prot · FU0975 · 1971-12-31 00:00:00 — I remiss- och flnansdebatten underkastade vänsterpartietkommunisternas talare långtidsutredningen och finansplanens värderingar ochmålsättningar mycket hård kritik. Dess främsta målsättningar är att pressatUlbaka den offentliga och privata konsumtionen tUl förmån för ökadeindustriinvesteringar. Utöver de privata konsumenterna skulle framför alltkommunerna och bostadsbyggandet drabbas. Erfarenheten har visat att bostadsbyggandetkommit att användas som konjunkturpoli-tlskt dragspel. Trots att denna politik prövats utan resultat,markerade finansplanen en ännu hårdare inriktning på denna kurs. Men Industrinhar ju Inte investerat. Man har använt pengarna tUl ökade utdelningar, tillkapitalflykt, tUl spekulativ lageruppbyggnad. I finansdebatten föreslog vi att man i stället skulle gåin för att öka lönearbetarnas köpkraft, lägga om skattepolitiken, slopa moms påmaten och sänka räntan. Vi förde fram en mycket stark kritik mot åtstramningen av bostadsbyggandet. har vi 18 000 byggnadsarbetare arbetslösa, av byggnadsarbetarkåren. Det ärnågon Uten minskning procentuellt när det gäller de registrerade siffrorna, menden är skenbar därför att det är rätt många som är utförsäkrade. 1 fem avdelningarär av medlemskåren arbetslösa, i SoUefteå . ordförande med rätta ryckigheten i byggnadsproduktionen. Den milda vintern bordeha verkat positivt för ökat byggande; i stället fick man en igångsättning somvar 3 000 lägenheter nundre än . också ut den direkta orsaken, nämUgen att styrningen av närlngsUvetsinvesteringar är dåUg eller rent ut sagt saknas. Och det är det som är huvudfrågan.Ar har man uppmanat lönearbetarna tUl återhållsamhet tUl förmån förökade IndustrUnvesteringar. Den reella verkan av det har blivit ökadebolagsvinster, men man har inga medel för att tvinga kapitaUsterna att göradessa Investeringar. Inrikesministerns svar InnehåUer väl Inte så mycketsom är vare sig nytt eUer positivt. Det har beviljats igångsättningstUlståndför 3 500 lägenheter; detta betyder egentUgen bara att man tar igen eftersläpningen.Inrikesministern hänvisar också tUl Igångsättningen av bostadsbyggandet underandra och tredje kvartalet, men denna igångsättning ger ju i och för sig intenågon ökad sysselsättning, för den skulle väl ha skett ändå enligt detbostadsbyggnadsprogram som redan har beslutat om. Jag har därförmycket svårt att förstå vad det ger för ny sysselsättning. Investermgsavgifterna slopas och igångsättningstUlståndbeviljas för byggnadsprojekt på ca , och det föreslås attinvesteringsavgiften slopas från . AUt det som man då skaU bygga äri hög grad kommunala projekt. Inrikesrrunistern meddelar också att man harbeslutat om bidrag till kommunala bestäUningar hos företag medsysselsättrungssvårigheter. Det där är ju rätt intressant mot bakgrund av demålsättningar som finansplanen hade och som vi var så starkt kritiska mot.Mycket av arbetslösheten hade kunnat undvikas med en annan målsättning. Ett parord om ungdomsarbetslösheten. Inrikesministern säger att man måste räkna med attpersonliga önskemål inte kan tiUgodoses när det gäller för de ungaatt få arbete ute på arbetsmarknaden, tog upp det här problemetnågot ensidigt, tycker jag. Jag är medveten om att det finns stora problem förjust de ungdomar som han talade om, men jag tror ändå det är felaktigt attställa frågan på det sätt som han gjorde. Det handlar nog mte om ökadesvårigheter bara för dessa ungdomar nu och framöver, utan det handlar om ökadesvårigheter för de yngre över lag, vare sig de är akademiker eller tUUiörungdomsgrupper som har en dålig yrkesutbUdning. Det handlar här alltså ombåde-och. Jag är medveten om att man, när det gäller den storaungdomsarbetslösheten, kommer att säga att det också på många håll hosarbetsförmedlingarna fmns efterfrågan på arbetskraft. Då kommer vi in på ettav de centrala problemen när det gäller ungdomen och arbetet . Detär utformningen av arbetsmiljön. Jag hade anledning att , när vidiskuterade den frågan här I , kritisera