prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Den som anser att strukturfrågorna inom det svenska bankväsendetinte är tillräckUgt utredda och det finns ju motionärer från socialdemokratini det ärendet kan rimUgen inte stödja propositionen och dess förslag omskattebefrielse, som jag ser det. arbete fortsätter efterbetänkandet "Kreditmarknadens struktur och funktionssätt" och desskartläggning, som i varje faU 1968, då det kom ut, väckte berättigat intresseoch som enhgt näringsutskottet fortfarande utgör en god grund för bedömningar.En Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. analys,baserad på denna kartläggning från koncentrationsutredningen, är att vänta iett slutbetänkande. Eftersom regeringen en gång tillsattkoncentrationsutredningen och då de problem den har att behandla verkhgen inteminskat , borde väl regeringen också avvakta utredningens resultat.EUer är det verkligen på det sättet att denna strategiska sektor av det svenskanäringslivet inte behöver en näringspolitisk målsättning? Detta är enfråga till . Jag tycker att näringsutskottet men det kommerandra av mina partikamrater att kommentera gör det htet väl enkelt för signär det ghder ifrån den här aUmänna bedömningen och inte uppfattar som sinprimära uppgift, tror jag det står i betänkandet, att ta tag imaktkoncentrationsfrågorna. Det kan finnas anledning att något se på de angivnamotiven för ett samgående mellan Skandinaviska banken och enskildabank. Syftet är enligt den framställning som har gjorts tUl regeringen omskattebefrielse att skapa en mera rationeU bankenhet, som bättre än de bådabankerna var för sig kan möta ökade krav på finansieUa tjänster inom och utomlandet. Om framgången beror på storleken måste alla andra svenska banker såvittman kan förstå, möjligen med undantag av , känna sigutomordentligt underlägsna. Vad vore då naturligare än att fusionernafortsätter efter detta, aUtså att man startar en kedjereaktion? Men det finns tydhgen de som inte delar uppfattningen, attkonkurrenskraften ligger just i storleken. verkställandedirektör tillhör dem, och jag vill gärna citera ett uttalande av honom ipressen; "Lika lite som tror vi att en fusion för vår del skullevara en väg att öka konkurrenskraften." Direktör är inte ensamom den här värderingen - tack och lov för det för övrigt - men han har ingetgehör i . I dess tidskrift i den mån denskaU anses representativ på ledarplats sjungs koncentrationens lov i aUatonarter. NäringsUvets expansion, sjunkande självfinansieringsgrad,koncentrationstendenserna inom näringslivet, näringslivets interna-tionahsering- aUt talar enhgt Ekonomisk Revy i en och samma riktning; för koncentration.Försiktigt antyds också AP-fondens existens hksom Investeringsbanken, och därskymtar genast den här balansfUosofin fram, som jag talade om inledningsvis; enmaktkoncentration, inom samhället i det här fallet, bör balanseras avmaktkoncentration i det privata näringsUvet. Går det inte på annat sätt så räcker det med att andrakoncentrerar när man viU ta fram argument i den här frågan. Vi har i motionen1602 uttryckt det ungefär så, att stora företag gynnar stora banker och storabanker gynnar stora företag. På samma sätt är det i argumentationen. När denena koncentrerar åberopar nästa som vUl koncentrera just detta som skäl för sinåtgärd. har också kommenterat detta i sintidskrift. I nr 1971 heter det: "Den stora affärsbanksfusionen mellanSkandinaviska Banken och bör inom sparbanksrörelsen haunderstrukit att svenska sparbanker är stora banker bara genom väl utbyggt ochpositivt samarbete." I samma artikel understryker Sparbanksföreningenbetydelsen av den samordnade banklagstiftningen från 1968, somnaturligtvis det vill jag också gärna understryka stärkte konkurtensen inombankväsendet som helhet. Man tror aUtså inte att den här storfusionen verkarkonkurrenshämmande, men tron är tydhgen Utet svag när man så starkt som i dettidigare citatet