prot · FU09127 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag ser det också som ett erkännande av att handläggningen under denförsta etappen var bristfäUig och att det bör finnas ett större inslag avföretagsdemokrati vid handläggningen av denna fråga. Men jag får samtidigtockså ett intryck av att finansministern ger en aUtför tUltalande bUd iinterpellationssvaret. Den bUd som personalen vid de nu berörda myndigheternager är också htet annorlunda. Den förvaltningsdemokrati som har utlovats ochsom antytts i svaret tycks i varje faU hittiUs ha fungerat en smula långsamt.Vid Statstjänstemanna-förbundets kongress nu framhöUs attutredningsarbetet under den andra etappen sker under Uka storthemlighetsmakeri som under den första. Det tycks som om den fortlöpande kontaktsom det talas om i svaret inte har varit särskUt djupgående. Personalen ochorganisationerna vid respektive verk skah ju komma in i bUden först i ettsenare skede. Det är enUgt min mening otiUräckhgt. Detär nödvändigt att tUlvarata personalens kunnande och erfarenheter. Det skuUeskapa större förståelse hos berörd personal och öka möjUgheterna att genomföraen omlokaUsering en aspekt som finansministern inte borde vara ointresseradav. Detfinns en annan viktig aspekt i detta utredningsarbete som finansministern inteheUer berör, en aspekt som verkhgen gäller omfattningen och inriktningen avutredningsarbetet. Det gäller oUka alternativ för förvaltningens organisationoch lokahsering. Den första etappens utredningsarbete gällde ju bara aspektenflytta eher inte flytta och för dem som skulle flytta: varthän? Någon närmarebelysning av alternativet att flyttadelar av myndigheter och institutioner tiU orter utanför gjordesinte. Inte heUer belystes alternativet att delegera befogenheter ocharbetsuppgifter tiU regional och lokal nivå. Bl, a. har ju ERU, expertgrappen för regional utveckhng,rekommenderat delegering av beslutsfattande som ett alternativ tiU utflyttningav hela verk. Finansministerns svar tyder på att utredningsarbetet under denandra etappen i detta avseende kommer att bh Uka ofuUständigt som under denförsta. SlutUgen ännu en fråga som berör utformningen av ochgraden av förutsättningslöshet i arbetet. Det finns ju kommuner i vårt land somredan planerar för omlokahsering som skah ske i samband med etapp två. Dereserverar mark och har t, o. m. en uppfattning om vilka verk som kommer attförläggas tiU kommunen. Jag utgår från att denna planering bygger mera påoptimism än på realism, dvs. att några underhandsbesked rörande vissa verksflyttning inte har givits. Det skulle vara klargörande om finansministern saderent ut att beslut i lokaliseringsfrågan kommer att fattas först sedanutredningsarbetet har fuUgjorts och utredningen då har visat att omlokahseringbör ske. Än en gång tack för svaret på minInterpellation, Ett par spörsmål kvarstår obesvarade. Framför aUt skulle jagönska htet stöne förtroende för de anställda och deras organisationer i detfortsatta utredningsarbetet. Ang. det fortsatta utredningsarbetet beträffandeom-lokalisering av viss statlig verksamhet HenOSKARSON (m): Som herr statsrådet är väl medveten om ochsom här sagts riktades förra gången stark kritik mot det sätt påvilket utlokaliseringen av statliga verk förbereddes och mot de förslag somlades fram av regeringen. Det var kritik från både myndigheter och personalorganisationer.Därför viU jag i Ukhet med med tiUfredsstäUelse konstatera attstatsrådet har tagit upp praktiskt taget aUa de problemställningar mot vilkakritiken var så hård. Men det är ändå några punkter som jag mycket kort vUlkommentera. Statsrådet säger att delegationens arbete i den andraetappen hittiUs har bestått i att kartlägga de organisatoriska och funktionellaförhåUandena inom respektive myndigheter. Det kanske krävs ett klarläggande idetta avseende om att man, såsom framhöUs föna gången, verkligen också kommeratt undersöka myndighetens möjhgheter att fungera väl på den nya platsen. Jagvet Inte om detta