prot · FU0998 · 1971-12-31 00:00:00 — Varför skall man inte under vissa perioder för att få en bättretingens ordning åstadkomma en utjämning som går ut över privilegierade grapper?Det är en orimlig målsättning att inkomstutjämningen och jämhkheten enbartskall vara beroende av att de som hgger långt efter skall komma i kontakt medde privilegierade genom den allmänna standardökning som kommer aUa tiU del.Ingen skall tro att de som Ugger långt tUlbaka är nöjda med någonting sådant.De har ett behov av att det skall gå fortare. Menkritik riktas både från moderatema och underförstått också från motatt man inte varit tiUräckhgt konstruktiv när det gäUt att ge bud under den härperioden. Jag vill erinra om föhande. Vi har i finansutskottet godtagit därfinns ingen reservation den ram som finansministem har gjvit för beräknadeinkomstlyft. Ingen har ifrågasatt riktigheten i detta, ingen har begärt enändring på den punkten, I det som man skall lämna svar på är man praktiskt taget framme vid det utrymme som ärangivet i finansplanen. Vad är det man viU? ViU man vidga ramen? Ja, då fannsmöjUghet att plädera för det i utskottet och sedan här . Det vlU man inte.Men då måste man viha ändra på fördelningen inom ramen, och sannoUkt är det väldet man åslundar, dvs. att bryta sönder den låglöneprofil som finns imedhngskommissionens förslag och som har funnits i avtalsverkets ochregeringens budgivning. JagviU med det här bara beskriva hur man när det kommer tUl kritan frångår denläppamas bekännelse tUl jämUkhet som användes vid offenthga föredrag, ivaldebatter och vid andra tiUfäUen. När det kommer tiU kritan är det inte såspännande. Denandra punkt som skiher oss åt gäller arbetsmiljön. Det har i den flod av ord som har flutit i detta hus praktiskt taget utan dramatik och talats oändUgt mycket om mUjövård. Det har varit synd om almar, det har varit synd om fåglar, det har varit synd 145 om fiskar och det harvarit synd om Insekter, men utskottet tar för sin del upp ett problem somgäller 3/4 mihon människor inom industrin. Jag skall också här åskådhggöraskiUnaden. Utskottsmajoritetensäger i sin skrivning med utgångspunkt i att man delar bekymren när det gällersvårigheter att rekrytera framför aUt unga människor till Industrin: "Atthela Industribranscher skulle klara sin nyrekrytering endast genom import avarbetskraft är i ett långsiktigt perspektiv oacceptabelt. Skilda åtgärder ärenhgt utskottets mening nödvändiga I detta sammanhang. Särskilt viktigt ärsjälvfallet att industrin kan erbjuda arbetsuppgifter som upplevs sommeningsfulla och den arbetsmihö som är hkvärdlg med vad som erbjuds Inom andrasektorer av vårt näringshv. Social jämställdhet I arbetshvet och vidgademöjhgheter att påverka den egna arbetssituationen anser utskottet särskiltbetydelsefulla. Från samhällets sida måste insatsema koncentreras tlUutbUdningsväsendet och arbetsmarknadspolitiken. Samspelet skolaarbetshv ärett viktigt led I detta sammanhang." Vadskriver nu reservantema om samma problem? Det heter i reservationen: "Frånmånga håll redovisas stora svårigheter att rekrytera arbetskraft tUlindustriarbete. Framför allt synes ungdomen i allt mindre utsträckningöverväga industriarbete som utkomstmöjhghet. Dessa tendenser kan väntas bliytterhgare markerade. Industrins möjUgheter att öka sin kapacitet är somutskottet redan framhålht å andra sidan den avgörande faktom för att deuppställda målen när det gäller balans i utrikesaffärer-na, snabb ekonomisktUlväxt, prisstabiUteten och fortsatt standardhöjning skall kunnarealiseras." Och så kommer receptet: "Särskilda åtgärder är enhgtutskottets mening därför nödvändiga i detta sammanhang." Betänkatt man har reserverat sig emot den beskrivning som utskottsmajoriteten gör avbehovet av insatser för medbestämmande och föränd-rhig av industrins mihö! Manhar reserverat sig emot detta och säger; "Särskilda åtgärder är enhgtutskottets mening därför nödvändiga i detta sammanhang." Det gör man i detbetänkande som knyter ihop den rilcsdagssession