bet · FV01KU25 · 1972-12-31 00:00:00 — Ä andra sidanär det tydUgt att varje åtgärd i någon utsträckning kan tUlgodose behov somockså de andra är ägnade att fylla. Mot bakgrund av dessa uttalanden diskuterarberedningen sedan frågan om utskottsminoritets befogenhet att få till ståndutredning inom utskottet. Beredningen föreslår att i en ny riksdagsordning (4kap. 10 §) en befogenhet tillerkänns en tredjedel av ett utskotts ledamöter attpåkalla upplysningar och utredningar från statlig myndighet. Minoritets-rättenär försedd med undantag och förbehåll. Underhänvisning tiU minoritetsbefogenhetens begränsningar och till det förhållandetatt den inte medför någon utbyggnad av den informa- KU 1972: 25 11 tionsapparat,som står till förfogande, förordar beredningen att också andraåtgärder skall vidtas för att förbättra tillgången till information iriksdagsarbetet. Hur skilda åtgärder inom de av beredningen angivna allmännaprinciperna skall avvägas mot varandra anser sig emellertid beredningen inteböra gå in på. Denna avvägningsfråga sägs till betydande del vara avorganisatorisk och praktisk art. Beredningen hänvisar vidare till deutredningar inom för vilka har redogjorts här ovan. Beredningenkommer till slutsatsen att det lämpligaste är att själv tillsätter enparlamentarisk utredning med uppgift att göra en samlad bedömning avriksdagens informationsbehov och sätten att tillgodose det. Utredningen bör alltså först och främst övervägafrågan om ökat anslag till partigrupperna för införskaffande och bearbetning avsakuppgifter samt spörsmålet om utbyggnad av . Ianslutning härtill bör utredningen ägna särskild uppmärksamhet åt behovet avinformation i tekniska och naturvetenskapliga ämnen och i andra därmedjämförUga discipliner. Utredningen bör vidare beakta de problem somaktualiseras genom den nya informationsteknikens landvinningar. Det är intesjälvklart att upplysningstjänsten eller den enhet, som kommer attsvara mot denna, organisatoriskt skall vara inordnad i riksdagensförvaltningskontor. En betydelsefull roU i informationshänseende spelarlitteraturförsörjningen genom . Det finns anledning förutredningen att pröva lämpligheten av en organisatorisk samordning av ledningenför upplysnings- och utredningsenheten och för . Dess utredningsarbete kan antas bli ganska långvarigtoch arbetet måste sannolikt delas upp i etapper. Grundlagberedningen har ingenanledning att ta ställning till huruvida de ovan nämnda särskilda utredningarnaskall uppgå i den nytUlsatta kommittén eller på vilket sätt den erforderUgasamordningen eljest skall etableras. Beredningen föreslår slutUgen, att en allmänthållen bestämmelse om de uppgifter som ankommer på riksdagensupplysningstjänst och på tas in i en ny riksdagsordning (9kap. 7 §); några organisatoriska bestämmelser i ämnet anser beredningen intebehöva finnas i riksdagsordningen. Beredningen är enig, såvitt nu är i fråga. 3Redogörelse angående frågan om den utåtriktade informationen 3.1 Gällande ordning m. m.i de i motionerna berörda hänseendena 3.1.1. () bevakar riksdagsarbetet för tidningarnas räkning genomsin riksdagsredaktion, belägen i . Inför ett arbetsplenum sänderriksdagsredaktionen i förväg ut en för- KU 1972: 25 12 teckningöver de riksdagsärenden som skall avgöras, med redogörelse för huvudinnehålleti utskottsbetänkandena, inbegripet motioner och reservationer. Kammardebatternabevakas av riksdagsredaktionens referenter, som gör utförliga referat avanförandena. Överläggningar efter middagsuppehåUet blir dock inte föremål försådana debattreferat. Två referenter turas om att bevaka kammaröverläggningarnaoch diktera sina referat. Dessa mångfaldigas och delas kontinuerligt ut tilltidningarnas referenter i m. fl. De sänds också med post tillspecialabonnenter i och landsorten. Pågrundval av debattreferaten sammanställer riksdagsredaktionen fortlöpande underdagens lopp översikter över debatterna. Dessa översikter sänds till allateleprinteranslutna abonnenter, mindre viktigt material