prot · FU09120 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag uppskattar - jag viU gärna säga detta från den härtalarstolen - att kommunikatlonsmhilstern nu har uppmärksammat den här delen avproblemstäUningarna I trafikpoUtiken och beordrat en landsomfattande regionaltrafikplanering fram tUl , Det är en riktig åtgärd att låta kommuner ochlän själva göra en bedömning. Men jag vUl gärna betona att planeringen inte fårinnebära att man under den relativt långa tid som den skall pågå underlåter attvidta de förändringar tUl det bättre som är möjliga att göra utan att inväntaresultatet av planeringen. Här spelar naturhgtvis den trafikpohtiska delegationen enavgörande roll. Om man vill ha ett samarbete och en bred politisk uppslutningbakom de grundläggande värderingarna beslut, då krävs det atttrafikpohtiska delegationen med kraft går in I sitt uppföljande ochutvärderande arbete och bhr en kontlnuerhgt arbetande delegation. Delegationenhar med sina nya direktiv ännu arbetat så , att det Inte ärrimligt att redan nu bedöma dess arbete. Framtiden får utvisa dessarbetsduglighet. Det är uppenbart att koUektivtrafiken måste få spela engrundläggande roU i samhäUsplaneringen, men fördenskuU får inte det faktumundanskymmas som innebär, att bUismen är och kommer att förbU en oundgänghgdel av trafikförsörjningen, I storstadsområden och större tätorter bör det varamöjligt att genom en servicevänhg kollektivtrafik dämpa bilexpanslonen, vUketemeUertid är en omöjlighet inom andra områden I landet där bilismen är enoundgänghg del i ett väl fungerande trafiksystem. Utifrån dessa utgångspunkter har jag med oro tagit del avden inflammerade trafikpolitiska debatten . Min oro ärbetingad av det förhåUandet att så många så okritiskt talar för en ökadbeskattning av bUismen såsom en helt undergörande metod för att trafikpolitikenskuUe fungera som var avsett 1963, Det är självklart att biUsmen skall betalasina kostnader, men så länge tåg, flyg och sjöfart Inte betalar sina mUjöskadorkan man rimligtvis inte begära att en del av transportapparaten skaU åläggasden kostnaden, medan andra går fria, I fråga om vägkostnadsansvarigheten pågår en utredning omvars resultat vi Ingenting vet. Debatten styrs av ett önsketänkande, därman tycks tro att om man fördyrar omkostnaderna tillräckligt för biUsmen,kommer exempelvis SJ automatiskt att gå med vinst genom en ökande resande- ochgodsfrekvens. Vad som händer genom en sådan åtgärd är naturhgtvis ingentingannat än att man höjer kostnaderna för frakter och resor tUl ett läge som ärbetydligt högre än vad som skulle vara fallet om transportföretagenkonkurrerade om de tiänster som skaU utföras. Vad som ytterligare skrämt rrug i denna sommars debatt äratt bUisten nära nog betraktas som en mer eller mindre suspekt figur baradärför att han eller hon äger en bU som nyttjas tUl arbete, för hemmet, tUlrekreation. Man glömmer att bUen för de flesta är en förutsättning för arbetet,för att bryta isolering, för att uppnå rekreation. Jag kommer att medverka tUl att bilismen skall betala sinakostnader, men jag kommer inte att medverka tUl att använda bUlsmen som ettbeskattningsobjekt för att finansiera SJ;s driftsunderskott. Det underskottetskaU täckas över budgeten i vanlig ordning. När det gäller trafiksäkerhetsaspekterna har Jag denuppfattningen att bättre vägar är den säkraste metoden att nå ökadtrafiksäkerhet. Den metoden är tUl och med bättre än att redan nu utlova stödför ökade bilskatter som skulle finanslera vissa opreciserade åtgärder fråntrafiksäkerhetsverkets sida. Här kan man då göra det konstaterandet att vägstandardeninte motsvarar de krav man har rätt att stäUa i förhåUande tiU trafiktäthet ochtrafiksäkerhetsaspekter. Dessutom kan man lugnt påstå att tilldelningen avmedel för underhåU och byggande har varit på en så låg nivå att det skeren oroväckande kapitalförstöring när det gäller medel Investerade I vägar -enbart på grund av bristande medel till underhåU, Även om arbetsmarknadsläget nödvändiggjort en