prot · FU0986 · 1971-12-31 00:00:00 — Det kanske kan räcka såsom exempUfiering. Företagsläkaren var då 1969 - stor aktieägare och satt i bolagsstyrelsen. Han sitter kvar där . Jag trorinte att propositionens förslag om att arbetsköparna skaU vara huvudmänlöser problemen och yrkar därför bifaU tUl reservationen 1 med förslag om snabbutredning och förslag om lagfäst huvudmannaskap för landstingen när det gällerföretagshälsovården. Hen (vpk): Jag skaU fatta mig kort och först yrka bifaUtill reservationen 5 av , Reservationen gäUer gmndutbUdningen, AUa är vi överens om att vi skall ha en förbättring avarbetsmUjön och att den måste ske snart. En av förutsättningarna för enförbättrad arbetsmUjö är att utbildningen och vidareutbUdningen avsevärtförstärks. Men då måste man komma Uiåg att utbUdningen måste få en nyinriktning. Den måste få en större betydelse och en högre status,UtbUdningsfrågorna inom arbets- och socialmedicin får inte bU samarbetsfrågorsom man lägger arbetsköparnas lönsamhets- och effektivitetsaspekter på.Detsamma gäller den helt vanUga teknikerutbUdningen, Eftersom lönearbetarens miljö inte kan vara en samarbetsfråga,där kompromisser görs som i grund och botten kommer att få konsekvenser pålönearbetarens fysiska och psykiska funktion, måste utbUdningen av personalinom företagshälsovård och av tekniker läggas upp på ett sådant sätt att de harsom utgångspunkt att se sin funktion ur lönearbetarens synvinkel. Menar man aUvar med att t, ex, ge skyddsombud makt påarbetsgolvet, måste deras initiativ även kunna förverkUgas av personal, somhar förståelse för de problemstäUningar som ett skyddsombud kommer med. Dengrundläggande utbildningen har därför stor betydelse. Det är nödvändigt att i högre grad än nu förläggagrundutbUdningen i arbetsmedicin, yrkeshygien och dylikt till de ordinarieutbUdnlngsanstal-terna. Detta gäller Inte endast företagshälsovården utan äventeknikerutbUdningen, Ser man på vUken central ställning som personer med högreoch lägre teknisk utbUdning planerare, arkitekter osv, har, framstår enutbUdning vid de ordinarie tekniska läroanstalterna som nödvändig. Ta bara denmetodtldsstudieman som har teknikerutbildning och en stor inverkan på hurarbetsplatsen utformas. Det måste ju vara vettigt att han har en grundläggandeutbUdning i arbetsvetenskapUga ämnen, en gmndutbUdning som inte är byggd påarbetsköpamas synsätt. Vi inom vpk har inte satt oss emot att en ökad utbUdningläggs på arbetsmedicinska institutet, men den stora frågan här ärnödvändigheten av en frlkoppUng av institutet från arbetsköparintressena. Vihar tidigare fört fram att vid integreringen av arbetarskyddsstyrelsen ocharbetsmedicinska institutet måste denna få ledas av en starklöntaganepresenta-tion, anser vi måste bli föremålför en genomgripande diskussion om inrUctningen av dess verksamhet. Devärderingar som institutet skall arbeta med anser vi skaU grunda sig på vadlönearbetarna själva uppfattar som viktigt. Målsättningen måste vara att fåmänskliga förhållanden på våra arbetsplatser frånsett lönsamhetsaspekter.Mycket viktigt är att utbUdningen av företagsläkare utformas så, att den kanske på bred basis. Genom att lägga in arbetsmedicin i den ordinarie utbUdningenoch föreskriva praktikyänster inom arbetslivet vid universitets-och sjukhusutbUdningen för blivande läkare finge man en Integrering avutbUdningen forskning och praktik på bättre vUlkor, tUl gagn förlönearbetarna. Vi har i motionen 19750 föreslagit och anser detnödvändigt - vilket även många fackföreningar ansett - att fackföreningarnasjälva skapar sig instrument för vidareutbUdningen, Vi har föreslagit ettfackhgt Institut. Det skulle vara ett bra komplement att utbUda t, ex. egnaskyddsingenjörer. Jag vill än en gång betona betydelsen av attutbUdningen har en självständig ställning gentemot arbetsköparna. Detta gällerinte minst arbetsmedicinska institutet. En breddad grundutbUdning viduniversitet och sjukhusutbildning skulle ge ett bättre resultat. Detsammagäller universiteten och