prot · FU09101 · 1971-12-31 00:00:00 — En gäldenär som utsatts för relativt ringa åtgärder och sålundavet med sig att det inte har gjorts alltför mycket för att utkräya det som hanär skyldig att betala, men som när han kommer inför rätten bhr ålagd attbetala exempelvis tycker Inte när han går därifrån, att han har bhviträttvist behandlad. En borgenär, som kanske i ärhgt syfte - vidtagit htetmer åtgärder har måhända inte ansett sig kunna sköta ärendet själv utanvidtalat ett ombud. Det har kostat honom , men domstolen ger honom 40kroor I ersättning. Han kan ju Inte anse att han är riktigt rättvist behandlad. Med en schablonmässig taxa kan inte ersättningen utgå förde faktiska kostnaderna, vilket vore rättvist och såsom har sagts när det gälltatt utforma grundreglerna för dessa frågor. Jag har för min del framhållit i en motion att man bordekunna ge domstolarna möjlighet att bedöma skäligheten av de krävda inkassokostnadema.Dels måste domstolen kunna bedöma om de åtgärder som vidtagits är skäliga, delsbör den också kunna bedöma om de kostnader som har debiterats för de olikaåtgärderna är skäliga. På det sättet skuUe man kunna komma dithän att såvälborgenär som gäldenär efter tvistens slut liksom intygar för sig själva att dehar fått en rättvis behandling. Det finns emeUertid ett inslag i propositionen somegentligen är mer betänkligt än införandet av en schablontaxa. Enligt förslagetskulle domstolarna åläggas att i sina domar tiUämpa en i administrativ ordningutfärdad taxa för att utmäta del av domen. Bestämmelser om rättegångskostnadernaingår i själva domen, och de brukar fastställas av domstolen efter det attdomstolen har fått in uppgifter om vad de olika vittnesmålen osv. NuskuUe den del av domen som gäUer inkassokostnaden vara bestämd genom en taxaoch en kungörelse. Det blir sålunda inte domstolen som beslutar hur högersättningen skaU vara, utan det avgöres av en taxa. Lagrådet har tagit avståndfrån detta förfarande med motiveringen att det strider mot den rättssats somsäger att rättsförhål- landenmeUan enskUda skall bedömas enligt i lag givna stadgar. Det här är kanske en ganska Uten och obetydlig sak, menjag tror att det principieUt är väsentligt att domstolarna är suveräna. De börha endast ett åläggande, nämhgen att döma efter av stiftade lagar. Idet här fallet avviker man något från den principen, och lagrådet har helt ochhåUet tagit avstånd därifrån. Jag skaU inte måla den onde på väggen. Men det har välförekommit i olika länder och att domstolarna inte varit suveränautan varit ett instrument i den rådande regimens hand. Jag misstänker inte attnågonting sådant kan förekomma här, men det föreslås ändå en awikelse från ensedan urminnes tider gällande grundsats att domstolar skaU vara suveräna attdöma efter lagen utan att vara beroende av den rådande regimen vid avkunnandetav sina domar. Det är inte mer än sedan här i riksdagendiskuterades möjligheten att mUdra obligatoriet när det gäller lagrådsremisser.Detta blev också beslut. Men jag vill erinra om att vid dettUlfället ungefär hälften av ledamöter ansåg att det obligatoriumbeträffande lagrådsremissen som rått dittills var befogat. Det förvånar migdärför mycket att i det nu aktuella fallet nästan hela justitieutskottet harhaft en annan mening, dvs. att man bör kunna ge avkaU även i ett sådant fall,då lagrådet helt tagit avstånd från en viss princip. Jag tycker inte heUer att det vittnar om alltför stort modatt så att säga krypa bakom ett särskUt yttrande där man, såvitt jag kan fatta,har ansett att den princip jag förordar i och för sig är riktig men med hänsyntUl de praktiska fördelar som kan förknippas med Kungl. Maj:ts förslag ändå gåremot den förra principen. Man har således en uppfattning om vad som i principär riktigt, men man röstar mot sin mening. Det är det jag tycker är litetallvarligt, och att dessa utskottsledamöter sedan fogar ett särskilt yttrandetill betänkandet förändrar