prot · FU09122 · 1971-12-31 00:00:00 — betänkande nr 20 har påvissa punkter fått en utformning som gjort mig fundersam. Tillsammans med herrEricson I väckte Jug en motion rörande problem I samband medvärvning av svenskar till främmande krigsmakt. Det våren motion med tvåyrkanden. Tydligen av formella skäl uppdelades den i två motioner med gemensammotivering. har underkastat den ena av dessa motioner enrealbehandling, medan det I andra fallet enligt vär mening Inte har varit frågaom en verklig prövning av det yrkande som vi ställt. Det är väl sannolikt atl detta beror på ett banalt missförstånd,som möjligen har samband just med motionernas tillkomsthistoria oeh också medatt det gäller ell tämligen komplicerat ärende. Den motion som enligt vårmening inte blivit föremål för sukbehandllng utmynnar i yrkandet "attfrågor om lagstiftningsåtgärder såväl mot olovlig värvning som mot .svenskamedborgares dellagande I främmande krigsmakt och mot därvid av .sven.skamedborgare begångna handlingar måtte av göras till föremål förallsidig prövning från både utrikespolitiska oeh rättsliga synpunkter".Tydligen har utskottet tolkat detta som en platonisk önskan att ärenden av visstyp skall behandlas på visst sätt. Men vår mening var att Just de frågor vi härnämner skulle bil föremål för behandling vid årets riksdag. Vi menar nog atl enuppmärksam läsning av hela motionstexten med den bakomliggande motiveringen härskuhe ha skapat klarhet. Jag medger atl utskottets tolkning var möjlig menhävdar alt motionärernas tolkning av yrkandet är den mest rimliga. Jag har sagt att detta gäUer ett komplicerat ärende.Eftersom det delvis inte alls blir behandlat av utskottet kanske del kantillålas mig att göra nägra kommentarer till det. Jag tror de flesta kan vara överens om alt svenskamedborgares anställning i främmande krigsmakt eller aktiva deltagande iinbördeskrig i främmande länder skapar vissa problem som bl. a. berör SverigesInternationella ansvar. Dessa problem har bara delvis beaktats I nuvarandelagstiftning. Det finns i en paragraf mot olovlig värvning, menden är knuten till värvning av krigsfolk, oeh det finns vissa uttalanden om demsom olovligen lämnar riket, Förulsällningen för ingripande är oekså attvärvningskonlrakl skall vara undertecknat i , Tydligen låter sig inteparagrafen användas effektivt i enstaka fall av värvning. Det förefaller oeksåsom om flera andra demokratiers lagstiftning oeh praxis på del här området ärnägot strängare än den svenska. Man kanpåminna sig alt tlel här problemet fiek en avsevärd aktualitet 2 protokoU 1971. Frågor rörande pass m. m. underKongokrisen , när utsattes för utomordentligtskarp InternationeU kritik, därför att dess lagstiftning och tUlämpning avdenna lagstiftning Icke kunde hindra att belgiska legosoldater gång på gångoch I betydande omfattning ingrep i de Inre striderna i . Problemet har också uppmärksammats Inom FN. Vi har imotionen hänvisat tUl ett uttalande av FN;s säkerhetsråd , där detheter: "fördömer varje stat som framhärdar I att tillåtaeller tolerera rekrytering av legosoldater eUer ställer faclllteter tUl deras förfogandeI syfte att störta medlemsstaternas regeringar," kan man säga att vi I Inte mött detta problem Inågon mera väsentlig omfattning. Det är klart att man kan peka på enstaka falldär enskUda svenskars handlande haft viss återverkan på anseende ute ivärlden. Men man kan ju göra tankeexperiment om vad som kan hända. För något årsedan förekom vaga och obestämda tidningsuppgifter om att här i landet skuUepågå värvning av svenska ungdomar tUl PalestlnagerlUan. Jag vet Inte hur mycketsom låg I dessa uppgifter. Men antag att de hade varit realistiska och attvärvningen hade haft en väsentlig effekt, så att ett antal naiva och romantiskasvenska ungdomar givit sig I väg. Hur skulle det ha påverkat ställningI MeUersta-östernkonfllkten? Hur skulle förslagsvis hareagerat I en sådan situation? VI har menat att detta är en komplicerad fråga, där denenskUdes rätt konfronteras med