högskolornas grundutbUdning av tekniker. Jag villdärför yrka bifaU till reservationen 5, HertKARLSSON i (s): Under denna riksdag har vi, som det förut, åtskilUga gånger haft frågan om arbetsmiljö uppe tUldiskussion och beslut. Socialministerns förslag tUl förbättringar iarbetsmiljön har väckt stor anslutning, beslutet om fondbUdning i arbetarskyddsfrågorhar tagits, och står vi i begrepp att ta ytterligare ett stort stegframåt, nämligen när det gäller att bygga ut företagshälsovården, något som vifrån socialutskottet hälsar med stor tiUfredsställelse, Den förbättring av företagshälsovården som socialministernframlägger är värd några ord beträffande själva sakinnehållet. Vi har omkring 200 företagsläkare i vårt land. Nuföreslår socialministern att antalet skaU ökas till 650 under de närmaste åren.Han hade givetvis velat gå längre, men vi vet att det råder brist på läkare,och följaktligen har man tvingats att sätta en gräns vid det här talet. För att göra samarbetet smidigare föreslår socialministernen företagshälsovårdsdelegation med företrädare för arbetsmarknadsparterna,sjukvårdshuvudmännen och arbetarskyddet. En utbyggnad av utbUdningen vidarbetsmedicinska instituet ingår också i förslaget. Avsikten är att man skaUutbilda 45 läkare, 50 skyddsinspektörer och 60 sjuksköterskor iföretagshälsovård. Detta innebär att arbetsmedicinska institutet får enbetydande förstärkning, vilket i sin tur innebär att kostnaderna kommer att ökamed 2,5 mUjoner kronor . Den proposition som vi nu har att behandla har föregåttsav en utredning, där man starkt betonat företagshälsovårdens förebyggandekaraktär, I remissvaren har bl, a, betonat att sjukvårdensomfattning inom företagshälsovården bör håUas begränsad och att utbyggnaden avföretagshälsovården måste samordnas med samhäUets aUmänna hälso- och sjukvård.Detta uttalande har utskottet helt kunnat ansluta sig tiU, I anslutning tiU propositionen har flera motioner väckts.De rör huvudmannaskapet, kursverksamheten vid arbetsmedicinska institutet,tUlsättande av företagsläkare m. m. De reservationer som lämnats tar i varjefaU tUl en del sUcte på dessa förslag. Men låtmig först, herr talman, säga några ord om vissa väsenthgheter i propositionen.Den tar inte någon definitiv ställning till vUken modeU det skall vara förorganisationen av företagshälsovården. Departementschefen anför fyra olikamöjligheter. Antingen skall huvudmannaskapet Ugga hos ett eller hos fleraföretag eller delvis ligga hos landstingen eller också delas meUan landstingenoch företagen. Organisationen är i dessa faU uppbyggd efter den överenskommelsesom träffades mellan LO och . Utskottet viU för sin del betona, att det är viktigt ävenom huvudmannaskapet ligger hos något eller flera företag att man har ett gottsamarbete och samverkan med i vederbörande län. Det skaU ocksåsägas att de olika förslag tiU lösningar som skisserats i propositionen tarhänsyn tiU de lokala förutsättningar som finns på de ohka orterna. Vi har fått en arbetsmiljöutredning, där man idirektiven understryker att de enskUdas möjlighet att utöva inflytande påutformningen av arbetsmiljön bör ägnas stor uppmärksamhet. Jag vet attutredningen redan arbetar efter de linjerna. Utskottet understryker för sin del att det borde varalämpligt för arbetsmiljöutredningen att redan under arbetets gång göra enförsöksverksamhet och säger också ifrån att i en sådan verksamhet skulleföretagsdelegationen spela en viss roll. Ja, herr talman, efter detta skall jag säga något om dereservationer, som har lämnats. Men jag vill först säga till , atthan höjer inte blodtrycket på mig därför att han går upp I talarstolen. SnarareskuUe jag vilja säga att jag säUan känt mig så lugn som när jag hörde herrEngström försöka argumentera för sin Unje. sade att frågan var såviktig att inte kunde uppträda utan att man måste ha hert Engströmsom expert i talarstolen. Uppriktigt sagt tror jag att skulle hakunnat hålla ett tal, som varit minst lika bra som det hen höll. Nogom blodtrycket och nog om de yttre