bet · FV01JoU25 · 1972-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1972 JoU 1972: 25 batänkande i anledning av motioner angående landskapsvård, m. m. Till jordbruksutskottet har hänvisats följande avutskottet till behandling i ett sammanhang upptagna motioner . delsmotionen 1972: 1260 av i m. fl. (c) vari hemställts attriksdagen hos Kimgl. Maj:t anhåller att i samråd mednaturvårdsverket och utarbetar förslag om ersättningtill markägare för intrång i samband med landskapsvårds- och fomminnesvårdsåtgärder, delsmotionen 1972: 1263 av herrar i (s) och Mossberger (s) varihemställts att som sin mening uttalar att även frågan om eventuellexport av grus blir föremål för. delsmotionen 1972: 1292 av () vari föreslagits att hosKungl. Maj:t hemställer om översyn och förslag i motionens syfte beträffande19 § i naturvårdslagen varvid det sista stycket i nämnda paragraf slopas. I motionen 1972: 1260 anförs bl. a. att sedan mittenav landskapsvårdande åtgärder i stor utsträckning utförts somberedskapsarbeten. För varje län finns en s. k. landskapsvårdsplan ur vUkenlänsstyrelsen utväljer objekt som avses bU behandlade . Enförutsättning för att åtgärder sedan skall kunna vidtas är att vederbörandemarkägare frivilligt upplåtit mark för landskapsvård och medgivit behövligtintrång. I motionen anförs exempel på fall då markägares medgivande inhämtats,men där intrångsersättning med nuvarande regler ej kunnat utbetalas. Liknandeproblem föreUgger eiJigt motionäremas mening i vad gäller iordningställande avforimiinnesvårdsområ-den. Mot bakgmnden härav föreslår motionärerna attarbetsmarknadsstyrelsen i samråd med och riksantikvarieämbe- 1 1972.16 saml. tetfår i uppdrag att utarbeta förslag om ersättning till markägare för intrång isamband med åtgärder för landskapsvård och fomminnesvård. Utskottetvill först i vad gäller fornminnesvården framhålla att i 5 § la gen omfornminnen anges vissa åtgärder som riksantikvarien äger föranstalta om försäkerställande av fornlämning. I lagrummet finns också ett stadgande avinnebörd att, om åtgärd medför att kostnad eller skada åsamkas ägare till avåtgärden berörd mark eller byggnad eller annan person, skälig ersättning därförskall lämnas. Med hänsyn till att möjlighet således föreligger att utbetalaersättning för intrång i samband med fomminnesvård finner utskottet inte skälförorda någon åtgärd i anledning av motionen 1972: 1260 i nuberörda del. Vadbeträffar frågan om ersättning för intrång i samband med landskapsvård villutskottet erinra om att enligt naturvårdslagen sådan ersättning kan utgå bl.a. när förordnande meddelats om avsättande av ett område såsom naturreservat.Naturvårdskommittén, som tillkallats för att se över naturvårdslagen, haremellertid enligt sina direktiv bl. a. att pröva naturvårdslagens skyddsformer.Utskottet finner det lämpligt att motionen 1972: 1260 i här förevarande delöverlämnas till naturvårdskommittén. 1 motionen 1972: 1263 anförs att den grustäkt somhittills förekoiu-mit i vårt land enbart avsett att fylla behoven för byggnads-och anläggningsverksamhet inom landet. Om export förekommit, torde det enligtmotionärerna ha varit i synnerligen liten omfattning. Uppgifter som motionäremaerhållit sägs emellertid tyda på att förberedelser pågår för exploatering avgmstäkter omkring i syfte att exportera betydande mängder gms eller omkring 275 000 m . Motionärerna uttrycker oro för attgmsuttag av sådan storlek kan medföra starkare ingrepp i landskapsbilden änsom kunnat förutses och föreslår att frågan om export av gms får prövas avnaturvårdskommittén. Utskottetfår beträffande denna fråga anföra att