samhällets ansvar, och att den förtjänar engrundligare belysning än vad som varit faUet, VI väckte fråganhäromåret. Då blev det en ytterst ensidig juridisk prövning av möjhgheterna attfå tUl stånd effektivare bestämmelser. Frågan om behovet av starkare bestämmelserfrån utrlkespohtisk synpunkt har Icke bhvit prövad. Så har Inte heller skett iår; jag har inhämtat att det över huvud taget inte förekommit någon kontaktmeUan sekretariat och utrikesutskottet. Det beror väl i sintur på det här banala missförståndet som jag nämnde i början. När förra gången berörde denna fråga frånjuridiska utgångspunkter hänvisades det tlU att man eventuellt kunde lösa ettsådant här problem genom att, hksom var faUet , Införa ettadministrativt förbud mot utresa i samband med värvning. Det är I stil med detsom förekom under och som ju sannerligen var ytterstomstritt. Det har hänt åtskilligt , Rätt till utresa ur detegna landet framstår mycket mera definitivt som en grundläggande mänskhgrättighet, förankrad I ohka Internationella konventioner, VI har också mer ochmer börjat uppfatta godtyckliga Inskränkningar i människors rätt till utresasom särskUt betecknande för totalitära samhällen, VI motionärer menar alltså atl på den vägen kan problemetIcke rimligen angripas, och Jag tolkar nog utlåtande över denena av de två motionerna på det sättet, att man i det avseendet väsentligenansluter sig till våra synpunkter. Men den andra frågan hur man skall kunna Ingripa motvärvare, mot folk som försöker utnytya svenska medborgares äventyrslust eller ha-begärför att engagera dem i ytterligt ömtåUga mellanfolkUga konflikter ellerkonflikter inom andra länder - den frågan har alltså icke på allvarattackerats. Och visst är den besvärlig, just därför att man i normalfalletkanske ändå tvingas acceptera den enskildes beslut och önskan att ingripa i enkonflikt. När den gamle franske författaren, kulturpolitikern ochstridsflygaren för sedan i en intervju lät antyda att hanskulle vara beredd att gå ut som frlvUllg i befrielserörelsen i Östpakistanväckte det uttalandet respekt, och ingen skulle väl ha lust att hindra honom ihans planer, om han nu verkligen tänkte förverkUga dem. Och på Uknande sätt; Omnågon av dem som särskUt hårt engagerar sig för Bangla Desh skuhe vilja omsättadetta I praktisk handling, lär man väl Inte heller ha någon lust att hindradet. Men frågan bhr ju verkhgen en annan om det sker en systematiskövertalning, kanske styrd av främmande Intressen, att engagera svenskar I enviss bestämd konflikt. Man kan undra, till slut, om motionärerna bör vara nöjdaeher missnöjda med utskottets behandUng av de här två motionerna. Det har juinte hänt särskUt mycket med dem, men det finns en skall vi säga välvUUgunderton i utlåtandet, åtminstone på -vissa punkter. Jag påminner mig hur jagför träffade en man som sysslade med en doktorsavhandling. Jagfrågade honom, som man gärna gör vid sådana tUlfällen, hur det nu gick medavhandhngen, "Ja", svarade han, "om man går på en väg varje dagoch sparkar tih en sten på vägen, så upptäcker man ju att stenenhar flyttat på sig ett stycke," Och det var ungefär i den takten som hansavhandUngsarbete framskred. Jag har intrycket att våra bemödanden i det härärendet håller ungefär samma takt, och det är väl möjligt att vi får återkommaett annat år och ge stenen en ny spark. Jag har Inget särskUt yrkande. Frågor rörande pass m. m. HenERIKSSON I (fp): De här motionerna av i Göteborgoch i , som har nr 48 och 84, har utskottet behandlattUlsammans, VI har också knutit ihop dem i skrivningen som säkerthar uppmärksammat. Beträffande den förstnämnda motionen kan Jag säga attutskottet I samband med behandlingen av den har inhämtat besked om att man inomdepartementet redan har påbötiat det förberedande arbetet med en nypasslagstiftnlng. Man har aUtså bötiat effektuera det riksdagsbeslut somfattades - och stenen har kommit en lång bit på väg, , VI har förutsatt att det lagstiftningsarbete som ärpåbötiat också kommer att Innefatta en prövning