ramarna kring den här diskussionen. Innan jag tar upp de kommunistiska reservationerna tillbemötande skuUe jag vilja fortsätta med att säga att både herrar ochHagberg använder sig av en vokabulär, som rör sig med 1920- och 1930-talensklass-mot-klass-anda som kommunisterna då drev. "Arbetsköpare" sägerherrarna litet föraktfullt. Låt mig säga att de arbetsgivare, som verkligenförsökt åstadkomma en företagshälsovård, har gjort en god insats både för sinaanstäUda och för samhället i dess helhet. Det där föraktfulla ordetarbetsköpare vill i varje faU jag inte ge mycket för. Låt mig, ,knyta an tUl den diskussion vi hade här , då om de s. k. sociaUstiska ländema såsom föregångare på så många områden.Det gäUde då försUtningen av människorna. Om vi tillämpar ord påde länderna är det staten som är arbetsköpare. Det måste ju bU resultatet medden vokabulär som herrar och använder. Men får det vara nogmed resonemang kring de formerna. Vad beträffar själva sakfrågan, där man aUtså vUlreservera sig mot utskottets förslag, vill jag återigen understryka, att detinte är utsagt i propositionen att företagen nödvändigtvis skaU vara huvudmän,Proposi- tionenlämnar den frågan öppen och anvisar fyra olika modeller till lösning. Det ärinte alls sagt att arbetsgivarna nödvändigtvis skaU vara huvudmän. Det kan likagärna vara landstingen eUer en gemensamt driven verksamhet i det fallet. Jagvill understryka att vi från vårt håll betraktar företagshälsovården som såviktig att det finns aU anledning för de anställda att med verklig offensivandagå in för att få den utbyggd på så många ställen som möjligt. Det liggerföljaktUgen i de anstäUdas intresse att man här driver på. Jag tror inte gör det bara genom att stå och håUa tal av ungefär den klass som herrEngström gjorde här. Det är klart att det kan riktas kritik mot en del av dennuvarande företagshälsovården, men det gäller ju då bara att praktiskt ta varapå de möjligheter som finns att förbättra den. Den proposition som vi nu har påriksdagens bord går helt enkelt ut på att man kan få förbättringar i det tUlståndsom råder. Nog sagt om den reservationen, den är egentligen inte värdnågra ytterligare kommentarer. Sedan tänker jag säga någonting om den andrakommunistreservationen, den som handlar om utbUdningen, Här försöker mankritisera arbetsmedicinska institutets verksamhet. Jag vill inte håUa förotroligt att det kan riktas kritik mot den. Men det väsentliga är att man sökerbygga ut möjUgheterna för arbetsmedicinska institutet att verka, att utbUdafler människor osv. Det är ju på det sättet vi skall skapa förbättringar. Jagtror också det har bl, a, understrukits i en socialdemokratisk motion attdet är viktigt att man även på den vanliga undervisningsvägen söker åstadkommaökad utbUdning för människor som skall arbeta inom företagshälsovårdens område.Jag är helt med på att det är en riktig väg att gå. Men eftersom vi nu i förstahand satsar på arbetsmedicinska utbUda läkare,skyddsingenjörer osv, får vi främst inrikta oss på det. Därefter får vi gå ettsteg vidare när möjligheter tiU det finns. Jag vill betona att en propositionom utbUdnmg i som lagts fram gäller direkt utbUdning justpå det området som bl, a, den socialdemokratiska motionen pekade på att manskuUe ha. Det är alltså mte så att man sätter stopp för utbildning på dettaområde, utan det bUr nästa etapp, I anledning av den kritik som från kommunisthåU riktas motarbetsmedicinska institutet vill jag säga att det inte är offer för några slagsarbetsköparintressen, utan det är ett helstatligt institut som på saklighetensgrund söker åstadkomma förbättringar just på det område som vi här diskuterar.Det är klart att man kan kritisera en och annan sak. Men glöm inte att det härinte är någonting som är sammankopplat med arbetsgivarintressen såvida inte arbetsgivarmtressenkan betecknas som så att det är viktigt att vi har människor med god hälsa ivåra företag. Det är ett gemensamt intresse för hela samhället oavsett om manär arbetsgivare eller löntagare. Hälsan