takten i arbetsmUjöutredningensarbete, och jag tror det finns anledning, då man skaU ta upp frågan omungdomens arbete och ungdomens vUlkor I arbetsUvet, att på nytt understrykaangelägenheten av att det bUr en verkUgt snabb takt I arbetet för att utrustalönearbetarna med makt för att förbättra arbetsmiljön. Regionpolitiken har ju Inte heller blivit något medel föratt på allvar motverka sysselsättningssvårigheterna. Inrikesministern hänvisartUl att flyttat tlU med en enhet. Det är I ochför sig Ingenting nytt. Och att ca 600 personer flyttas tlU frånstatliga verk I ger ju Inte omedelbar effekt, utan den utflyttningenavser saker och ting som skall ske . Den centrala frågan, i varje fall , är - jagvlU återkomma tUl det huvudmålsättningen i regeringens och de borgerligapartiernas finanspolitik med återhållsamhet för lönearbetarna och enskattepoUtik som gynnar bolagen och de rika och som ger förtur för Industriinvesteringarna.Det är det som har förvärrat sysselsättningssvårigheterna. Vi står nu införavgörandet i avtalsrörelsen. Det vettiga vore väl då att bekämpa arbetslöshetengenom att öka lönearbetarnas köpkraft. Flera av talare riktade på första majmycket stark kritik mot den uppreklamerade mästermedlaren och föne högerledarenJarl , som konsekvent lägger sma lönebud där vlU ha dem. Hur skulle det vara att efter alla årsavtalsspel över huvudet på lönearbetarna lägga fram ett lönebud som utgick frånderas, mte från Svenska arbetsgivareföreningens krav och behov? Detta ärfaktiskt en fråga som hör hemma här. Det är i väldigt hög grad finansplanen somstyr även i detta fall. År har vi fått höra, bl, a. från dennatalarstol, hur nödvändigt det är att lönearbetarna är återhållsamma ochInordnar sina krav I den finansplan som regeringen har lagt fram. Vi ivänsterpartiet kommunisterna tror dock att huvudfrågan om man vUl vidtaomedelbara åtgärder för att bekämpa arbetslösheten är att åstadkomma verkligtkraftiga generella löneförbättringar samt att när det gäller skattepolitikenomedelbart bifaUa förslaget om att ta bort momsen på Uvsmedel. HerrPERSSON i (s): Först och främst ber jag att få tackaImikesministern för svaret på min InterpeUation, som jag hade tänkt attframställa tidigare. Dröjsmålet har berott på att jag har velat Invänta eneventuell förbättring . Då emellertid arbetslösheten har ökatytterligare fram tUl räknetUlfället den 15 aprU och då vi har den högstaregistrerade arbetslösheten sedan statistikens tUlkomst, vlU jag nu delgeInrikesministern min oro för utvecklingen på den värmländska arbetsmarknaden. uppvisades rekordhögaarbetslöshetssiffror, och vid arbetsförmedlingarnas räkning den 15 aprU uppgickantalet arbetslösa tUl 3 892 personer. befann sig 1 832personer under s. k. arbetsmarknadsutbildning, och drygt 800 var placerade Iberedskapsarbeten. Av de arbetslösa var drygt 1 000 kvinnor. Dessutom var 483ungdomar arbetslösa. hade vi nära 1 300 arbetslösa som var 60år eller däröver, dvs. Antalet lediga platser hade ökat något ochuppgick till 1 190 mot 2 016 i aprU föregående år. Svårast harbyggnadsarbetarna drabbats. Jag kan nämna att fr. o. m. t. o. m.den 30 aprU har utbetalats i A-kassabidrag, vilket är drygt 1miljon mer än föregående år . Den otUlfredsställande sysselsättningen ibyggnadsbranschen sammanhänger helt med minskade investeringar, och deförutsades redan i marsprognosen 1970. Framför allt har investeringarna minskatinom Industrin. Vad som oroar mest i det sammanhanget är att även de kommandeinvesteringarna inom industrin under den resterande delen förväntas blirelativt blygsamma, varför undersysselsättnlngen inom branschen förväntas blibestående och synnerligen besvärande kommande vinter. När det gäller Värmlandslän har vi inte heller något lager av s. k. oprioriterade byggnadsobjekt,varför ett borttagande av Investeringsavgiften inte kommer att få någonnämnvärd effekt. Regionala insatser i form av beredskapsarbeten och etteventuellt frisläppande av investeringsfonderna Uksom ett ökat bostadsbyggandemåste här insättas