ökadsatsning på beredskapsarbeten inom vägsektorn, vUket självfaUet något förändrarden bUd jagtecknat, är behovet stort, och man kan och man bör diskutera omvägbyggnadstakten och underhåUsgraden på del befintUga vägnätet skall vara såavhängiga av konjunkturläget I landet som den nuvarande ordningen innebär. Ryckigheten i dessa växUngar medför osäkerhet påplaneringsstadiet. Den medför en personalorganisation och maskinpark som vidvissa tider är för stor i förhållande till de medel som anvisas. Jag vill gärna, herr talman, uttrycka den förhoppningenatt kommunikationsministern under den behandUng som pågår i departementetav de anslagskrav som redovisats exempelvis från sida, skall haförståelse för dessa synpunkter och se tUl att vi får en sådan vägstandard attregionala skUlnader utplånas och att trafiksäkerheten automatiskt därmed bhrstörre genom bättre vägar. I dettaanförande instämde i Heden (c). () kort genmäle; uppkaUade mig att säga någraord om varför trafikutskottet tog den stäUning det gjorde med anledning av attfolkpartiet demonstrerade annan uppfattning. Kammarens ärade fru andre vicetalman tog upp problemet I går och sade att var ensamt omsynpunkten att man borde ha en specialutredning för att klara av dessagemensamma frågor, I moderata samlingspartiet hade vi den uppfattningen på trafiksidan redan har en rad utredningar - som också fru andre vicetalmannen talade om I går - och att man därför Inte borde skaffa ytterUgare enutredning. Det lämpligaste var att förstärka den trafikpolitiska delegationenmed representanter av parlamentarisk art. Det var också den vägen som riksdagenoch kommunikationsministern föhde. Jag tyckte att departementet var ganskasnabbt i vändningen att effektuera beslut. Jag ansåg det viktigareatt vi var eniga i trafikutskottet i denna fråga och skapade en bred samlingför att nå resultat, vilket vi inte hade gjort om vi hade ställt oss åt sidan idet sammanhanget. Det var alltså bakgrunden till att vi tog detstäUningstagande som vi gjorde. Jag år glad över att så snabbtföljde våra förslag, som innebär att vi på ett bättre sätt kan följa dessafrågestäUningar. Beträffarj.de synpunkter där förslagframlagts att lägga en ökad andel av kostnaderna på bUlsmen så Instämmer jaghelt i den delen av hans anförande. De undersökningar som man hargjort visar vad bUen betyder i samhäUet inte minst för de små inkomsttagarnaoch för de yrkesarbetande. Hela samhäUet är ju uppbyggt på bUlsmen. Man talarom att belasta billsmen med ökade kostnader Innan man vet tUlräckligt mycket omvilka fördelar biUsmen har för samhället och vilka nackdelar och skador denförorsakar. VI i moderata samlingspartiet kan inte vara med om detta förränvägkostnadsutredningen är färdig med sitt betänkande. Fru andrevice talmannen () kort genmäle: För det första viU jag gärna säga att jagsjälvfallet stöder när han talar om det värdefulla I att man nukan börja definiera begreppet tUlfredstäUande trafikförsörjning. Jag tror detär ytterligt väsentligt. Man kan ju bara tycka ätt det är htet egendomligt attarbetet med att börja den definitionen kommer efter det atl det storatrafikpohtiska beslutet om en tUlfredstäUande trafikförsötinlng fattades. Menbättre sent än aldrig. Sedan vUl jag göra ytterligare ett instämmande i herrDahlgrens anförande. AUdeles självfaUet tror Jag att alla som deltog I denberörda överenskommelsen är besjälade av en uppriktig vUja att få entillfredställande trafikpolitik. Men vi kan ju ha ohka synsätt när det gällerpå vilka vägar vi vUl gå fram för att få det mest effektiva resultatet. Jag är kolossalt glad att och senare ocksåherr gjorde detta uttalande om att man inte känner sig lurad efterden här överenskommelsen. Jag sade i går endast att jag tror att man gör det . Jag var ju ingalunda så hård i mitt uttalande som exempelvis centerledarenvar när han en av - jag utgår ifrån att det är ettsanktionerat TT-referat uttalade att det är anmärkningsvärt att regeringeninte vidtagit några åtgärder på grund av beslut om att