av det reseförbud som herrarBjörk och berör I sin motion. VI har också helt naturligt räknat medremiss i vanlig ordning av detta ärende och anfört att det är rimligt att awaktaresultat av utredningsarbetet och remissen innan man tar sluthg ställning. Jagtror också att jag kan tolka anförande så att vi är helt ense sålångt. Sedanpåtalar den hrågasatta feltolkningen av motionen. Lagstadgad rätt tiU tjänstledighet för deltagande i vuxenutbildning Medanledning därav vill jag framhåUa att del har sagts mig atl man mycket noggrantprövade och försökte tolka den här motionen när den remitterades till utskott.Man delade dä pä klämmarna - det är fullt riktigt som säger. SkälettUl det lär ha varit att man ansåg att den sista klämmen formellt skullebehandlas I KU, men att man sedan stannade för att det riktiga var atl helamotionen behandlades i . Redan det förhållandet att motionen avden berörda sekreterarpersonalen remitterades till tyder påalt den tolkades på det sätt som vi har behandlat den. Annars skulle denklämmen ha remitterats till justitieutskottet. Jag hade också en känsla av att i sittanförande tog på sig en hel del av skulden till oklarheten - och Jag tycker atldet är hederligt och riktigt att han gör det. Den formulering som finns i sistastycket i motionen kan knappast tolkas på annat sätt än sekreterarna har gjort.Där heter del: "Frågan om den lämpliga handläggningen av motionsyrkandenmed såväl utrikespolitiska som rättsliga aspekter förtjänar närmareövervägande." Den skrivning som vi har gjort beträffande den förstamotionen, om ett tillkännagivande, innebär dock att de här frågorna kommer attprövas. Jag lyeker för min del atl behandling är ganskavattentät och borde tillfredställa motionärernas önskemål lill fullo. Jag har Ingenting alt erinra beträffande . Jag delar uppfattning att en motion sällan bUr såvälvilligt behandlad av en enig grupp remissinstanser som hans motion blivit. Med dessa korta kommentarer vill jag alltså, herr talman,yrka bifall till utskottels hemställan i dess helhet. Överläggningen var härmed slutad. § 12 Lagstadgad rätt till tjänstledighet för deltagande ivuxenutbildning Föredrogs inrikesutskottetsbetänkande nr 21 i anledning av motion om lagstadgad rätt till tiänstledighetför deltagande I vuxenutbildning. I delta betänkande behandladesmotionen 1971:154 uv i m. fl. (vpk), vuri yrkats, attriksdagen i skrivelse till Kungl, MaJ:t hemställde att frågan om lagstadgadrätt till tjänstledighet, med bibehållande av de .sociala förmånerna, fördeltagande i vuxenutbildning blev föremål för snabb utredning oeh alt förslaghärom förelades . Utskottethemställde all skulle avslå motionen 1971:154. Reservation hade avgivits uv (vpk), somunsetl ull utskottet bort hemställa. allriksdagen med bifall till motionen 1971:154 i skrivelse lill Kungl. MaJ:tbegärde att frågan om lagstadgad rätt till tjänstledighet, med bibehållande avde sociala förmånerna, för deltagande i vuxenutbildning blev föremål för snabbutredning och att förslag härom förelades . i (vpk); Det finns i fråga om vuxenutbildningen entendens till att man inte helt vill ta konsekvenserna av att folk lägger annanbetydelse än honnörsord I den ofta uttalade satsen att "alla som har enbristfällig skolunderbyggnad skall ha rätt att skaffa sig utbUdning I vuxenundervisningen".I det förehggande ärendet tycker Jag det demonstreras en ovilja atl dra deriktiga slutsatserna, men Jag menar Inte att detta är det enda område där man kanfinna sådan ovilja. Utskottet understryker vikten av att "samhället ochföretag på ohka sätt främjar möjligheterna för vuxna tillvidareutbUdning". "Frågan om rätt till ledighet frän arbetet ärotvivelaktigt av central betydelse I sammanhanget", säger mun. Man ställersig också i princip bakom de enskilda arbetstagarnas rätt till ledighet förstudier. Efter denna positiva syn borde man väl biträda motionen omsnabbutredning av frågan om lagstadgad rätt till tiänstledighet för deltagandeI vuxenutbUdning med bibehållande av de