för att mte nästa vintersäsong skall ge en ändystrare bUd. Antalet varsel mom småindustrin har varit många,och som bekant har tre medelstora företag, nämligen piano, JakobssonsIndustrier och Levin-Kyla, nedlagt driften och avvecklar för närvaranderörelsen, medan andra företag har permitterat arbetskraft. Totala antaletvarsel omfattar företag med sammanlagt 333 anställda. Jag hyser stor oro för den äldre arbetskraften och för demsom fyllt och som tålmodigt väntar på en chans tiU meningsfull sysselsättning. Av statistiken framgår också att en relativt kraftigökning skett beträffande arbetslöshetens längd. Jag kan här nämna att 729personer, eUer , har varit arbetslösa . Dessapersoner löper risk att bU vad vi i dagUgt tal kallar utstämplade. I detta sammanhang kan man väl hälsa med tUlfredsställelsedet nya lagförslaget rörande den äldre arbetskraften. Men jag tror att härbehövs ytterUgare åtgärder i form av t. ex. IndustrieUa beredskapsarbeten. Densituation som här har uppstått är mycket besvärande och har ställtarbetsmarknadsmyndigheterna inför mycket stora problem. De åtgärder somvidtagits i samband med den förda lokaliseringspolitiken har för delvarit betydande, men de har Ingalunda varit tUhäckUga för att hålla stånd motden i övrigt krympande sysselsättningsvolymen. Jag är medveten om att regeringen nyUgen harbeslutat om ytterligare stimulansåtgärder, som Inrikesministern framhöU isvaret. Men jag tror mte att detta är tUlräckligt för att klarasysselsättningen I mitt hemlän, och då framför allt när det gällerVästvärmland, där Säffle-, Arvika- och Ärjängsområdet har en mycket brydsamsysselsättningssituation. De arbetslösa kommer i stor utsträckning från brukdär den privata Industrin har nedlagt driften och där samhället får ta hand omarbetskraften. I min mterpellation har jag också aktualiserat ett ökatbostadsbyggande för med hänvisning tUl att vi för närvarandeUgger långt under medeltalet. Angränsande län, nämligen Örebrolän, har ett lägenhetsbestånd på 102 242 och 105 494 lägenheter,I län färdigställdes 3 710 lägenheter , medan motsvarande talför var 2 629. I län hade man 13,5 färdigställdalägenheter per tusen invånare och i 9,2. Dessa jämförelsetal börnoga beaktas. Jag hoppas att inrlkesmmlstern vid kommande kvottUldelnlng förVärmlands län tar detta tUl Intäkt för att öka bostadsbyggandet där. Den andra fråga som jag hoppas få svar på gäller omregeringen kan tänka sig ett generellt regionalt frisläppande av investeringsfondernaI skogslänen. Jag har velat aktualisera den frågan på grund av att utsikternaför kommande säsong synes vara allt annat än ljusa. Så någraord om ungdomsarbetslösheten. i gjorde enspecialundersökning som visade att ett stort antal önskar direktplacering trotsbrist på yrkesutbUdning, Vid arbetsförmedlingarnas försök att stimulera ungdomarnatlU yrkesutbildning har dessa förklarat att de mte har möjUghet att påbörjayrkesutbUdning, eftersom de med nuvarande åldersbestämmelser inte kan få annatän studiebidrag. Som exempel kan jag anföra en enkät som gjordes i ochsom visar att 21 ungdomar Inte vUle ha någon yrkesutbildning utan önskade bUdirektplacerade. 16 av dessa var egentUgen intresserade av yrkesutbildning. Mende som fyllt blev tveksamma när de fick klart för sig att de endast kundefå studiebidrag. Nåväl, fm talman, för att vi skall kunna ökasysselsättningen I är det nödvändigt att insatser I form av ökatbostadsbyggande, beredskapsarbeten m. m. görs I så god tid att de får effektsäsongen 1972. LokaUseringspolitiska åtgärder är nödvändiga om vi skallklara sysselsättningen. Vi sätter vårt hopp tUl en fortsatt lokalisering ochtUl att ytterUgare industriella beredskapsarbeten tiUförs skogslänen. Jag vUl I sammanhanget också nämna att en fördjupning avkanaUeden tUl är ett annat aktuellt projekt som jag hoppas att Inrikes-,finans- och kommunikationsministrarna gemensamt diskuterar och att de så snabbtsom möjUgt ställer medel tlU förfogande för en fördjupning av leden tiUVästerhavet, Jag tackar för de