prot · FU0934 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag viU nu inte vara en sådan olyckskorp beträffande herrBohman, ty jag sätter värde pä som ledare för moderatasamlingspartiet. Det har ett visst behag att diskutera med , och jaghoppas att den glädjen skaU vara mig förunnad än en kortmeUanperiod mellan tvä valdagar. Man måste emellertid ställa sig en fråga i dettasammanhang, eftersom och hans parti ju inte är alldeles utaninflytande i vissa kommunala församlingar. Varför har inte de nappat på herrBohmans lysande lösning, dvs. att lämna det statiska betraktelsesättet och bliså där dynamiska genom att reducera sina skatter i det mindre sammanhanget? Ärdet riktigt i det stora sammanhanget, sä är det riktigt i det lUla sammanhanget. Om nu detta skall medföra all den arbetsglädje, all denökade aktivitet och all den merproduktion som det görs gällande, måste denreeUa innebörden härav vara att anklagar det svenska folket för attinte arbeta tiUräckligt flitigt, för att inte vara tiUräckligt uppslagsrikt ochför att inte utnyttja alla sina inneboende resurser. Jag tycker att det ärorättvisa anklagelser. Vi har ett arbetsamt folk som säkerligen gör alla deinsatser man kan begära av det. Det finns ingen ansvarig för skattepolitik eller förfinansiering av allmänna utgifter, vare sig i det större eUer i det mindresammanhanget, som nappar på idé. HittiUs har som sagt människornai allmänhet inte heller haft så stora svårigheter för alt genomlysa det grundlösai hela denna propaganda. Jag vet inte om jag behöver öda bort tiden med attytterligare bemöta . Han har emellertid gjort ett par deklarationerhär som jag tycker är värdefulla. Hans klara ståndpunktstagande mot dehögavlönade grupperna inom var rätt värdefullt att avlyssna. Om herrarWerner och i driver denna sats i sin närmaste omgivning,skulle vi möjUgen kunna få ut något av denna debatt, som kan vara av värde förden uppgörelse vUken ändå måste komma. utvecklade ytterligare mitt resonemang omräntefrågan. Det är onekligen på det sättet att i har vi ett bundet ochklart sammanhang mellan diskonto och kapitalränta på ett glädjande sätt, kanjag säga, ty det ger oss naturligtvis möjUgheter tiU en annan styrsel överpenningpolitiken än vad man i annat fall har. Jag har gjort den erfarenhetenatt man i omvärlden icke har delta fasta samband mellan diskonto ochkapitalränta. I värt närmaste broderland i väster har man under hela den härabnorma bristen på pengar haft ett diskonto som legat på 44 1/och enkapitalränta som legat väsentligt högre än den svenska kapitalräntan, heltenkelt därför att man inte har en egen kapitalmarknad utan är tvingad attskaffa sig kapital där det finns och betala vad det där kostar. I ett läge, när det rått en internationell kris i fråga omde länga pengarna och räntan legat på 9, 10, II, 12 och vissa tider upp tUl 13procent, har man naturligtvis kunnat räkna med att om man sänker diskontot såföljer en Uten sänkning på alla nivåer, utan att det uppstår nägon konkurrensmed den långa ränta som är auktoriserad av riksbank och regering och som liggerpå 7 1/47 1/. När sade att han ansluter sig tUl förslagetom indexreglering av skatten, så är det ingenting nytt, utan det har han gjorttidigare också. Det är jag medveten om, men jag har uttalat min förvåning överatt envisas att fortsätta med detta sedan jag upplyst om Men det är klart att , som den kloka man han är,behöver gä hem och fundera Ute grand över det här innan han kommer underfundmed att han bör pröva om sin inställning tUl sällskapet när det gällerindexregerlingen. Ingen nation i världen har prövat på att indexreglera sinskattepolitik. Allt förstånd i dessa frågor finns ju inte i kansUhuset och iden svenska . Man mäste nog i rättvisans intresse säga att även andranationer representerar en viss erfarenhet på det skattepolitiska området. Mendet här jippot jag kallar det så är det faktiskt ingen som vågat sig pä. HerrBurenstam började med att klaga över att jag hade disponerat 75 minuteroch tyckte att det var betecknande för den framtida planeringen. Jag var färdigatt sluta efter den timme som jag förbehälUt nug, men så slog det mig plötsUgtatt jag av rent artighetsskäl inte kunde förbigå , och såsyndade jag på nåden med så där en 10 rrUnuter extra. Men jag kan ju lova herrBurenstam att om han mår Ula av detta så skall jag så långt möjUgturaktlåta att kommentera något anförande av artighetsskäl i den fortsattadebatten. ViskaU naturligtvis, fru talman, inte uppta tid med att debattera sådant som intehar med de egentliga sakfrågorna att göia. Det där med hysteri i samband medBlåsjön får stå för räkning. Jag använde inte detuttrycket i mitt inlägg. Jag sade att det är möjligt att varken ellerStekenjokk egentligen hör hemma i dagens mera seriösa debatt, därför att de ärtvå specialfrågor som man fär ta för vad de är värda. Med somutgångspunkt tUlät jag mig dra slutsatsen att vad man än säger blir enutflyttning av människor jag hoppas inte bara åt ett håU nödvändig iframtiden. Ja, fm talman, med dettatror jag att jag har bemött inläggen. () kortgenmäle; Man har onekligen ett intryck av att socialdemokratiska statsråd iaUtför hög grad är intresserade av olika former av brandkårsutryckningar,SärskUt populärt är det under