sociala förmånerna. Men så sker Inte.Både den understrukna vikten, den centrala betydelsen och principernaförsvinner. Det kan, säger utskottet, Inte förnekas att "en ovillkorligsädan rätt kan medföra avsevärda problem på berörda arbetsplatser." Det är möjligt att utskottet fått uppfattningen alt detskulle bh en enorm rusnlng till vuxenutbUdningen oeh att arbetsplatserna skulletömmas på folk. Så är naturligtvis Inte fallet. Varken tillgången tillutbildning eller de ekonomiska vUlkoren är av den arten alt avsevärda problempå arbetsplatserna skuhe uppstå. Vad det handlar om är att de som trots allasvårigheter det Innebär att I vuxen ålder sätta I gång med studier åtminstonekan slippa befara arbetslöshet efter att ha tagit vuxenutbildningen pä ullvur. har i ett par andra sammanhang haft anledningatt diskutera de vuxenstuderandes speciella problem, både i samband medskolkonflikten i bötian av ärel och i anslutning till en proposition omvuxenutbildningen. Frågan om rätt till tjänstledighet för vuxenstudier äremellertid enhgt vår mening av så central betydelse för hela vuxenutbUdningenatt vi har gjort den till föremål för en särskild motion. Det är heller inteförsta gången - både 1968 och 1969 väcktes från vpk-håll motioner I dennafråga. Utskottet åberopar också pågående förhandlingar mellanSAF, LO och TCO och vill avvakta resultatet av dessa. Men som sin reservatlon I utskottet har alltsedan 1968 hänvisattill atl frågan bör lösas avtalsvägen. Någon sådan lösning har dock Inte kommittill stånd. Därtill finns det, som reservanten framhåller, andra skäl för atten fräga av detta slag löses lagstiftningsvägen. Det bör i detta sammanhang påminnas om att del närarbetsmarknadsorganisationerna yttrade sig över vår motion endast varSvenska Lagstadgad rätt tiU tjänstledighet för deltagande i vuxenutbildning Lagstadgad rätt tiU tjänstledighet för deltagande i vuxenutbildning arbetsgivareföreningensom avstyrke lagstiftning, LO ansåg visserUgen inte då att behov avlagstiftning förelåg men uttalade att "om det vid utbyggnaden av vuxenutbUdningenskuUe medföra större svårigheter att erhålla tiänstledighet än dittills varitfallet, lagstiftning borde övervägas". Tjänstemännens centralorganisationförordade utredrung av frågan. Eftersom utskottsbetänkandet innehåller en hänvisning tUlSAF:s cirkulär angående ledighet för studier, vUl Jag gärnaåterge ett par avsnitt ur detta chkulär. Det heter; "Företagen bör envälviUig inställning till de anstäUdas önskemål om ledighet för studier, ävenom dessa avser utbUdning som i första hand syftar till att tUlfredsställa denenskUdes önskemål och ambitioner," Det låter väl bra? Felet är bara att samma chkulärInnehåUer följande "klarläggande": "Ledighet för studier InnebärInte någon garanti för den anställde att återgå till samma arbete eUer erhållasamma förtjänst efter avslutad utbUdnmg. Detta bör klargöras för den anstäUdedå uppgörelse träffas om ledighet för studier," Längre sträcker sig inte den "välvUligamställnlngen", och det är ganska förståeligt att ABF:s tidskrift det hela med en teckning, där direktören säger följande tillarbetaren ordvalet, herr talman, liksom givetvis också namnet är helttidskriftens: "Visst ska ha ledigt för att studera. Och sedan, närBoman är färdig, kan dra åt helvete! " Tidskriften i fråga tUlmäter Inte Arbetsgivareföreningenschkulär större betydelse än att man avslutar artikeln med konstaterandet att"Frågan om lagstiftning på området bör övervägas på nytt," Det är just ett sådant övervägande vi harrekommenderat i motion nr 154, och Jag ber att få yrka bifall tiU reservationenav , HerrKÄLLSTAD (fp): säger I sin reservatlon tUlInrikesutskottets betänkande nr 21 att man vid rekryteringen tUlvuxenutbUdningen inte I önskvärd grad lyckats nå de grupper som det är mestangeläget att stödja, I första hand då personer som enbart fåttfolkskoleutbUdning, Med anledning av detta och med anledning av vad henBerndtson i har sagt skuhe jag vUja erinra 1970inleddes genom en statlig kommitté