besked som givits. Jagförutsätter naturUgtvis att regeringen med stor uppmärksamhet följer denfortsatta utvecklingen, och jag vädjar tUl regeringen att vidtaåtgärder för att förbättra sysselsättningsläget I mitt hemlän. Personligen ärjag något mer pessimistisk än inrikesministern, men jag hoppas att han harrätt. TUl sist viU jag säga att regeringens förslag omutlokalisering av 625 arbetstiUfäUen tUl och tUl I övrigthälsas med tiUfredsställelse. Vi hoppas på ytterUgare arbetstiUfäUen genomUknande samhäUeUga åtgärder. När jag lyssnat tiU de fyra kammarkoUegernasirUägg känner jag ett visst behov att erinra om att vi kanske ändå inte har ettså dystert läge på arbetsmarknaden som man skuUe kunna tro. också vissa positiva drag som bör framhåUas. Under den högkonjunktur som vi upplevde under förra åretfick vi se hur många människor som förut inte sökt arbete nu sökte ochverkligen också fick arbete. och fram tiU utgången av ökadeantalet sysselsatta här i landet . Det är väl antagUgt att deflesta av dem hemmafruar men även andra som då kom In på arbetsmarknadenunder högkonjunkturen fick en möjUghet tiU utkomst som de fortfarande har kvar.Men en del har naturUgtvis fått känna på det förhåUandet, att den sist anstäUdemåste gå först. En del av den arbetslöshet som vi nu registrerar är följden avatt några av dessa personer har fått lov att återvända tUl sysslolöshet. Mentrots nedgången har vi totalt haft fler sysselsattaän . Antalet sysselsatta uppgicktUl 3 769 000 och tUl 3 812 000. Vi vetatt bl. a. antalet gifta kvinnor på arbetsmarknaden har ökat med ungefär 50000. Jag har velat anföra detta, därför att vi skall ha klartför oss utgångspunkten, således en konjunktur som verkUgen förde oss fram tUlden högsta sysselsättning vi någonsin har haft. Då kommer alltså en vissåterverkan nu när konjunkturen går ned, och vi redovisar detta i högre tal änvad vi kanske har varit vana vid. Efter detta viU jag gärna hålla med, när att man mte skaU fästa alltför stort avseende vid de förändringar frånmånad tUl månad som arbetskraftsundersökningarna visar. Det ligger mycket Idet, och jag vlU inte pressa det för hårt. Men kvartalssiffrorna, som jag harbegagnat i min framställning, är nog mera pålitUga. Vad jag ytterUgare vUl understryka det betonade ocksåherr HeUström är att har handlat mycket snabbt närdet gäller ungdomsarbetslösheten. Man har sett det såsom ett problem och harvidtagit en hel rad åtgärder. Överläggningarna med de politiskaungdomsorganisationerna bör kunna ge utrymme för uppslag från ungdomarnas egensida när det gäller att komma tUl rätta med dessa förhållanden. Jag håller också med om att man i detta sammanhang intehar tagit upp problemen på . Det är en sak man skulle kunna arbetamera med i lugn och ro. Men ett faktum är att vi ovUlkorUgen måste få tlU ståndett bättre samspel mellan den yrkesutbildning och utbUdning över huvud tagetsom ungdomarna får och de arbetsmöjligheter som finns i vårt samhälle. Det kaninte vara rimligt att vi får ett stort utbud av ungdomar som inte är utbildadeför de uppgifter som står tUl förfogande. Det är angeläget från mångasynpunkter, inte minst för den ungdom som utbildar sig, att få ett bättre greppöver vilka arbetsmöjligheter som finns när man kommer ut I arbetsUvet. Jag skaU gärna håUa med om att vi, om vi får en fortsatthög arbetslöshet bland ungdomen, kan ha anledning att ompröva de regler som nugäller. Men jag vUl där peka på, , att det oftaframstår såsom en orättvis klyfta meUan dem som deltar i den reguljärautbUdnlngsgången och så att säga har studiemedel, stipendier och annat att håUasig tUl och dem som har fått stöd av arbetsmarknads- styrelsen genom arbetsmarknadsutbildningsbidrag. Detta ären fråga som vi också långsiktigt måste komma till rätta med. Vi har arUedningatt observera det, därför att åtrrunstone 1819-åringar har möjUghet att deltai en kurs, men då får de göra det på samma viUkor som de kamrater som studerarenligt det reguljära utbUdningssystemet. De kommer således inte att få