer det på att uppmärksamt följa utvecklingenpå detta område. Utskottet erinrar även om vad utskottet i detta hänseendeuttalat i sitt betänkande 1972: 24 angående gymnasieinspektionen. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall tiU förevarande yrkandeni motionerna 1972; 1681 och 1972; 1683. Enligt propositionen bör man vid behandlingen avproblemen rörande urval till högre utbildning ta hänsyn till att urvalssystemetskall kunna vara användbart vare sig en viss del av den högre utbildningen ärospärrad eller inte. De urvalsinstrument, somkompetensutredningen anser bör kunna komma i fråga, är skolbetyg och test som avses mätaförutsättningarna för fortsatt utbildning (studielämplighetsprov). Betyget sägsenligt en rad undersökningar ha visat sig vara det bästa enskilda prognosinstrumentet,vilket anses bero bl. a. på att betygen rymmer ett samlat mått av flera läraresiakttagelser och bedömning av de enskilda eleverna . Vidmeritvärderingen bör enligt utredningen erfarenhet från arbetslivettillgodoräknas som ett komplement till betyg och studielämplighetsprov.Utredningen lägger inte fram något fullständigt förslag när det gällervärderingen av studielämplighetsprov och arbetslivserfarenhet samt ensammanvägning av de olika meritvärderingsunderlagen. Utredningen föreslår attfördelningen av platser mellan olika sökandegrupper t. v. skall ske genomproportionell kvotering. Ett annat alternativ som nämns är en platsfördelningmellan grupperna efter deras kollektiva studieprognos. Ju bättre studieprognosen grupp har, desto större andel av platserna skall den få. En metod att lösadetta tekniskt kan baseras på användningen av studielämplighetsprovskvote-ring.Grupperna jämförs därvid beträffande resultatet på provet, och med hänsyn tilldetta bestäms varje grupps andel av platserna. I motionen 1972: 1681 tas upp ett antal frågor som gäUerurval till högre utbildning. Åtgärder mot den sociala snedrekryteringen inomden högre utbildningen anses böra sättas in i första hand i skolväsendet och pådet studiesociala området och inte i något speciellt urvalssystem vid antagningtill högre utbildning. Alla sökande bör bedömas lika vid antagningstillfälletmed hänsyn till deras dä redovisade studieförutsättningar. Det anses att betygi ämnen som krävs för behörighet till viss utbildningsväg bör ingå imeritvärderingsunderlaget vid antagning till utbildningen. För att taktiska valav studievägar i gymnasieskolan skall förhindras bör kvoteringen mellan olikasökandegrupper ske med stu-dielämplighetsprovskvotering och inte enligt denproportionella metoden. Vidare bör i det fortsatta utredningsarbetet beaktasatt ett tillgodoräknande av arbetslivserfarenhet som är odefinierad kan ledatill en form av s. k. konkurrenskomplettering, som i annat sammanhang inteanses acceptabel. Enligt motionen 1972: 1682 bör de erfarenheter, de kunskaperoch den studiemotivation som arbetslivserfarenhet kan innebära tillgodoräknasvid urval bland sökande. Enligt propositionen visar bl. a. vissaundersökningsresultat att en av de avgörande punkterna i selektionsprocessen ivad gäller eftergymnasial utbildning är ungdomarnas val redan vid avslutandetav av fortsatt utbildning eller annan verksamhet. Det är därförangeläget, som departementschefen också påpekar, att påverka framför allt deförhållanden dels utanför skolans område, dels inom skolan som styr ungdomarnasval av utbildningsvägar. Vad gäller meritvärdering av de ämnen som gerbehörighet till viss utbildning och av arbetslivserfarenhet hänvisar utskottettill det i propositionen aviserade fort- UbU 1972: 31 10