vi har haft och allt det mummelsom då har hörts från denna talarstol. Detvisar också var intressegemenskapen finns: hen sade för en stund sedanatt han tänkte sig tiUbaka tiU den tid när Per talade om ett folkhem somvar gott för alla, därmed anknytande till sin tes att alla borde få enförbättring. Detlönar sig knappast att säga något tiU i hans frånvaro, men jag kanväl "postumt" tala om för honom att det som gör att vi har enkonflikt och att vi inte kan acceptera att aUa förbättringar skaU gå ut hka tUlalla fortsättningsvis är att det finns för många, som lever i en så bekymmersamsituation att vi ännu är långt ifrån den vision av ett folkhem som Per Albinmålade upp. AUtför många saknar fortfarande trygghet, en trygghet som kommer avoberoende, trygghet tiU inkomst, trjgghet tiU arbete. Men vad än väne är: desaknar också trygghet på sin arbetsplats tUl hv och hälsa. För många människorär möjhgheter tiU lycka aUtfort någonting som de ser förbehållet ett antalprivUegierade personer - ett större antal , men det finns endistans där. Min sammanfattning är kort och gott att det är intressant att läsaskrifter, framför aUt när skrifterna inte överensstämmer med den bekännelse manmöter i andra fall. Men mest intressant för de mänruskor som så smårungom fårta del av detta är den lärdom som säger dem: Ni som behöver hjälp, vänd er intetiU den borgerhga oppositionen! Idetta anförande instämde henar i och Gadd (båda s). Hen förste vice talmannenBENGTSON (c) kort genmäle: Hen i sade att det är meningslöst att bemöta detanförande jag höll. Det förstår jag mycket väl. Det går ju inte att bestridavad jag citerade ur Fackföreningsrörelsen. Det går inte att bestridaarbetslöshetssiffrorna, . Det går inte att bestrida vad jag sadeom produktionsutveckUngen uppgifterna är hämtade ur den revideradefinansplanen. Jag förstår att känner sig rätt vanmäktig när detgäller att bemöta ett sådant anförande. Menherr hade ju en del annat att anföra. Beträffande det avtal som nuhar träffats sade hen att nu hade det i aUa faU blivit en utjämning.Jag skaU inte bestrida det, men förekom det inga procenthöjningar i dennauppgörelse, ? Hurhar det gått under den socialdemokratiska regimen? Om vi sätter kronans värdetiU , när socialdemokratema började regera ensamma, så är välvärdet något . Det är klart att alla måste försöka fåkompensation för detta, och det har de också fått mer eUer mindre ilönehöjningar. Men på vilket sätt, hen ? Jo, man har fått det iprocent, så att den som har haft låg lön kunnat räkna in några tior, medan densom haft det bättre ställt har fått hundralappar och den som haft det bäststäUt fått tusenlappar i höjning. Det är så den socialdemokratiskajämhkhetspohtiken har fungerat sedan partiet trädde tlU 1 regeringsstäUning1946. har vidare, hksom tidigare , hängt upp sig påreservationen. Varför talar herrama inte om motionen? Där står just detta om enjämnare inkomstfördelning. Och I reservationens kläm säges att reservationenkommit till med anledning av motionen och Kungl. Så detfinns i aUa faU en anknytning. sade att det är en läppamas bekännelse, när de borgerUga talar omjämhkhet. När vi från centems sida tog upp frågan om jämhkhet för åtskilhga årsedan, fick -vi svaret från socialdemokraterna att staten inte kunde ingripa påavtalsmarknaden. Men mer och mer vann vi gehör för vår uppfattning. Ochär det jämlikhet, , när hälften av de anställda har enpensionsålder som är och därunder? Vi har hålht på och försöktfå en sänkt pensionsålder. Lyckhgtvis förefaUer det som om vi harLandsorganisationen på vår sida. Men socialdemokratema har legat på bromsenunder hela tide, och ännu har vi inte fått pensionsåldem sänkt till . Föratt ge ett exempel tiU viU jag också nämna att vi har hålht på i åtskiUiga årmed att försöka få tiU stånd en aUmän arbetslöshetsförsäk- Är det jämlikhet atthälften av de anställda har arbetslöshetsförsäkring men Inte den andrahälften? Nej, , det behövs nog betydligt bättre tag frånsocialdemokratin för att man verkhgen skah uppnå