prot · FU09134 · 1971-12-31 00:00:00 — Men närdet gäller dessa direkta bidrag för att bygga ut verksamheten och dessa lån harvi sagt, att då måste man ändå hämta huvudparten av sin försörjning frånjordbruket och skogsbruket på brukningsenheten, VI har gått så långt att visagt, att hämtar de av sin inkomst från Jordbruket - all right, dåfår de det här stödet oeh dessa bidrag. omnämnde en person som vissa tider ärheltidsarbetande i jordbruket och andra tider har skogsarbete och sådant. Detkan myeket väl hända att han kommer i fråga för stöd. om han hämtar 50 procentav sin inkomst från det egna Jordbruket och skogsbruket. På den punkten har Juriksdagen så att säga voterlngsmässlgt tagit position oeh stöttregeringens uppfattning, att detta år en rimlig ordning. De måste ändå hämtahuvudparten av sin försörjning från Jordbruket. Därmed har Jag kommenterat två frågor ochangett min principiella syn på dem. Men anledning av fråga vill Jug säga, attdet är naturligtvis riktigt att en kollislonsrlsk finns, men Jag vill inte sägaatt den är stor. Jag kan inte föreställa mig att någon i detta hus har en annanmening än att om ett jordbruk skall kunna vara bestående, sä måste det byggasupp till en rationell enhet. Enligt min mening är detta oekså enda chansen förjordbruket i , oeh därför måste man självfallet I alla de fall,där man har en chans att förena två ofullständiga enheter till en stor enhet,utnyttja denna. visar del sig emellertid att de fall, då avslag skettpå grund av att enheten bör användas för strukturratlonaliseringsändamål. Ang. investeringsstödet tiU jordbruket i norra Ang. investeringsstödet tiU jordbmket i norra många.Under den korta tid som verksamheten har fungerat har det kommit In278 ansökningar om stöd och bidrag. Det är mycket bra, men det finns utrymmeför mera. Det visar att det föreligger ett behov oeh ett intresse. Av deansökningar som avslagits har jordbruksnämnden i fyra fall sagt, att dessajordbruk Inte kan få bidrag därför att de har en sådan utformning, storlek oehett sådant läge att de rimligtvis när de blir lediga måste användas förstrukturratlonallserlngsändamål. Det gäller aUtså fyra fall. Jag kan därförInte finna att lantbruksnämnderna varit så stränga och bokstavsträllga så attde åberopat denna bestämmelse I särskilt stor utsträckning. SannoUkt har dethär rört sig om alldeles uppenbara fall, och därför har stöd Inte kunnatlämnas. Jag har därmed, herr talman, kommenterat de tre frågor somaktualiserades och anser att erfarenheten från den korta tid som stödformenexisterat har visat att det är en bra stödform. Jug hur förmärkt, om Jag fårtro de rapporter Jag fått, att den har åstadkommit en Inte så liten optimismbland jordbrukarna I de här delarna av vårt land. HenJONASSON (c): Jag skuUe egentligen Inte lägga mig så mycket I den härdiskussionen, men eftersom frågan är ytterst aktuell även för oss I Värmlandvill Jag gärna poängtera en sak. Jag hälsar med tiUfredsstäUelse den omständigheten somjordbruksministern nämnde, nämligen atl områdets storlek för dessa Insatserökades och omfattar även vårt län. Även om vi Inte sett sä stort resultat avdet ännu, tror Jag det är bra att denna utvidgning har skett. Del har sagts att jordbruk och skogsbruk hör Ihop och attdet ofta är svårt att särskilja vad en person egentligen Jobbar med. Det äralldeles riktigt. Jordbruksministern har vidare redogjort för självaratlonall.seringes-stödet, det särskilda stödet, och stödet tilldeltidsjordbruken. Ute i det praktiska livet är den största svårigheten attalltför små möjligheter föreligger för en successiv utbyggnad av ett Jordbruk.Bland Jordbruksinnehavare I ohka åldrar kan det finnas en yngre människa, somvill satsa på ett större jordbruk, men han har inte tillräckligt med Jord iområdet. Han kan inte heller få det under de allra närmaste åren. Inte hellerhar han då möjUgheter att få stöd och bidrag så att han kan sätta i gång.Föhden blir att innan han får så mycket Jord att stödmöjligheter förehgger haralltför mycket