prot · FU0931 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokoUet för den 17 innevarande månad. § 2 Ang.anordnandet av jubUeer med anUtande av StatUga medel Herr statsrådet erhöU ordetför att i ett sammanhang besvara dels i (s) i kammarensprotokoU för intagna fråga, nr 68, tiU herrutbUdningsministern, dels ock () i kammarens protokoU för den 18februari intagna fråga, nr 71, och anförde; i har frågat chefenför UtbUdningsdepartementet om han finner det lämpUgt att det med anUtande avstatUga medel anordnas jubUeer av den typ som nyUgen förekommit vidsocialhögskolan i . Enligt fastställd ärendefördelning ankommer detpä mig att besvara frågan. har frågat mig vUka åtgärder jag harmöjligheter att vidtaga i syfte att förhindra ett upprepande av så generandetilldragelser, som de som ägde rum vid firandet av i StockholmfemtioårsjubUeum. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Läroanstalter inom departementets område kan, efteransökan, erhålla bidrag till kostnader i samband med jubUeer. Ansökningarnaprövas närmast i fräga om bidragets storlek. Någon prövning av programmelsinnehåU görs däremot i princip inte. Det bör Uksom hittUls ankommapå de närmast ansvariga att besluta om utformningen av jubUeumsprogrammen. i (s); Jag ber att få tacka för svaret på den enkla frågan. Det ingår ju i god uppfostran att kunna behärska sig, ochjag tyder det som ett utslag härav när svaret är sä knapphändigt. Själv har jagingen god uppfostran, och de flesta skattebetalare i det här landet har hellerinte sä god uppfostran att de kan förkväva moraUsk indignation, sunt förnuftoch annat som faktiskt har kränkts av det som hände vid det jubileum som jagåsyftade med min enkla fråga. När man firar ett jubUeum brukar man i aUmänhet erinra omdet arbete som har utförts inom en institution eller för en rörelse. Man brukarockså skissera en mälsättning för framtiden. Om det var en skisseradmälsättning som framkom vid det festUgaste tiUfäUel vid detta tredagarsjubUeumär det ganska upprörande. Det förvånar mig verkUgen att statsrådet inte fick ettUtet utbrott pä grund av vad som där hände utan även i fortsättningen är bereddatt låta Ang. anordnandet av jubileer med anUtande av statligamedel dettapassera utan någon reaktion. Där förekom nämligen att en man, som väl ändå intevar helt obekant när man tog hit honom, rekommenderade dessa elever, som skaUlära sig att ta hand om de svagaste i samhäUet, aUtså människor som har fuUt avproblem och behöver stöd, att leva i grapper han gör det själv och dela pådroger, på familj, på pengar och aUt och att, i den män man inte klarar sinexistens genom föräldrarnas försorg, stjäla. Jag har under meUantiden fått brev där det sägs att detgäUer ju bara varuhus, men jag har också fått brev från dem som har butikereUer rörelser. Jag har från aUa dessa fått ett kraftigt gensvar på minreaktion. Jag har också fått brev från vanUga jobbare, som inte kan förstå pä detta sätt skall manifestera en högtid vid en socialhögskola, där detgäUer att få människor att förstå nöd, att hjälpa andra. Jag kan endastförklara det inträffade på ett sätt. Det är sä många överklassmänniskor somnumera bUvit s. k. socialister, och de har under sin uppfostran lärt sig attsociaUsm är stöld. gör man tydUgen slutledningen att stöld är sociaUsm ochradikaUsm. Det är betänkUgt om en sådan uppfattning skuUe vinna gehör. Jagtycker att ett statsråd i detta sammanhang borde ha visat något av ogUlande isin ton. HerrBRUNDIN (m): Jag vUl inledningsvis helt instämma i vad sagt. Jag tackar statsrådet för att han svarat på min fråga.Svarets innehåU förtjänar dock inget tack. Statsrådet säger att de närmastansvariga även fortsättningsvis skaU besluta om utformningen avjubUeumsprogrammen. Ja, också jag tycker att det skall vara så. Men, herrstatsråd, begreppet "ansvar" har inget innehåll, om inte ansvar pånågot sätt kan utkrävas. Så blygsam brukar ju inte statsrådet vara i andrasammanhang, att han helt och håUet avstår från att ha någon mening om hur sakeroch ting