försök med uppsökande verksamhet inomvuxenutbildningen. Denna statliga kommitté kallade sig FÖVUX, Syftet med verksamheten är att genom flexibla studieformeroch olika slag av speciella studiesociala oeh studiestimulerande åtgärderförsöka att tUl vuxenutbUdningen rekrytera sådana vuxna, som har kort ochbrlstfälhg ungdomsutbUdnlng och som av sociala, pyskologiska eller geografiskaskäl nu Inte har möjlighet att delta I samhällets vuxenutbildning. Företag påtio orter I landet Ingår I den här försöksverksamheten, och på vatie företagfinns särskilda studieorganisatörer med uppgift att Informera om och propageraför studierna, 1 verksamheten prövas olika studieformer: studier på fritid,studier på arbetstid och studier med respektive utan stimulansbidrag. Enligt min mening är en uppsökande verksamhet av angivet slag nödvändigför att nå ut tUl dem som har den kortaste utblldningsvägen. Sådan uppsökandeverksamhet förekommer aUtså . Men så länge verksamheten är knuten tUlföretag och andra institutioner hamnar en del grupper utanför, t, ex, dehemarbetande kvinnorna. Det är därför Inte minst av rättviseskäl - nödvändigtatt vidta åtgärder så att också dessa grupper bhr delaktiga av det växandeutbudet av vuxenutbUdning, Det är klart att den fråga som tagits upp i motionen ochdebatten här är allvarlig. Den gäUer rätten tUl ledighet för vuxenutbUdning,Det är ett problem med studiesocial anknytning. Det kan vara svårt att fåledigt från arbetet för studier, och om man slutar sitt arbete för att studerakan man riskera att inte få komma tUlbaka efter studiernas slut. Men jag vUlför och flera andra också nämna, att det finns godaexempel på praxis som utvecklats när det gäller att få behålla lön underutbUdningen. För statligt anstäUda gäller att de kan få upp tUl 240dagars tjänstledighet med lön med B-avdrag räknat per 10-årsperlod, omarbetsgivaren finner studier vara angelägna från tiänstesynpunkt. Om studiernabedöms vara synnerligen angelägna ur tiänstesynpunkt kan t. o, m, oavkortad lönutgå. Inom näringshvet är principen hkartad. Vid företagsnärautbildning, som har anknytning tUl nuvarande eUer planerad befattning, harföretagaren ofta stått för hela eller delar av lönekostnaden. Praxis skiftarförstås meUan olika branscher och företag. I vad gäller statligt anstäUda finns numera dhektiv om atttjänstledighet för studier skaU bevUjas mycket generöst, även då studierna intehar anknytning tUl arbetet. citerade rekommendation, och den står ju såvitt jag begriperändå fast. Man har rekommenderat sina medlemsföretag att inta en välvUUginställning till de anstäUdas önskemål om ledighet för studier, även om dessaavser utbildning som i första hand syftar tUl att tUlfredsstäUa den enskildesönskemål och ambitioner. överlägger arbetsmarknadens parter omreglerna för sådan ledighet, TUl detta vill jag endast lägga, att I den statUgakommitté där jag sitter som ledamot, nämUgen kommittén för studiestöd förvuxenstuderande, , är dessa saker föremål för diskussion och behandhng förframtida förslag. eller ett par kommer från SVUX en diskussionspromemoriadär denna fråga och närhggande frågor, specieUt av studiesocial natur, kommeratt beröras. Då blh det anledning att ytterhgare diskutera detta och reagera påtankarna och förslagen från SVUX. Lagstadgad rätt tiU tjänstledighet för deltagande i vuxenutbildning Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HenERIKSSON i (fp): När man lyssnar tUl får man nästan en känsla av att han anser att utskottet skulle habehandlat denna motion kallsinnigt. Alla som tagit del av utskottets skrivningmärker att det är absolut felaktigt. Vi har sagt att vi är ense med motionärenom Lagstadgad rätt tiU tjänstledighet för deltagande i vuxenutbildning vikten avatt samhälle och företag på ohka sätt främjar möjligheterna för vuxna tillvidareutbildning, VI har också sagt att möjligheterna till ledighet är avcentral betydelse i det här sammanhanget. Det råder alltså, , Iprincip Inga delade meningar, men vi har ändå ansett