dock inte till alla.Vid 17-tiden upprättas och utskickas på teleprin-ternätet en journalistisktupplagd sammanfattning av vad som har förekommit i kammaren. Perteleprinter sänder riksdagsredaktionen omkring också ut en rapportom riksdagsbesluten i korthet. Från kvällsplena distribueras kortasammanfattningar till tidningarna. Påföljande morgon sänds en översikt överkvällens debatt. Många tidningar får TT-materialet i telesättning för direktsättning. Partiledarnasanföranden i allmänpolitiska debatter brukar tillställas TT i sådan tid attutförUga förhandsreferat kan gå ut till pressen. Tidning med intresse försärskilt ämne kan beställa specialreferat från TT och får då debattreferat pertelex eller per telefon. TThar fr. o. m. 1971 efter överläggningar med tidningarna något begränsat sinbevakning av riksdagsdebatterna. Det kan anmärkas att TT lämnar löpanderapporter också om skriftligt riksdagsmaterial, såsom propositioner, motioneroch utskottsbetänkanden. Storstadstidningarnahar egna medarbetare som är ganska fast stationerade i förreferat av riksdagsmaterialet. får information via särskildanyhetsbyråer. , och har på egenbekostnad låtit installera direkta högtalarledningar till sina redaktioner frånriksdagens plenisal. 3.1.2Information från till tidningarna tillhandagår enligtgällande bestämmelser (7 § instruktionen för )endast ledamöter och organ. söker emellertid på andravägar aktivt underlätta arbetet för nyhetsmedierna i fråga om . Sålundaär kammarsekreteraren tillgänglig för att lämna massmediernasföreträdare närmare upplysningar om de ärenden som kommer att behandlas ikammaren , uppgift om vilka utskott som behandlarärenden av större aUmänt intresse samt allmän information om den aktuellaverksamheten inom . KU1972: 25 13 hundrataltidningar tillställs fortlöpande meddelanden av större intresse i fråga omkammararbetet samt förteckningar, som för varje arbetsplenum upprättas envecka i förväg över de betänkanden som skall behandlas vid sammanträdet.Pressens representanter i får på begäran kopior av anföranden ikammardebatterna så snart uppteckningen har justerats av talaren. Utskottenbrukar kontinuerUgt tillställa TT föredragningslistor och korrekturexemplar avbetänkandena. Överläggningar om informationen till massmedierna har hållitsbl. a. mellan företrädare för riksdagsjournalisterna samt kammar- ochutskottssekreterarna. bereds ett tiotal landsortsjournalistertillfälle att studera arbete under vårsessionen. Styrelsen för har den11 med stöd av riksdagsbeslut (BaU 70: 48) fastställt bestämmelserangående utdelning och försäljning av riksdagstryck m. m. (RFS 1970: 2).Varken länsbiblioteken, stifts- och landsbiblioteken eller tidningsföretag ärenligt bestämmelserna berättigade att erhålla riksdagstryck, inräknatsnabbprotokollet, kostnadsfritt. Enligt 3 § i bestämmelserna kan emellertidchefen för förvaltningskontorets enhet för riksdagstryck medge nedsättning avpriset vid försäljning av bundet riksdagstryck till bl. a. offentligabibliotek. Beslut om prisnedsättning har dock inte fattats. EnUgt praxis delasnära 40 exemplar av ej bundet riksdagstryck ut i pressfoajén i riksdagshusettill tidningar och andra nyhetsorgan. Före1971 gällde att läns- och landsbibUoteken erhöll bundet riksdagstryck tiUnedsatt pris eller, i ett par fall, gratis. En morion om utvidgning avdistributionen till nedsatt pris till bibliotek av riksdagstryck föranleddeinte någon åtgärd (BaU 1967: 58, jämför BaU 1966: 13). Enligtuppgifter från prenumererar defyra landsbiblioteken samt 18 av de 20 länsbiblioteken på riksdagstryck bundet tryck eller häftat tryck eller bådadera. Av dessa abonnerar trelandsbibliotek och 17 länsbibliotek på häftat tryck, inräknat snabbprotokollet.Det kan anmärkas att helårsabonnemang på snabbprotokollet kostar . Enligt en av chefen för den 16november 1970 med stöd av Kungl. Maj:ts beslut avgiven förklaring (SFS 1970:653) skaU pubUkationer i serien i principtiU-handahållas endast mot ersättning. Myndigheter