är det viktigaste vi har. Sedan vUl jag knyta an till reservationen om attlandstingen skuUe bli huvudmän för företagshälsovården. Landstingen har förnärvarande så många strängar på sin lyra, har sådana enorma arbetsuppgifter,att det onekligen måste gå snabbare att få företagshälsovården utbyggd på detsätt som socialministern skisserat än att envisas med att ensidigt lägga Vi har inte de resurserna. Vi måste också använda oss av deandra möjligheterna. Det är precis vad som här sker. Detta får räcka som kommentar tUl den andra kommunistiskareservationen. Så några ord tiU och . vänlig nog att säga att det egentligen var ett enhälligt utskott, men attfolkpartiet ändå viUe göra några betydelsefulla markeringar. Uppriktigt sagt,hert , har jag svårt att se att det i de reservationer som kommer frånfolkpartiet skulle finnas någonting av egentUgt värde och som skulle innebäraatt ni viUe markera några förbättringar. Jag vågar säga att ni i en avreservationerna har skrivit svagare än utskottsmajoriteten. Vi understrykermycket starkt vad socialministern noterat, och utskottet vill följaktligen gåminst lika långt som foUcpartimotionen. Jag avser frågan om utbUdningsprogrammet,där utskottet skriver: "Det bör dock i enUghet med vad departementschefenanför starkt understrykas att personer som är sysselsatta med teknisktarbetarskydd inte bör kunna stängas ute från utbUdningen förskyddsingenjörer." Här har vi alltså betonat att de som redan finns iverksamhet också skall få möjlighet till vidareutbUdning, Innehållet i reservationer i övrigt ärdetaljer som inte har särskilt stort värde. representanter vill haföretagshälsovårdscentraler inrättade och de vUl också ha en utredning omhuvudmannaskapet för dessa. Utskottet hänvisar på denna punkt tUl att detankommer på företagshälsovårdsdelegationen att överväga hur det regionalasamarbetet för företagshälsovården skall ordnas, VI säger också att det därvidkan prövas huru det skall bli med hälsovårdsbussar osv. Jag kanske skall säga ytterUgare en sak beträffandefolkpartiets reservationer, och jag syftar på den reservation som gäUertUlsättning av personal inom företagshälsovården. vlU attföretagsnämnderna skaU tUlsätta personal eUer att tUlsättning skaU ske isamråd med dessa. Med hänvisning tUl den redovisning som jag harlämnat beträffande arbetsmiljöutredningen och dess möjligheter att anordnaförsöksverksamhet anser utskottsmajoriteten att det inte finns någon anledningatt tillstyrka motionen i det avseendet. För övrigt skuUe jag vilja StäUa ettpar frågor tUl : Hur blir det när flera företag skaU samsas om enverksamhet? Vem skaU då tUlsätta delegationen? Det finns en mängd företag i dethär landet som inte har företagsnämnder. På vad sätt skaU tiUsättningarna därske? SkaU det göras något slags samordning av det hela? haregentligen bara föreslagit ett system utan att närmare reflektera på hur detkommer att bU i verkligheten. Jag tycker inte att det finns anledning attuppehåUa mig längre vid folkpartireservationerna heller. Det är, som herrNortby själv sade, inte så märkvärdiga ting. Och med hänsyn tUl att det är rättsent inskränker jag mig tUl det anförda, herr talman, och yrkar bifaUtUl socialutskottets hemstäUan, Företagshälsovård m. m HerrENGSTRÖM (vpk) kort genmäle: Ett kort genmäle är kort, och jag bör välheUer inte offra aUtför på i blodtryck. Jag har inte sagt att frågan är så viktig att jag måste tala.Jag fäste bara uppmärksamheten på att vad jag säger kanske leder tiU att herrKarlsson reagerar som han gjorde förra gången, Nog sagt om detta. Jag går över tUl frågan om vokabulären arbetsköpare ochlönearbetare. Vi lever i ett klassamhälle, där en del människor ägerproduktionsmedlen och andra tvingas sälja sin arbetskraft för att kunna leva.Jag kan inte inse att det ligger något föraktfullt i att använda vetenskapligabegrepp på en objektiv verklighet som vi lever i. Det är väl snarare så att herrKarlsson har en föraktfuU Inställning till problematiken. Nog sagt om det. Vad som kan vara