är innefattat i den mening som jag refererade, men omdet inte är klart utsagt, vih jag här särskilt understyka behovet av detta. Det sägs också att det förekommer fortlöpandeöverläggningar med myndigheterna och med personalens huvudorganisationer. Detär glädjande att konstatera detta. Låt mig då också uttrycka det önskemåletatt man verkligen tar hänsyn tiU vad både organisationerna och myndigheternasäger och inte i sådan utsträckning som faktiskt skedde förra gången lämnardetta utan beaktande. Beskedet om den vetenskapliga undersökningen låterintres.sant, och jag skall med stort intresse ta del av den. Det sägsvidare att undersökningen skaU ge svar på hur myndigheter. Ang. det fortsatta utredningsarbetet beträffandeom-lokalisering av viss statlig verksamhet som avseskunna bh utflyttade, bör samlokahseras. Jag tycker att det är värdefiUlt attdetta verkhgen ordenthgt undersökes. Förra gången brast det på denna punkt det kan vi inte komma ifrån. Se bara på exemplet med förläggningen av skogsvårdsstyrelsenoch lantbruksstyrelsen i och av domänverket uppe I BoUnäs! Dessamyndigheter har dock så mycket gemensamt att de inte borde ha skilts åt på detsätt som skedde. Statsrådet säger också här att när kartläggningsarbetet ärklart skaU erforderliga kontakter tas med berörda myndigheter. Ja, det är välhtet tveksamt vad "erforderliga kontakter" egenthgen innebär. Detsades föna gången att det hade tagits erforderhga kontakter med berördamyndigheter, men är det så att man tänker nöja sig med den grad av kontaktersom togs då, måste jag säga att jag inte kan godta detta besked. Jag hoppas attdet häri ligger en aUvarUgare och djupare mening. När förslaget har bhvit klart skall också myndigheternaoch personalorganisationerna få lämna sina synpunkter, sade finansministern.Jag vih än en gång säga att jag hoppas att det då verkligen tas hänsyn tiU dekrav och önskemål som framförs från såväl myndigheter som organisationer. Sedan är det sagt att man skaU undersöka även möjligheternaför partieUa omlokaliseringar. Jag finner det värdefuUt att man verkUgenklargör, om man kan flytta ut vissa funktioner utan att omlokaUsera hela verk,likaså att man, som också påpekades tidigare, kan delegera vissaarbetsuppgifter och därigenom vinna i stort sett samma syfte som man gör med enomlokahsering och framför aUt kunna bibehålla sambandet meUan verket och de medverket samarbetande myndigheterna på ett bättre sätt än vad som i flera faU kanske vid utflyttning av hela verk. Något som jag saknar i svaret är kostnadsaspekterna vid enomlokahsering, och jag viU gärna fråga herr statsrådet om dessa över huvudtagits upp i sammanhanget. Att flytta verken och att flytta personalen kostarpengar - det kommer vi inte ifrån , och vi har väl bhvit mer och mer medvetnaom det i och med att verkstäUandet av det tidigare beslutet har börjatförberedas. Det skuUe vara intressant att höra om delegationen verkhgen tittarpå kostnadsaspekterna eUer om dessa kommer att beaktas I något annat sammanhang. Det har stäUts några dhekta frågor, och jagskall ge några som jag hoppas mycket korta svar på dem, Naturhgtvis har det inte givits underhandsbesked tUl någraorter i den andra etappens utlokaliseringsarbete. Om några kommuner jag vetinte vilka de i så faU skulle vara redan har diskonterat en utifrån sinautgångspunkter önskad utveckhng och gjort vissa dispositioner, så gör de dettahelt på eget bevåg och naturhgtvis därför att de tar en chans och viU varaberedda för den händelse det skuhe vara ett riktigt chanstagande. Den andra frågan som jag vUl svara på har ställts av bådade föregående talarna och gäller undersökning av möjUgheterna tUl partieUautflyttningar av verken. Detta undersöktes mycket seriöst redan i den förstaetappen, och i den första etappens utflyttningsoperation var det faktiskt inågot faU så att man delade på verket. Jag tänker närmast på ,där en koncentrerad ledning lämnades kvar i och den mera produktivaverksamheten flyttades ut i landet. Emellertid