jämhkhet. HenKRISTIANSSON i (c) kort genmäle: Det skulle i och för sig vara intressant att bemöta anförande. Jag skall emellertid Inte göra det, utan bara mycketkort använda de ord till som han började sitt anförande med,nämligen att ett bemötande är meningslöst. har tydligenIngenting lärt och ingenting hört. HerrARNE i (s) kort genmäle: hen skall jag bara säga att fortsättningen var början hk.Han försöker fortfarande göra gällande att den uppgörelse som träffats för dekommunalanställda och som ser ut att träffas även för de StatsanstäUdaskulle vara tUl fördel för de högavlönade och tUl nackdel för de lågavlönade.Det var detta jag vände mig emot som ett konkret exempel. Det påstående somherr fäUde är oriktigt. Det är nämhgen så att en mycket hten del avpengama går ut i procentueUa tUlägg. Huvuddelen går at i lönelyft som gällerenskilda tjänster och människor i form av B-hstepåslag. Resten ärkrontalspåslag ooch specieUa låglönelyft, och exakt samma profil har de stathgabud som lagts fram haft. Det som hen påstår är alltså oriktigt. Vidaresäger att vi skall läsa i motionen. iHarplinge inlägg skaU väl tolkas på så sätt att jag inte har läst motionen. Menden är ointressant i sammanhanget Det intressanta är bara de två punkter somjag refererade om ekonomisk utjämning och om arbetsmihö. Där har centemreserverat sig tiUsammans med och . Man tar avstånd frånden argumentation vi har fört. Det är bara detta jag harvelat påpeka, Hertförste vice talmannen () kort genmäle: Hen talman! Jag betygade imitt förra anförande att det förekommit försök tiU vissa åtgärder som leder tUlutjämning, men säger ju hen själv att det 1 uppgörelsenfanns procenthöjningar. Och B-hsteändringarna med lönegradsuppflyttnlngarverkar på hknande sätt. Det är alltså inte oriktigt vad jag har sagt, men henAme kanske inte uppfattade precis hur jag uttryckte mig. Vadgällde reservationen och motionen kan ingen ta fel på att vi oavbratet arbetatför jämUkhet. Det går inte att bestrida, vare sig från ellerfrån någon annan socialdemokrats sida. HenARNE i (s) kort genmäle: Herr talman! Jag lär inte kunnaövertyga om någonting, men om han skulle sätta sig ned och läsaäven sin egen press skuUe han se, för att nu ta ett exempel, att detgenomsnitthga lönebud som kommissionen gett statstjänstemännen hgger vid 8,7procent. Det bud som getts från kommissionen ligger vid ungefär 4 procentför första året. Hur hen kan fådet tUl att detta bud ökar klyftorna mellan lågavlönade och högavlönade är förmig helt obegriphgt. HenÅSLING (c): Jag hade hoppats att den kommentaren tUl finansplanen somfinansministern här lämnade före middagspausen skulle innehålla ett försök tillanalys av betalningsbalansens utveckling, när han nu ändå så klart ochfängslande gick In på vårt Internationella beroende, EnUgt den revideradefinansplanen har valutareserven utvecklats gynnsamt tih 1970, Mot ettunderskott på drygt 1,8 miharder kronor 1969 har man fått ett mindre överskottpå nära , Denna utveckhng fortsätter, sadefinansministem, i rätt riktning. Förbättringen av betalningsbalansen haremellertid släpat efter hela . Manfrågar sig: Vad döher sig bakom denna utveckling? I själva verket harvalutareservens förbättring under fiolåret I väsenthg utsträckning åstadkommitsgenom en ökad utländsk upplåning. TIUen del har denna upplåning varit avsedd för direkta investeringar i utlandet,och det är ju inget fel i att söka kapitaltUlskott i andra länder om bara de pådet sättet erhållna resurserna används riktigt. Att i längden finansiera ennegativ bytesbalans genom upplåning utomlands går naturhgtvis inte. Enberättigad fråga i detta sammanhang är i vUken utsträckning investeringar iutlandet med på detta sätt upplånade medel har motiverats av den allmännakostnadsutvecklingen här I landet. Varkeni finansplanen eller i debatten här har finansministem givit sig in på enanalys av dessa förhållanden. Om man hade väntat att hen i isitt inlägg skulle ha bättrat på det blev man besviken, eftersom hanuppehöU sig vid andra frågor