skall skötas inom departementets område. VUka korrektiv har herr statsrådet tänkt sig bör tUlgripasi detta sammanhang för att ansvaret må bU utkrävt och markerat, därigenomförhindrande upprepningar av det som inträffade vid iStockholm jubUeum? Statsrådet ger i sitt svar inte uttryck ät någon som helstegen reaktion inför vad som hände, och det hade man väl ändå kunnat förväntasig. Låt mig bara få säga några ord beträffande en enda punktav det som predikades vid det nämnda tUlfäUet. Med anledning av att detuppmanats tiU stölder - visserUgen i huvudsak "enbart" drabbandevaruhusen bör statsrådet försöka sätta sig in i de stora problem somsnatterier och varuhusstölder innebär det är ju mänga personer som ärengagerade i arbetet pä att försöka förhindra dessa. Om de lyckades finna en lösningpä dessa problem, skuUe de härigenom kunna nedbringa konsumtionsut-gjftema förfamiljerna i vårt land med genomsnittUgt ochfamilj. Det är en inte aUdeles oväsentUg fråga, inte ens för dem som statsrådetkanske i första hand tänker på när han förkunnar sitt poUtiska budskap. I detta anförande instämde herrar (). (), Ringaby (m). (), () och Schött (m). Om vi kräver anständighet och gott uppförandeav andra och det skall vi göra tycker jag att vi också skaU föra debatten idenna fråga på ett anständigt sätt. Låt mig först konstatera att skolans rektor klart hartagit avstånd från den föreläsning det här gäller. Det gjorde han myckettydligt och bestämt i en radiointervju med honom, som inspelades strax efterden aktueUa händelsen. Han förklarade att det hela frän början till slut varett intellektueUt fiasko. Däremot hävdade han att de fem andra föreläsningarnastod på en hög inteUektueU nivå. Nog bör i och förståatt regeringen uppfattat det inträffade såsom ett klart misslyckande och att visjälvfallet inte i något avseende kan acceptera den föreläsning, som hölls vidtillfäUet i fräga. Det var för mig en självklarhet. Men vi får ju ocksä se tillatt den upprördhet som vi som individer och poUtiker kan känna inför ett sådanthär missöde inte förleder oss till att kräva ting som vi vid närmare eftertankekanske kite riktigt vUl stå för. Vad är det egentUgen kräver? Jo, att ettansvar av något slag utkräves av skoUedningen, Jag svarar att regeringen harför våra högre läroanstalter det förtroendet och kommer att ha detförtroendet att de inte gör några misstag av den här typen. Så händer en ochannan sak, som vi alla beklagar, men det kan inte föranleda oss att ifortsättningen tUlämpa nägon form av censur av den verksamhet som de bedriver. Vi är väl alla överens om att våra högskoleenheter skallfå bedriva sin verksamhet inom de aUmänna riktUnjer och ramar som regering ochriksdag drar upp men att det sedan blir skolledningarnas sak att bedöma hurverksamheten bör utformas. Var skulle vi eljest hamna, ? Jag skuUebra gärna vUja veta vad för slags korrektiv hade i tankarna. Ang. anordnandet av jubileer med anUtande av StatUgamedel FruERIKSSON i (s): Det var ju väl att det nu kom ett beklagandeoch ett avståndstagande. Jag har inte talat om rektorn på , utan jaghar frågat hur regeringen såg pä detta och närmast det ansvariga statsrådet.Därför räcker det inte för mig om rektorn uppträder i TV och radio, utan förmig är det viktigt att höra att den politiskt ansvariga ledningen intar enståndpunkt som sammanfaller med allmänhetens. Jag hör nu att statsrådetbeklagar det inträffade och tycker att det var ett inteUektueUt fiasko. Men detvar mer än ett intellektueUt fiasko! Saken får inte tas så lättvindigt. Efter vad jag förstår, får man inte anlägga moraUskasynpunkter. Det finns dock en samhällsmoral den mä förlöjUgas hur mycket somhelst som omfattas av praktiskt taget aUa vanliga människor. Och finns detlagar som säger de flesta vad de fär göra, kan de lagarna icke upphävas, om manär aldrig så intellektueU i sin predikan. Ang. skolkonfliktens verkningar för vuxenstuderande Jag är tacksam för att höra att regeringen är upprörd,även om det verkar som om den är mer upprörd över dem som