anförde utredningen i den första omgången ensynpunkt som delades av regeringen jag har ett minne av att den också deladesav vid dess behandhng nämligen att eftersom hade uttalatsig bestämt för en positiv inställning tiU utlokaUseringen så var det önskvärtatt flytta ut hela verk. Det skulle vara någonting av en deklassering av denmottagande kommunen, om denna skuUe få bara de enklare verksamhetsgrenarnamedan samthga ledningsfunktioner lämnades kvar i . Gör man enutflyttning, så bör det vara en utflyttning inte bara av "undervegetationen"utan även av topporganet och de ledande funktionerna. Vi sade oss att det varönskvärt ur den mottagande kommunens synpunkt, och efter detta har vi handlat.Så det är en missuppfattning, om någon tror att dessa frågor inte har ordenthgtgenomgåtts. Även det första förslaget lades fram mot bakgrunden av att man hadefunderat över de här frågorna. Jag skuUe, herr talman, kunna nöja mig med detta. HerrOskarson tog upp en fråga som ventilerades mycket Intensivt när vi behandladeutflyttningen i riksdagsdebatten, nämligen att regeringen skulle ha nonchaleratpersonalorganisationerna och myndigheterna i förarbetet för utlokahseringen. Vihar som framgår av mitt svar försökt hålla intensivare kontakter i dennaomgång, men jag är tUlräckhgt erfaren för att säga , att jagbetvivlar att dessa intensivare kontakter kommer att spela någon nämnvärd roUnär det gäller vederbörande verksledningars och personaUedningars uppfattningom hurvida utflyttningen skall ske eUer inte. Vad som låg i botten på det helavar den mycket bestämda motvilja personalorganisationerna och verksledningarna- så när som på en enda hade mot att över huvud taget lämna storstaden och gesig ut i landsorten. Den uppfattningen är mycket bestämd. Den kommer att varahka bestämd I andra etappen, jag försäkrar det, och den uppfattningen går påtvärs med vad ledamöter anser om lokahserlngspohti-ken. Här råder ensituation där denna kammare har en uppfattning och myndigheter och personal haren annan. Givetvis är det önskvärt att se till att man kan överbrygga onödigamotsättningar, men den grundläggande motsättningen kommer man aldrig Ifrån pådenna punkt, det är jag alldeles säker på. Jag begriper oppositionens behov av att försöka sitta påtvå stolar , dels att vara positiv tiU utlokaliseringen, framför alltom man representerar en valkrets som Ugger utanför , dels attsamtidigt vara mycket positiv mot myndigheter och personal som Inte vih flyttafrån . Då löser man denna förunderhga dubbelsituatlon genom att starktkritisera regeringen för ett dåhgt handlag vid behandhngen av dessa frågor. Det är, ärade kammarledamöter och herr talman. Inte frågaom handlaget, VI skall göra detta så gott som vi kan och så bra som möjhgt, Ibotten hgger en stark sakfråga och intressefråga, och där har de berörda enannan uppfattning än vad denna kammares ledamöter har. Ang. det fortsatta utredningsarbetet beträffandeom-lokalisering av viss statlig verksamhet Ang.det fortsatta utredningsarbetet beträffande om-lokalisering av viss statligverksamhet Hen MUNDEBO (fp): Bara ett parkommentarer! Först tackar jag dock för klargörande svar på frågan om eventuellaunderhandsbesked rörande omlokaliseringen. Detskedde alltså redan förra gången en mycket seriös utredning rörande flyttningenav hela verk eher delar av verk. Men den redovisades i -varje faU inte, ty iden rapport som delegationen avgav Uksom i den proposition som regeringenpresenterade fanns bara ett par sidor av principieUa överväganden. Om seriösautredningar gjordes stannade de aUtså inom delegationen respektive inomkansUhuset, ty ett par sidors text i ett verk på ca 150 sidor betraktar jaginte som en seriös behandUng. Menvi hoppas nu att utredningen bhr mera seriös i denna omgång och Ukaså att detbUr en mera seriös behandhng av aspekten delegering av beslutsfattande tiUregional respektive lokal nivå som ett alternativ att väga mot andraalternativ. Jaghar inte så lång erfarenhet beträffande frågan