deförmåner som är förenade med arbetsmarknadsutbildning. Men situationen kan blisådan att vi kanske kan få anledning att ompröva detta. Vi bör alltså följadenna fråga med uppmärksamhet. Jag förstår av programatt också där finns utrymme för sådana överväganden. Sedan viU jag rikta mig tiU och ävenkanske också . I varje fall tycks ha heltöverdrivna föreställningar om vilka möjUgheter regeringen har att styranäringslivets utveckling. kritiserar förhållandet från densynpunkten att man Inte har de styrmedlen. Hen tycktes nästanföreställa sig att vi hade sådana, när han ställde anspråk på att regeringenborde göra kraftigare satsningar i fråga om län. tUlhör ändå Örebrolän den del av landet beträffande vUken vi inte har funnit anledningatt tala om att den skulle räknas tUl stödområdet eUer att man där skulle vidtasärskilda åtgärder för att locka dit företagsamhet. Jag har fortfarande denföreställningen att man mte skall behöva räkna med det. Det hindrar naturUgtvisinte att vissa företag i länet kan få stöd och även har fått det medarbetsmarknadsutblldnlngsbldrag från . Det kan också inågot fall ha förekommit att man har fått lov att utnyttjainvesteringsfonderna. När det gäller län är alltså det som skeregentligen en återspegUng av vad vi nu upplever eller har upplevt på flera håll i landet, men att gå så långt som tUl att sägaatt nu skaU man jämstäUa län med stödområdet, det tror jag verkligenskulle ge upphov tUl reaktioner hos människor som lever inom skogslänen och påorter där det fmns betydligt sämre förutsättningar än i län att få sUiutkomst ordnad. , jag vill gärna säga att byggnadsarbetarnassituation har varit svår. Det har jag haft anledning att säga förut här. Detåtgärder som har vidtagits har därför också inriktats på att försöka få i gångbyggnadsverksamheten. Där har det varit stimulans åt enskilda företag som vUlbygga här i , i och men också på andra håll Ilandet och som har fått tUlstånd. VI räknar med att de åtgärderna skaU kunna geoss en förbättring. Sedan skall vi kanske Inte uppehålla oss viddiskussionen om vad konfUkten betydde. Det är ett faktum och det kanverifieras av att man på flera håll i landetverkUgen hade många återverkningar av att medlemmar stannade hemma ochatt Inte hela förberedelsearbetet utfördes på det sätt som skulle ske. Vidare har vi nog på en del orter haft någon känning avatt det inträtt en viss mättnad på bostadsmarknaden, kanske också svårigheterpå kreditmarknaden. Jag har också hört några exempel nämnas på en viss ängslanhos företagen att sätta i gång. Men vare sig det gäller bostadsbyggande företageller Industrier som har fått igångsättningstiU- stånd såär det rimligt att de utnyttjar dessa tUlstånd. Annars är det tämligenmeningslöst att ha den planering som vi ändå förestäUer oss skall kunna ge ossbättre möjUgheter, Jag vUl åtminstone på den punkten Instämma I att vi som sagtbehöver se tUl att vi har planmässighet, och jag hoppas att igångsättningenunder andra och tredje kvartalen skaU kunna bU sådan att vi Inte får upplevanästa vinter med en så hög och besvärande arbetslöshet som vi haft. De övriga punkter som tog upp skaU jag härgå förbi därför att de väl närmast hör tUl den debatt som vi skaU ha omkompletteringspropositlonen, som nu får del av och som vi väl fåranledning att diskutera längre fram. Men jag viU ändå, bara för att det inteskaU stå obesvarat, tUl hert säga att sådana utfaU som han gjorde motherr eller andra personer, som sysslar med den svåra uppgiften attförsöka åstadkomma en lösning på vår arbetsmarknad, är helt onödiga att dra ini denna debatt. Jag viU gärna deklarera att de som regeringen har utsett attsköta medllngsuppgifterna har gjort det på ett hedersamt sätt. De har en svåruppgift. De anklagas ömsom från det ena håUet och ömsom från det andra för attgöra för stora eftergifter gentemot den andra parten. Den diskussionen har viemellertid inte anledning att gå In I här. Och det finns Ingenting I dettaläge, tycker jag, som ger anledning att fälla omdömen om vare sig