åker växt Igen. Dä är det alldeles för sent att sätta I gång. Det är på den punkten som den nuvarandeJordbruksrationaUseringen brister allra mest, såvitt Jag kan se. Därför är detnödvändigt att man till deltldsjordbrukare, som var Inne på, gerett stöd för att hjälpa dem att bygga ut ett bättre Jordbruk. Detmåste ske successivt. Jo, därför att brukningsenheterna i Värmlund,speciellt I de bygder jag kommer , Uksom såvitt jag förstår i , äralldeles för små oeh alldeles för många. De är så många och så små att det Integår att klara problemet på en enda gång. Man kan inte tänka sig att de är Ullsalu . Därför behövs det ett system som möjliggör en successivuppbyggnad. Det vardetta Jag ville poängtera. Hen (): Det går en klar principieU skiljehnje mellanJordbruksministerns uppfattning och min uppfattning I denna fråga. Jag anseratt de åtgärder som sätts In för Jordbruket I inlandet också skall kunna verkapå . Jag tog exemplet med sysselsättningen I , därcirka 125 personer är sysselsatta i indirekta arbetsuppgifter för Jordbruketsräkning. Sviktar denna del av inlandsjordbruket, som överväldigande del ärhelt uppbyggd på deltidsjordbrukare och småjordbrukare, bhr dessa arbetarefriställda. Redan nu uttalas det starka varningar för att denna tendens är pågång. Om man ser sysselsättningssltuationen I sin helhet, skulle det vara ettmyeket svårt avbräck för bygden och för Inlandet. Jag vill ocksä påminna om att kommunerna, I det trängdaläge som Inlandet befinner sig I, I vissa fall har gått In och gettInvesteringsstöd till Just den typen av jordbruk ~ dels tilldeltidsjordbrukare, dels till sådana nybrukare som vill fortsätta fadernsjordbruk oeh då inte kan erhålla Investeringsstödet för en förbättring avJordbruket, Detta anses strida mot lagen, oeh dessa kommuner har ocksåfått ett straff utmätt åt sig genom att viss del av skatteutjämningsbidragetInnehållits. Att kommunerna I alla fall sökt ge stöd tycker jag talarför att de människor som bygger och bor och som är ansvariga för samhällsutveckUngenI Inlandet har sett detta som en mycket betydelsefull angelägenhet. Den typenav Jordbruk har en stor uppgift att fylla för sysselsättningen ochförsörjningen i området. Jordbruksministern sade också att de nuvarandebestämmelserna Inte hindrar en son att överta faderns Jordbruk. Ja, det är fuUtklart att han har rätt att göru det. Men om han sedan I sin optimistiskaframtidssyn vill förbättra faderns Jordbruk - ungdomar har ofta nya Idéer fårhan Inte tillgodoräkna sig Investeringsstödet, eftersom delta är avsett för dennuvarande brukaren oeh inte för sonen. Jag lyeker att man måste se de lokaUseringspolitiskaåtgärderna i Inlandet som en enhet. Där gör man försök att uppnå en vissindustrialisering, man vidtar andra åtgärder, såsom åtgärder för att skapaberedskapsarbeten för att trygga sysselsättningen under särskilda krisperioder.Jag tycker det är synd att den här typen av jordbruk Inte får ett rejält stöd.Jag tror att det vore den lokaUserlngsåtgärd som skulle ge den snabbaste oehvaraktigaste effekten av alla de vidtagna åtgärderna. Ang. investeringsstödet tiU jordbmket i norra HenSTRIDSMAN (c): Jag tycker att det är värdefullt attJordbruksministern erkänner den kollislonsrlsk som förehgger mellan 1967 årsriksdagsbeslut och årets beslut om Norrlandsstödet för Inre rationahsering. För utt man på den här punkten skall kunna fullföljautredningens, propositionens och även riksdagsbeslutets Intentioner tror Jagatt det är viktigt att man I tolkningen visar generositet. Jag har ingabevis för att lantbruksstyrelsen vill styra, men Jag haren 5 protokoU 1971. Ang. investeringsstödet tiU jordbmket i norra känsla avatt man kanske från lantbruksslyrelsens sida visat en viss strävsamhet på dettaområde. Jag tror att just tillämpningen är det viktiga när manskall gä ut på fältet och så att säga fullfölja riksdagsbeslutet. Jag sade att drygt hundratalet ansökningar hade kommit Intill . Denna siffra framgick vid en föredragning som vi fiek införlandstinget. Jag