inte saken på något sätt. När det gäller påståendet att Kungl. Maj:ts förslag skullege en mer praktisk ordning vUl jag fråga: Vad gör man egentligen för praktiskavinster med det förslaget? Jo, att man går över tUl en metod enligt vUken mandömer ut inkassokostnader på ett sätt som inte överensstämmer med derättssatser som jag frän början angav, nämligen att inkassokostnadema skuUevara skäliga och motiverade, dvs. i stort sett vara de faktiska kostnaderna. Jag skaU inte förlänga debatten, men jag viU - medhänvisning till de synpunkter jag har framfört yrka bifall tUl reservationen. Inkassokostnader m m. FruKRISTENSSON (m): Det förtiänar att inledningsvis understrykasatt den proposition som vi här behandlar löser ett mycket angeläget problem,nämligen att klargöra vem som skall ersätta inkassokostnadema. Det är en fråga somvarit oklar. Genom propositionen undanröjer man den ovissheten - och jag tyckeratt det är bra att man fått det klarläggandet. 1 övrigt vill jag säga till att det inte ärnågot särskUt uttryck för bristande mod att vi har nöjt oss med ett särskiltyttrande när det gäller den här principieUt viktiga frågan som tarupp. Vi har sett det som en praktisk åtgärd att man i en kungörelse anger vissa Inkassokostnader m. m. beloppefter vilka inkassokostnadema och kostnaderna för betalningsföreläggande skaUersättas. Det är klart att man kan anföra principiella betänkligheter, meneftersom domstolarna redan nu utdömer belopp som fått en schablonmässigkaraktär har vi inte ansett att avgörande invändningar kan resas emot attbeloppen anges i en kungörelse. Jag skuUe vidare vilja säga tUl att det i detföreliggande förslaget tUl kungörelse anges att de föreslagna beloppen skaUvara högsta belopp, dvs, man skaU kunna gå under dem. Det kanske också finnsanledning att framhåUa att man har tänkt sig att domstolen även, om det finnssynnerliga skäl, skall kunna utdöma högre belopp. De belopp som anges ikungörelsen är alltså den huvudregel från vUken undantag skall kunna göras. Vi som står för det särskUda yttrandet har närmast velatfoga detta till betänkandet med hänvisning tiU den fråga som så småningomkommer under prövning, nämligen den rättshjälpsreform som vi har attmotse. I den frågan, som vi behandlade tidigare här , har vi i utskottetkanske inte haft den i stort sett enhäUiga uppfattning som vi haft i dennafråga, ty den ger vidare perspektiv. Jag skulle för egen del vUja säga, närherr Henmark gör så stor skUlnad mellan vad som regleras i kungörelse och ilag, att när det gäller frågan om kostnader för advokatarvode m. m. så tyckerjag egentUgen att det riktiga är att man i lag anger att det är domstolarna somskaU avgöra ersättningsfrågan, ty det är ju mindre tilltalande att frågan omersättning tUl uppdragstagare -advokater t. ex. skall regleras genomkungörelse eller genom lag. Principen bör vara att arvodena fastställes i heltannan ordning, alltså vid sidan av de beslutande organen. Men som sagt har vi från utskottsmajoritetens sida velatstäUa oss bakom propositionen, och vi har gjort det av praktiska skäl. Vi trorInte att det kommer att bli några större skUlnader på de i kungörelsenfastställda beloppen i förhållande till vad som har gällt. Hert HENMARK (fp) kort genmäle: Det är klart att om kungörelsen kommer attges en sådan utformning att man har vissa gränser, så kan man säga att det isak blir ungefär samma förfarande som jag har föreslagit. Då blir det enskälighetsbedömning. Men om det nu bara finns en högsta gräns är ju faran atten borgenär, som tar reda på dessa saker, så att säga begränsar sina åtgärderjust så att de kan täckas in i detta belopp. Då uppstår risken det har jagockså påpekat i motionen att man, även om det eljest kanske skuUe varaskäligt och bäst för både borgenären och gäldenären att klara upp sittmellanhavande utan att gå tiU rättegång, ändå går tiU lagföring, därför att maninte kan få ersättning för de kostnader, som