m. fl. som anges särskiltskall dock tilldelas SOU kostnadsfritt. Inga tidningsföretag ingår emeUertid idenna uppräkning, däremot samtliga lands- och länsbibliotek. KU 1972: 25 14 3.2Riksdagens utåtriktade information i övrigt I fråga om denna information skall här antecknasendast följande. Radio- och televisionsutsändningar från kammaren medges.Sveriges radios personal får fortlöpande del av de önskemål som kommer fram vidgranskningen av bevakningen av riksdagsarbetet. Visningar av riksdagshusetanordnas i stor omfattning. En informationsbroschyr om harutarbetats och försäljes till aUmänheten. har en ganska omfattandeskoltjänst. Denna omfattar studiebesök i , medverkan vidstudiedagar i gymnasieskolor och distribution av studiepaket med pedagogisktmateriel rörande gången av ett riksdagsärende. 3.3Frågans tidigare behandling i Frågorna om förbättrad information angåenderiksdagen och om massmediernas bevakning av riksdagsarbetet har aktualiserats imotioner vid 1965, 1967, 1968, 1969, 1970 och riksdagar. Yrkanden harframställts bl. a. om utgivning av en informationstidskrift rörande riksdagensverksamhet, om inrättande av en pressombudsman och av en riksdagensinformationstjänst. Inrill 1970 ledde motionsinitiativen inte tiU beslut frånriksdagens sida om utredning eUer annan åtgärd. Nämnda år beslöt riksdagenemellertid på hemställan av bankoutskottet (1970: 8) att ge talmanskonferenseni uppdrag att föranstalta om en utredning av problemen angående riksdagensutåtriktade information. För en redogörelse för riksdagsbehandlingen avinformationsfrågan t. o. m. 1970 hänvisas till konstitutionsutskottetsbetänkande : 67. Talmanskonferensenuppdrog åt organisationsutredning att behandlafrågan om behovet av och förutsättningarna för ökad information om riksdagenoch dess verksamhet. Organisationsutredningenavslutade sitt uppdrag angående informationen med ett yttrande tilltalmanskonferensen . Därvid anfördes följande: Utredningen har låtit samla in visst materialangående andra parlaments informationsverksamhet. Emellertid har utredningenfunnit att förslag i änrnet inte lämpligen bör utarbetas för närvarande.Framför allt har utredningen menat att det vore fördelaktigt om ett sådant förslagkunde utarbetas på grundval av någon tids erfarenhet av enkammarsystemet.Enligt utredningens mening bör om något eller föranstaltaom en större undersökning av informationsfrågorna och då lämpligast genom ettutredningsorgan med företrädare även för (eller expertis från) skolor,massmedier och eventuellt reklambranschen m. fl. Talmanskonferensenbeslöt att lämna utan erin- KU1972: 25 15 ranvad organisationsutredningen anfört angående behovet av och förutsättningarnaför ökad information om och dess verksamhet. Vid riksdagväckes två motioner som syftade tUl en förbättring av utåtriktadeinformation. På hemställan av utskottet avslog motionerna. I sittbetänkande (1971: 67) uttalade utskottet att det i avvaktan pågrundlagberedningens överväganden angående informationen om intekunde anses erforderligt att beslutade om ytterligareutredningsåtgärder på sätt som hade yrkats i motionerna. 3.4Undersökning om i pressen Grundlagberedningen har låtit göra en undersökningav dagspressens nyhetsbevakning av arbete vissa perioder under åren1939, 1951, 1959 och 1969. Undersökningen, som har letts av docent , , har publicerats (i SOU 1972: 17). Isin sammanfattning anför bl. a. följande: Frågan om informationen om är ett stortproblem. Även om man gÖr en begränsning tiU tidningspressen som skett i dennaundersökning finns en rad svårigheter som hänger samman med variationer meUanoUka tidningar och oUka riksdagar. Serman till det sammanlagda materialet finns det en tendens att detta minskatkraftigt under de båda perioderna 1969 i jämförelse med tidigareundersökningsperioder. Minskningen är störst i två typer av tidningar:regionstidningarna och storstads-kvällspressen. Till bilden hör dock att detskett väsentliga förändringar i den journalistiska bearbetningen