statenstrafikpolitiska delegation skah överväga anpassningen av trafikpolitiken till regionalpoUtikoch samhäUsekonomi, Och vidare: Värdet av stäUnlngstagandenförsvinner om de inte leder tUl åtgärder. känner sig naturligtvis intebunden av överenskommelser som åsidosätts utav regeringen. Det var en väldigt hård reaktion. Så hård har ju inte jagvarit, men jag har även i dagens läge upplevt det så att man Icke har kommitdithän som man utgick Ifrån när de här frågorna diskuterades . Eller har man exempelvis inom trafikpolitiska delegationenfått förvissning om att järnvägsnedläggningar får handläggas inom trafikpolitiskadelegationen? Eller är det fortfarande en departementets egen business? Har mankanske fått förvissnmg om att dessa frågor icke skall ligga Inomtrafikpolitiska delegationens område? EUer har man fått förvissning om attfrågan om Gotlandstrafiken och huruvida man där skall utgå från kommunerna eUerlänet skaU hgga Inom eller utom trafikpolitiska delegationens arbetsområde? Det ärInte oväsenthga frågor. HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: Jag vUl bara säga tUl fru andre vicetalmannen att det Inte råder några delade uppfattningar mellan min partUedareoch mig i trafikfrågorna. Det uttalande som denne gjorde varföranlett av att det inte hade skett någon utökning av trafikpohtiskadelegationen. En sådan utökning gjordes veckan därefter. Det fanns förklaringartUl att det Inte hade skett tidigare, vilka vi har accepterat. Jag är glad över att fru andre vice talmannen nu något harförklarat sitt yttrande från I går. Fru andre vice talmannen () kort genmäle:Herr talman! Det är alldeles riktigt att beslutet om utökning kom strax efterdet att hade gjort sitt mycket skarpa uttalande. Det hade judå gått efter det att trafikutskottets överläggningar hade ägt rumoch sedan beslutet hade fattats här i . Det har däremot inte gått sålång tid , och kvar står mina i dagens läge ingalunda oväsentligafrågor, SkaU fortfarande departementet bakom stängda dörrar fatta beslut omjärnvägsnedläggningar och hknande mycket viktiga frågor, eller kommer dessa atthandläggas av trafikpolitiska delegationen? När jag suttit och lyssnat på denna debatthar jag inte bhvit riktigt på det klara med vad som ytterst kan hgga bakom denhögt ärade fru andre vice talmannens inlägg, varken det som hon gjorde i gåreller det hon nu har gjort. Oavsett bakgrunden och baktanken är de emeUertid Istort uppseendeväckande. Vårriksdagen fattade nämligen vid sin behandling avtrafikfrågorna med mycket stor majoritet det beslut som här refererats av bl.a, . beslutade då att trafikpohtiska delegationen, somhar funnits ända sedan 1963 års trafikpohtiska beslut fattades, skulle utvidgasoch dessutom få ett markerat utökat mandat. Tankegången var logisk. Trafikfrågorna har ytterligarekomphcerats beslut. Det fanns därför många motiv för att omprövatrafikpolitiska delegationens arbetsuppgifter och att se till att den skullekunna arbeta i takt . Det blev man således med mycket stor majoritetöverens om under vårriksdagen. Bl, a. skuUe delegationens parlamentariska delutökas. Beslutet fattades av under någon av dess sistaplenidagar strax före sommaruppehåUet, Sedan kom semestertiden, dä det ärganska svårt för de flesta att få fram arbetsuppgifterna. Det kom en del andrating i vägen, som gjorde att någon hopsummering inte skedde och att någotdirekt beslut om utvidgning av delegationen Inte fattades under loppet av ettpar sommarmånader, då verksamheten I vårt land över huvud taget I princip UggerstUla. SjälvfaUer kan man, som här gör, ta dettadröjsmål tiU Intäkt för ett påstående att det nära nog förekommit något slags-även om det ordet inte uttalades - sabotage mot beslut ijuni. Det må stå för fru andre vice talmannens räkning, om honavser att med sitt inlägg tolka det två månaders sommaruppehållet på det viset.Jag kan naturligtvis Inte under några förhåUanden se saken så och utgår ifrånatt de som mycket aktivt har kommit i gång med arbetet I den nya utvidgadetrafikpoUtiska