om fackUga organisationerskontakt med beslutsfattare och är därför kanske inte fuUt så desiUusionerad somfinansministern, men jag tror ändå på värdet av de kontakterna i denna fråga.Visst kommer åtskiUiga av de anställda Icke att bli övertygade om flyttningensfördelar, men det är i alla faU bättre att man är informerad om innebörden avomlokaUseringen: vad omläggningen av just det ämbetsverk där man själv äranstäUd innebär för förvaltningen som helhet. Informationen i första omgångenvar otiUräck-Ug, Låt oss hoppas att den kan bh bättre i denna andra omgång. Hen (): Jag viU beklaga statsrådets negativa inställning tiU att flytta utdelar av verk. Även om den frågan utreddes förra gången tycker jag attstatsrådet skuUe kunna fundera mer I den riktningen. Att det skulle innebäranågon deklassering av de kommuner som skulle få motta delar av ett statUgt verkhar jag htet svårt att förstå. Jag tror att de med uppräckta händer skuUe taemot även delar av statUga verk. Sedankonstaterar jag med tiUfredsställelse att statsrådet lovar en intensivarekontakt med både myndigheter och personalorganisationer. Detih naturhgtvis riktigt som statsrådet säger att det finns ett grundläggandemotstånd mot att flytta - det skah ingen bestrida. Men å andra sidan har jagden uppfattningen att om framför aUt personalorganisationerna verkligen fårmotivationerna klarlagda på ett tydhgt och sakhgt sätt och får vara med ochdiskutera frågan har de lättare att acceptera en utflyttning än om de inte fårsäga sin mening. Det är ett misstroende mot organisationernas omdöme ochförmåga att bedöma saken i stort att inte inhämta deras åsikter på ett ingåendesätt. Bara detta att de, som jag sagt tidigare, får säga sin mening ordenthgtoch att kontakter tas kommer att värdesättas, även om man inte tiU aUa delarkan uppfylla de önskemål som framförs. Överläggningenvar härmed slutad. §10 Om indexregleringav skattesystemet Herr finansministern erhöU ordet för attbesvara () framställda hiterpeUation, nr 154, ochanförde: har i en interpeUation frågat mig om jag är beredd attomedelbart låta utreda frågan om indexreglerlng av skattesystemet i syfte att i hkhet med vad som är faUet i t, ex. och HoUand skyddainkomsttagarna mot sådan automatisk skatteskärpning som uppkommer till följd avinflationen. Riksdagenhar hittiUs awisat aUa förslag om indexreglering av skattesystemet. Jag harinte nu några planer på att låta utreda frågan. Om man skaU varatacksam över att regeringens ledamöter ger korta svar på framstäUdainterpeUationer, har jag verkhgen anledning att vara djupt tacksam gentemotfinansministern. Sätter man däremot värde på innehållet i svaret, bhrnaturUgtvis uppskattningen betydhgt mer begränsad. Jagkan på en punkt förstå finansministern. Han upplever naturhgtvis oppositionenskritik av vårt skattesystem och framför aUt av den däri inbyggdaskattestegringseffekten som tjat. Och har man som finansministern kategorisktawisat aUa förslag om sådan indexreglering av våra skatter som skaU förhindraatt medborgarna drabbas av högre skatter bara därför att regeringen inte kanhåUa inflationen i styr, kan det naturhgtvis upplevas som i aUra högsta gradhriterande att gång på gång få för sig och därmed också för svenska folketpåvisat hur staten indhekt sätter beskattningsmakt ur kraft. Jagtror, trots finansministerns vidhållna och klart manifesterade negativaståndpunkt, att det i längden kan löna sig att tjata. Inte därför attfinansministern kommer att bU direkt påverkad jag känner finansministerGunnar Sträng tilhäckUgt väl för att veta att han inte kommer att låta sigövertygas av vad jag tycker och tänker eher hur jag argumenterar för minståndpunkt. Däremot viU jag inte ge upp hoppet om att jag och andrarepresentanter för mitt parti, och för oppositionen i övrigt, så småningomskall kunna påverka så många människor även bland dem som befinner sig ifinansministerns omgivning och bland de många vilkas röster ger finansministernden legitimation och den auktoritet som han obestridhgen har attfinansministern tiU sist kommer att känna sig tvingad att -vidta de ändringarsom vi begär, om finansministern då sitter kvar, förstås. Jaghade ett skäl tiU, herr talman, för att framstäUa interpeUationen och kommatiUbaka tiU den här frågan, och det är finansministerns uttalanden i tidigaredebatter , nämligen att inget annat land infört inflationsskydd i sinbeskattning. har, som vi vet, finansministern i en debatt medfru andre vice talmannen erkänt att han inte kände tiU det beslut i denriktningen som har fattats i , och han har indhektmedgivit att han haft vetskap om att har ett hknande system någonting som han emeUertid Om indexreglering av skattesystemet föredrogatt "tala tyst om, eftersom vi inte vet någonting om det systemetännu", dvs, det danska systemet. Varför medgav inte finansministern det redan i början avåret, då vi diskuterade den här frågan? Det nya danska systemet hade jupresenterats i Nordisk kontakt och faktiskt trätt i kraft redan den1 . Det avgörande för vår debatt var ändå och är väl fortfarande att andra länders regeringar har kommit fram tlU den uppfattning somoppositionen här i har hävdat, nämligen att det är orimUgt attmänniskorna skah få högre skatt utan formeUt beslut om det, trots att derasreella inkomst - alltså deras verkUga köpkraft inte har ökat. Jag tycker attdetta är orättvist, och jag tycker också att det är omorahskt, och det haruppenbarligen nu aUt flera länder kommit tmderfund med. Men Sverigesfinansminister säger nej och gör i debatten gällande i varje faU före den 26oktober att andra länder Inte har -vidtagit sådana här åtgärder. Jag antydde i ett meningsutbyte med finansminister våras jag vet inte om finansministern kommer ihåg det att ocksåhar sysslat med hknande indexreglerlng av sina skatteskalor, ochfinansministern bestred det. Jag vlU nu hänvisa tlU offentUga uttalanden, somjag tog del av, av den franske finansministern d'Estaing,som i en stor artikel i förklarade att det han bedömde som viktigastvar att den franska regeringen nu tar ut skatter bara påde reeUa inkomstökningarna och inte på de skenbara vinster som beror påinflationen. De fransmän, förklarade han, vilkas löner exakt föhdeprlsutveckhngens rytm utan att deras köpkraft ökade, skah vidkännas sammaskattetryck i fast pennmgvärde som , Det resultatet åstadkommer man i genom attskikten i skatteskalorna vidgas i samma takt som penningvärdet försämras,vilket aUtså i princip motsvarar det system för indexreglering som beskrevs imoderata samUngspartiets reservation tiU skatteutskottets betänkande I Att sedan aUt vidare kretsar bland arbetstagarna numeradelar vår uppfattning är inte aUdeles betydelselöst. Det finns all anledningatt ta hänsyn tih exempelvis TCO:s uttalande i det betänkande som organisationensarbetsgrupp för skattefrågor avgav , nämUgen att TCOInte kan acceptera den obetydliga höjning eller sänkning av den privatastandarden som kan förutses för de flesta löntagare, beroendepå skattesystemets utformning och prisstegringarna. Arbetsgruppens betänkandeutmynnade, vilket väl är bekant för finansministern, i ett förslag dels om ensnabb översyn av de direkta statsskatterna, dels om en Indexreglering av denstatliga skatteskalan redan fr, o, m, 1972 i avvaktan på den totala översynen. Jag tjatar alltså, herr fmansmlnlster, och jag kommer attfortsätta med det. Jag vägrar nämligen att acceptera och bakom mig står,vågar jag påstå, ett växande antal arbetstagare atl våra skatter automatisktskaU stiga bara därför att regeringen för en pohtik som leder till ständigaprisstegringar. Det är ett i aUra högsta grad rimligt rättvisekrav attinflationen inte utan vidare skaU leda till att oförändrad köpkraft drabbas , finansminister , kommer säkert dehär växande arbetstagargrupperna antingen att göra sådant intryck påfinansministern att vi får ett förslag tiU omläggning, eUer också kommer de attse tiU att vi får en annan finansminister. Herr finansmmistern STRÄNG: började med att tacka för