avmaterialet. Artiklarna är kortare och har fått större rubriker. Detär således omöjligt att svara ett entydigt ja eller nej på frågan ominformationen om i pressen är sämre 1969 än under tidigare perioder.I vissa storstadsmorgontidningar är förhållandet snarare det motsatta. Vadgäller regionpressen torde det dock vara klart att denna intar en alltmerrestriktiv hållning till riksdagsmaterial. Dettabetyder dock ej att det totala informationsläget om skulle ha blivitsämre. Tar man hänsyn tiU den nyhetsbevakning som sker från etermediernas sidatorde förhåUandet snarare vara det motsatta. Det kan nämnas att som ett led i egenpressbevakning en sammanställning har gjorts över tidningarnas bevakning dagför dag av riksdagsarbetet under vårsessionen 1971. Grundlagberedningen uttalar (s. 245) att det förett levande folkstyre är ett centralt intresse att medborgarna fortlöpande fårta del av de beslut som folkrepresentationen fattar och att de genom ökad insyni parlamentsarbetet får förståelse för den representativa demokratins KU1972: 25 16 funktionssätt.För medborgarnas möjligheter att följa riksdagsarbetet spelar enligtberedningen massmediernas bevakning en avgörande roU. Efter att ha omnämntHadenius' undersökning konstaterar beredningen att denna inte tiUåter någralångtgående slutsatser, eftersom den inte innefattar någon bedömning avmaterialets kvalitet. Det är emellertid iberedningens uppfattning attpressens bevakning av riksdagsarbetet inte svarar mot deönskemål man kan hysa. Åtgärder bör därför vidtas för att främja förbindelsernameUan och massmedierna. Det är beredningens uppfattning att riksdagenäven i andra hänseenden bör vara mera aktiv för att sprida kännedom om detparlamentariska arbetet. Efter att ha återgivit ovannämnda uttalande av 1969års organisationsutredning förklarar beredningen att tiden nu torde vara mogenatt närmare analysera behovet av utåtriktad information om och dessverksamhet och att undersöka vilka åtgärder från sida som bör vidtasför att förbättra denna information. Grundlagberedningen förordar att ocksådenna uppgift anförtros åt den utredning som beredningen strax ibetänkandet har föreslagit skall tillsättas för att undersöka behovav information för ärendenas behandling. Utskottet behandlar i detta betänkande frågor ominformation, som gäller . Dels avses och dess ledamötersbehov av information för en grundlig sakbehandling av ärendena. Dels är frågaom behovet av att sprida information till medborgarna om riksdagsarbetet ochriksdagens beslut. Båda dessa frågor behandlas i motioner till årets riksdagoch i grundlagberedningens publicerade slutbetänkande. En rik och allsidig tillgång tiU sakuppgifter ochgoda möjligheter att sovra och bedöma informationsflödet är av störstabetydelse för att rätt skall kunna fylla sina uppgifter. Utskottethänvisar härvidlag till vad grundlagberedningen har uttalat om behovet av enväl utbyggd informationsapparat i . Önskemåletom att trygga en gedigen sakbehandling av ärendena har legat bakom flerareformer i fråga om riksdagsarbetet. Också härutöver haremellertid informationsfrågorna blivit föremål för särskild uppmärksamhet. Bl.a. har förvaltningsstyrelsen på uppdrag tillsatt en särskildarbetsgrupp, , som under- KU 1972: 25 17 sökermöjUgheterna att utnyttja automatisk databehandling i riksdags-arbetet. Iutredningens uppdrag ingår att undersöka hur med hjälp av datateknikoch på annat sätt skall kunna tUlförsäkra sig erforderlig sakkunskap, särskilti tekniska och vetenskapliga spörsmål. Detta uppdrag skaU enligt direktivenfullgöras i samarbete med grundlagberedningen. Efter beslut av 1968överlämnades vidare ett motionspar till grundlagberedningen för övervägande avden i motionerna upptagna frågan om behov av information, främst itekniska och vetenskapliga frågor. Isitt slutbetänkande förordar grundlagberedningen att en utskottsminoritetskall få viss befogenhet att påkalla utredning inom utskottet. Härutöver läggerberedningen emeUertid inte själv fram