eljest kunde anses vara skäliga. I övrigt tycks ju, om kungörelsenär utformad på det sättet vUket jag ju inte har haft möjlighet att kontroUera skiUnaden inte blir så värst stor. FrökenBERGEGREN (s); har ju redan redovisat varför justitieut- skottet har stannat för det beslut det har gjort. Jagskulle bara vUja säga några ord i anledning av att ändå haransett sig böra avge ett särskilt yttrande, där hon har sagt att hon anser ialla faU att detta egentligen inte är förenligt med den grundsatsen atträttsförhåUandena meUan enskilda skaU bedömas enligt i lag givna stadganden. Jag skulle då bara vilja peka på vad departementschefenhar anfört i proposition nr 105, s. 25, där han bemöter vad lagrådet har sagt.Statsrådet säger att det enligt hans mening inte föreligger något principiellthinder för att man reglerar denna fråga på annat sätt än i lag och att eftersomlagrådet redan har godtagit en sådan ordning när det gäller inkassokostnad ochannan kostnad i mål om betalnmgsföreläggan-de, där det också är fråga om etträttsförhåUande meUan enskUda, så finns det faktiskt inte skäl att man skaUanse att detta är principiellt awikande från vad som bör kunna godtas. Medhänsyn tiU att förfaringssättet i sådana här fall ju är synnerligen enhetligtoch schablonmässigt så lämpar det sig mycket bra att i detta faU reglera detgenom kungörelseförfarande. Utskottet har också funnit att de praktiska skälenär övervägande och har stannat för att tillstyrka propositionen i den delen. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemstäUan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Punkterna 2 och 3 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Nr 13 i anledning av Kungl. Maj :ts proposition medförslag till lag om ändring i vattenlagen (1918:523), m. m. jämte motion Nr 15 angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Nr 15 angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Nr 25 angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Kammaren biföll vad utskotten idessa betänkanden hemstäUt. § 22 Stathgt tidskriftsstöd Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 14 i anledning avKungl. Maj ts proposition angående statligt tidskriftsstöd jämte motioner. Kungl, Maj:t hade i propositionen 1971:47 under åberopandeav utdrag av statsrådsprotokollet över utbUdningsärenden för den 12 mars 1971föreslagit att dels godkänna de i statsrådsprotokollet förordaderiktlinjerna för statligt tidskriftsstöd, dels tlU Tidskriftsstöd /72 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservatlons-anslag av500 . Beträffande propositionens huvudsakhga innehåU anfördesföljande: "I propositionen föreslås statliga stödågärder föratt arbetsbetingelserna och spridningsmöjligheterna för kulturtidskrifter ochideeUa tidskrifter skaU förbättras. Tre stödformer föreslås, nämhgen grundbidrag,projektbidrag och ett system med stödköp. Tidskriftsstödet bör administreras av en för ändamåletinrättad fristående myndighet. Totalkostnaden för de föreslagna stödformerna uppskattastill , vilket innebär en ökning i förhållande tUl nuutgående tidskriftsstöd från anslaget Bidrag tiU särskUda kultureUa ändamål medca ." I detta sammanhang hade behandlats dels motionen 1971:370 av herrar och ,såvitt nu var i fråga, dels motionen 1971:1310 av herrarBjörk i och , vari hemställts att med anledning avKungl. Maj ts proposition nr 47 skulle uttala, att den i propositionenförordade i sin verksamhet borde vägledas av kravetpå mångsidighet och att särskilda röstningsregler skuUe utformas i syfte atttrygga en nämndminoritets intressen, dels motionen 1971:1365 av fruRyding m. fl,, i vad avsäg hemställan att med bifall i övrigt tUlKungl. Majts proposition 1971:47 skuUe besluta 1. att det StatUga tidskriftsstödet i sin helhet skuUeutgå såsom grundbidrag, 2. att tUl Tidskriftsstöd för /72 underåttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , dels motionen 1971:1366 av herrWikström m. fl., vari hemstäUts att skulle 1. besluta att projektbidraget skuUe utformas ochfördelas enligt i motionen angivna riktlinjer, 2. uttala attkravet på mångsidighet i tidskriftsurvalet även borde gälla för de mottagandeinstitutionerna i stödköpssystemet samt 3. besluta att denföreslagna nämnden skulle bestå av minst sju ledamöter och inrymmarepresentanter även för de politiska partierna. 