än sådana som är grundläggande för den socialavälfärden här i landet det vUl säga investeringsbenägenheten i näringshvetoch den allmänna ekonomiska utveckhngen, som dagens diskussion ändå skall rörasig om. Förframtidsbedömningen är naturligtvis lönsamhetsutveckUngen i företagen och hurden hksom den Inhemska kostnadsutveckhngen påverkat investeringsplanerna här ilandet och i utlandet av betydelse för en bedömning av våra möjhgheter attfortsätta en utveckhng av den sociala välfärden, av regjonalpohtiken, som vi ivatie faU från centems sida klart har anslutit oss tiU. Enkraftig dämpning av den inhemska efterfrågan har registrerats och noteras i finansplanen. Det är säkert riktigt, somfinansministem säger, att denna kan sättas i samband med vissa tiUfäUigafaktorer, t. ex. den utdragna avtalsrörelsen och konflikten påtjänstemannaområdet. Med det konstaterandet förefaller påståendet I ett annatsammanhang, att konsumentprisindex i huvudsak varit oförändrat sedan detaUmänna prisstoppet infördes , något tvivelaktigt som enbeskrivning av orsak och verkan i detta sammanhang. Omdet nu är så som finansministem räknar med, att det bhr en allmänefterfrågestimulans när avtalsrörelsen avslutats och de högre lönema börjat betalasut, hur kommer detta att påverka prisutveckhngen? Det är i detta sammanhang enrätt intressant fråga. Vilka ackumulerade kostnader har man att räkna med närprisstoppet hävs? VUkaackumulerade kostnader kommer då att sätta sin prägel på prisutvecklingen? Inteheller dessa frågor, som ändå är så centrala när man skall bedöma denekonomiska utvecklingen, har finansministem sökt analysera i finansplanen, ochhan har bara perifert berört frågan . såg som väsenthgt att förutsättningarskapas för ökade hidustriinvesteringar. Det är en målsättning som det nu råderallmän enighet om, helt enkelt därför att den är en fömtsättning för attbetalningarna tiU utlandet skall kunna . Sänkningen av diskontot i tvåetapper från sju tUl är välkommen liksom övriga åtgärder föratt stimulera investeringarna. Finansministem var förhoppningsfullbeträffande effekten, även om han i sin replik till hen FäUdin i slutskedet avsitt inlägg glömde bort vilka förhållanden som i sjiUva verket reglerarinvesteringsfondema. Man kan fråga sig om dessa åtgärder verkhgen är tUhäckUgai det läge som vi befinner oss i. Det framstår som särskilt angeläget attlätta på tUlgången på och kostnadema för de långa kreditema. Räntan spelarsäkerUgen trots allt långt större roll för näringshvet som kostnad och som avgörandefaktor för investeringsviljan än för aUmänhetens konsumtionsbenägenhet. Så tiUvida skulle en ytterligare räntesänkning vara befogad. Vid den tidigare ekonomiska debatten här i kammaren togjag mig friheten att som ett väsenthgt framsteg i finansplanen hälsa den omständighetenatt man där angav en bättre regional balans som en av de huvudsakhga pohtiskamålsättningama. Det må därför tiUåtas mig, när man nu tittar på den revideradeversionen och ser att regionalpohtlken fått en långt mera undanskymd plats, attuttala min besvikelse över detta, helt enkelt därför att en aktivregionalpolitik måste vara en integrerad del av den ekonomiska pohtiken,Regjonalpohtlken får inte fortsätta som en serie Ula samordnadeimprovisationer, om den skaU ge avsedd effekt, KapitaltiUgång och kapitalkostnader spelar en väsentligroll för regionalpolitikens effekt. I de Industriella ochsysselsättnlngspohtiska marginalområdena i vårt land, t. ex, i det norrländskainlandet, är de negativa ve:rknlngarna av brist på riskvilhgt kapital och högränta större än i andra delar av landet. Kapitalrörelserna inom landet äralltså också en fråga som måste ägnas ökad uppmärksamhet under de närmasteåren. Den kommunala ekonomin har berörts av flera tidigaretalare, och den är ett annat område där regionalpolitiken sätts på prov.Det måste väl ändå sägas vara en utmaning i det här sammanhanget att kommunemai storstadsområdena inte kan höja standarden för sina innevånare utan måstelägga inkomster från