understryker behovet av samverkan för att man skall kunnalikvärdigt hävda sig själv. Då det gäller att stärka den internationeUakonkurrenskraften är argumenteringen från bankhåll också ganska spUttrad. Ekonomisk Revy nr 8/71 uttrycker sig så här rakt på sak: "En viktig fömtsättning i detta sammanhang är dock att de svenska affärsbankerna måste få möjUghet att konkurrera på samma viUkor som de utländska bankema. Detta fordrar att myndigheterna ändrar vissa bestämmelser i den svenska valutaregle ringen ----- "; underförstått annars bhr den här fusionen av begränsat Somexempel nämns förbudet för svenska banker att låna kapital utomlands, vilket"bl. a. omöjliggör för dem att lösa finansieringsproblem för svenskaföretags dotterbolag i utlandet". Samgåendet i storbanken var tydligen inte den hela ochslutUga lösningen. En fråga faller sig naturhg; Avser finansministern atttiUmötes-gå det här kravet på ändring av valutaregleringen? Det tycks ju trotsaUt vara en fömtsättning för att den s. k. stordriftens fördelar skall kunnautnyttjas. Till saken hör också att EnskUda banken redan nu har en lång radutländska bankkontakter och har deltagit i flera låneemissioner utomlands. Detär ju inte något ovanligt för det svenska bankväsendet att man opererar pådetta sätt. Skandinaviska banken är delägare i banker i , ochEngland. Det är svårt att se styrkan även i argumentet om bättrekonkurrensförmåga gentemot utlandet, i varje faU om vi också i fortsättningenvUl behålla någon möjhghet att bedriva en någorlunda självständig ekonomiskpohtik. Det har ju ofta åberopats för att man skall behålla och förlängavalutaregleringen, som urspmnghgen kom tiU 1939. Det är svårt att se deåberopade motiven för samgående som annat än mycket osäkra och eventueUafördelar och då fördelar för de bankenheter som det gäller. Därmed är intesagt att detta är fördelar för hela det svenska samhäUet; den bedömningen harvi att göra här. Det finns däremot en rad nackdelar, som man inte kommer tihrätta med genom samhällsrepresentanter i styrelsen, hur förträffliga människordet än må vara. Jag skaU helt kort beröra några av nackdelarna. För detförsta gäller samgåendet två av landets största banker. Det är för mig aUdelessjälvklart att en bedömning ur koncentrationssynpunkt måste göras från faU tiUfall. Vi kan ju inte bedöma dessa två bankers samgående på samma sätt som omtvå sparbanker slås samman det är helt orimhgt. Jag vUl här instämma ifinansministerns skrivning i propositionen där han just betonar detta. Haninstämmer i bevillningsutskottets principuttalande i betänkandet nr58 och förbehåller sig rätten att pröva från faU tiU fall omskattebefrielse skaU beviljas vid framtida banksammanslagningar. När det gäUerkoncentrationsgraden inom bankväsendet måste man väl göra en viss skUlnad ibedömningen av de ohka typerna av bankinstitut genom att de har hei: oUkaengagemang i förhällande tiU det svenska näringslivet som helhet, helt ohkastyrka i kontakterna åt det hållet. Och denna koncentrationsgrad - indirekt via Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse frän statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. personalunioner,investmentföretag och ägandesamband i näringslivet som helhet ökar väsenthgtförutom att obalansen mellan ohka typer av banker förstärks ytterhgare genomsammanslagningen. Därmed riskerar man att syftet med den samordnandebanklagstiftningen förfelas. Man tar så att säga tillbaka en delav den förbättrade konkurrens man uppnådde genom den reform som dågenomfördes. För det andra är det uppenbart att man genom samgåendettror sig kunna få ett bättre utgångsläge i konkurrensen om de största ochattraktivaste kunderna och finansieringsprojekten från de här berördabankenheternas sida. Men och det måste vi se på här därmed försämrassituationen i motsvarande grad för de mindre och medelstora företagen, somredan är missgynnade genom den penningpoUtik som förts. Det finns