förslag till konkreta åtgärder i frågaom informationsförsörjning. Redan detta förhållande ger enligtutskottets mening anledning att på nytt aktualisera problemen kringinformationen i speciella fackämnen. MenhärtiU kommer att beredningen rekommenderar att tillsätta enparlamentarisk utredning med uppgift att göra en samlad bedömning av riksdagensinformationsbehov och sätten att tillgodose det. Riktpunkten för utredningenbör enligt beredningen vara att utöver vad som följer av den föreslagnaminoritetsbefogenheten allmänt förbättra tillgången till information iriksdagsarbetet. Utskottetvill för sin del instämma i beredningens förslag och förorda att en utredningmed den inriktning som sades kommer till stånd. Manskulle kunna tveka om det lämpliga i att , innan enfullständig författningsreform har beslutats, göra en utredning med så passvidttgående syftning. Beredningen har emellertid i sina motiv anlagt allmännasynpunkter på vilka behov av sakuppgifter och utredningar som får anses vararelevanta för del (se ovan under 2.5). Dessa synpunkter bygger påförutsättningar som knappast kan komma att rubbas under det fortsatta arbetetmed en grundlagsreform. Utskottet är berett att för sin del ansluta sig tUlsynpunkterna i fråga som en ram för informationsutredningens arbete. Någotståndpunktstagande från sida till frågan om en särskild minoritetsbefogenheti utskotten kan däremot inte komma i fråga i detta skede. Osäkerheten om denframtida ordningen på denna punkt torde emellertid inte nämnvärt behöva påverkaövriga ställningstaganden i informationsfrågorna. Grundlagberedningen harföreslagit att utredningen tUlsätts . Utskottet är av samma mening. Ifortsättningen skall diskuteras vad som bör vara utredningens huvuduppgifter. Dennagång är det inte utskotten och deras personaluppsättning som står i intressetsmitt. Som grundlagberedningen har angivit har man nu att i stort välja mellantvå andra vägar för att nå fram till en allmänt förbättrad tillgång påfaktaunderlag för initiativ och beslut i . KU 1972: 25 18 Delskan man ge partigrupperna ökade resurser att förstärka sin egeninformationsapparat och att anlita utomstående mot ersättning i störreutsträckning än . Dels är det tänkbart att bygga ut upplysningstjänsti riktning mot ett centralt utredningskansli. Yrkandet i motionen 1972: 291, såvitt nu är i fråga, följer sistnämnda tanke. Bådadessa huvudlösningar har sina för- och nackdelar. Sannolikt måste båda anUtas.Utredningen bör enUgt utskottets uppfattning ha fria händer att inom denallmänna ram som har dragits upp av grundlagberedningen och som har nämnts idet föregående överväga hur metoderna lämpligen skaU kombineras och hur långtman över huvud taget bör sträcka sig för att tillmötesgå kraven på ökaderesurser. Vidde överväganden som angavs bör det vara en huvudfråga hur det vid fleratUlfällen påtalade behovet av expertis i specieUa discipliner skaU kunnatillgodoses. Härvid kommer inte bara teknologi och naturvetenskap iblickpunkten utan också andra ämnen. För att bota föreliggande brister kanspeciella arrangemang visa sig erforderUga. En utväg som kan övervägas meninte den enda är att inom varje fackområde för sig till knyta engrupp eller grupper av specialister, som efter anmodan i varje särskilt fallär villiga att tillhandagå med behövlig information eller att anvisa andralämpliga käUor. Flera problem är emellertid förknippade med en sådan anordning. Detär inte nog att informationstUlgången på olika specialområden är god.Informationen måste också föreligga i sådan form att riksdagsledamöterna utanalltför stor tidsutdräkt kan tillgodogöra sig informationen för poUtiskainitiativ och beslut. Härför krävs för det första att informationen får enlättiUgänglig form och inte är överlastad. Denna synpunkt kan tänkas bU delvistillgodosedd genom en funktion inom för kanalisering och sovring avinformation. För det andra krävs att ledamöterna har en grundläggande allmänorientering på ämnesområdet i fråga. En sådan orientering