har påtalat fråganhär i . Jag uppfattade inte riktigt på samma sätt som statsrådets senaste inlägg som ett så starkt avståndstagande frän vadsom hänt som man hade kunnat önska sig. Det var snarare ett refererande av vaden rektor har sagt och sedan nägra aUmänna ordalag om att vi väl borde begripa attregeringen känner ansvar i sädana här frågor. Men då borde ju statsrådet självfrän kammarens talarstol kunna visa ett personligt engagemang i fördömandet avvad som hänt och redan därigenom ge ett korrektiv. Statsrådet frågade mig; Vad viU att vi skaUtillgripa för korrektiv? Det är ju jag som frågar, herr statsråd. Står Ni såhandfallen, med sä tomma händer, att Ni måste fråga mig vUket korrektiv somlämpUgen borde tillgripas? Det är aUdeles självklart att det som hände vid dettiUfäUe som vi nu diskuterar har upprört människor runt om i vårt land -människor i alla läger. Människor i det här landet väntar sig att ett ansvarigtstatsråd ordentUgt säger ifrån: Så här skaU det inte gå till de teser sompredikades är felaktiga och skall icke vara gällande i svenskt samhällsliv! Det är riktigt alt jag refererade rektorn vidsocialhögskolan när jag sade att han kaUat detta för inteUektueUt fiasko. Detvar, , inte mina ordalag. Därefter sade jag att det var ensjälvklarhet för mig och regeringen att innehåUet i den föreläsning som vi härdiskuterar var helt främmande för de värderingar och de synsätt som vi har påpoUtiken och det svenska samhäUet. Men jag måste än en gång upprepa att vi av detta inte fårdra den slutsats som låg mer eller mindre i vad som sades av ,nämligen att vi skall göra ingrepp i det sätt varpå en högskola hanterar sinaresurser. Vi mäste slå vakt om den rätt högskolan har. Men självklart är detriktigt alt del påtalas, när misstag begås. Men jag vUle ocksä i dettasammanhang stryka under att man inte fär dra den sluisatsen av dettautomordentligt beklagUga missöde i verksamhet att det skuUeleda lill att vi skuUe införa någon form av kontroll av annan art än dengenerella kontroU som vi har . Överläggningen var härmed slutad. §3 Ang. skolkonfUktens verkningar för vuxenstuderande Herr statsrådet erhöU ordet för att i ettsammanhang besvara dels i (vpk), dels ock herrJonssons i (fp) i kammarens protokoU för intagnafrågor, nr 74 och nr 75, tiU herr utbUdningsministern, och anförde; i har frågat hur utbildningsministern ser påmöjUgheterna att genom statUga åtgärder mildra verkningarna av ekonomisk ochannan art för de vuxenstuderande till följd av den nu utbrutna skolkonfUkten,som kan medföra såväl utökade studieskulder som behov av förlängdtjänstledighet från anstäUning därest eleverna tvingas gå om terminen. Vidarehar i frågat , om han anser att detbeträffande de vuxenstuderande finns anledning att vidta särskilda åtgärdermed anledning av den uppkomna skolkonfUkten och i så faU vilka, EnUgt faststäUdärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågorna. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Jagbeklagar att konfUkten för åtskilUga vuxenstuderande medför betydande problem.Svårigheterna växlar emeUertid starkt beroende pä bl. a. vUken utbUdning detgäller och de studerandes personliga situation. För de studerande vid destatUga vuxenskolorna iHärnösand och är problemen generellt så besvärUga att dessa skolorredan från början undantagits. Utvecklingen i fräga om den kommunalavuxenutbildningen följer vi med uppmärksamhet. Först när verkningarna avkonfUkten närmare klarlagts kan stäUning tas tiU de aktuaUserade frågorna. i (vpk): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Frågan är visserUgenbegränsad tUl en kategori som berörs av den pågående konfUkten, men den drabbarnaturUgtvis många andra såväl inom skolväsendet i övrigt som sådana som ärberoende av järnvägskommunikationerna eUer som behöver anUta den socialahjälpverksamheten osv. Men bakgrunden tUl min fråga är det specieUa problem somde vuxenstuderande ställs inför. Mångaav de vuxenstuderande har tagit lån för att kunna bedriva studierna. De harkanske