klaraundersökningar som verifierar detta, att i en åtstramningsperiod är det demindre företagen som får sitta emellan i första hand. Främst drabbas företagmed låg självfinansieringsgrad det gäller ofta de små med mindre stabilabankkontakter, mindre låneunderlag osv. De här problemen har något utförhgareberörts både i centerpartimotionen 1602 och i folkpartimotionen 1603, För det tredje och jag vill upprepa vad jag sagt tidigaredärvidlag -är riskerna för en kedjereaktion med ytterligare samgåenden inombankväsendet påtagliga. Det framgår redan av den hittillsvarande ganskabegränsade debatten i sakfrågan. För det fjärde är en nackdel med storbanken och dettycker jag överenskommelsen bekräftar att uppgörelserna i slutna rum meUan åena sidan ett fåtal samhällsrepresentanter och å andra sidan ett fåtal personerfrån det enskilda näringslivet sannolikt kommer att öka med ökande storlek hosde enskilda företagen. De blir så att säga mera jämbördiga parter och anser sigkunna träffas och diskutera på detta sätt. Jag stannar vid de här nackdelarna och vill mot dennabakgrund yrka bifall till reservationen vid skatteutskottets betänkande nr 72. Sedan har det i den debatt som förts i den här frågangjorts gällande bl. a. från sida - att t, ex, centerpartietsagerande skulle vara "ruskigt ohederhgt". Låt mig något granska dethär uttalandets valör. Jag har sagt tidigare, att jag har ingen svårighet attskriva under på bevUlningsutskottets betänkande nr 1969, där man alltsågår in för en i princip Uka behandhng av olika bankinstitut ur skattesynpunkt.Det var vad saken gäUde. Men jag tror det är viktigt att man här går tUlbakatill förslaget om samordnad lagstiftning . Det var detta somaktuaUserade den här skattereformen året därefter, i propositionen 1969,som alltså hade till syfte att skapa Uka behandhng i beskattnings-hänssende avaffärsbanker, sparbanker, ekonomiska föreningar som ingår i jordbrukskasserörelsenm. Dåvarande bevillningsutskottet godtog hksom propositionensförslag i princip. 1 andra kammaren blev det för övrigt inte ens debatt omsaken; utskottsbetänkandet var enhälligt. 1 första kammaren fanns enreservation av . I samband med ärendet skrev tillbeviUningsutskottet angående den skattemässiga behandlingen av affärsbanker vidfusioner. Bakgrundenvar att banklagen saknar motsvarighet till aktiebolagslagens bestämmelser omfusion. Det är rätt intressant det är min personUga reflexion att dennaframställning från kom just , dåman enligt senare pressuppgifter börjat att ta kontakter mellan Enskilda bankenoch Skandinaviska banken för den fusion som är långt framskriden.BevUlningsutskottet hade ingenting att erinra mot att affärsbankerna skullelikställas med övriga bankinstitut. Jag skall citera ett par rader ur bevillningsutskottetsbetänkande nr 1 969, som är grundläggande i sammanhanget; "Utskottet har i det föregående understrukitangelägenheten av att de nya skattereglerna ges en sådan utformning attbankinstituten får möjlighet att konkurrera på lika villkor. Detta innebärnaturUgtvis att de ohka bankinstituten bör ges samma möjligheter tillstrukturrationaliseringar. Mot bakgrunden härav kan utskottet i principansluta sig till bankföreningens uppfattning att utskiftningsskatt inte börutgå vid banksammanslagningar, eftersom motsvarande skattebelastning inte uppkommervid fusioner mellan sparbanker och mellan jordbrukets kreditkassor," Visst kan man instämma i detta. Det arenlikabehandlingsprincip som man här lägger fast. Någotsenare i utskottets betänkande sägs: "Utskottet förutsätter att Kungl. Maj t, om en sådankoncentration" - här syftar man alltså på en koncentration inom detsvenska affärsbanksväsendet - "aktualiseras, kommer att framlägga förslagriU åtgärder som möjliggör en likabehandhng i skattehänseende av affärsbankeroch övriga bankinstitut vid fusion." Nyckelordet är naturligtvis "hkabehandhng", dvs.om en typ av bankinstitut beskattas i ett visst fall skall