intressant att ta upp i detta sammanhangär att säger att man inte tagit definitiv ställning tUl vilkenmodell man skaU ha och att det Uka gärna/kan vara landstingen som är huvudmän.Ja, det är möjligt att det kan vara när det gäller en region mom ettlandstingsområde eller industriområde. Men skaU inte försöka göragällande att det kan bli fråga om att landstingen skall vara huvudmän förföretagshälsovården i storföretagen och i medelstora företag, utan på deområdena bUr det fråga om en företagsintegrerad företagshälsovård som byggs insom en stabsfunktion inom företaget aUt enUgt de målsättningar som manarbetar efter. Och det är ju det som är huvudfrågan när det gällerhuvudmannaskapet. Vad jag argumenterade för var aUtså att man skuUe brytadetta mönster och stäUa företagshälsovården vid de stora företagen primärtunder landstingens huvudmannaskap och under de anstäUdas inflytande ochkontroll i stäUet för att som ha den omvända ordningen, därföretagshälsovården är helt integrerad som en stabsfunktion i företagen och därarbetsköparna har det avgörande inflytandet. Det är ju det diskussionen gäller. Beträffande frågan om arbetsmedicinska institutet gälleratt det ändå i väldigt hög grad hittUls har varit uppknutet kring demålsättningar som ställt upp med produktivitetoch lönsamhet som främsta krav och därefter arbetstUlfredsställelse i den måndet icke koUiderar med produktiviteten och lönsamheten. Det är alltså dennakritik mot arbetsmedicinska institutets uppknytning kring SAFs uppstäUdamålsättningar som det gäUer, Det är helt nödvändigt att en översyn görs avdetta institituts verksamhet och att det frikopplas från dessa intressen ochframför aUt från dessa målsättningar. HerrNORRBY i (fp) kort genmäle: Om utskottets ordförande hade lyssnat på vadjag sade, hade han inte behövt göra en del av de kommentarer han gjorde. Beträffande utbUdningsfrågorna motsäger vi intedepartementschefens uttalande, som starkt understryker att personal som ärsysselsatt med tekniskt skyddsarbete inte bör kunna stängas ute från utbildningför skyddsingenjörer bara för att de saknar viss formeU kompetens. Vad vi villbetona är att den personal som är verksam inom företagshälso- vården börgaranteras likvärdig utbUdning, Det betyder aUtså en markering av att denpersonalen inte skall komma i ett sämre läge när välutbUdade kadrer kommer utpå denna arbetsmarknad. Det är således en mera markerad attityd vi vill uppvisa iden frågan, och vi tycker att redan från bötian skaU uttala sig fördenna princip. Det är en trygghetsfråga för den verksamma personalen inomföretagshälsovården. När det sedan gäller frågan om företagshälsovårdscentralerbetonade jag mycket noga att vad vi viU lägga vikten vid är skyndsamheten.Läser man propositionen finner man också att där står följande: "Det bör också ankomma påföretagshälsovårdsdelegationen att överväga hur det regionala samarbetet ifråga om företagshälsovården lämpUgen bör utformas och att utarbeta erforderUgarekommendationer härom," Vi vill betona skyndsamheten när det gäller de små ochmedelstora företagen och när det gäller glesbygdsområdena, eftersom vi vet attdet är där som företagshälsovården byggs ut långsammast. Vi vill aUtså ha enskyndsamhet på denna punkt, och det var där vi markerade vår särmening. Det särskUda fördjupade företagsdemokratiska krav vi harpå tUlsättning I samråd med företagsnämnder av personal inomföretagshälsovården inrymmer ju samrådsmöjUgheten, som är tillämpbar när flera företagsamverkar om en företagshälsovårdscentral. Vi har alltså här gjort tre principiellt ganska viktigamarkeringar. Men de är, som jag betonade, i sak mte av stor omfattning. Vivill principiellt göra vissa attitydmarkeringar, men i grunddragen är vi heltöverens med departementschefen om reformförslagen. Företagshälsovård m. m. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle; tog på nytt upp ordetarbetsköpare. Han sade att vi ju lever i ett klassamhälle och att han användesig av vetenskapUga begrepp i detta sammanhang. Ja, jag undrar var herrEngström fått sin kunskap om ordet arbetsköpare och om vad det betyder. DetskuUe vara intressant att få ett klarläggande av det. För min del tolkar jag det på det sättet att denkommunistiska gruppen i använder ordet arbetsköpare därför attden har fått konkurrens med KFML, Jag tror att det i stort sett är där somvetenskapen ligger. Vad beträffar talet om att landstingen skulle kunna övertaföretagshälsovården vid storföretagen vUl jag betona vad jag sade förut.Landstingen har stora arbetsuppgifter. ViU man nå snabbaresultat med utbyggnaden av företagshälsovården - och det förestäUer jag migatt också vill får man söka sig fram på oUka vägar. Knyter manföretagshälsovården till landstingen så tror jag att det kommer att gå saktare,VUl man nå resultat bör man följaktligen lämna olika vägar öppna. Beträffande de anstäUdas inflytande vUl jag säga att jaginget högre önskar än att de anstäUda med verkUg kraft skaU ställa sig bakom dehär tankarna om företagshälsovården och via sina fackUga organisationer göra depåtryckningar som är nödvändiga. Då tror jag att det också finns Företagshälsovård m. m. förutsättningarför dem att nå betydelsefulla resultat. Följaktligen krävs det aktivitet av deanstäUda för att de via fackföreningsrörelsen skall få vara med om att byggaupp en förbättrad företagshälsovård. Jag vet att man på många häll har gjortverkliga ansträngningar för att nå resultat och också lyckats. Så bara ett par ord tUl , som upprepade vad hansade förut, nämligen att man från sida egentUgen bara vUle markeravissa ting. Jag är medveten om att man har velat göra markeringar, men jagbetonar än en gång att dessa är överflödiga. De Innebär Inte några som helstförbättringar av utskottets skrivning. De har väl egentligen kommit tiU baraför att man viUe ha reservationer. Vi kan, hen , inte nå snabbareresultat på det här området och inte nå längre än vad våra gemensamma resursermedger. Hert (vpk) kort genmäle: Först frågan om arbetsköpare ochlönearbetare. Att kapitaUster köper arbetskraft och arbetare säljer arbetskrafti ett kapitaUstiskt samhälle har faktiskt lärofader upplyst oss om, ochdet trodde jag att ändå hade läst. Det behövs inte några sentidasmå sektbildningar för att man skaU använda den vokabulären. Landstingen har så mycket att göra, sade , såde kan inte överta det här huvudmannaskapet, utan skall man få någonting gjortmåste man göra det på ett annat sätt. Vi har håUit på och föreslagitatt landstingen skulle överta huvudmannaskapet, men det har mte blivitnågonting gjort. Kanske är det så att ingenting gjorts just därför att man intelöst huvudmannaskapsfrågan. sade att han inte önskar någonting högre änatt de anstäUda får ett ökat inflytande. Men det räcker inte med att önska idenna värld. Vi lever, som jag sade, i ett klassamhälle med ordentligamotsättningar mellan dem som äger produktionsmedlen och dem som tvingas säljasm arbetskraft. Då får man väl inte heUer i det här huset nöja sig med attönska, utan man får försöka göra någonting för att tUlförsäkra lönearbetarnaordentliga maktbefogenheter. Det är ju det diskussionen gäller. i (s) kort genmäle; Om hen hade läst propositionen, såhade han sett hur vi viU försöka lösa problemet. har tydligenskrivit sitt anförande utan att ha studerat så noga vad propositioneninnehåller, I fråga om och den så kaUadevetenskapUga vokabulären säger jag som jag sade förut, nämUgen att i så faUfinns det väl arbetsköpare även i de länder som har som sinandhga hemvist. Men där är det bara staten som köper arbetskraften. Här kan detvara både staten och andra. Med andra ord: Ert resonemang om arbetsköpare harni börjat därför att KFML konkunerar med er. Det är hela saken. Jag skaU inte nämnvärt förlänga debatten mendet är på ett par punkter jag känner ett behov att göra några understrykningar. Det är utan tvivel en på sitt sätt viktig proposition somvi här behandlar , ty den tar inte bara upp vitala frågor utan den angerockså riktUnjerna för en utveckling på detta mycket väsentUga område.