tjänstledighet från anställningar. Många har försörjningsbördor. Inte såsällan är vuxenstuderande ensamstående med minderåriga barn. Det är inte helleroviktigt att de kommit upp i en ålder då varje avbrott inverkar menUgt pämöjUgheten att fullfölja studierna och komma in i arbetsUvet igen. Devuxenstuderande läser ofta efter ett pressat tidsschema för att uppnåstipulerade poäng. En enkät som företagits vid ett par skolor i visaratt av de heltidsstuderande som deltog anser sig inte ha möjUghetatt gå om kursen, beroende på ekonomiska problem i form av studieskulder ochsvårigheter att klara hem och famUj, beroende pä tidsbegränsad ledighet fränanstäUning eUer på att man tvingades vänta på ny intagning tiUvidare utbildning. av de tiUfrägade finansierar studierna medAMS-bidrag, med studielån, försörjes av föräldrar, 16procent är beroende av makes eUer makas inkomst och av egnatUlgångar, såsom besparingar från tidigare förvärvsarbete. Jag tror det ärangeläget med särskUda ätgärder för att mUdra konfliktens verkningar för devuxenstuderande, exempelvis genom åtagande i fråga om studieskulder ochmedverkan tiU förlängd ledighet i de fall eleverna tvingas att gå om terminen. Ang. skolkonfliktens verkningar för vuxenstuderande Statsrådet säger i svaret: »UtveckUngen i fråga omden kommunala 'VuxenutbUdningen följer vi med uppmärksamhet. Först närverkningarna av konfUkten närmare klarlagts kan stäUning tas till deaktuaUserade frågorna.» Jag vill dä fräga statsrådet : Mäste verkningarnaav konfUkten först bli sä aUvarUga som de vuxenstuderande fruktar, innanregeringen tar stäUning tUl frågorna? i AUngsås (fp); För alla studerande innebär skolkonfUkten ettmycket svårt avbräck och för de vuxenstuderande aUdeles specieUa svårigheter.Utöver de pedagogiska svårigheterna, som ofta består i otiUräckUgt uppövadstudieteknik varför lärarledd undervisning kan vara ett villkor för ettmeningsfuUt arbete, har de vuxenstuderande också en ekonomisk press i form avökade studieskulder och bekymmer för att klara ekonomin för hem och familj.Många har dessutom tagit tjänstledighet för att möjUggöra studier - entjänstledighet som i regel är tidsbegränsad. I den undersökning som herrBerndtson refererade tUl visade det sig att ungefär hälften av de berördapersonerna är heltidsstuderande. Den komprimerade studietiden innebär också attt, ex. motsvarar en månads eUer mer reguljär studietid. När nu så många har lyckats bryta sig ur sin Uvsmtin ochtagit det stora steget tUl vidareutbUdning och det gäUer framför allt deheltidsstuderande kan ett avbrott för många betyda ekonomisk katastrof eUeren torpedering av deras studiemotivation. Då samhäUet nu satsar på att geutbUdningsmöjUgheter ät den generation som inte har förannatsmöjUgheter tUl utbUdning är det rimUgt att man i ett sådant krisläge somskolkonfUkten är vidtar åtgärder som reducerar skadeverkningarna av ettavbrott. Anledningen tUl min fräga är den oro och ovisshet sommånga vuxenstuderande känner i dagens läge. Ett klart uttalande frän ettansvarigt statsråd skuUe kunna skingra den oklarhet som råder beträffandestudiesociala åtgärder och möjUgheten att kompensera förlorad studietid. När jag nu tackar statsrådet för svaret beklagarjag att statsrådet inskränker sig tUl att säga att man följerproblemet med särskUd uppmärksamhet men att man inte kan ta ställning tUl frågornaförrän verkningarna av konfUkten klarlagts. För de elever det gäUer räcker detinte med att man beklagar den svåra situationen här vUl det tUl konkreta,positiva åtgärder. En konfUkt av den art som pågår påarbetsmarknaden svider och den svider för många. Det är inte bara devuxenstuderande, utan en rad kategorier av människor i detta land får känna avkonsekvenserna av denna konfUkt. Det är självklart att vi som har att bevaka deoUka fackområdena med stor smärta upplever hur områden för vUka vi har ansvarmåste bU Udande därav. Men vi måste naturUgtvis foga oss i de övergripandeproblemen och den övergripande strategin i detta sammanhang. När det gällerde