enligt 18 § naturvårdslagen för rätttill takt av bl, a. grus krävs särskilt tillstånd. Spörsmålet hurtillståndshavaren sedermera får disponera över gruset regleras dock inte ilagen. Det kan i sammanhanget nämnas att frågor om rätt till export handläggsav och kommerskollegium. haremellertid att pröva bl. a. vilka åtgärder som kan behöva vidtas till skydd förlandskapsbilden. Utskottet har intet att erinra mot att motionen 1972: 1263överlämnas till naturvårdskommittén, I motionen 1972: 1292 uttalas bl. a. aU defrivilligt arbetande naturvårdarna i sina strävanden att medverka tillbevarandet av ekbackar, eklundar och enstaka ekar behöver stöd i lagar ochförordningar. närenframhåller att exempel på skövling av förnämliga ekbestånd förekommit, inteminst i samband med planering och anläggning av nya bebyggelseområden. Dettahar föranlett framställningar om total fridlysning av eken. Dessaframställningar har inte bifallits. bör, anför motionären, t.ex. i sin allmänna rådgivande upplysningsverksamhet kunna trycka ytterligarepå den stora betydelse från landskapsvårdande synpunkt som aktsamhet och vårdav ekar och ekbestånd har. Därvid skulle en förändring av 19 § inaturvårdslagen kunna ge ett gott stöd. 1 detta lagrum stadgas attlänsstyrelsens tillstånd krävs, ifall det finns anledning antaga att nybyggnad,upplag eller annat arbetsföretag skulle komma att väsentligt skadalandskapsbilden. I samma paragraf, sista stycket, sägs att sådant tillstånd ejerfordras i fråga om bebyggelse inom område som ingår i fastställd generalplan,stadsplan eller bygg-nadsplan eller företag, vars tillåtlighet skall prövasenligt vattenlagen eller miljöskyddslagen. Motionären avser med sin hemställanatt undantagsstadgandet skall utgå ur lagrummet. Utskottetvill framhålla att en framställning om generell fridlysning av ek nyligenbehandlats och av lämnats utan åtgärd. Utskottet har tagit delav remissyttrandena över sagda framställning bl. a. från ochåtskilhga skogsvårdsstyrelser, domänverket och naturskyddskommitté.I övervägande antalet yttranden avvisas tanken på en generell fridlysning.Genomgående framförs emellertid uppfattningen att eken är ett värdefullt inslagi vår landskapsbild. Utskottetvill erinra om möjligheterna att, när behov därav anses föreligga, med stöd avnaturvårdslagen bereda skydd för eken s, k. solitärekar, ekskogar ocheklundar. Skydd kan således ges enligt bestämmelserna om naturreservat, omnaturminnen och om landskapsskyddsförordnanden. Såvitt utskottet kunnat bedömatorde vidare det i motionen berörda stadgandet i 19 § sista stycketnaturvårdslagen inte ha en sådan utformning att det medför sådan fara förekbeståndet som motionären synes föreställa sig. Det intresse för skydd avekbeståndet som kommit till uttick vid den tidigare berörda remissbehandlingentalar också för att några risker för skövling av beståndet inte tordeföreligga. Det bör heller inte bortses från att ett genomförande av motionärensförslag skulle kunna medföra olägenheter i andra avseenden. Utskottet anser sigmot bakgrund av det anförda inte böra tillstyrka motionen 1972: 1292. Under hänvisning till det anförda föreslårutskottet att 1. hemställer att Kungl. Maj:t överlämnar motionen1972: 1260, i vad den avser ersättning för intrång vid landskapsvård, samtmotionen 1972: 1263 till naturvårdskommittén. 2. lämnar motionen 1972: 1260 iövrigt utan åtgärd, 3. lämnar motionen 1972: 1292 utan åtgärd. Närvarande:herrar i Skegrie (c), Mossberger (s), i (s), Antby(fp), i (s), (), (), (),i (s), i (c), fm (), herrarKrönmark (m), (vpk), ()* och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering.