prot · FU09108 · 1971-12-31 00:00:00 — De höga hyroma i nyproduktionen och sambandet meUan högasocialhjälpskostnader och bostadskostnader bör också leda tUl en höjning av detstatliga bostadstUlägget och/eller statsbidraget tUl kommunala bostadstiUägg.Statsbidrag utgår högst med belopp motsvarande för helt25-tal kronor, varmed famihens bostadskostnad överstiger i månaden.Vid beräkning av statsbidraget beaktas dock inte den del av bostadskostnadensom i fråga om familj med ett eUer två barn överstiger , ifråga om famih med tre eUer fyra barn och i fråga om famihnied fem eUer flera bam . I flera kommuner harhyreskostnadema föranlett mer generösa bestämmelser. De statliga bestämmelsernamöjliggör mte ett beaktande av den nya trångboddhetsnormen. Reglerna bör också ses över bl. a. i syfte att förenklaadministrationen av bidragen. I det sammanhanget bör övervägas att skapa ettsystem i vUket bostadsstöd till barnfamUjer, handikappade, pensionärer ochandra låginkomsttagare kan samordnas. Inkomstreduceringen av de nuvarande bostadstilläggen tUlbarnfamiljer sker med hänsyn tUl senast kända beskattningsbara inkomst. Dettainkomstbegrepp är en dåUg mätare på famUjens försötiningsförmåga. Beräkningenav bidragen bör bygga på den aktuella inkomsten och inte som gamlauppgifter. En undersökning inom -visar att en sådan reform skuUebetyda att stödet effektivare skuUe nå dem som har ett verkhgt behov idagsläget. Med hänvisning tUl det anförda anhåUes om kammarenstiUstånd att tUl herr socialministern få framställa följande fråga: Är statsrådet beredd att medverka tUl en höjning avmkomstreduce-ringsgränserna vid beräkning av bostadstUläggen samt en höjning avstatsbidragen tUl kommunala bostadstUlägg och en översyn av övriga bestämmelserrörande bostadstUlägg tUl barnfamiher? Denna anhåUan bordlades. § 25 Interpellation nr 143 om åtgärder mot svavelföroreningari luften, m. m. Ordet lämnades på begäran tUl HerrWIRTÉN (fp), som yttrade; Utsläpp i atmosfären av svavelföreningar frånuppvärm- nlngsanordnhigar, Industrier och kraftverk har successivt framstått som ett av våra allvarligaste mUjöproblem. Den olja som används innehåUer en varierande andel svavel som förs ut i luften med rökgaserna. ningarna är många. 34 I en nyUgen pubUcerad rapport"Luftföroreningar över nationsgränser- na - Mihöförändrlngargenom svavel I luften och nederbörden" redogörs Nr 108 utförligt för dessa skadeverkningar och deras långsiktiga effekter. Rapportenhar utarbetats av en svensk expertgmpp för FN:s mihökonfe- Expertgruppen anser bl. a. att man inte kan utesluta att långvarig exponering även för låga koncentrationer svavelföreningar I luften kanleda tUl ökad dödlighet. Skadorna på material genom t. ex. korrosion uppskattas tUl ca 300 mUjoner kronor i . Rapportenanger också andra skador såsom sämre tUlväxt i skogarna, försurningav sjöar och jordar. Slutsatsen är att ett fortsatt omfattande Utsläpp avsvavel har mycket allvarliga konsekvenser. dokumenterade,men rapporten ger en samlad bedömning som klart visar nödvändighetenav kraftfuUa insatser för att begränsa utsläppen. kostsammainsatser ger ekonomiska vinster. Maj:ts förordning av högsta tUlåtna svavelhalten i eldnmgsoha begränsats tUl 2,5 viktprocent.Kungl. kan också bestämma om lägre värden. Så har skett. I ett antalkommuner i samt I får fr. o. m. Inteanvändas eldnlngsoha som Innehåller svavel. lämnade ett förslagom den fortsatta nedtrappnlngen av svavelhalten I eldnlngsoha. Fr. o. m. 1oktober 1972 skuUe de strängare bestämmelserna gälla 1 ytterligare ett antalkommuner inom och , , och . Iolika etapper skuUe dessa sedan införas i resten av landet, så att förbudet attförbränna eldnlngsoha med svavelhalt överstigande 1 viktprocent fr. o. m, Ioktober 1972 skuUe omfatta hela landet. Avsikten med tidsplanen är bl. a. attge producenter och leverantörer underlag för en mer långsiktig planering. program genomförs skuUe halten svaveldioxid i tätorter minskatiU mindre än hälften av nuvarande värden. De totala svaveldloxldutsläppenskuUe dock hgga ungefär värden. Naturvårdsverketaktualiserar också möjligheterna att med hjälp av mUjövårdsavgifter begränsautsläppen, ett förslag som tidigare framförts av . Svårighetema att nedbringa svavelutsläppen har samband medatt tiUgången på naturligt lågsvavhga ohor är begränsad med höga priser somföljd. TiUgången på avsvavlad oha är dessutom beroende avmöjhghetema att skaffa kapital för att bygga avsvavlingsanordningar. Målet bör vara att kraftigt minska utsläppen avsvaveldioxid och andra svavelföreningar. I princip kan man då väha två metoder.Dels kan oha med hög svavelhalt genom särskild behandling avsvavlas, dels kanman vid eldning med högsvavliga ohor utnyttja reningsanordningar, där svavelföreningarnatas bort ur rökgaserna. I båda fallen finns metoder som gör det möjhgt attutvinna svavel eUer svavelföreningar, som kan utnyttjas kommersiellt. Två frågeställningar är speciellt relevanta vidbedömningen av de fortsatta åtgärderna mot svavelutsläpp. Är den tidsplannaturvårdsverket framlagt tUlräcklig eller är mer omfattande åtgärdermotiverade av samhäUsekonomiska eher mUjöskyddande skäl? Är de nuvarande författnmgarna och den metod att komma åt 35 1"° problemet som författningama geruttryck för lämphga? Torsdagenden ambition är attmot slutet av få ned 14 oktober1971 svaveldioxidutsläppen tUl nuvarandenivå. Men utsläppen kommer under de närmasteåren att öka och under större delen av perioden att ligga över nuvarandevärden. Detta kan jämföras med vad jordbruksministern anförde vid konferensenNaturvård 70, nämligen att siktet är inställt på att vid 1970-talets mittanvända eldnlngsoha med högst I procent svavel i aUa stöne tätorter. Detta ären något högre ambitionsnivå än den nu stäUt upp. I densvenska expertkommitténs rapport förordas vidare ett alternativ som tiU år 1982skuUe sänka utsläppsnivån tUl hälften av nivå. Därefter skuUe den bhoförändrad. Sedd i dessa relationer framstår program somotUlräckUgt. De författningar som är av betydelse för att begränsautsläppen uppbyggs generellt på metoden att den oha som används skaU varalågsvavlig. Det finns i författningama inte något incitament tlU utveckUng avdet andra alternativet, nämUgen att rena rökgaser och därigenom förhindrautsläpp av svaveldioxid. Genom dispensförfarande kan rökgasrening docktillåtas som ersättning för användning av lågsvavlig oha, ettundantagsförhåUande således. Men rökgasrenlngsmetodema har vissa fördelar somgör det angeläget att dessa stimuleras. Reningsgraden kan göras mycket hög,motsvarande användning av oha med mycket låga svavelhalter. Dessutom kan andraföroreningar i rökgaserna, t. ex. stoft, avsklhas. Flera olika metoder harutvecklats för avsvavling av rökgasema, bl. a. av svenska företag. Det finnsstarka skäl att ytterligare stimulera utveckhngen av rökgasrenare såvälförfattnlngsmässlgt som ekonomiskt. Enligt teknisk expertis finns detföratsättningar att utveckla effektiva och relativt blUiga anläggningar. Dennautveckling är angelägen. Därför är det enligt min mening tveksamt om man i sådominerande grad som föreslagits skall binda utveckhngen enbart vid avsvavhngav oha. Ytterligare ett sätt att minska svavelutsläppen är attanvända gas som bränsle. Naturgasen innehåUer mycket få förorenande ämnen ochär från mUjösynpunkt ett attraktivt bränsle. TiUgången på gas i närheten avSverige ökar. Dels finns gas i de stora Nordsjöfyndlgheter som böqatutnyttjas, dels byggs det östeuropeiska distributionsnätet ut bl. a. tlUFinland, Utsikter att öka tlUförseln av gas tUl finns aUtså, Slutligen står det klart att en avsevärd del av desvavelföroreningar som faller ut över kommer från länder påkontinenten. Det är därför angeläget att IntemationeUt verkar för enbegränsning av svavelutsläppen. Med hänvisning tlU vad som anförts hemställer jag omkammarens tUlstånd att till herr jordbruksministern få stäUa föhande frågor: I vUken taktanser statsrådet att minskningen av svavelutsläpp I atmosfären från svenskakällor genom bl. a. sänkning av svavelhalten I eldnlngsoha bör genomföras? VUka åtgärder,författningsmässiga och ekonomiska, avser statsrådet vidta för att stimulerautvecklingen av metoder för rökgasrening varvid bl. a. svavelföreningar kanutvinnas? VUka åtgärder avser regeringenvidta för att stimulera ökad Införsel Nr lOö av mUjövänlig naturgas tUl ? Denna anhållan bordlades. § 26 InterpeUation nr 144 om en begränsning avutbyggnaden av Ordet lämnades på begäran tUl HerrSTRINDBERG (m), som yttrade: VattenfaUs planer på ett oljekraftverk å 200MW vid har orsakat stor oro längs berörda delar av ostkusten och inteminst inom kommun, som närmast är berörd av anläggningen. Sedandet nu blivit känt att VattenfaU avser att redan i den första etappen bygga utbl. a. hamnen, ohelagrUigsanläggningar och reningsverk för en framtidautvidgning av ohekraftverket tiU 1 000 MW har oron för framtida skador å mUjöngenom luft- och vattenföroreningar ytterligare ökat. är beläget inom ett av vårt lands vackrasteskärgårdsområden, och hotet om en framtida stor ohekraftsanläggning verkar hämmande på byggnadsplanering och anläggningar för frUuftslivet. De somredan lagt ner stora kostnader på anläggningar och sommarstugor känner naturUgtnog osäkerhet liksom också yrkesfiskarna. Redan en anläggningpå 200 MW kan orsaka betydande skador och en utbyggnad tUl 1 000 MW ter siginom detta område som orimUg. Med stöd av det anförda hemställer jag om kammarenstUlstånd att tiU herr jordbruksministem få ställa föhande frågor; 1, Är statsrådet beredd att medverka tlU att en utbyggnadav begränsas tUl 200 MW och att anläggningen I så fall förses med alla de reningsmöjligheter och säkerhetsåtgärder som är möjhga, även om detta i initialskedet orsakar stöne Investeringskostnader? Kan statsrådet upplysa om vem som skah svara för dekostnader som eventueUt kan uppkomma genom framtida miljöförstöring? Denna anhållan bordlades. § 27 InterpeUation nr 145 ang. principema förpoUsutbUdningen Ordet lämnades på begäran tih () som yttrade: Stora krav stäUs på polisen som samhäUsorganoch på den enskilde pohsmannen, Pohsarbetet är av mycket skiftande karaktär och det måste ofta göras svåra awägningar, bedömningar och hänsynsta ganden. Motsättningar kan uppstå i relationerna tUl olika grupper och Intresseriktnmgar, Motstridiga krav och förväntningar stäUs och det yttre trycket kan bli starkt. kan polisuppglfterna i sig Innehålla moment av oförenhg natur. Det åligger pohsen, enligt pohsinstraktionen, att upprätthåUa allmän ordning och säkerhet och att förebygga brott. Nr 108 Polisen skall också lämna allmänhetenskydd, upplysning och hjälp och Torsdagenden fortlöpande samarbeta med socialvårdsmyndigheterna. 14 oktober1971 polismyndigheten är ett organ, somutövar en för samhället nödvändig socialkontroU, är den också ett organ för samhällets service gentemot de enskUdamjinniskorna. I den senare egenskapen är poUsen, som finns tUl hands dygnetrunt, det mest vittförgrenade och lättast tiUgängUga av samhällets hjälporgan.En viktig men ganska ofta förbisedd uppgift för polisen är dess roU som medlarei konflikter såväl meUan enskilda som meUan ohka grupper I samhäUet. De förhåUanden pohsen arbetar under, specieUt istorstäderna, stäUer stora krav på den enskilde poUsmännens uppträdande,balans, omdömesförmåga och tolerans. Det är egenskaper som måste tUlägnasgenom att läras, tränas och praktiseras. Pohsens utbUdning är därför av mycketstor betydelse. PoUsyrket är också människovårdande. Som i aUa andrasådana yrken är utbUdningen av avgörande betydelse både för den egnauppfattningen och för omgivningens uppfattning om möjligheterna att på etttiUfredsstäUande sätt lösa ålagda arbetsuppgifter. För polisens möjligheteratt samarbeta med andra myndigheter, t. ex. skola och socialvårdsorgan, är detnödvändigt att man, så långt möjligt, har en med dessa myndigheter gemensamgrundsyn när det gäher t. ex. behandlingen av personer med ett awikandebeteende. Detsamma gäller InstäUningen tUl hur brottsförebyggande och annanförebyggande verksamhet skaU bedrivas. har nyhgen utfärdat cirkulär om intensifieratsamarbete meUan , skola och pohs. ,och rUcspohsstyrelsen har i dagama utkommit med gemensammaanvisningar beträffande detta samarbete. Detta syftar tUl bättresamordning och effektivare utnyttjande av samhäUets resurser och mermeningsfull hjälp tiU den enskUde. Samarbetsformerna skaU byggas upp stegvis.De är i hög grad beroende av vUja, förtroende och kunskaper hosbefattningshavama i de medverkande organen. Av många skäl har detta samarbete,trots författnmgsstadganden och tidigare rekommendationer, hittUls varitotillräckligt. En av anledningarna har varit att polisen från många håU, kanskefrämst från socialvårdsmyndlghetemas sida, betraktats med viss reservatloneller rent av misstro. En orsak tiU denna misstro har uppenbarligen varitpolisens utbUdning och pohsarbetets natur. Det är I många situationer ofrånkomligt att polisen måsteuppträda repressivt, använda fysiska tvångsåtgärder och demonstrera sin styrka. Det brukar hävdas att pohsen, framför allt I storstäderna, har att arbeta i en aUt hårdare och farligare mUjö. Den represslva sidan av pohsarbetet har därmed blivit mera framträdande. ParaUeUt härmed har stora förändringar i pohsens tekniska utrastning och en omstrakturerlng av polisens organisation ägt rum, med ökad motorisering och uppträdande I större enheter som följd. Denna utveckling Innebär att människomas direkta kontakt med den enskilde polismannen har minskat. Polisen häri mångas ögon bhvit ett opersonligt, hårt institutionaliserat samhällsorgan. Det är därför desto viktigare att pohsmannen, när de visar sig och när de tvingas ingripa, har de kunskaper och den psykologiska och sociala insikt 38 som kan göra dem rastade attfungera rätt i svåra situationer. har händelser vid statens pohsskola riktatuppmärksam- Nr 108 heten mot poUsutbUdningen. Det har ifrågasatts om manfrån rikspolis- den styrelsens och från dess utbUdnmgslednings sidaverkligen har sett det som sin primära uppgift att utformapolisutbildningen så, att polisen upplevs som integrerad med samhället iövrigt, som "vår polis". Kritiken mot utbildningens målsättning och utformning kommer också från polisens egna led. Med hänvisning tUl det anförda hemstäUer jag om kammarensmedgivande att tUl herr justitieministern ställa föhande frågor: Är statsrådet I tUlfäUe att redovisa de aUmännaprinciperna för polisutbildningen - grundutbUdnmg och fortbUdning? Anser statsrådet att gäUande kursplaner ochutbildningens innehåU i övrigt tillgodoser de av statsmakterna uttalade principema för poUsut bUdningen i fråga om vidgat utrymme för psykologiska och sociala kursmoment? Finns pedagogisk sakkunskap representerad i skoUednlngoch utbUdningsledning och sker utbildningen i enlighet med moderna vuxenpedagogiska principer? Denna anhållan bordlades. § 28 InterpeUation nr 146 om åtgärder för att påskyndaarbetet med den kommunala beredskapsplanläggningen Ordet lämnades på begäran tUl HenERIKSSON i Ulfsbyn (c), som yttrade; faststäUdes riktlinjerför civUförsvarets planläggning av de större tätortemas utrymning inför ettkrigshot och för inkvartering av de utrymda stadsborna på landsbygden. I smlängst drivna form mnebär planerna för hela landet att över tre mUjonermänniskor skall kunna förflyttas och ges nya bostäder. För t. ex.gäUer det att kunna ta emot i runt tal 220 000 göteborgare och 8 000uddevallabor. Länets befolkningstal skulle i ett sådant läge öka från 400 000tUl över 600 000. Motsvarande gäller för andra delar av landet. En sådan omflyttning, under de svåra förhållanden som manmåste räkna med, skuUe stäUa mycket stora krav på kommunema, framför aUt påinkvarteringskommunerna. De skyldigheter och åtaganden som härvid ankommer påkommunerna har preciserats lag om beredskap. Där står bl.a. att kommun är skyldig att under civilförsvarsberedskap bistå inte endastden egna kommunens medlemmar utan också befolkning från annan kommun, som tUlföljd av krigsskada eUer utrymning blivit i behov av särskUt bistånd. Vid dennabiståndsverksamhet skaU särskUt tillses, att behoven av bostad och uppehäUebhr tUlgodosedda samt att vård eller tUlsyn bereds den som är i behov därav. Enligt den kommunala beredskapslagen skall kommunernaredan i fredstid vidta de förberedelser som behövs för att de skaU kunna fuUgöra sina uppgifter inom totalförsvaret under beredskap och krig. Nr 108 förordnat attförberedelserna skaU redovisas i en särskUd Torsdagenden plan och sedan godkänt den plan som kommunen upprättat, utgår 14 oktober1971 statsbidrag tiU kommunensplanläggnmgskostnader. ------------------- dragför sådana reservanordningar för gas-, vatten- och elektricitetsför- sötiningen m. m. som kommunen vidtagit efter förordnande. Det har gått lagen om beredskapantogs med alla de uppgifter den lägger på kommunerna. Men endast 27 kommunerhar fått möjligheter att göra sin beredskapsanläggning färdig. I den storahuvuddelen av kommunerna finns inga eUer ringa förberedelser vidtagna för attkunna effektuera den utrymnings- och inkvarteringsverksamhet somcivilförsvaret arbetar med tUlbaka. Beredskaps-planläggningen harfördröjts på ett anmärkningsvärt sätt. För kan man nu räkna medatt kommunerna kan ha planläggningen avslutad under gynnsamma omständigheterförst , dvs. efter beredskapslagens tillkomst. DennaotUlfredsstäUande situation har obestridligen sm orsak I förhållanden på dencentrala nivån. Naturligtvis kan det finnas rimhga förklaringar tUldröjsmålet. Ett omfattande och tidskrävande arbete nedlades på utarbetande avnärmare anvisningar för en . För att få fram ensäkrare kostnadsbedömning genomförde en provplanläggning i ett begränsat antal kommunblock. I awaktan påresultatet härav uppsköts planläggningen i övrigt. I sin promemoria 1970 konstaterade riksnämnden som ettresultat av provplanläggningen, att kostnaderna kunde begränsas avsevärt ijämförelse med tidigare beräkningar. Nämnden föreslog, att en landsomfattandeplanläggning skulle genomföras 1975. Altemativt kunde nämndentänka sig att utsträcka tiden tUl 1977. De remissinstanser som yttrat sig överpromemorian förordade att planläggningen genomförs 1975. Med den föreslagna planläggningstakten skuUe enligt riksnämnden /72 erfordras ett bidragsbelopp av 2,5 mUjoner kronor. Detbetydde, med hänsyn tUl förefintlig behållning på 1,6 mUjoner kronor, ettreservationsanslag av . I årets statsverksproposition upptogsemellertid anslaget endast till det formella beloppet av 1 000 kronor.Departementschefen konstaterade, att detta innebär att den fortsattaplanläggningen av den kommunala beredskapen kommer att fortgå i någotlångsammare takt än vad riksnämnden förordat men angav ingen motivering. Det är, såsom framhållits, ett mycket stort ansvar somgenom beredskapslag lagts på kommunerna och då främst landsbygdskommuner na. Utrymning av en betydande del av stadsbefolkningen och inkvartering av den i landsbygdskommuner är en mycket svår uppgift, om den situationen skulle uppstå. Planläggningen har på ett anmärkningsvärt sätt blivit fördröjd. Desto angelägnare är det då att , sedan provplanlägg ningen givit ett förbättrat underlag, skyndsamt stärka den kommunala beredskapen, så att denna kan fylla sin uppgift i vår totala beredskaps styrka. Då provplanläggningen visat att kostnaderna kan bil väsentligt 40 lägre än enligt tidigareberäkningar, bör det rimUgtvis ekonomiskt sett varagoda möjligheter att väsentligt påskynda arbetet. Slutsatsen av detta är att det nu är hög tid att stähasådana resurser tiU den förfogande, att kommunerna verkligen kanfärdigstäUa de planer som behövs föratt de skall kunna fuUfölja de uppgifter, som i händelse av -------- beredskapeller ofred ålagts dem. Det gäller bidragsmedel men också möjligheter att få lämpligaplanläggningsledare. Det har vid provplanläggningen visat sig fördelaktigt atten i totalförsvarsfrågor väl insatt person, som har lätt att samarbeta medolika kommunala funktionärer, tUlfäUigt anställes för att organisera och ledaplanläggningsarbetet. AUa färdigbUdade kommuner bör utan särskUd prioriteringfå möjligheter att anställa lämplig planläggningsledare. Att så långt möjhgttrygga tUlgången på erfarna planläggningsledare är av väsentUg betydelse, omden kommunala beredskapsplanläggningen nu skall kunna genomföras skyndsamt påtiUfredsställande sätt. Med stöd av vad jag här har anfört anhåller jag omkammarens tiUstånd att tUl herr civilministern ställa föhande fråga; Avser herr statsrådet att skyndsamt vidta åtgärder i syfteatt påskynda arbetet med den kommunala beredskapsplanläggningen? Denna anhållan bordlades. § 29 InterpeUation nr 147 ang, erfarenhetema fråntiUämpningen av den nya studieordningen vid de fria fakulteterna Ordet lämnades på begäran tih HerrWIJKMAN (m), som yrtrade; fattade beslut omfastare studieordning -vid de fUosofiska fakulteterna. Motiven för det nyastudiesystemet var flera. Dels var det angeläget, enligt propositionen, attbättre anpassa den högre utbUdningen tUl arbetsmarknaden, dels vUle man ökastudietakten. Slutligen eftersträvade statsmaktema att spara pengar genomnyordningen. Drygt tvä år har gått sedan PUKAS-syste-met bötiade fungera. Enanalys av den nya studieordningens resultat framstår som ytterst angelägen. Dagens höga arbetslöshet bland akademiker välatt inriktningen av studierna vid de filosofiska fakulteterna varit skev.FörhåUandena därvidlag har inte förbättrats genom PUKAS-systemet. Hörnstenen iPUKAS utgjordes av de 17 fasta utbUdningslinjerna, vUka skulle medverka tUl enstörre anpassning av utbUdningen tiU arbetsmarknaden. I själva verket har dessautbUdningslinjer visat sig passa Ula för i stort sett aU yrkesverksamhet utomläraryrket. Studentema har själva insett detta och väher i allt stöneutsträckning att konstruera egna utbUdningsaltema-tiv. Vad som från bötian varavsett som rena undantag har kommit att bh regel. av dagensnyinskrivna studenter väher nämUgen särskild utbUdnmgslinje. Det är således merän var tredje student som finner de 17 fasta studievägarna otUlfredsstäUande.Ett mera nedslående resultat kunde systemet knappast uppvisa! För attöka genomströmningstakten vid de fria fakulteterna infördes 41 Nr 108---------- det s. k. utspärrningssystemet.Redan långt före riksdagsbeslutet framför- den des häftig kritik mot dennakonstruktion. Vid en analys av de första två " konstatera att kritiken var berättigad. Utspärrningenhar ------------------ blivit ett totalt misslyckande. Vid vissa universitet har inte en enda student utspärratsoch vid andra rör det sig om ett par tiotal utspärrningar. Totalt har hittillsinte ens 100 studenter blivit avstängda. Detta innebär inte att normalstudietaktenhar ökat. Tvärtom har studenterna haft avsevärda svårigheter att klara denstudietakt som statsmakterna satte upp i samband med den nya studieordningen.Orsaken tUl att utspärmlngama har blivit så få står bl. a. att finna iorganisatoriska brister. Registreringen och uppföhningen av studieresultat harvisat sig ta så att hela apparaten har släpat efter upp till etthalvår. Dämtöver har dispenser bevihats i en mängd fall. Genomströmningstakten har inte ökat vid de friafakulteterna. Utspärrningen har icke fungerat enligt målsättningarna. Trotsdetta fortsätter utspärrningsapparaten att arbeta och ta avsevärda resurserfrån undervisning och studievägledning. En viktig del av PUKAS-systemet skuUe enligt propositionenvara att sudlevägledningen avsevärt förstärktes. Detta har inte skett iönskvärd utsträckning. De tjänster som finns är dessutom icke hundraprocentigtutnyttjade. En stor del av studievägledarnas tid åtgår nämhgen tUl att övervakautspärrningssystemet, som ju ändå inte fungerar. Med hänvisning till vad som I det föregående anförtsanhåller jag om kammarens tUlstånd att tUl herr statsrådet få stäUaföljande fråga: VUka slutsatser drar herr statsrådet av hittUls vunnaerfarenheter från tillämpningen av den nya studieordningen vid de friafakulteterna? Denna anhåUan bordlades. § 30 Interpellation nr 148 om ökat anslag tiU investeringar inom verksamhetsområde under /72 Ordet lämnades på begäran till