en annan typ avbankinstitut också beskattas och vice versa. Detta är en princip som är vettig. Om sparbankerna gick samman och fusionerade i denstorleksordning, som gäller i det konkreta faU som vi nu diskuterar, är detsjälvklart att bör aUvarUgt granska denna fråga och enhgt min uppfattning,om det kommer som förslag på bord, gå emot ett sådant förslag. Dettaom man bedömer att sparbankerna har de kontakter med näringsUvet ochden koncentrationsfunktion som affärsbankerna har - men det har de inte,som bekant. Här måste man alltså göra en bedömning, och jag återkommer tUl attdet var bra att finansministern uttalade att han kan instämma ibevillningsutskottets betänkande nr 1969. Men han vill ändå intelagstifta om ständig skattebefrielse vid strukturrationalisering inomaffärsbanksväsendet. Han vill pröva från fall till fall vid framtidabanksammanslagningar om skattebefrielse skall tUlgripas eller inte. Det ärvälbetänkt men, , om det är så att har agerat"ruskigt ohederligt" i den här debatten, gäller då inte detsamma omfinansministern, som tydligen delar vår uppfattning? Jag vUl gärna fråga detta.Jag har i varje fall svårt att se propositionens uttalande på något annat sätt.Det finns naturUgtvis mycket att kommentera i den intervju som gjordes med herrSvanberg, men jag skaU väl inte uppta kammarens tid mycket mer. Jag tyckeremeUertid att han tar till i starkaste laget när han talar om att Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bank fusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. säger attden är emot den här bankfusionen, därför att vill ha små banker. Sedanfortsätter han; "Skall vi i börja odla någon ny form avsmåbrukarromantik?" Uppriktigt sagt har jag mycket svårt att inseparallellen meUan småbrukarromantik och sammanslagning av två av våra allrastörsta banker i en miljardaffär. Med det anförda yrkar jag än en gång bifalltill reservationen vid skatteutskottets betänkande nr 72. I detta anförande instämde herrar Stridsman (c) och Björki (c). EnUgt majoriteten i skatteutskottet är det juhär fråga om att departementschefen effektuerar beslut 1969.Bankerna får samma rätt som exempelvis sparbankerna och jordbrukets kreditkassoratt vid fusion flytta över aktiekapitalet utan att erlägga inkomst- ochutskiftningsskatt. 1 samband med behandling av propositionen år1969 om rätt även för affärsbankerna att shppa erlägga realisationsvinstskattvid fusion, dvs. då en affärsbank övertar en annan affärsbanks hela bankrörelse,uttalade på bevillningsutskottets förslag att utskiftningsskatt intebör utgå vid banksammanslagningar, eftersom så inte sker vid fusioner meUansparbanker och meUan jordbrukets kreditkassor. Skattereglerna bör formas så,att bankinstituten får möjlighet att konkurrera på lika villkor. De bör gessamma möjligheter rill strukturrarionahseringar. Det här kravet kom i en skrivelse från Bankföreningen.Herr i var förvånad över att det kom så lämpligt justnär bevUlningsutskottet behandlade det här spörsmålet. Men anledningen var heltenkelt den att frågan aktualiserades då, och sammanslagningar mellanaffärsbanker var ytterst sällsynta tidigare. Det var aldrig aktueUt i egentUgmening. har det förekommit endast två sammanslagningar, såBankföreningen har väl tidigare inte ansett att det funnits något behov av attframställa något krav. Men hade man aUtså kommit i den situationen. uttalande var på den punktenenhäUigt och även ledamöter, i Bäckmora och herrBörjesson i , var med om beslutet. har funnit det opportuntatt reservera sig och frångå vad man tidigare föreslagit . Men det harskatteutskottets övriga ledamöter inte ansett hederligt. Har finansministerneffektuerat bevillningsutskottets och beslut när frågan blevaktuell så bjuder anständigheten, menar majoriteten, att man inte springerifrån vad man har föreslagit. Det kan inte klara av så lätt,att man vid det tiUfäUet bara byter ut ledamöter i utskottet, så att herrEriksson i Bäckmora