den ena ellerandra som fått sig anförtrodd denna svåra uppgift. TUl vlU jag säga att vi ärmedvetna om att situationen I liksom I andra skogslän uppvisarsvårigheter. Där har man ju Inte samma möjUgheter tUl arbete som man har isödra och mellersta delarna av landet. Därför är det självklart att vi kommeratt följa utvecklingen med stort Intresse. VI ser väl också, glädjande nog, attmöjligheterna att få företag att Intressera sig för expansion i Värmlandingalunda är uteslutna. Och de goda resultat som vi har fått och som herrPersson själv pekar på bör vi väl kunna realisera också . Vi måsteinom stödområdet räkna med att vi utnyttjar hela arsenalen avarbetsmarknadspolitiska hjälpmedel, varvid också sysselsättningsfrämjandeåtgärder, beredskapsarbete osv., kommer i fråga. När vi diskuterar dagens situation har jag också en känslaav att vi har anledning att sätta In den i perspektivet av ovissheten påarbetsmarknaden. Det är nog så att man Iakttar en viss återhållsamhet,och det har I varje fall från åtskilUga håll sagts att det när avtalsrörelsenbUr klar också kan firmas bättre möjUgheter hos företagen att överbUckasituationen och kanske en ökad beredviUighet hos dem att sätta sma planer Iverket. Att man då naturUgtvis också har förhoppningar om att finansministemoch regeringen skaU göra generella eftergifter när det gällerinvesteringsfonderna är något som jag mte skall gå In på . TUl dendiskussionen får vi anledning att återkomma i annat sammanhang här i . HerrHELLSTRÖM (s) kort genmäle; Jag vill ta fasta på Inrikesministernsuttalande, att om den fortsatta ungdomsarbetslösheten kommer att ligga på enhög nivå, är man beredd att diskutera en eventueU sänkning av åldersgränsenför arbetsmarknadsutbildningmed beaktande av de problem som det Innebär att ha två olika studiefinansiellasystem. Det är angeläget att denna omprövning sker snabbt. Jagtror att den konjunkturförsämring vi har är mera än en tUlfälUg svacka tUlföljd av den extrema överkonjunkturen . Ett av flera tecken är kanskeatt arbetslösheten inom industrin nu har helt andra proportioner än tidigare.Den kassaregistrerade Industrlarbetslösheten låg på 8 800 personer I aprUförra året och uppgår nu tUl ca 15 500, Jag tror alltså för min del att det är väsentligt attsnabbt ta upp denna fråga tUl bedömning, och jag är tacksam för attInrikesmliustern I varje faU förklarat sig beredd att fundera på en omprövning, I det sammanhanget vill jag säga några ord till herrEngström, som menar att ungdomsarbetslösheten inte bara är ett problem för dekortutbUdade utan också för akademikerna. Det skulle alltså, anser herrEngström, vara för snävt att se frågan såsom jag har gjort här. Jag menar attdet i hög grad är fråga om att välja och prioritera. Arbetslösheten är enligt länsarbetsnämndernas rapporter IaUra högsta grad ett problem för de kortutbUdade ungdomarna, MeUan 70 och 80procent av ungdomsarbetslösheten gäller ungdomar utan yrkesutbildning. Attsedan akademiker kan möta en tröghet på arbetsmarknaden, så att de kanske intefrån början kan ta just de jobb som erbjöds , är en heltannan fråga. Det som jag ser som kärnfrågan här och som var anledningen tUl attjag ställde min interpeUation är gapet inom ungdomsgenerationen mellan dem somhar en yrkesutbildning och de som har den bästa yrkesutbildningen, i varjefaU den längsta, är i stor utsträckning just akademiker och de grupper somhar kommit i kläm genom utbildningsreformerna, liksom också de grupper sompermanent kommer att vara i kläm genom svårigheter att hänga med i skolutbUdningen. Vi måste i detta läge självfallet prioritera de människorsom har den sämsta utgångspunkten, och det är de kortutbUdade somupplever den stora arbetslösheten bland ungdomarna. Därför är detta en jämlikhetsfrågaoch även en utjämningsfråga inom ungdomsgenerationen, . HerrENGSTRÖM (vpk) kort genmäle; Först några ord tUl . Jag vUlbara fästa uppmärksamheten på att jag inte har polemiserat mot nödvändighetenav att förbättra de korttidsutbildade ungdomarnas situation.