vet inte om mycket har hänt . Jordbruksministern nämnde278 ansökningar. Gällde dessa eller gällde de hela stödområdet? Sedan sade jordbruksministern att det endast var fyraansökningar som hade gått till . Det vur väl en felsugning,eftersom det måste vara lantbruksstyrelsen eller nägon annan central myndighetsom givit avslag på det hela. Jag har I alla fall personligen träffat rättmånga som säger att man redan på det förberedande kontuktstadlet fått avslag påbegäran just om stöd till Inre rationalisering. När det gäller antalet ansökningar somavslagits av lantbruksnämnden - sade jag jordbruksnämnden var det enfelsägning, eftersom denna Inte handlägger några sådana här ansökningar - såvar det alltså fyra ansökningar. De fyra ansågs Inte kunna få stöd på grund avatt det är så uppenbart att dessa jordbruk skall slås samman och Ingå i förframtiden bestående effektiva jordbruksenheter. har fortfarandebara en känsla och Inga bevis för saken, men jag har siffror, som nog är bättreän känslor, . Därför får vi tills vidare utgå från siffrorna. har egentUgen givit mig alldeles rätt. Jagförstår detta för han är Ju en klok man oeh en förnämlig jordbrukare. Hun slogfast att vi I har alldeles för många och för små Jordbruk. Om man nuhar den uppfattningen, - och den är ju riktig - skall man dåmedvetet permanenta det tillståndet? Eller skall man medvetet se att dessaenheter blir färre, större oeh effektivare oeh att de ger brukaren en drägligInkomst? Svaret år väl självklart. Vi kun inte ha delade meningar, herrJonasson. Det måste vara på det sättet. Till vill Jag säga atl den tanken aldrigföresvävat vare sig utredningen, regeringen eller att man med det härstödet skulle stimulera unga -människor att etablera sig på sådana jordbruk somInte är utvecklingsbara. vill all stödet skall utformas sä attdet verkar på . Det vill Jug också, men jag vill Inte all det skullverku negativt på , utan det skall verka positivt pa det sättet får fram bärkraftiga enheter. Skapar man inte bärkraftiga enheter INorrlands inland, är det inte möjligt att bedriva Jordbruk . Och vi harändå ansvar för det. Sedan säger alt det är synd att sonen Jag hoppas atl han oeksa menade dottern - som ärver ett Jordbruk, somalltså är rationaliserat med hjälp av det stöd som vi har givit, inte harmöjligheter att vidta åtgärder för ytterligare ralionaU.serlng. Men det är JuJust det hun inte kan! Den rationalisering, den förbättring som stulen,sumhället, nu ger en sådan jordbrukare går ju till den yttersta gränsen för vaddenna Barnen får ärva företaget med de förmåner som ligger däri, men de harInga utvecklingsmöjligheter där, så frågan är egenthgen inte Intressant, Det stöd vi satt In, som fått ett positivt mottagande ochsom visat sig behövligt och effektivt, var för att hjälpa dem Inom dennuvarande generationen Jordbrukare som är uppe . De skall ha möjligheteratt stanna kvar oeh få en dräglig inkomst. Det gäller här, märk väl. Jordbruksom har begränsade utveckUngsmöjUgheter. Det var detta frågan gällde när riksdagentog sitt beslut. Ang. investeringsstödet tiU jordbmket i norra Hen (s): Jag ville bara säga ett par ord därför attherr Stridsman -ville göra gällande att han hade en känsla av attlantbruksstyrelsen styrde nämnderna och angav hur de skulle handla. Den känslantror Jag är tämligen ensam om. När vi behandlade denna fråga här I ,skedde det på grundval av ett utredningsförslag. Jordbruksministern visade sittIntresse för dessa frågor genom utt gå längre än vad utredningen kommit . Jag kan bara tala för lantbruksstyrelsens vidkommande. VIhar fått några få ärenden att ta ställning - jag har Inte antalet I huvudet,men det är ytterst få. Det har där visat sig att nämnderna har behandlat dessafrågor pä det sätt som vi här hade förutsett. Jag kan försäkra de ärenden som vi har prövat besvärsvägen har vi varit mycket generösa.Jag tror att vi har gått så pass nära gränsen att det vidbesvär längre upp är tvivelaktigt om vårt beslut skulle ha stått sig. Det ärsanningen i denna fråga. De vittnesbörd vi fått ute från orterna talar om att dettastöd fyllt den funktion det var avsett att fylla. Både oeh vet uttlantbruksnämnderna är sammansatta uv bl.u. Jordbrukure som har att bevaka dessaIntressen. Anser de att nämnderna Inte handlar korrekt, har de möjligheter attföra ärendena för prövning I högre Instanser. Jag vill nog säga att detta stödhar varit väl motiverat, och jag tror att Jag kan göra mig talesman förrätt många som uttrycker tacksamhet mot Jordbruksministerns utformning av dettastöd som kom . HenJONASSON (c); Jordbruksministern märker ord. Kanske Jag avsiktligt oeksåanvände orden "för mänga". Det är i så fall myeket tacksamt förJordbruksministern att koppla på. Om mun ser våra nuvarande åkerarealer totalt måste munkonstatera att med den mekaniseringsgrad och mekanl.serlngsmöjllghet vi förnärvarande har blir del många små Jordbruk. De blir för smä. Men de nuvarande brukarna vill Inte göra sig av med dem.De vill Inte sätia dem. Det är många tecken I tiden som tyder på oro m. m., oehdet gör att dessa människor som vill bygga upp större jordbruk av många småfastigheter - det kan röra sig om ett tjugotal, kanske fler - inte harmöjlighet att få så stor areal pä en gång att de kommer I åtnjutande av samhällsstödethär. Jag tänker dä på lånegaranti m, m. Jag vill för min del Ang. investeringsstödet tUl jordbmket i norra Inte varamed om att driva bort människor på det sättet, VI kan Inte arbeta så. De bör fåmöjligheter att behålla fastigheterna och sin boplats så länge de vill. Men det betyder inte, herr jordbruksminister att Jag villvara med och medvetet permanenta detta. Det går helt enkelt Inte, och det lönarsig Inte heller. Anledningen att jag tagit upp detta spörsmål är att vimåste få ett bättre system I rationaUseringsbestämmelserna för att hjälpajordbrukare I dessa bygder som kanske behöver en sammanläggning av 20-25enheter men som Inte kan få mer än ett par tre, kanske fyra fem att börja med.Det är då man stöter på svårigheterna. Jordbruksministern är ju från HaUand,och där har man Inte samma problem, men Jag har sagt förr attJordbruksministern är välkommen . Jug hoppas att han någon gångkommer dit så att vi tillsammans får studera förhållandena på ort och ställe.Då tror jag att problemet också kommer att framstå ännu tydUgare förjordbruksministern. Hen (); Jag vill understryka just de synpunkter somherr har lagt på den successiva uppbyggnaden av brukningsenheter. Jagtror att det är den enda realistiska gång som vi har att vänta I dessa bygder,om vi skall få behålla jordbruket där. Beträffande deltidsjordbrukaren är det ju så att hanbehöver göra vissa Investeringar för att kunna nyttiggöra sig det prisstöd somriksdagen beslöt . En sådan satsning är självfallet nödvändig Iblandför att de över huvud taget skall kunna fortsätta med jordbruksdriften. Mitt tidigare anförande har naturUgtvis Inte Inneburitnågon kritik av lantbruksnämndernas arbete. De har Ju att helt rätta sig efterde utfärdade bestämmelserna. Slutligen sade Jordbruksministernatt siffror är bättre än känslor. Jag vill säga att fick man den rätta känslanför Jordbruket I det här området och lade de rätta siffrorna så skulle effektenbh väldigt bra. HenSTRIDSMÄN (c): Jag håller med Jordbruksnunlstern om attsiffror är alltid bättre än känslor. Men I detta speciella fäll från Norrbottensom Jag har tagit upp kan Jag I alla fall Inte underlåta att tala om att Jaghar kontaktats av fler än de fyra som enligt Jordbruksministerns besked fåttavslag. Jag tycker att det viktigaste är hur vi skall kunna fullföljaIntentionerna i utredningen, Intentionerna I propositionen oeh I det beslut somfastlades I . Då är det Just tolkningsfrågan som kvarstår, och Jagvill poängtera vikten av att tolkningen blir sä generös som möjligt. Hen gjorde gällande att jag sade attlantbruks-styrelsen vill styra det hela. Jag sade Inte att lantbruksstyrelsenvill styra. Jag tror Inte att man vill styra det hela. Jag sade däremot att jaghar känslan av att de