ständigt stigande kommunalskatter på investeringar förnyinflyttade från andra landsdelar. Det kan ses som en god Ulustration tiUvilket behov av en bättre regionalpolitik vi har här i landet. Med hänsyn tUl vad som sagts här om vårtinternationeUa beroende är det kanske betecknande att valutaproblemen i växandeutsträckning måste angripas med insatser för t, ex, för turism ochutrikeshandel, områden som också kan ge regionalpohtiska effekter. Underskottetav turismen beräknas öka från 1 229 mUjoner kronor tiU 2 400 mihonerkronor . Detta motiverar enhgt min uppfattning en effektivsatsning på svensk turistnäring. En sådan satsning får också en dubbel effekt:förutom valutaeffekten även en regionalpohtisk. Med en fortgående oförmånhgkostnadsutveckhng av den art som vi nu bevittnar löper utan speciellaåtgärder på turismens område faktiskt en risk att bh rrundre attraktivt somturistland. Här är snabba och genomgripande åtgärder motiverade. Inomskogsbraket, som spelar en nyckelroll för vår export, kan man notera Ukartadeeffekter. är optimistisk för utveckUngen inomskogsindustrin totalt men noterar att den möjliga awerk-nlngsvolymen ärbegränsad. En fortgående okontrollerad kostnadsökning leder tlU ökade s. k.nollzoner och därmed tUl minskat underlag för en av våra viktigasteexportnäringar. Effekten bhr därmed även ökade regionala problem och minskadtotal sysselsättning. Detta kan också tjäna som en Ulustration till den regionalaeffekten av den ekonomiska pohtiken. Om den ekonomiska politiken skall bh verkningsfuU måste följaktUgenregionalpolitiken på ett helt annat sätt än vad som framgår av den revideradefinansplanen bh en integrerad del av samhäUs-pohtlken. Underdetta anförande övertog hen talmannen ledningen av kammarens förhandhngar. Hen (): Arbetsmarknadssituationen och speciellt sysselsättningsläget har juhaft en framträdande plats i denna debatt, och det är rätt naturhgt att så harvarit fallet, Ireservationen till betänkande nr 30 har reservantema bl. a, anfört att vad somnu främst oroar är ökningen av arbetslösheten. Man säger vidare attarbetslösheten kan bh mycket omfattande kommande vinter om inga särskildaåtgärder vidtas. Ja, på den punkten är utskottet och reservanterna ense detär inga skilda meningar om den bedömningen. Menom nu önskan att värna om sysselsättningsskapande åtgärder och oron för ökadarbetslöshet är så starka som framgår av reservationen, varför har då de trepartier som står bakom reservationen kategoriskt sagt nej Uksom defortfarande säger nej till ett av de största sysselsättningsobjekt somhittiUs redovisats? Jag tänker på utbyggnaden av Ritsem. Jag är övertygad omatt få om ens någon av de arbetslösa tror att de borgerhga partiemas ståndpunktär någon garanti för ökad sysselsättning. Låtmig helt kort kommentera den aktuella sysselsättningssltuationen och vad denföranleder. Jag understryker utskottets uppfattning att de åtgärder som vidtasbör vara avgränsade och rum. Utskottet varnar för åtgärder vilka sätter igång en expansion som har långtidsverkningar och som kan bh okontrollerbar. Denuppfattningen är helt motsatt den som de borgerUga redovisar i sin reservationtih betänkande nr 30. Man skjuter där arbetslösheten framför sig i syfte atttvinga fram genereUa och generösa lättnader för industrin. Det är naturligtvisi första hand ett frisläpp av investeringsfondema som man är ute efter, medundantag endast för storstäderna. Detta måste vara en stimulansåtgärd som justär motsatsen till en i tidoch ram avgränsad åtgärd. Det är här inte fråga om en önskan i första hand attbekämpa en aktuell arbetslöshet. De borgerhga utnyttjar arbetslösheten som ettargument för att industrin skall få rörelsefrihet helt utan den styming ikonjunkturhänseende och även regionalt som är av nöden. Utskottetssiffror visar just att det är en betydande skUlnad på var investeringama hamnarregionalt om man har ett sådant här genereUt frisläpp eUer inte. Det blirskogslänen som drabbas enligt de borgerhgas förslag. Jag hänvisar tiUfinansutskottets