delegationen inte heller delar hennes uppfattning. När jag :nuhar begärt ordet vUl jag också bara med ett parord uttrycka förvåning över det inlägg som gjorde I går. Jagupprepar att jag inte klarar ut baktanken bakom anförandet. Jag hade hoppatsatt fru andre vice talmannen sedan I går skulle ha gjort en del strykningar isitt anförande. har jag läst det och funnit att så Inte har Detstår där naket så som hon höU det I går, och jag rekommenderar det tillläsning för de ledamöter som av oUka skäl inte kunde lyssna tUl det - Intedärför att det skuUe utgöra något bidrag i de ärade ledamöternassanningssökande, utan tvärtom därför att det visar hur man demagogiskt kanutnyttja en situation, som I sig förutsätter allvarliga överväganden, för att utsåmisstankar om del ärliga uppsåtet hos en i verkUgt ärUg mening arbetandedelegatlon oeh det ärliga uppsåtet hos alla som har att handskas med den mycketsvåra materia som kommunikationsfrågorna ändå utgör. Jag inskränker mig , ärade kammarledamöter, tUl attfragmentariskt konstatera att fru andre vice talmannen i går uttalade enmisstanke mot demokratin i arbetet inom delegationen genom att försåtligtframhåUa att min närmaste man, statssekreteraren i ,är trafikpolitiska delegationens ordförande. Att han är satt att leda delegationenuppfattades av fru andre vice talmannen som ett svek mot demokratiskaspelregler - enbart den omständigheten skuUe enligt innebäraatt svenska folket kommer att undanhållas det som skall behandlas idelegationen. Fru andre vice talmannen räknade också upp järnvägshnjer -det står fortfarande I kammarens protokoll från I går - och bad mig tala omhuruvida de eventuellt skulle kunna få vara kvar. Bland de järnvägar honräknade upp fanns hnjer som redan är nedlagda Att Inte ens kosta på sig det UUabesväret att hos , som är en fin Institution isådana sammanhang, kontroUera enkla sakuppgifter av typen vUka järnvägar vi harkvar I detta land för persontrafik! Fru andrevice talmannen () kort genmäle: Jag vUl först och främst säga att jag Intetänker ta upp någon tävlan med landets kommunikationsminister I demagogi. Dentävlan kommer han alltid att vinna. Sedan ber jag om ursäkt, kommunikationsministern, om detfanns någon uppgift beträffande de här järnvägarna som Inte var helt korrekt.Jag tycker dock inte att det är något att göra ett stort nummer av.Kommunikationsministern har hela sitt kansh Inom departementet till förfogande.Vi har på vårt kansli en sekreterare per 15 ledamöter. Det bhr en vissskillnad, och jag är ledsen om jag har fått fram en Inkorrekt uppgift på någonpunkt. Men det kanske skuUe vara av större värde både för kammaren och förbefolkningen i landet, som är intresserad av detta, att kommunikationsministerni stäUet för att uppehåUa sig vid ett eventueUt misstag i en detah upplyste omnågot av det jag frågade om. Hur ligger det till? Går det t, ex. att säga nägotpå någon av dessa punkter? Kommer dessa järnvägar att få vara kvar? Gardet attsäga något utöver det som sagts beträffande ? Det är ju ändå detintressanta. Kommunikationsministerntog mycket stora ord i munnen och talade om svekmot demokratin, och jag vet inte aUt vad det var. nämntnågot om detta. Jag har däremot menat - och det gäller ingalunda barakommunikationsministerns område - att det är en allvarlig fråga om _ manlägger den ena utredningen efter den andra inom departementet på det sättetatt den också är styrd av departementets tjänstemän. Jag har självfallet detallra största förtroende för statsekreterare som är mycket skickhg ochkänd som en kapacitet på området, men det är inte frågan om det, utan det ärfråga om vi skah ha ett från kanslihuset självständigt fungerande utredrungsväsen,som vi hade tidigare här I landet men som vi alltmer fjärmar oss från genomdessa kanslihusutred-lUngar. Jag tycker att det är olyckhgt att man går fram påden vägen. , herr talman, kvarstår den frågan heltobelyst, hur det är t. ex. med Järnvägsnedläggningarna. Kommer de att fåhandläggas av trafikpohtis;ka delegationen eller skaU det vara departementetsensak? Det är en för svenska folket oerhört väsentUg fråga. Jag upprepar vad Jag sade ,nämligen att fru andre vice talmannen under gårdagens inlägg konstaterade attdet förhållandet att trafikpolitiska delegationen skuUe ledas av statsekreterarenI fick tas till intäkt för att utred-rungens arbeteIcke skulle kunna på något vis diskuteras öppet och riktigt som man enligthennes uppfattning kunde fordra av alla av trafikpolitiken berörda. Jag tyckeratt det är en mycket aUvarUg anklagelse att på det sättet genom att konstateravem som skaU leda ett arbete koppla samman namnfrågan med möjhgheten attdemokratiskt angripa dessa oerhört väsentliga och viktiga frågor. Det som sagtsav fru andre vice talmannen kvarstår tills vidare i kammarens protokoU frångårdagen, söker sUngra sig undan genom att pånytt upprepa vad hon sade i går, vilket jag påpekade delvis var felaktigti det hon frågade om vi skulle lägga ner järnvägar som är nedlagda för längesedan och även fick med en del andra felaktiga uppgifter, försöker hon klara sig ur denna besvärliga fråga ochdenna besvärhga diskussion genom att ställa en konkret fråga på nytt: Hur skalldet bh med andra järnvägar än som jag nämnde I samband med presentationenav den nya regionala landsomfattande trafikplaneringen? Hennes senaste Inläggär ytterligare ett bevis pä hur nödvändigt det är för fru andre vice talmannenatt gå till skrifterna och se vad som egentligen står där. Jag rekommenderarfru att läsa det kan hon att döma av hennes senaste inlägg härinte ha gjort - den presskommuniké som gavs ut från kommunikationsdepartementetom den landsomfattande regionala trafikplaneringen. Där hade inlandsbanantagits som exempel när det gäher järnvägsnedläggningar. Där framgår att man vidden regionala trafikplaneringen naturligtvis skall se på frågan I dess helhetinnan vi beslutar hur vi skaU ha det. Jag framhöU där att redan fattade beslutom järnvägsnedläggningar naturUgtvis inte skulle ändras, samt att järnvägar därdet fanns avtal mellan entreprenören och köparen av trafiken inte heUer skuUeberöras. Det betyder självklart att övriga frågor får tas in i ett störresammanhang under den regionala trafikplaneringens gång, I presskomniunikén har det aUtså satts på pränt att vifram tUl skaU ha ett intimt samarbete mellan landetskommuner och länsstyrelser samt statsmakterna genom kommunUtatlonsdeparte- mentet.Varje kommun skaU därvid när är inne få möjligheter att uttala sig,diskutera och komma med förslag om hur det regionala trafikmönstret skall se utinom kommunens område, där man skall samplanera den kommunalatrafikförsörjningen med den regionala för att nå ett optimalt resultat. Närefter detta ändå kan fråga vilka möjligheter berörda kommunerhar att under detta arbetes gång få göra sin röst hörd är det klart att jagblev överraskad. Man hade kunnat hoppas att någotförsynt skuUe ha sagt att det var fel inte bara att nämna någon järnväg förmycket utan också att inte själv ha tagit del av vad som sagts I samband medpresentationen av trafikplaneringen. Går nu den värderade fru andre vice talmannen upp ännu engång och på nytt för kammaren bevisar att hon inte har läst ytterhgare någonskrift som hör Ihop med denna fråga kommer jag inte, herr talman, att begäraordet Igen, Fru andre vice talmannen () kort genmäle: Jag vUl gärna tala om förkommunikationsministern och kammaren att de uppgifter som jag lämnade i mittInlägg I går och som kommunikationsministern så har honiserat över och använtför att försöka att få mig att framstå som ovederhäftig har jag visserhgen intefått från men jag har fått dem från SJ I form avett skriftligt SJ-meddelande, Jag har utgått från att jag kunde hålla mig tUlde uppgifterna och att de var en riktig beskrivning av dagsläget. Men jagber'om ursäkt om det meddelande som har kommit från SJ Inte har varit heltkorrekt. För trafikfrågan I stort spelar det dock knappast någon avgörande roU, De ytterhgare förklaringar som kommunikationsministernnyss har lämnat