Inte är riktigt generösa. Varför gjorde Jag det? Om herrPersson läser propositionen 74, där man lägger fram förslaget omNorrlandsstödet, och ser pä lantbruksstyrelsens remissyttrande så skall hun finna utt mun där vill antyda Just att ratlonallseringskungörelsens bestämmelserInte skall tolkas på oUka sätt I ohka delar av landet. Man vill inte visagenerositet i detta avseende utan gör vissa reservationer vid tolkningen avdessa bestämmelser. Jag ifrågasatte därför huruvida tolkningen är så generössom väl var avsikten både vid utredningen och I riksdagsbeslutet. Jag ärtacksam för att som ledamot I lantbruksstyrelsenmedverkat till en välvillig bedömning av dessa fall. Jag vill få antecknat tillprotokollet att detta är mycket bra. Jag vill oekså säga att det är alldeles riktigt attjordbruksministern i ett avseende gjck längre än utredningen, nämligen när detgällde det geografiska området. Ang. investeringsstödet tiU jordbmket i norra Jag har egentUgen Inte mycket mer atttillägga än att för det första tacka för hans Inbjudan UllVärmland, som jag självfallet skall utnyttia. För det andra vlU jag medanledning av att påstod att Jag märker ord säga, att detta välInte är så underUgt, eftersom ord Ju är det redskap vi arbetar med I detta hus.Då får man ju också märka de ord som framförs. Jag har Inte någon annanmöjUghet att diskutera med mina vänner här. Sedan vidgade debatten till hela vårjordbrukspoUtik, som självfallet är mycket intressant men som vi kanske Intehar tid att diskutera Just . Men rent principiellt är det ändå så att närsamhällets organ får en ansökan om lån och bidrag och jag talar nu Inte baraom Nonlandsstödet utan om rationaUseringsstöd I allmänhet måste man beräknahur mycket Jordbrukaren I fråga kommer att tjäna och . Är dennaInkomst så stor att han kan leva på den och betala de lån han får osv,? Det ärmånga svåra avvägningar man skall göra I sådana sammanhang, och därför måsteenUgt min mening enheterna vara något så när riktigt utformade redan frånbörjan. Sedan herrar Ängström ochStridsman. Man skah skilja på känsla oeh känsla att ha känsla av något är ensak men att ha känsla för något är en annan sak. Jag hade känsla för Norrlandoch föreslog ett effektivt stöd till Norrlandsjordbruket. HenPERSSON I (s): Får Jag bara säga till hen Stridsman, somuppmanade mig att läsa lantbruksstyrelsens remissyttrande över det aktuellabetänkandet, att Jag gärna skall göra det. Vad som där står har Jag Inte nu Imitt minne. Självfallet kan dock en administrativ myndighet ha vissainvändningar mot att man i ohka delar av landet har ohka bestämmelser. Men vadlantbruksstyrelsen här fått göra är Ju att utfärda de bestämmelser som skallgälla efter riksdagsbeslutets fattande. Och jag vågar påstå, ,att detta har gjorts helt I enUghet med riksdagsbeslutet. Jag har också denuppfattningen att lantbruksstyrelsens bedömning har varit ganska generös. gör gällande att han Inte sagt attlantbruksstyrelsen vill styra det här. Låt oss nu Inte diskutera vad herrStridsman sade. Det kommer att återges I protokollet, och vi kan då studera detdär. Överiäggningen var härmed slutad. Om åtgärder mot ekonomisk skada vid insektsangrepp påstormfälld skog § 4 Omåtgärder mot ekonomisk skada vid insektsangrepp pa stormfälld skog Hen jordbruksministern ordet för att besvara () framställdaInterpellation, nr 1 92, och anförde: har frågat om jag har föravsikt att vidta några åtgärder som kan skydda skogsägare mot ekonomisk skada Isamband med Insektsangrepp på stormfälld skog. Som svar på fräga vill Jug meddelu attregeringen för bekämpning av Insektsskador I anledning av stormfällnlngarna år1969 hittiUs har beviljat statsbidrag med . Jag kun nämnaatt regeringen vid konseljen beviljade förInventeringar av skador förorsakade av granbarkborren. Inom skogsvårdsstyrelsenpågår Inventeringar för att avgöra I vilken omfattning bekämpningsåtgärdermåste sättas in. Förutom statsbidrag för Insektsbekämpning kan skogsägarenfå stathg garanti för lån, om det exempelvis är svårt