prot · FU0975 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag sade bara kanske får se litet bredare på det förhållandet att både dagens och kanskeI ännu högre grad morgondagens arbetsmarknad kommer att skapa problem för allungdom. Jag försökte framför aUt vidga problemet tUl en annan frågestäUning,som jag Inte hinner ta upp I detta sammanhang. Inrikesministern nöjde sig med att hänvisa tiU attsysselsättningen var mycket hög . Många nya kom in påarbetsmarknaden, och man skaU se problemet mot den bakgrunden, sade imikesministern.Jag tror att det är något för enkelt. Tiden tUlåter Inte att jag närmare berörden nya bild som framträder mer och mer markant; fler och fler blir utslagna. men de är kanske inte inräknade i arbetslöshetssiffrorna,därför att de går på skyddade verkstäder, omskolning osv. Ja, att människor gårpå omskolning beror förstås inte bara på att de blivit utslagna utan också påatt företag har lagts ned. Jag har naturUgtvis inga överdrivna förhoppningar omregeringens möjUgheter, På den punkten är jag överens med inrikesministern. Jaghar inte heUer någon särskUt stor tUltro tUl regeringens vilja att styranäringsUvet. Hade jag eller andra någon Uten tUltro förut, så rrunskade den nogstarkt både hos mig och hos de andra, när Inrikesministern talade om attmättnaden på bostadsmarknaden kan vara en av faktorerna bakom arbetslösheten.Mättnaden beror på många håll på att de bostäder som produceras är så dyra pågrund av spekulation och annat att många människor inte har råd att hyra dem. Inrikesministern sade vidare att det fmns de som ängslasför att investera. Han sade att Investerlngama måste komma i gång både inombostadssektorn och på andra håll, och han hoppades att det skuUe bli på detviset. Man måste nog mot bakgrunden av velandet i Inrikesministerns Inlägg påaUvar ställa frågan: Vart tog det starka samhäUet vägen? Sedan bara två ord om mitt "utfaU" mot herrHjalmarson, Det må vara att vi kanske Inte hinner diskutera dessa frågor I dagutan får återkomma tiU dem i samband med kompletteringspropositionen, men jagvill upplysa om att jag inte riktade kritik mot på annat sättän vad flera framträdande ledare för och fackförbund gjorde . Dehar samma uppfattning som jag om att förre högerledarens sätt att agera Inte ärsärskilt hedersamt. På den punkten är jag mera överens med dem änInrikesministern. () kort genmäle; Inrikesministern sade att det som händer iÖrebro län är en reflex av det som händer i landet i stort. Detvar just det jag ville belysa. När ett län mitt i , med ett ganskadifferentierat näringsUv, får problem som gör att man kan jämställa länet medstödområdena, då är läget allvarUgt. Jag har naturUgtvis ingen övertropå regeringens förmåga att gripa In och klara dessa problem, men jag viUeaktualisera problematiken och framför aUt få dem som arbetar på central nivåmed problemet arbetslösheten i län att inse att länet inte består baraav staden i länets centrum utan också av skogs- och bergsbygd i norr ochväster, där problemen är Identiska med dem som finns i andra skogslän i landet. HerrNORRBY i (c): Jag begärde ordet tidigare, men efter att hahört i kan jag nöja mig med att tUl aUra största delenInstämma i hans inlägg. Den här frågan är emellertid av mycket stor betydelse,och jag viU understryka aUvaret i den situation som råder i , kanske Isynnerhet som också var Inne på i . Jag vUlbetona angelägenheten av att aUa tänkbara åtgärder vidtages för attförsöka få hjulen i gång i de industrier som här nämnde. har föredragitarbetslöshetssiffrorna för del, så jag behöver mte trötta kammarenmed detta. Jag kan bara konstatera att siffrorna är dystra. Men jag uppfattarfaktiskt svaret och även inrikesministerns inlägg här som om att han kanske tarnågot lätt på den situation som råder. Det måste sägas att detär slöseri med arbetskraft att ha så många människor utan arbete. Det är ocksåslöseri med pengar, nationalekonomiskt sett, att betala ut pengar tUl folk sominte har något arbete. Det har från kommunernas och länsmyndigheternas