oss böra påpeka att det ärmånga frågor som måste ordnas för att det Inte skall bh för stora problem påberörda arbetsplatser. Det har vi också sagt Ifrån, Jag vlU helt kort säga att skälet till vårt avslagsyrkandepå motionen är att vi vet - del har utskottet Inhämtat uppgifter om alt detpågår förhandlingar mellan SAF, LO och TCO just I dessa frågor. Därför anser viatt det Inte är riktigt att ta några initiativ förrän vi har fått se resultatetav dessa förhandlingar. nämnde att så och så sades det iremissyttrandet är 1968. Jag tycker det vore bättre att citera ur en färskarehandhng, I samband med sade man klart ifrån I sittstudieprogram, LO Vux 2, att dessa frågor I första hand skulle lösas genomförhandlingar. För oss., majoriteten i utskottet, har det varitsjälvklart att mun skall invänta resultatet av förhandlingarna innan man tarnågot initiativ I frågan. anförande med en skildring från SVUXstyrker också detta. Jag kan dessutom säga till att vi för vår delInte har gått In på de studiesociala förmånerna, eftersom dessa Inte berördes Imotionen. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemställan. HerrBERNDTSON I (vpk): pekar på de försök meduppsökande verksamhet som pågår. Den verksamheten tror Jag på Intet sätt slår Istrid med vad motionen/motionärerna var ute efter. Han talar vidare om att delfinns goda exempel på hur frågorna har lösts. Ja, men det finns också motsattaexempel som visar vUka svårigheter som finns. Jag skall strax återkomma tilldel. I det SAF-cirkulär som jag citerade kan man naturligtvis,som jag återgav, finna ett positivt avsnitt. Det är bara det att jag har enstark känsla av att man tar tillbaka mycket av det positiva genom att tala omatt man Icke garanterar all vederbörande får tUlbaka samma arbete oeh Inkomst somföre studierna. Det är däri Jag ser det som en mycket stor brist alt hänvisatill detta chkulär. menar att utskottet var positivt Isitt uttalande. Jag återgav I mitt anförande också flera av de positivaformuleringar som fanns. Men vad Jag var kritisk emot är alt utskottet trotsdessa både principiella och andra Instämmanden Icke kommer fram till alt fråganbehöver utredas. Det är naturligtvis bra med positiva formuleringar. Sådanabör ju varje motionär vara glad över, men det är nog viktigare atl vi pä dettaområde får snabba resultat. Det var heller Inte enbart jag som anförde eltalfrän remissbehandlingen av motioner utan det gör i kortfattad formäven utskottet självt; årets motion har väl varit föremål för remissbehandlingpå samma sätt. Jag menar, herr talman, att frågan om de vuxenstuderandesstäUning i arbetslivet nog inrymmer många problem. Vi har i vpk-motionen tagitupp frågan om tiänstledighet för studier, men det finns naturhgtvis också andraområden, och där vUl jag anknyta till de mindre goda exemplen på hur man harlöst frågorna. Ta exempelvis skiftarbetarnas möjligheter att delta istudiechklar . Där talar arbetsgivarna ofta om att det är ett stortproblem på arbetsplatserna, och studieförbunden har mängder av material somvisar den hrltatlon som ofta uppstår när folk vill ha ledigt från sitt skiftför att delta I chkelstudler. En ABF-funktlonär berättade I en tidningsartikelhur man har fått förhandla sig fram till en lösning för att skiftarbetare skuUekunna fortsätta sina påbörjade cirkelstudler. Man lyckades få tUlstånd attfortsätta men, hette det, skulle det utbryta en förkylnlngsepldeml e, d, måstechklarna InstäUas ett tag. Det är alltså de som kommer I farozonen först. Jag måste fråga mig: Är det underligt om många ambitiösavuxenstuderande tröttnar när de har en känsla av att deras verksamhet oftabetraktas som något för produktionen olämpligt? En lagstiftning som fastslårrätten till ledighet för vuxenutbUdning skulle enligt mitt förmenande Inteskapa problem på arbetsplatserna utan I stället undanröja en del av de problemsom finns. Man brukar I olUca undersökningar tala om attvuxenutbildningen inte har nått dem som bäst behöver den, de som har den lägstautbUdningen.