1. att med anledning av Kungl. Maj:ts förslagoch med bifall till motionen 1971:1310 uttalade, att den föreslagna nämnden förtidskriftsstöd i sin verksamhet skuUe vägledas av kravet på mångsidighet och att särskUda röstningsregler skulle utformas i syfteatt trygga en nämndminoritets intressen, 2. att riksdagenbeträffande sammansättningen av med bifaU tiU Kungl.Majts förslag och med avslag å motionen 1971:1366, såvitt nu var i fråga,godkände vad härvidlag förordats i statsrådsprotokollet, 3. att riksdagenbeträffande de i stödköpssystemet mottagande institutionernas tidskriftsurvalmed bifall tUl Kungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionen 1971:1366 såvittnu var i fråga godkände vad härvidlag förordats i statsrådsprotokollet, a. beträffande stödformerna med bifaU tUl Kungl. Maj:tsförslag och med avslag å motionen 1971:1365 såvitt nu var i fråga godkände projektbidrag som stödform i det nya stödsystemet, b. beträffande projektbidragets utformning och fördelningi anlednmg av Kungl. Maj:ts förslag och motionen 1971:1366 såvitt nu var i fråga som sin mening gav Kungl. tUl känna vad utskottet anfört, 5. att riksdagengodkände de i övrigt i statsrådsprotokollet förordade riktUnjerna för statligttidskriftsstöd, 6. att riksdagenmed bifaU till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionen 1971:1365 såvittnu var i fråga tUl Tidskriftsstöd för /72 på driftbudgeten underåttonde huvudtiteln anvisade ett reservationsanslag av , 7. att riksdagenskuUe avslå motionen 1971:370 i vad avsåg ungdomsorganisationernastidskriftsutgivning. Reservation hade avgivits av (vpk), som ansettdels att utskottet under 4 bort hemstäUa, att a. beträffande stödformerna med bifaU tiU motionen1971:1365 såvitt nu var i fråga och med avslag å Kungl. Maj:ts förslag uttalade att projektbidrag inte skulle förekomma som stödform I det nya stödsyste met, b. beträffande projektbidragets utformning och fördelningskuUe avslå Kungl. Maj:ts förslag ävensom motionen 1971:1366 såvitt nu var i fråga, dels att utskottet under 6 bort hemstäUa, att i anledning av Kungl.Maj:ts förslag och med bifaU tiU motionen 1971:1365 såvitt nu var i fråga tiUTidskriftsstöd för /72 på driftbudgeten under åttondehuvudtiteln anvisade ett reservationsanslag av . (vpk): TUl kulturutskottets betänkande om detstatliga tidskriftsstödet är fogad en reservation, som dels gäller ett awisandeav införandet av det speciella projektbidraget, dels en höjning av anslaget. Låt migförst kort beröra frågan om projektbidrag. Som vi ivår motion, nr 1365, framhållit spelar i den tiUtagandemonopoUserlngen inom dags- och veckopress - de icke-kom-mersieUa tidskrifternaoch buUetinerna en aUtmer betydelsefuU roU i samhället. Det är därförväsentligt att dessa ges goda existensmöjligheter. I detta avseende är vialltså överens om vad som sagts av departementschefen och vad utskottetskrivit. Men i fråga om det föreslagna projektbidraget, som avseskomplettera grundbidraget, har vi starka och bärande Uivändningar att göra,eftersom detta får en Icke önskvärd styrningseffekt. De närmast berörda parterna i detta fall kulturtidskrifterna har tyvän inte fått vara med I remissförfarandet vad detgäUer litteraturutredningens betänkande. Detta är beklagligt. De flesta hargenom andra kanaler rUctat häftig kritik mot flera förslag. Av de tidskriftersom vänt sig emot ifrågavarande projektbidrag vUl jag bara nämna sådana som Ordoch BUd, Zenit, Kommentar, Häften för kritiska studier. Medicinska föreningenstidskrift och Vår Lösen. viU jag inte påstå att utredningens förslag äridentiskt med proposition nr 47 dess bättre, kan jag tUlägga. Men en väsentUgfråga i propositionen är just uppdelningen av stödet i en generell del och enselektiv del. Det är Inte bara kommunisterna som har uppmärksammatden betänkliga styrningseffekt som blir följden. Det heter att de projektbidrag som skall Införasinnebär att tidskrifterna måste redovisa vissa konkreta projekt och dessutomredovisa artikelförfattare. Sedan skaU en nämnd bedöma dels angelägenhetsgradenav själva projektet, dels lämpligheten av författare som tidskriften valt. Ochom pengar då beviljas i form av ett projektbidrag, skall dessa utom iyttersta undantagsfall - utbetalas direkt tUl respektive författare. Man kan ju inte tolka hela dettaförfaringssätt på annat vis än så att det ökar risken för att vi skaU få ensamUng statUgt auktoriserade kulturtyckare. Det hjälper tyvärr icke att utskottet uttalar sig för attdenna utdelningsnämnds verksamhet skall vägledas av mångsidighet och attdessutom särskUda röstningsregler skall utformas i syfte att trygganämndminoritetens intressen. Man måste ju komma fram till ett beslut på någotsätt i nämnden också i fråga om projektbidraget. Och, herr talman, också av ren självbevarelsedrift anserjag att man måste hålla fast vid ett grundbidrag som tidskrifterna självasuveränt får förfoga över. För så fort en sådan nämnd avslår ansökningar omprojektbidrag - och detta kommer ju att hända så kommerautomatiskt, med rätt eUer orätt, misstanken om ett poUtiskt stäUningstagandeav nämnden i fråga. Vi anser alltså att vi har starka och bärande skäl för bör håUa fast vid principen om grundbidrag. Tidskrifterna söker ju anslagen gång , och i denna anslagsansökan kan de ta upp vad de vill, t. ex.om så önskas motivera en framstäUning om mer pengar med att de planerar attgenomföra vissa projekt. Sedan till anslagssumman. Det finns en rad värdefuUatidskrifter och bulletiner, som försöker komma ut regelbundet och som verkligenbehöver stöd för att kunna leva vidare. Men med den i propositionen föreslagnasumman kommer de inte att kunna få stathgt ekonomiskt Detfinns också krav från ungdomsorganisationerna som gäller ett bättre statligtekonomiskt stöd tiU utgivning av deras tidskrifter. Inte heUer de kommer attbli så värst långt tillgodosedda med den summa som föreslås i propositionen. Vi anser från vpk:s sida att haralldeles rätt när det hävdar att stödet måste utgå med minst det dubblabeloppet. Detta namnes också i reciten i utskottsbetänkandet. I reservationenhar vi dock stannat för att yrka enbart dubbla beloppet, aUtså att detanvisas ett reservationsanslag på . Med det anförda ber jag att få yrka bifaU tiUreservationen till kulturutskottets betänkande nr 14. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): Här har uttalat en hel delkritik mot utskottet och dess betänkande och framhållit att det skuUe ha varitmycket bättre, om utskottet hade stannat för den mening som i stället kommittUl uttryck i hennes reservation. Vi är, som aUa vet, 15 ledamöter i utskottet.14 av dessa har enat sig. Tyvärr kunde mte följa oss. I propositionen har föreslagits tUl kulturtidskrifter ochideella tidskrifter ett belopp på . Det innebär en ökningfrån Innevarande budgetår med ca . Det förslaget har utskottettUlstyrkt. Propositionens förslag om projektbidrag tiU tidskrifterbygger på förslag från en utredning. Syftet med bidraget är ju att det skaUverka i kvaUtetshöjande riktning för tidskrifternas del. Det är aUtså ett stödtUl kvalificerad kultur- och samhällsjournalistik. Det skall underlätta förtidskrifterna att skaffa artiklar och artikelserier från medarbetare när dessaartiklar och artikelserier är så kostnadskrävande att projekten inte ryms inomtidskriftens normala budget. Departementschefen har framhållit i propositionen att detär angeläget att det inte ges någon anledning till misstanke om styrning avtidskrifternas journahstik. När pengar skaU lämnas till något projekt, skaU detvara efter prövning av projektets ämnesinriktning eUer de aktueUa författarnaslämplighet att uppfylla önskemålet att stimulera kvaUtets-journaUstik. säger att här blir det en politisk styrningoch här löper man alltså risker. Än en gång vill jag säga att det är ju frågaom att få fram kvalitetsprodukter, och då är det väl inte så underligt om manviU att det ändå skall anges vad det är man har för avsikt att använda pengarnatUl. viU att de i stäUet skaU utbetalas såsom grundbidrag, ochdepartementschefen säger att han utgår ifrån att medlen under det första åretsom systemet skall tUlämpas tiU större delen faUer på grundbidrag. Vi har frånutskottets sida inte funnit förslaget om projektbidrag sådant att ett bifaU tiUdetta förslag är förenat med några risker utan vi delar den mening som ärangiven i propositionen att det kan verka kvaUtetshöjande och att det ärframfört i ett vällovligt syfte. När anför att det finns remissinstanser somvarit tveksamma i denna fråga, bör hon väl också kunna erkänna - och det gör 4* protokoU 1971. hon säkert att många av remissinstanserna tillstyrkt. Det hela är en bedömningssak. Vid den bedömning som vigjort av denna proposition har vi kommit fram tUl ett tiUstyrkande. Jag beratt få yrka bifall tUl kulturutskottets hemställan. (vpk): Det är alldeles riktigt som i Lane-Herrestadsäger att detta projektbidrag skall införas i kvalitetsförbättrande syfte. Detär bara så att med den utformning stödet då erhåUer är det inte tidskrifternasjälva som får avgöra hur de skall förbättra sin kvaUtet. Jag kan ställa enfråga som exempel. Låt oss säga att tidskriften vill göra en storutredning om . Är detta i så faU något som är värt stöd och är då herrN.N., . den lämpliga författaren? Det skall nämnden avgöraoch säga ja eller nej tUl. säger att det är en bedöm.ningssak. Javisst!Följden av ett system med projektbidrag blir att de redaktioner som bästidentifierar sig med överhetens kultursyn och den är alltid politiskt bestämd kommer att få de största resurserna. Hur man än vänder och vrider på sakenkommer resultatet att bh detta. Därför har vi reserverat oss mot detta förslag,då vi inte vill ha denna styrning. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c); Det kan naturligtvis låta bestickande atttidskrifterna mte själva får avgöra. Men är man ute och vill ha statUga pengarär det inte så märkvärdigt om de som skaU lämna pengarna viU ha någotInflytande också. Jag skulle tro att om man kommer med verkligt fina projekthar man all anledning räkna med att nämden tUlstyrker. Skulle det bU på detsättet att bidraget kommer att missbrukas och att man inte kan vinna gehör förmer än en kultursyn, då skaU vi passa på, hoppas jag, både och viandra, att ge oss till känna. Överläggningen var härmed slutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Punkterna 4 och 6 Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller kulturatskottets hemställan i betänkandetnr 14 punkterna 4 och 6 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens Nr 101 ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde Tisdaeen den rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Nej - 17 Avstår 2 Punkterna 5 och 7 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 16 i anledning av motion angående radionämnden. I motionen 1971:800 av herrCarlshamre hade hemstäUts att uttalade sig för att radionämndensledamöter skuUe utses av samt att hos Kungl. Maj:t skulleanhåUa om utredning och förslag angående upprättande av ett tUl radionämndenknutet utredningskansli. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1971:800. Reservation hade avgivits av herrNilsson i Agnas och (båda m), som ansett att utskottet borthemstäUa, att i anledning av motionen 1971:800 i skrivelsetUl Kungl. som sin mening gav Kungl. tlU känna vad reservanternaanfört angående radionämnden. Hen CARLSHAMRE (m);