sidagjorts otaliga uppvaktningar i de frågor som berör arbetsmarknaden, och jagtänker då kanske i första hand på bostadssituationen. berörde denna när han konstaterade att vi haroch har haft en alldeles för låg bostadskvot i . Jag understrykervikten av att vi verkUgen får rättvisa när det gäller tUldelnlngen av bostadskvot. Vi är, som jag sagt, oroade av den arbetslöshetsom råder. Frågan är då vUka åtgärder man kan vidta för att komma tUl rätta medförhållandena. Inom industrin är läget för dagen ganska oroande. Det är svårtatt finna några nya utgångspunkter som kan ge möjligheter att påverka denrådande situationen. Det har tyvärr uppstått en viss pessimism Inom den del avVärmland som jag representerar. De som är friställda är I aUmänhet tUl åren komna och kanföljaktUgen inte flytta på sig så lätt. Man kan konstatera att de är hårtbundna vid hemorten. Jag vill här dra upp en speciell fråga. när vifrån Värmlandshåll riktat kritik mot regeringen för den njugga tUldelnlngennär det gäUer anslagen för vägbyggande inom vårt län, har vi i allmänhet fåttsvaret att vi har möjlighet att via AMS påräkna medel för vägbyggande om detskulle uppstå behov av beredskapsarbeten. Får man då göra det konstaterandetatt den situation som råder förutsätter att AMS-medel ställs tUl förfogandeför vägbyggande Inom vårt län? berörde i sitt Inlägg också kanalfrågan.Jag vUl starkt betona det som tidigare gjorts i denna fråga från Värmlandshållgenom riksdagsmän, länsmyndigheter och länschefen, genom uppvaktningar och oUkaframställningar i den riktningen att det nu på allvar måste ske någonting ikanalfrågan. Vi kan konstatera att , BUlerud, Vänerskog m. fl,industrier väntar på besked beträffande frågan om en utbyggnad av Trollhättekanal. De väntar på besked för att kunna bygga ut sin industri varigenom deskulle kunna ge sysselsättning, mte bara mom det egna företaget utan även vidtransporter och Inom arbetsUvet I övrigt ute i bygderna. Dessa två frågor vägfrågan och kanalfrågan tror jag ärav avgörande betydelse när det gäller just att skapa förutsättningar för attklara dessa kriser i vårt län. Givetvis hälsar vi, som det sagts här tidigare,med tUlfredsställelse att det utlokaUseras statlig verksamhet tUl Karlstadsområdet.Men jag vill säga att detta löser mte problemen på lång sikt för de västradelarna av vårt län. VI är en gränsbygd, och vi är I hög grad beroende av attvägnätet får en absolut nödvändig förbättring. Jag skulle hälsa medtiUfredsställelse om inrikesministern vUle medverka tUl att vi verkUgen kommeri gång med vägbyggandet och de övriga åtgärder som här tidigare berörts. Hen i (fp): Jag tycker det var värdefullt att denna debattkom upp. Inrikesministern sade att han, när han lyssnade på de fyra interpellanterna,fann tongångarna pessimistiska. Det är riktigt, men de speglar nog den stämningsom på grund av arbetslösheten råder ute i landet, inte minst i skogslänen och jag räknar då In det län som flera av oss som har yttrat oss i debattenrepresenterar. Det är också värdefullt att i genomsin interpeUation har fört in i denna debatt. Det har sagts fleragånger att Västvärmland har alldeles speciella problem, och jag skuUe, herrInrikesminister, bara med några siffror vilja sammanfatta vad mina kamrater pålänsbänken har framhålUt, I de tre västvärmländska kommunblocken har vi 16,5 procentav Invånare, men vi har nästan exakt en fjärdedel av antaletarbetslösa, I dessa tre kommunblock är det nära 1 000 arbetslösa enligt desenaste siffrorna 968 men endast 112 lediga platser. Dessa siffror är oerhörtallvarUga, men dessutom gäller det här en småbrukarbygd där det finns en doldarbetslöshet som aldrig kommer fram i siffror och som förvärrar situationenytterUgare, pekade på värdet av , och herrPersson i och i talade om utbyggnaden avTrollhätte kanal Jag stryker under vad de sade och anser att det är dubbeltbeklagligt att bygget mte har kommit till stånd. Det är beklagUgt för detförsta därför att det som nämnts skulle ha givit kraft åt och varit en tUlgångför det värmländska näringsUvet och för det andra därför att en stor del avutbyggnaden, borttagandet av flaskhalsarna, ombyggnaden av slussarna m. m,skulle utföras som beredskapsarbeten och på så sätt ge arbetstUlfäUen just I dettapressade läge. I en artikel i nr 3 av tidningen skriverciviUngenjör i avslutningsvis: "I årets statsverksproposition har finansministerGunnar Sträng Inte velat anslå några medel tiU en ombyggnad av kanalen. Hansäger sig avvakta fortsatta lönsamhetsutredningar. Tidsplanen för arbetetförskjuts därför . Hade fått vad man begärt skullebyggstarten skett och fördjupningsarbetena varit avslutade 1974.Ombyggnaden av slussarna skulle ske successivt och tanken var att de skullebedrivas som beredskapsarbeten i stor utsträckning." Jag vill understryka vad som sagts här. Det mest positivai debatten är den grundinställning som jag har en känsla av attinrikesministern ändå har. Liksom i hoppas jag att denutlokaUsering som vi har fått tUl endast är en början. Jag viU erinra om att de mycket höga arbetslöshetstalendock bara redovisats , och har vihaft en situation som i vissa avseenden avvikit från den normala. Men jag viUinte förneka att man har anledning att se dessa siffror som uttryck för enavmattning av konjunkturen, och jag har redovisat de åtgärder som vi harvidtagit för att få en bättre aktivitet i näringslivet. Regeringenär naturUgtvis beredd att fortsätta med sådana Insatser. Men vi får vara medvetnaom att det Inte går att styra dem så att de passar In . Det ärväldigt svårt; mer än andra vet de som sitter I att vi ändåhar en viss plan att arbeta efter och att i relativtgod tid måste planera arbeten av oUka slag. Därför är det för sent nuatt tänka sig specieUa påslag på vägarbetena. I har det gjorts en mte obetydlig satsning påvägarna; jag ser att 10,5 miljoner har lagts m I vägarbeten där. Jag tror attVärmland är det län där man haft nästan mest vägarbeten. På andra håU har man Iökad utsträckning gått över tiU skogsarbeten eller andrasysselsättnings-främjande åtgärder som Inte kräver så mycket pengar somvägbyggena nu gör. I har det alltså byggts mycket vägar, men kanskefinns ett behov av det och svårigheter att få fram något annat somkan passa som sysselsättnlngsobjekt. menar att jag försöker bagatelUsera dethela. Han har Inte något förtroende för det svar jag ger, han tycker att detInte vittnar om att regeringen har något grepp över frågorna. Det är klart attvi har Utet olika utgångspunkter när vi diskuterar de här tingen. Jag ärmedveten om att situationen mte är tiUfredsställande, Jag har försökt förklaraatt det i någon mån kan finnas arUedning att avvakta innan man vidtarytterUgare åtgärder, men regeringen är på inget sätt främmande för att densituationen kan uppkomma att vi får lov att satsa mycket kraftigare på attåstadkomma en bättre sysselsättning. Jag skall mte vidare förlänga debatten I den här frågan. Ang. ökade möjligheter tiU arkivarbete , m. m. Hen i (fp); Inrikesministern säger att alla borde veta.Inte minst ledamöter, att man planerar inte från vecka tUlvecka. Men arbetslösheten i VärrrUand är tyvärr inte en veckoföreteelse. Redanuppgifterna visade att den låg skyhögt över tidigare siffror,och man har registrerat de högsta arbetslöshetssiffrorna ilänet sedan man började föra statistik. Vi är tacksamma för de vägsatsningar som har skett, ochjag tyckte att man märkte en underton i inrikesministerns anförande som tyderpå att han har bUcken riktad mot problemen i våra delar av landet. Jag skullebara tUl sist vUja säga att jag tror att man bör Inrikta sig i störreutsträckning också på enskilda vägar som beredskapsarbeten. Jag har en känslaav att då får man större flexibilitet. Då kan man hjälpa en by och samtidigtskapa arbetstUlfäUen utan alltför lång planering. Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. ökade möjligheter tUl arkivarbete, m. m. Herr inrikesministern erhöll ordet för attbesvara i Agnas (m) den 15 aprU framställda interpeUation, nr105, och anförde: Ang. ökade möjligheter tiU arkivarbete , m. m. i Agnas har frågat om jag är viUigatt medverka tUl att de länskvoter som begränsar möjligheterna tUl arkivarbetetas bort samt att utplacerlngen på öppna marknaden av arkivarbetare organiserasoch påskyndas. Arkivarbete är en form av arbetslöshetshjälp, och de medelsom får disponeras för verksamheten anvisas under anslaget SärskUda beredskapsarbeten.Detta anslag är ett reservationsanslag och får således Inte överskridas.Arklvarbetsverksamheten har under innevarande budgetår legat på en väsentligt högrekostnadsnivå än vad som förutsattes när anslaget beräknades. För ändamålet hartagits upp 79 mUjoner kronor, men kostnaderna för arklvarbetsverksamheten kannu beräknas komma att uppgå tUl ca . Jag vlU erinra om attriksdagen bl. a, mot denna bakgrund har anvisat ett tUläggsanslag förSärskUda beredskapsarbeten på . i det av Interpellanten åberopade cirkuläret får ses som enkonsekvens av den starka expansionen på området. Den syftar till att gemöjUghet att följa medelsförbruknlngen för att medel i tUlräcklig utsträckningskaU stå tUl förfogande också för övriga viktiga ändamål som bekostas frånanslaget, t. ex. beredskapsarbeten för svårplacerade. För nästa budgetår harför arkivarbete tagits upp ett belopp av . Antalet personer som sysselsätts i arklvarbete harfördubblats inom loppet av . uppgick antalet tUl ca 9400. HärtUl kommer att närmare 20 000 personer är verksamma iandra former av skyddad sysselsättning. Den snabba ökningen av antalet personerI skyddad sysselsättning får ses bl. a. som ett uttryck för samhälletssträvanden att söka lösa sysselsättningsfrågan för de äldre och handikappadesom möter ökade svårigheter på arbetsmarknaden. Åtgärderna kommer att iaUt högre grad Inriktas på placering I öppna marknaden. Ett led i denna strävanär det nyUgen framlagda förslaget tUl bl. a. lag om vissa åtgärder för attfrämja sysselsättning av äldre arbetstagare på den öppna arbetsmarknaden. I den av antagna statsverkspropositionen /72 finns också en rad förslag I syfte att öka de äldres ochhandikappades möjUgheter att få och behålla anställning på den öppna marknaden.Bl. a. tUlförs arbetsmarknadsverket sammanlagt 50 tjänster för samråd medföretag i fråga om att bättre anpassa arbetet tUl de anstäUdas fysiska ochpsykiska förutsättningar samt för att tiUgodose arbetsvärdens behov avuppföljning, tUlsyn och utplacerlng på öppna marknaden av äldre ochhandikappade I skyddad sysselsättning. Som jag framhöll Istatsverkspropositionen bör den berörda personalen ägna särskUd uppmärksamhetåt möjUgheterna att placera arklvarbetarna I enskild eUer offentUg tjänst. Om verksamheten på detta sätt I större utsträckning änhlttiUs kan användas som en sluss tiU den öppna marknaden kommer utrymmet föratt bereda arkivarbete att öka. I samma riktning verkar den väsentUgt höjdamedelsram som gäller för verksamheten under /72, HerrNILSSON I Agnas (m): Jag får tacka Inrikesministern för svaret påmin interpeUation. Man kan, om man viU kommentera svaret, säga att det lämnaren del upplysningar som innebär en värdefull redovisning av läget. Däremot kanjag inte se att inrikesministern svarat på mina frågor direkt. MöjUgen fråganb) får belysning den som gäUer snabbare utplacering av arbetare av det härslaget på öppna marknaden. Men något om länskvoterna kan jag inte finna isvaret. Jag har ju I min interpeUation redovisat de siffror som det gäller. Då statsrådet påpekar att kostnadsnivån legat högre i årän vad som förutsattes när anslaget beräknades vill jag göra den invändningenatt förhandsberäkningar på detta specieUa område givetvis är särskilt svåra. Dekan Inte göras exakta, utan de måste Inrymma en ganska stor elasticitet. Mankan väl mte förutse hur många arbetsvårdsbehövande av just detta slag detkommer att fUmas det ter sig I varje faU för mig orimligt. Det bör vara käntför oss aUa att det finns många skadade av oUka slag och att den hårdanötningen I dagens samhälle och de många svårigheterna i övrig verksamhet måstemedföra en kraftig ökning av antalet människor som just genom dennaarbetslöshetshjälp kan beredas en passande sysselsättning. Att då föra upppengarna som ett låst reservationsanslag förefaller åtminstone mig olämpligt. När statsrådet talar om tUläggsanslaget på 25 mUjonerkronor och säger att AMS :s föreskrifter I det av mig åberopade cirkuläret fårses som en konsekvens av expansionen på detta område, får man lov att kommaihåg att de som placeras i denna verksamhet Uite anställs på vanligt sätt utanefter en grundlig prövning. Det kan alltså fastslås att mga människor kommerdit av en slump. Inte heller kan man säga att de som placeras här Uka gärnaeUer nästan lika gärna kunde ha anställts I annat arbete. Jag tycker också att höjningen tUl förnästa budgetår är en bra satsning, men jag tror inte att den är tUlräcklig. Tydessa 9 400 som enUgt svar har arkivarbete efter denfördubbUng som har skett under loppet av är ju långtifrån aUa somnu finns och alla som kommer att finnas som just på detta sätt idetta speciella arbete lättast får meningsfylld sysselsättning, hindras att gåunder och i vissa fall helt får sin utkomst. Jag har undrat över siffran 9400, men det har upplysts mig att det var just det antal som fanns vid dentidpunkt då man utfärdade cirkuläret. Från början kom tlU detta slags arbete en hel delutlänningar exempelvis, inte på grund av skador eller handikapp av vanligt slagutan på grund av språksvårigheter vid jobb på annat håll. Men är det jumänniskor med andra svårigheter som här funnit en plattform att överlevapsykiskt och fysiskt på. De 20 000 i annan skyddad verksamhet som statsrådetnämner är väl inte helt jämförbara. De har I allmänhet större kapacitet ochbättre utsikter. Just de svårigheter som statsrådet talar om i svaret,svårigheterna på arbetsmarknaden, gör mig orolig för den grupp jag tagit upp iInterpeUationen, Tror verkligen på chansen att få dessamänniskor ut på den öppna marknaden, där det ju är praktiskt taget stoppmed anställningar? Och den lag som statsrådet talar om främjar Ang. ökade möjligheter till arkivarbete , m. m. Ang. ökade möjligheter till arkivarbete , m. m. näppeUgen utsikterna för den kategori som jag har åsyftatI min interpeUation. Den skyddade sysselsättning som statsrådet talar om Itredje stycket av svaret sker dessutom på primärkommunalt plan. Och förutom attjag betonar det enligt min mening osympatiska i att lägga ökad börda pålandstingen viU jag stryka under att det statUga stödet slår mera jämnt. DemöjUgheter som finns tiU skyddad sysselsättning är ju ganska ojämna, sett frånlandstingsområdenas synpunkt. På vissa håll finns det gott om skyddadeverkstäder, medan det på andra håU tyvärr inte är lika bra. De 50 nya tjänsterna i AMS för samråd med företageninnebär ju en växande byråkrati och ger givetvis en del friska människor envälavlönad StatUg anställning. Men de fmns ju Inte just , I det akuta läget,utan det dröjer väl innan de kommer att fungera. Man måste fråga om dessatjänstemän kan förändra läget för de ofta gravt handikappade som det här imånga fall är fråga om och vilkas antal växer I spåren av vissa socialasjukdomar, t. ex. narkomanl. De som genom dessa 50 tjänstemän kan placeras ut på öppnamarknaden i skyddad sysselsättning äldre och handikappade som det står isvaret behöver givetvis dessa ansträngningar från samhällets sida genom AMS,Jag viU hoppas att det kommer att visa sig vara en bra satsning. Men när herrHolmqvist här och I statsverkspropositionen säger att denna personal skall sökafinna möjligheter att placera också arkivarbetarna I enskild och offentUgtjänst kan jag Inte riktigt förstå honom. Jag menar att de knappast har någonchans. Deras struktur är mte sådan. Det gäller dock här en anstäUning medavtalsenUg lön det finns överenskommelser mellan SAF och LO även om detlämnas bidrag från staten, och det förutsätts en helt annan kapacitet hos demsom skaU anställas än en stor del av arklvarbetarna har. Och när statsrådet talar om enskild tjänst, så kan mansäga att staten lägger över insatserna för arkivarbetarna på annat håU, I ochför sig är väl inte detta fel, men den grupp det är fråga om är ytterstsvårplacerad i den enskUda företagsamhetens sfär. När det gäUer offentligtjänst, som nämnts, måste man fråga; Varför skulle det bU bättre än på annathåU varför skuUe det bli bilUgare? Jag betvivlar faktiskt möjligheterna tUlett gott resultat här. Sedan kan man fråga; Hur bUr det länen emeUan? Kvoternagör ju att de som bor i vissa län får vara beredda att flytta över tUl ettannat, och i varje faU de gravt handikappade kan Inte göra detta. Har detlyckats dem att finna lägenhet, kommunikation tUl jobbet och tUl de platser demåste besöka och ett lätt jobb, ett jobb som passar dem, har de lyckats finnasin Uvsrytm just där och fått en dräglig tUlvaro mitt I torftigheten, hurskulle man kunna placera dem på annat håll, åtminstone mom rimlig tid? Jag har här ett cirkulär, som TCO lämnade ut sompressinformation den 21 aprU och där man säger att kvotering är en dåligmetod att ge de handikappade arbete. Jag skall här mte läsa upp cirkuläret menvUl gärna Instämma I vad som sägs I första delen i denna pressinformation. Därefter viU jag, fru talman, också säga några ord omdetta röda häfte som jag har här i min hand. Det heter Arbetsvårdspolitisktprogram, och är utgivet av arbetsmarknadsverket samt daterat den 16 aprU 1970.Där står på s.3: "Även om vi mte siktat på att det antagna programmet skall räckafram tiU 1980 innan det i stora delar blivit Inaktuellt, är det dock ettprogram för 1970-talet," Jag har stora sympatier för mycket av vad som står i dettahäfte. På s, 4 skriver man t, ex.; "Varje gång en handikappad fårstadigvarande plats i det produktiva Uvet eller får tUlfälle att bU kvar däristället för att hänvisas tUl och bil beroende av försörjning genom samhälletuppstår en vmst eller förebyggs en förlust vars värde kan mångdubbelt överstigakostnaden för arbetsvärd eller annan rehabUltermg. denna ekonomiska vinstkommer en vinst i mänskUga värden i form av större trivsel och trygghet för denenskilde Individen." Jag vill här gärna stryka under detta. Jag tycker det ärbra och sant! Jag tror också att man verkligen menar vad man skriver. Menstämmer nu detta med vad vi står inför och vad som anges i det cirkulär som jagförut nämnde? På s. 7 i programmet heter det under mbriken Förberedandeverksamhet; "I många fall är en omsorgsfull förberedelse nödvändig, om denhandikappade skaU ges möjlighet att inom ramen för sina förutsättningarförverkliga sma önskemål och hävda sig i konkurrensen med andra." Det är ju en alldeles riktig målsättning. Men det mestanmärkningsvärda återfinns på s. 9, och det var också det som gjorde att jagtog upp denna sak. Jag har nämligen kontakt med vissa arkivarbetare i mitthemlän. Där står i detta program, som alltså bara är gammalt:"Verksamheten bör effektiviseras bl a genom ökad tUlgång tUl s karkivarbete." Många människor trodde att här öppnar sig en utväg för osssom Inte kan klara oss på annat håll. Jag håller med om att den handikappade ommöjUgt bör få förverkliga sina önskemål mom ramen för sina förutsättningar. mängd människor har just I det som vi kallar arkivarbete det skall visstfå ett nytt namn nu funnit det rätta Uvsmmmet. De är inte kapabla tlU någotannat arbete. Arkivarbetet ligger inom deras ram och förutsättningar, och om deinte får sådant arbete, så bUr de vanliga vårdfall, och många av dem kommer attbryta samman psykiskt. Den sista meningsfulla punkten i deras tUlvaro stryksdå. Det var väl inte alltid Inkomsten som de I första handfrågade efter, det var sysslan. Det finns människor som under flera terminereller år har utbUdats och målinriktats med tanke på vad som står i dettaprogram. De kommer mte någon vart. Jag förstår att det är det ekonomiska läget som äranledningen tUl stoppet. På s. 3 i programmet skriver också AMS-chefen:"Inte minst kommer de samhällsekonomiska faktorerna att väga tungt. "Han talar aUtså om huruvida programmet kan genomföras eller inte. Regeringen har I extra konselj beviljat för ickeprioriterade byggen.