ettkort svar, men han hade ingenting tiU övers för innehållet, och det är jag inteaUs överraskad över. Jag skaU naturUgtvis inte förneka rätt atttjata precis hur mycket han viU om den här frågan, men jag tycker det är litetför mycket begärt att jag skah vara beredd att tiata tiUbaka somherr har börjat tjata. Vi känner varandras argument utan och innan i denhär frågan. Jag har stått här i kammaren och lagt ut texten om vaddet är som gör att våra uppfattningar skiher sig i fråga om en indexregleringav skattesystemet och om att verkningarna av en sådan omläggning inte kanaccepteras från den pohtiska meningsriktning som jag representerar. Herrtalmannen och kammarens ledamöter håller mig säkert räkning för att jag såledesinte repeterar aUa dessa argument, som är kända, utan inskränker mig tUl detkorta konstaterande som artigheten kräver när nu har bestämt sigför att tjata. Sedan viU jag lägga tiU rätta en sak. erinrarom att det finns ett par länder och HoUand som har tUlämpat dettasystem . Detta är något som jag faktiskt bara haft reda på sedannågra månader tiUbaka. Jag är rätt överraskad över att vid våra ganskaregelbundna kontakter på det nordiska finansministerområdet den danskefinansministern Inte tagit upp de här frågorna tiU en debatt ellerbegärt att de skuUe diskuteras på nordiskt plan. De har helt enkelt förbigåttmig, och det är den enkla förklaringen. Om man ser på den danska ekonomiska situationen ochkanske har uppfattningen att inflation, skattepolitik och aUt vad om är integrerande delar av en nations ekonomiska situation, så kan ivarje faU inte det här indexsystemet beträffande skatterna leda tiU någonprisvärd efterföhd. Danskarna sitter nämligen långt nerkörda just nu i enekonomiskt besvärlig situation som vi dess bättre än så länge i varje faU -inte har varit i närheten av, I vad gäller HoUand lade jag märke till - jag har ju bhvittvingad att börja intressera mig Utet för detta nu - att man visserUgen infördeIndexreglerlng av skatterna men att man praktiskt taget i samma veva fickmarschera ut och begära en rad skattehöjningar för att kompensera det bortfaU iInkomsterna som indexregleringen Innebar, Jag har en rapport som redovisar att den hoUändskefinansministern föhaktligen fick marschera ut för en månad sedan och begärahöjning av det konjunkturtillägg på Inkomstskatten, som man har haft där, - man höjde det också procentuellt. Vidare fick man höjabilskatt och bensinskatt för att skaffa pengar på grund av det underskott Ibudgeten som finansministern tvingades konstatera. Och jag utesluter Inte attden s, k, automatiska Indexreglerlngen var en av anledningarna Om indexreglering av skattesystemet Om indexreglering av skattesystemet kan det ju vara en smakfråga, om man skaU ha enindexreglering med som ett paraUeUinstitut regelbundet återkommande förslag omskattehöjningar, även på den direkta skatten, eller om man inte skaU ha enindex reglering och shppa komma så snabbt tiUbaka med förslagen omskattehöjningar samt, därest man kommer tiUbaka med ett förslag tiU omläggningav skattesystemet, ha en möjhghet att friare bedöma var skattesänkningarrespektive skattehöjningar skall sättas tn än vad det automatiska indexsystemetger möjligheter tiU. Den franske finansministern 'Estaing har det kanjag garantera, säkerhgen en ganska annorlunda uppfattning omskattepohtiken som ett poUtiskt instrument i skeendet än vad jag har. Den hggerförmodhgen mycket närmare . Och det är väl i sista hand de poUtiskavärderhigarna som gör att och jag har kommit på skilda hnjer. ärinte den som började med det här, utan ära den som äras bör detvar BertU OhUn som lanserade tanken, och har hen föyt medoch tUl min överraskning även . Han är väl den siste proselyten somhar omvänt sig här. Men som sagt: Jag behöver inte utveckla argumenten - detär att ta onödig tid i anspråk. Sedan skuUe jag bara vilja göra en stUla reflexion ianslutning tiU mycket bestämda uttalande om TCO:s preferens förden här indexregleringen av skatterna.