vuxenstuderande vid de kommunala skolorna är situationenden att den överväldigande majoriteten av lärarna tjänstgör i ungdomsskolan ochhar lektionerna för de vuxenstuderande för att få extra inkomster. Det sägersig självt att det ur konfUktsynpunkt skuUe vara utomordentligt vanskUgt atthär göra ett undantag. Jag kan därför inte bevekas av det som här har sagts,även om det i och för sig är riktigt, utan kan bara än en gång upprepa, herrtalman, att först när verkningama av konfUkten närmare klarlagts kan vi taställning tUl de frågor som de två frågarna har ställt. i (vpk): Det handlar ju inte enbart eUer ens främst om undantag i konfUkten,utan det handlar även om att de vuxenstuderande behöver svar på frågor om vadsom kommer att hända för deras vidkommande den dagen konfUkten är slut. JagviU peka på ytterUgare en aspekt på den här frågan, nämUgen hela denansträngning som görs för att bredda vuxenutbildningen, inte minst avstudieförbunden, som bedriver en omfattande verksamhet på arbetsplatserna. Omföljderna av konfUkten skuUe bli att en stor del av dagens vuxenstuderandetvingas avbryta utbUdningen, kan det befaras att detta ocksä får negativaverkningar på hela vuxenutbildningens område. Jag tror att det är en sak somman heUer inte får förbise. Jagpekade också på de ekonomiska sidorna och på frågan om möjUghet att erhåUaledighet för vidare studier. Det framstår naturUgtvis som en klar brist att detsaknas lagstadgad rätt tUl tjänstledighet för vuxenutbUdning, men den frågan skaU jag inte ta uppi dag eftersom det blir tiUfäUe att diskutera den i anslutning tUl envpk-motion. Jag tror emeUertid fortfarande att det vore av stort värde för devuxenstuderande, som är djupt oroade för framtiden, om regeringen gav ettklart besked om vUka åtgärder som man anser möjUga att vidtaga för att lösa deuppkomna problemen. HerrJONSSON i (fp): När man nu gjort undantag för läroanstalterna i ochHärnösand, beklagar jag att statsrådet inte vUl medverka tUl att man också skuUekunna göra undantag för vuxenstuderande över lag. När statsrådet nu inte anserdetta vara möjUgt, tycker jag att det ocksä är en stor brist att det här intekan lämnas garantier för t. ex. att de vuxenstuderande skuUe kunna gesstödundervisning efter konfUktens slut eUer för studiesociala åtgärder i formav lån eller bidrag som skulle möjliggöra fortsatta studier utan orimligskuldsättning. Sådana garantier har inte lämnats. Faktumär att landets vuxenstuderande frågar sig: Kan vi fortsätta att pluggaeUer måste vi lägga av i brist på försäkringar om att det skaU ges möjlighettiU fortsatt studiegång? Många fattar beslut som är avgörande för derasframtid. De vuxenstuderande har så många svårigheter att det är angeläget attstatsmakten genom bindande löften aktivt medverkar tUl att lätta på bekymren. Ang. straffansvaret för fartygs oljeutsläpp Anledningen tiU attskolorna i och är undantagna är att studiegången där ärhelt annorlunda än studiegängen vid de kommunala vuxenskolorna. Den är inrutadpä ett helt annat sätt. TUl och är koncentrationskurserförlagda, och även en mycket kort konfUkt skulle bli förödande omutbUdningsschemat därigenom rubbades. Detta gäller inte för dem som deltar iden kommunala VuxenutbUdningen, Båda frågeställarna upprepar nu spörsmålet vad vi kommeratt vidta för åtgärder den dag konfUkten är slut. Det går inte att svara på denfrågan , eftersom vi nu inte vet hur långvarig konfUkten blir. Men jag kanhänvisa tUl vad vi gjorde efter den beklagUga konfUkten 1966. Vi vidtog då enrad åtgärder för att de studerande skulle kunna reparera de skador som självakonfUkten medförde. Jag är övertygad om, herr talman, att majoriteten av devuxenstuderande vid de kommunala vuxenskolorna begriper att jag inte kansäga mer, eftersom de studerande också vet vad den här konflikten ytterstgäller. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Ang. straffansvaret för fartygs oljeutsläpp Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara () i kammarens protokoU förden intagna fråga, nr 33, tUl herr justitieministern, och anförde: har frågat chefen förjustitiedepartementet om han kommer att vidta någon åtgärd, sä attfartygsbefälhavare kan bU föremål för allmänt åtal om hans fartyg göroljeutsläpp på svenskt vatten, Frägan har överlämnats tUl mig för besvarande. Befälhavare kan åtalas med stöd av lag omåtgärder mot vattenförorening frän fartyg. I 7 § sägs nämUgen att den skaUstraffas som i strid mot lagen tömmer ut olja eUer underlåter att vidta åtgärdför att hindra att olja flödar ut. Det är dock ofta svårt att med säkerhetfastställa från vUket fartyg utsläppt olja har kommit och under vilkaomständigheter utsläppet har skett. TUl grund lag Ugger internationellaoljeskydds-konvention. Arbetet på att förbättra denna fortsätter även efter deändringar i konventionen som antogs är 1969. Sålunda överväger för frågor om havens förorenande åtgärder för bättre efterlevnadav konventionen, bl. a. vidgat straffansvar för oljeutsläpp från fartyg. Medhänsyn tiU sjöfartens internationella karaktär bör frågor om konventionensefterlevnad i möjUgaste mån lösas internationellt. IMCO:s slutbehandUng avfrägan om ett vidgat straffansvar bör därför avvaktas, innan ställning tas tiUeventueUa ändringar av sådan innebörd i den svenska lagen. HerrCLARKSON (m): Jag tackar statsrådet försvaret på min fråga. Statsrådet säger att befälhavare "kan åtalas med stödav 1956 ärs lag om ätgärder mot vattenförorening frän fartygden skaU straffas som i strid mot lagen tömmer ut olja eUer underlåteratt vidta åtgärd för att hindra att olja flödar ut". Jag är rädd att vi inte har talat riktigt om samma sak,och jag skaU belysa detta genom att läsa upp vad hamndirektören i Helsingborgskrev tiU sin hamnförvaltning för någon tid sedan: "upptäckte Hamnförvaltningenspersonal att av meUan den 16 och 17 septemberpumpat ut vattenblandad olja i södra hamnen i . Tre personer hade varit vittne till oljeutsläppet.--- Hamnför valtningen har anfört ersättningskrav mot den ansvarige befälhavaren på . Såväl befälhavaren på som styrmannen ochmaskinchefen ombord försäkrar att någon olja icke kan ha bUvit utsläppt ihamnen från deras fartyg. Något tvivel om att fartyget släppt ut olja synesdock inte föreUgga; frägan är dock vilken person ombord som är ansvarig föroljeutsläppet. 1 brev av den , 1970 tUl att åtal skuUe väckas mot befälhavaren på ,i meddelade emellertid den 25.11.1970 att ehumdet bevisats att oljan utsläppts från , det icke kunde bevisas vem åfartyget som gjort sig skyldig tUl oljeutsläppet och att på grund därav åtalicke skaU väckas." Det är av stor principieU betydelse, , attbeslutet kan omprövas pä denna punkt och att åtal får väckas mot befälhavaresåsom den för fartyget i alla delar ansvarige. Detta är det väsentliga. Det ären vital fråga av utomordentUg räckvidd att man just skaU kunna ställa någon befälhavaren eller rederiet tUl ansvar, när ett fartyg bevisligen har brutitmot den lag som statsrådet nämnde, och jag är intresserad av att hörastatsrådets vidare kommentarer till vUka åtgärder som kan vidtas. Ang. straffansvaret för fartygs oljeutsläpp Jag har av naturUga skäl inte möjlighet attgå in på det exempel som här refererade, eftersom jag inte kanden frågan i sak. Inlägget tyder emeUertid på att resoneradeutifrån den förutsättningen att man på ett hell annat sätt än vad nuvarandebestämmelser medger skuUe kunna utkräva ansvar, exempelvis av befälhavare, äveni de fall där man inte från det håUet har fått något erkännande om att utsläpphar skett. Jag sade i mitt svar att det är mycket svårtatt faststäUa vem som har förorsakat ett oljeutsläpp och bevisa detta. Det fårvi klart för oss när det gäUer fartyg tUl sjöss. Man bör därför, sävitt jagförstår, i avvaktan pä skärpningar frän IMCO om möjUgt söka andra lösningar.Men vi skall ha klart för oss att redan nu gällande regler ger möjUgheter tillatt straffa var och en som har medverkat tUl ett lagstridigt oljeutsläpp,vilket alltså innebär att t. ex. befälhavaren i vissa faU kan straffas, även om 4* protokoU 1971.