träder ifrån bordet och det i stället kommer in nyacenterpartister som inte hade någon trasa med i den tidigare byken. På detsättet var det, ! Och det måste . väl ändå betyda att man ansågatt det var htet oförskämt att samma ledamöter satt och intog en helt annanståndpunkt . Det går det inte att troUa bort genom något fagert tal! Enhgt skatteutskottets mening bör ett samgående avaffärsbanker från beskattningssynpunkt rimligtvis inte behandlas på annat sättän en sammanslagning av försäkringsbolag eller en fusion meUan sparbanker ellermellan ekonomiska föreningar i jordbrukskasserörelsen. Det är det frågan gällerför skatteutskottet. Här är det inte fråga om att någon vinst inte beskattas.Det utdelas aldrig någon vinst. Vad som sker är ju endast att båda bankerna gåri Ukvidation , och aUt övertas av en ny bank. Aktieägarnas pengarflyttas helt enkelt bara över dit och delas aldrig ut - i så fall skulle det jubU en beskattning. Det förefaller nästan som om man vill göra gällande attaktieägarna slipper ifrån skatt på en vinstutdelning. Det är helt enkeltoriktigt att påstå att man ger bankerna skattelättnader. Hade det varit frågaom något sådant hade skatteutskottet aldrig tillstyrkt propositionen. Ändrasinte lagstiftningen blir det ingen fusion. Staten förlorar alltså inte ett öre,eftersom det i så faU inte bUr någon utskiftningsskatt. Frågan gäUer aUtså inte skatten, utan frågan är huruvidaman skaU medverka till att fusioner på detta sätt kommer till stånd. På denpunkten kan man ha delade meningar, och det har man ju också. Det anses att sammanslagningenkommer att öka koncentrationsgraden på kreditmarknaden och att detta i sin turkommer att oförmånhgt påverka arbetsmarknaden och den regionala balansen.Sammanslagningen anses också kunna ytterhgare stegra tempot i utslagningen avmindre lönsamma företag. Skulle så vara faUet bör man enUgt utskottets meningtUlgripa andra åtgärder för att förhindra sådana koncentrationer. Vi har bedömtläget så, att den nya banken behövs för den utrikeshandel som vi i så hög gradär beroende av, och syftet med sammanslagningen är ju att skapa en merrationell bankenhet som bättre än de båda bankerna var för sig kan möta ökadekrav på finansiella tjänster inom och utom landet. På det sättet, understrykervi, bidrar man tiU den industrieUa expansionen i . Eller, somnäringsutskottet säger: "Det är obestridligt att ett väl fungerandekreditväsen i en modern, internationellt inriktad industristat måste innefattaenheter av betydande storlek." i citerade ur någratidningar, men han underlät att citera Jordbrukskasserörelsen nr 5 förär 1971.Där skriver man: "Flertalet synes dock vara ense om att fusionen i och försig är fördelaktig för svenskt näringshv, i varje faU på . DeaktueUa bankernas oUka uppbyggnad har gjort att de kompletterar varandra ochatt de genom samgåendet kommer att bilda en naturhg enhet. Talet ommaktkoncentration inom näringslivet ter sig överdrivet. Jämfört medstorbankerna i och bhr Skandinaviska enskilda banken aUtjämt avrelativt måttUg omfattning . Konkurrensen i värt lands olikabanker och typer av banker emellan blir oförändrat hård." Detta uttalande har alltså gjorts avJordbrukskasserörelsen, som väl står ganska nära. ViU man komma åt maktkoncentrationen står vi inte utanmöjUgheter, menar utskottet. Staten har stort inflytande på kapitalmarknaden -inte tillräckhgt, det är vi medvetna om. Jag viU nämna bankinspektionen ochInvesteringsbanken. AP-fonderna torde väl också verka som en regulator. Därtillfinns ju en rad banker - provinsbankerna, jordbrukskassorna. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. ,postbanken m. fl. - så nog finns det möjligheter att ordna kapitalförsörjningeni vårt land. SamhäUet har även fått representanter i bankstyrelserna.Också i den nya banken kommer det att sitta representanter för samhäUet. Enutveckhng, som kommer att fortsätta mot ett ökat inflytande i bankväsendet, ärmin förhoppning. majoritet har inte ansett sig gå emotsitt uttalande . Jag säger "sitt", för ledamöterna -bortsett från det byte som skedde - är i stort sett desamma som gjordeuttalandet . DärtiU innebär uttalandet i propositionen i princip en garantiför att skattelättnader i de aktuella fallen kommer att medges endast dålättnader verkhgen är motiverade. Vi har understrukit att så bör ske. Med detta,herr talman, ber jag att få yrka bifaU till utskottets förslag. i (c) kort genmäle; Den värderade utskottsordförandens tolkningav bevillningsutskottets betänkande måste innebära att ,oavsett vUken fusionsgrad det är fråga om, har avsvurit sig möjligheten attanvända skatteinstrumentet. Om t. ex. samtliga svenska affärsbanker kommeröverens om att fusionera, sitter man med armarna i kors också i det faUet? säger - och dä kommer vi in på sakdiskussionen att man i så fall bör vidta andra åtgärder. Det är en intressant fråga. Menvilka andra åtgärder kan vi vidta i dagens läge? Som jag uppfattar det, saknarvi effektiva näringspoUtiska instrument, om vi viU påverka denna fusionoch dess tillbUvelse. Vi har bara ett instrument, nämligen skatteinstrumentet.Det är ingen tillfäUighet att frågan i huvudsak har prövats i skatteutskottetdenna gång. ghder mera undan i kärnfrågan. påstår att vi har funnit det opportunt attfrångå ståndpunkten . Det kan väl de av mina partikamrater som var medvid det tillfället svara på bättre än jag, eftersom jag inte var med då. Jagtycker att det måste bemötas med skärpa, när man talar om ohederligtuppträdande i det sammanhanget, vUket har gjort. Det tar jag rättallvarUgt på. Ohederligt fast man mycket väl kan tolka det aktuellautskottsbetänkandet på oUka sätt. Jag tycker att det i och för sig skuUe ha varit bra, om vihade haft en något fylligare skrivning i beviUningsutskottets betänkande från1969. Men jag kan mycket väl skriva under det, som jag sade tidigare. Vad menarför övrigt finansministern med sin skrivning i propositionen? Jag har inte sagt någonting om det som togupp, nämhgen att aktieägarna skuUe komma undan vinstbeskattningen på sinaaktier. Det har jag därför ingen anledning att bemöta. Det gäller i varje fallen stor summa pengar, ca . Det är klart att en beskattningverkar hämmande på fusionsintresset. Därför är skatteinstrumentet etteffektivt instrument. Det är bara från den synpunkten jag ser det. HerrERIKSSON i Bäckmora (c) kort genmäle; ordförande mitt deltagande i beviUningsutskottets beslut . Det är aUdelesriktigt att jag deltog i det beslutet. Men jag skulle då vilja fråga herrBrandt, på vilket sätt menar att jag i denna fråga har handlat istrid mot beslutet , Den omständigheten att jag inte nu har deltagit iskatteutskottets behandhng av detta ärende är väl ändå inte någon så ovanUghändelse i ett utskott att man kan ange det som argument för att jag skuUe hahandlat i strid mot beslutet av , Tvärtom händer det även andra ledamöter i utskotten att man växlar och att suppleanter får inträda.Den friheten måste vi ändå ha. Jag tycker med förlov sagt att detta är ettaUdeles för enkelt debattknep att tillämpa i det här fallet av en så betydandeman som skatteutskottets ordförande . Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m m. i (c) kort genmäle; Jag hade ingalunda tänkt delta i debatten,men gav mig anledning att säga några ord i anslutning tiU mittagerande i bevUlningsutskottet i vad det gällde betänkande nr 58. Jag vill framhålla att jag fortfarande står för vadutskottet har skrivit, men jag vUl också fästa uppmärksamhet påatt säger, att det enhgt mening är angelägetatt banksammanslagningar som kan befinnas önskvärda inte hindras avogynnsamma skattekonsekvenser. Utskottet anslöt sig i princip till uppfattningatt utskiftningsskatt inte bör utgå vid sammanslagningar, men därmed harutskottet inte avsagt sig möjhgheten att i enskilda faU ta stäUning tillönskvärdheten av huruvida bankfusion skaU skattebefrias eUer ej.