att för tillfället fåavsättning för det virke man måste avverka i samband med bekämpningen.Riksdagen beslutar om garantiram vid varje särskilt tillfälle. Vidare kan statsbidrag, om särskilda skäl föreligger, utgåtill återplan-terlng av det område man kan ha tvingats avverka vidbekämpningen. Frågan om förbättrat försäkringsskydd för skogsskador ärföremål för överiäggnlngar mellan representanter för skogsbruket och vissaförsäkringsbolag. Enhgt vad jag erfarit diskuteras även Insektsskador I dettasammanhang. Statens engagemang I samband med Insektsangrepp pä skog ärsom framgår av vad jag sagt redan stort, och Jag anser det därför Inteerforderligt att nu vidta ytterligare åtgärder. HenJONASSON (c): Jug ber att få tacka Jordbruksnunistern för svaret påinterpeUationen. Starka stormar fällde rätt myeket skog i storadelar av värt land, men ocksä snöbrott åstudkom en hel del skador redan påvåren 1968, Det mesta av den skog som då bröts ner är då tillvarataget, menmyeket ligger kvar oeh har legat kvar alltför länge, I det kvarUggande virket har In.seklerna fått en godutveckhngsplats, men den moderna maskintekniken vid avverkningarna har varit enstarkt bidragande orsak. Stora obarkade virkesvältor har legat kvar hksom storabarkhögar, och där har Insekterna haft goda utveckhngsplatser. Granbarkborren är väl den Insekt som förorsakat de allrasvåraste skadorna. Den sexlandade barkborren har angripit de små och friskaträden, och den åttatandade har angripit de stora friska träden. Det är framförallt äldre granbestånd som angripits, och blånader har uppstått som förstörvirket. Av vud Jag här har redogjort för framgår också att demurkägare som har tillvaratagit virket oeh I övrigt Iakttagit en god virkesvårdhar fått bekymmer genom att vissa av rågrannarna inte har gjort sammalunda. Deekonomiska förlusterna synes bU stora, och många skogsägare är djupt oroade.Träden torkar upp oeh dör. och det torkade virket kan inte användas tillsagtirnmer. Som framgår av Jordbruksministerns svar, har statsmakternauppmärksammat de här problemen, oeh sedan interpeUationen väcktes eUer närmarebestämt har regeringen anvisat för Inventeringav skadorna. Inventeringen är nu I gång, och den kommer väl att visaskadeomfuttnlngen. Jag är glad för att dessa åtgärder har vidtagits. Men det är ofrånkomligt att också sätta In andra åtgärder.Avverkning måste nu ske på ett sådant sätt att Insekterna Inte kanvidareutvecklas. Virket måste barkas direkt och bortforslas liksombarkmassorna. Det är helt nödvändigt, om vi Inte skall få en ännu kraftigarespridning av angreppen. Arbetslösheten är rätt stor för närvurunde, specielltblund skogsarbetarna. Här borde väl ändå staten kunna hjälpa till så att dessafinge sysselsättning, som ett mycket angeläget arbete blev utfört.Statsmakterna söker ju I många fall arbetsprojekt I arbetslöshetsbekäm-pandesyfte. Jag vill säga tydUgt och klart att det är svårt att hitta ett merameningsfyUt arbete än just detta. Det är bäst när människorna får arbete ochdessutom kan göra så stor nytta. Avsättningen av virket är visserligen svag förnärvarande, men virket skulle kunna huggas upp och bevaras.Avsättningsmöjligheter torde komma längre fram. Från samhällets sida måste denna verksamhet stimuleras, tyden hur stor nationalekonomisk betydelse. Det skulle kunna ske I form avarbetsinsatser, lånemöjllgheter, skattestlmulerlng etc. Beträffandearbetsinsatserna skulle staten kunna svara för en viss procent och skogsägarnaför resten. Lån skulle också kunna beviljas på hyggliga villkor.Jordbruksministern har svarat att lånemöjllgheter finns, oeh jag hoppas att deskall kunna genomföras utan alltför Invecklade procedurer. Men även pä skattesidan skulle man väl kunnu överväga enviss avskrivning I sädana fall där skogen måste tas bort helt eller delvis.Jordbruksministern har också pekat på utt det finns möjligheter utt få anslagtill återplanerlng. Vederbörande bör fä upplysning om detta. Dessa åtgärder ärganska bra, men det går att åstadkomma ännu mera.