betänkande nr 27, s, 7, där utskottet redovisar utvecklingenunder tiden , då man hade ett generellt frisläpp. Och vadblev resultatet av detta? Jo, av investeringarna hamnade istorstadslänen och i skogslänen. Vihade en annan situation 1970 då man tillgrep vad utskottet förordat, nämhgenselektiva åtgärder, och då investeringarna begränsades till istorstadslänen men uppgick till i skogslänen. Vadsom behövs är visserligen omfattande åtgärder men sådana åtgärdersom är kontrollerbara och ram. De förslag på byggen för drygt 1 mihard,som har lagt fram, är ett exempel på den typ avåtgärder som jag anser vara riktiga. Medhänsyn tiU dagsläget och med tanke på de snabba åtgärder som måste tiU för atttrygga en bättre vintersysselsättning utgår jag naturhgtvis Ifrån att dessaarbeten kommer i gång. Men jag tror knappast att det räcker. Det snabbahandlande som utskottet har föratsatt är nödvändigt även på andra områden, ochjag viU då bara hänvisa tiU bostadsbyggandet. Den rätt betydande nedgången,jämförd med planerad igångsättning iimevarande år, nödvändiggör ett snabbthandlande även på den sektom. Ettannat avsnitt i utskottets utlåtande, som jag anser vara värt att särskilt bhuppmärksammat när man diskuterar den ekonomiska pohtiken , är vad somhar sagts om variationen i Industrins investeringar meUan oUka år. FörhåUandetär ju det att industrins brattoinvesteringar varierar mycket kraftigt mellanolika år. Som det har påpekats i debatten här är det ju så attIndustrin överinvesterar i högkonjunktur och underinvesterar i lågkonjunktur.Industrin förstärker på det sättet inflationen i den heta konjunkturen ocharbetslösheten i den dämpade konjunkturen. Dettaär någonting som inte minst fackföreningsrörelsen mycket hårt kritiserat iskilda sammanhang. Och det problemets storleksordning kan Ulustreras på ohkasätt, exempelvis med vad som skedde under 1960-ta-let. Då pendlade den egenthgaindustrins bmttoinvesteringar meUan en ökning på och enminskning ett annat år. Svängningama kan på det här sättet varabortåt , och det är väl rätt uppenbart att det är enoacceptabel storleksordning. Att man under sådana förhåUanden kan uppnå jämnoch hög sysselsättning tror jag inte det är någon som viU göra gäUande det ären omöjhghet. Om man ser närmare pådetta finner man vilket också utskottet har erinrat om att en del avsvängningama beror på variationer i de fasta Investeringarnas omfattning, menatt en större del förklaras av svängningar i industrins lagerinvesteringar.Det är ahtså mycket kortsiktiga spekulationer i prisförändringar somhgger bakom detta beteende. Industrin gör därmed folkhushåUet en stor otjänst.Men inte bara det. Industrin gör sig också själv en otjänst. Vi får ihögkonjunkturerna stockningsproblem som faktiskt hindrar industrins fastainvesteringar mer än vad som borde vara nödvändigt. Och vi får arbetslöshet ochstora omflyttningar av personal Inom företagen I de motsatta konjunkturlägena.Detta försvagar helt naturligt och högst avsevärt industrins argument, då denförsöker övertala ungdomen att ta anställning som industriarbetare. DärtUlskapar dessa svängningar svårigheter för övriga sektorer I ekonomin, särskiltför byggandet och för den offenthga sektom. VI ser detta inte minst innevarandeår. Ett avsevärt investeringsutrymme är avsatt för industrin, och det har skettpå industrins uttryckhga begäran. Låt mig här, för att inte något missförståndskaU föreligga, upprepa vad jag sagt tidigare, att detta har varit och ärfortfarande en riktig pohtik. Det råder inga som helst delade meningar ombehovet och nödvändigheten av att i första hand exportindustrin och denimportkonkunerande hemmamarknadsindustrin skall ha den klara prioriteringen avsitt Investeringsbehov, Dessasvängningar bhr allt mindre acceptabla , helt naturligt eftersomkraven på stabU och långsiktig planering och på ett effektivt utnyttjande avresursema bhr större på alla delar av samhällsekonomin. betänkande nr 30, s. 18, har utskottet skrivit något som herrBohman har kritiserat här.