kan ha också det godamed sig att den bidrar till att fästa ledamöters och gruppers uppmärksamhet pånya samhällsproblem som aktualiseras av den snabba utvecklingen inom teknikoch vetenskap. Utskottet ansluter sig till vad som anförs i motionen 1972: 5 ombehovet av kontinuerlig information till riksdagsledamöterna om senastevetenskapliga rön på olika områden. Utskottet kan också instämma i det imotionen 1972: 622 framförda önskemålet om allmänt vidgade möjUgheter förriksdagsledamöterna att vidareutbUda sig. får ägnauppmärksamhet åt de nu berörda frågorna. Det kan beträffande den internautbildningen finnas anledning att tillgodogöra sig erfarenheter från Rifosverksamhet och att överväga medverkan från det informationsorgan och deexpertgrupper som har nämnts ovan. Enannan viktig uppgift för utredningen blir att undersöka och föreslå hurriksdagen på lämpligaste sätt skall kunna tillgodogöra sig data- KU 1972: 25 19 teknikenför sitt informationsbehov. Den nya informationstekniken bör kunna komma tUlanvändning både i fråga om information tillkommen inom ochinformation tillkommen utanför . Utbyggnadenav informationsservice aktuaUserar vidare en del organisatoriskafrågor, av vilka ett par redan har antytts. Önskemålet om parlamentariskledning och insyn kan tänkas bU skärpt för den händelse den särskildainformationstjänsten får andra och vidgade uppgifter. Under sådanaomständigheter kan det komma att te sig mindre naturUgt attinformationskansliet är inordnat i förvaltnmgs-kontoret. En betydelsefull roU iinformationshänseende spelar , vars service i förhållandetUl har klara beröringspunkter med upplysningstjänstens verksamhet.En tanke som bör prövas är därför att ställa ochupplysnings- och utredningsenheten under gemensam ledning.Uppgiftsfördelningen mellan en sådan styrelse och förvaltnmgsstyrelsen kräveren närmare analys. Utredningen bör emellertid vara oförhindrad att pröva ocksåandra lösningar, såsom att låta ingå i den »inre» riksdagsförvaltningenoch att i huvudsak behålla nuvarande ordning. En särskild fråga är hur encentral dataservice skall placeras in i organisationen, en annan hurinformationsenhetens tjänster och resurser skall komma utskottsarbetet tillgodo. Det angelägna i att medborgarna får en fyllig ochkorrekt kunskap om och dess arbetssätt, om den samhällsdebatt somförs i och om beslut har framhållits vid många tillfällen,senast nu av grundlagberedningen. Utskottet vill för sin del understryka att ensådan information är omistlig för en fungerande representativ demokrati. Åtskilligthar från sida uträttats för att aktivt sprida kännedom om detparlamentariska arbetet. Under flera är har emellertid gjorts framstötar imotioner om en förbättrad informationsverksamhet. beslöt atten utredning skulle företas i frågan. Någon utredning har emellertid hittillsinte kommit till stånd. Grundlagberedningen har , delvis stödd på enundersökning om bevakningen av riksdagsarbetet i pressen, återupplivat tankenpå en utredning om utåtriktade information och om åtgärder för attfrämja den. Utskottet ansluter sig till denna tanke och föreslår att uppdragetanförtros åt den av utskottet ovan föreslagna kommittén. Press,radio och TV är de i särklass mest betydelsefulla förmedlarna av informationfrån . Utredningen bör undersöka vad som kan göras för att stimuleraintresset för riksdagsarbetet från massmediernas sida och vidganyhetsförmedlingen genom dessa om . KU 1972: 25 20 Motionen1972: 621 syftar till stöd åt landsortspressens insatser för att orientera dessläsare om riksdagsarbetet. Att motionärerna är ute i ett angeläget ärendebelyses av resultatet av den undersökning om pressens nyhetsbevakning avriksdagsarbetet som grundlagberedningen har låtit företaga: enligtundersökningen står det klart att omfattningen av riksdagsmaterialet iregionpressen har minskat. Utredningen får i positiv anda pröva de förslag tillstöd- och stimulansåtgärder spm har förts fram i den nämnda motionen och iandra motioner i frågan, väckta .