tycker jag har varit värdefuUa. Den presskommuniké som vi ficktUlsammans med konjunkturpaketet var inte särskUt upplysande, det är välkommunikationsministern överens med mig om. Jag fäste mig vid att även kommunikationsministernsade någonting sådant som att "om man läser den och tolkar den rätt".Det behövs tolkning och betydande konkretiseringar av vad där står. Jag tror det är viktigt, herr talman, att vi inte när viför en diskussion av detta slag frågar efter baktanken utan håller oss tUl vadfrågan gäller. Just nu är det viktigaste, att vi får en tUlfredsstäUandetrafikförsörjning här i landet. Kommunikationsministern satt härunder mitt anförande , och han säger att han var förvånad. Jagförstår Inte varför kommunikationsministern inte i vanlig ordning dådiskuterade frågorna det brukar ju ske. Men det kanske var nödvändigt attförst vända sig till departementet I det stora kanslihuset och där få vissauppgifter. Dess värre stämde de inte på varje punkt med uppgifterna frånkommunikationsdepartementet underlydande organ. FruERIKSSON I (s): Många tror kanske - den uppfattningen har Juspritts -att och jag alltid .skaU gä emot varandra. säga attjag inte alls kommer att beröra det område som nu sysslat med,utan hoppar in på något annat. Jag -vUl anknyta tUl några av de anföranden som hölls , där det påtalades .itt vi har en ny bild av arbetslösheten . Ett nyttdrag är att så väldigt många av dem som är arbetslösa är kvinnor; i självaverket är det Uka många kvinnor som män. Det är aUtså en procentuellt störrearbetslöshet bland de förvärvsarbetande kvinnorna än bland förvärvsarbetandemän. Det är naturligt; det är så att säga frånsidan av det lyckade resultat,som statsmakterna har uppnått med hela sin polltUc , SjälvfaUethar, som finansministern sade I går, den nya skattereformen haft den verkan,som man åsyftade; det är skattemässigt fördelaktigt för kvinnor att gå ut iförvärvsarbetet. Det är uppenbarligen en reform I takt med tiden, eftersom manhar fält fler gifta kvinnor att söka sig ut på arbetsmarknaden, delta harockså den mångåriga upplysningsverksamheten från arbetsmarknadsorganen och denomskolningsverksamhet som har bedrivits av AMS bidragit, AUt detta är alltså resultatet av en pohtik, som vi nukanske tycker oss se frånsidan av. Situationen kan verka bekymmersam, menkvinnorna på arbetsmarknaden är i alla faU någonting som man måste räkna med.Jag är övertygad om att även om det finns arbetslöshet bland kvinnorna betyderdet inte att vi i fortsättningen kommer att få färre förvärvsarbetandekvinnor. Trenden är att fler och fler kvinnor går ut i förvärvsarbete. Under denärmaste åren får vi räkna med att kvinnorna sitter litet lösare iförvärvsarbetet än männen och därför kan ha en känsligare stäUning i tider dådet bötiar bh ont om arbete. Att kvinnorna går ut i förvärvslivet är emellertiden naturlig utveckUng, och den kommer icke att brytas av den arbetslöshet somvi sett i ganska stor utsträckning bland kvinnorna, stiger Inte kvinnorna tillbaka i all tysthet om deblir arbetslösa. Det är inte heller nägon som - åtminstone offentligt - vägarsäga att nu skall kvinnorna hålla sig hemma, för det är ont om Jobb och altmännen skall komma I förtur! VI har kommit från den inställningen. Ingen vågarföreträda den politiken att männen skall prioriteras när det gäller arbete. Enannan fråga är om man I det reella arbetet på atl bekämpa arbetslösheten aUtldlägger samma tonvikt på att kvinnorna skall sugas upp i nytt arbete som man görnär det gäUer männen. Det är klart att en hel del av kvinnorna, som jag nysssade, sitter litet lösare. ÅtskUUga av dem som under senare är genom omskolningoch genom upplysning har kommit ut i förvärvsarbete har en kortare erfarenhet,och ibland har de även en grundare utbUdning för sitt arbete. När man stramaråt bhr det naturligt att de kommer I första uppbådet som arbetslösa. Vidare ären hel del av de branscher som drabbas av ratlonaUseringar och nedläggelserjust låglöneföretag där det finns mer kvinnor än män.