valrörelser. Då dimper man ner med eller utanhelikopter och talar om att nu skall nådens sol skina över er och pengar komma.Detta är något ganska allvarligt, herr finansminister. Det går inte att kommaifrån bara genom att säga att man tycker Ula om det. Eftersomstatsråden trots vad regeringsorganet påstår inte tycker Ula om att detblir publicitet i samband med dessa brandkårsutryckningar är det alldelesuppenbart att koUegerna tUl jag vet inte om var uteoch strödde några pengar i valrörelsen med uppenbar förtjusning, och dettagäller inte minst statsministern, godtager den publicitet de får. AttstatsrrUnistern skulle vara irriterad som Arbetet vUl göra gäUande, det mästegivetvis vara ett missförstånd. Då är det verkligen rimligt att det påtalas.När vi därför kräver en bättre planering är det för att man måste se tUl attstatsmakterna sköter sina uppgifter på sådant sätt att brandkårsutryckningarkommer att höra tUl undantagen, att det inte skaU vara så att vi behöver ryckaut med Ula planerade åtgärder. Det är det verkligt allvarUga. När det gäller planeringskravet som vi fört fram från vårsida , kunde man faktiskt iakttaga en aning tiU uppmjukning hosherr Sträng. Han sade att det är tänkbart att experterna kan göra något,förfina det hela vUket uttryck det nu var som han använde. Jag hoppasverkligen att det var en uppmjukning. Om tycker att kommunernaskall långtidsplanera ordentUgt, så vore det ju ganska rimligt att även av herrSträng kräva att han skall långtidsplanera ordentligt, men det sker förnärvarande inte. Det är uppenbart. Beträffande brandkårsutryckningarna vUl jag framhålla attdet givetvis var en sådan som gjorde sig skyldig tUl 1968, fast avannan karaktär, som jag påpekade i mitt första inlägg. Hur gick det medkapitalmarknadsutredningen som skulle lösa de flesta kapitalmarknadsproblemen?Det vore intressant att få höra. Två sammanträden orkade den med ,enligt riksdagsberättelsen. Har gett den nägon vink om att den ändåinte klarar sitt uppdrag och att det är bäst att han själv tar hand om saken?Och så klarar inte den heUer, och så kan saken dö. Jag tror att detmed de fina direktiv utredningen hade vore bra att fä reda pä om den kommer mednågot förslag över huvud taget. Det kommer i varje faU inte 1971, trots attutredningen tUlsattes före valdagen 1968. Det vore att manplanerade även när det gäUer utredningar, så att de inte bara skaU komma tiU ivalrörelsens slutskede för att det skaU bli lättare för finans- ochstatsministrar att debattera med motståndare i TV och radio. Hen () kort genmäle: Jag är, herr finansminister, inte personligenirriterad över att finansministern fortfarande talar om . Jag ärbara besviken över att landets finansrrunister inte kan häUa isär begreppen. Ordet dynarrUk slår inte hos aUmänheten, sägerfinansministern. Jag tror att finansministern har fel. Jag tror allmänhetenbegriper vad tiUväxttakt är och vad dynamik är. Om det är rätt somfinansminister själv strök under att det avgörandeför mänskliga satsningar när allt kommer omkring är vad människor förtjänar, dåmåste allmänheten vara fullt på det klara med vad ordet dynarrUk betyder. I andra länder är man i varje fall medveten om det. Jämförutvecklingen av bruttonationalprodukten här i som förväntas ökamed medan motsvarande siffror på andra håU är avsevärt högre,ett praktiskt resultat av en dynamisk syn. I min förra replik hann jag inte svara på finansministernsfräga om lockouten mot officerskären. sade sig förstå att officerskåren var"irriterad". Men det är inte det som har någon betydelse i dettasammanhang; vad som är väsentligt är i vad mån vi här hemma förlorarförtroendet för försvaret och i vad mån omvärlden förlorar förtroendet för detsvenska försvaret. Hur tror att de enskilda värnpliktiga bland de30 000 som man nu är beredd att skicka hem upplever situationen? De vet att närde var och en för sig åberopar angelägna skäl för att sUppa en repetitionsövningeller för att få ledigt från sin tjänstgöring, får de 4* protokoU 1971. avslag då åberopas miUtära skäl för att hålla dem kvar. Men kan staten självplötsUgt varsla om lockout som innebär att man skickar hem 30 000 ickefärdigutbUdade värnpliktiga. Hur tror finansministem att det påverkarförsvarsvUjan och förtroendet för regeringens omdöme? Men var skall gränsen dras, frågar finansministern. Ja, viär ju alla överens om att någonstans måste vi kunna dra en gräns i fråga omsamhällsskadlighet, när vi ger de offentUgt anstäUda strejkrätt eUer använderlockout mot dem. Jag menar att man kan diskutera om inte gränsen borde hadragits redan vid lärama, men definitivt skuUe den ha dragits vid det svenskaförsvaret det.är rrun bestämda uppfattning. i (vpk) kort genmäle: säger att den enkla regeln är denatt företagen bara investerar om de kan tjäna pengar därpå. Skall man verkligennöja sig med att det förhåller sig så? Det betyder att profiten och inte desamhällsekonorruska behoven avgör vUka investeringar som skall göras. Ettsådant synsätt kan vi inte acceptera. Sedan sade några ord om vårt klaraställningstagande mot . Vad jag har sagt om är ingen nyhet detär vad vi har sagt från värt parti . Att möjligen intehar uppfattat det kan bero på att våra ställningstaganden konsekvent harförtigits, bl. a. i den socialdemokratiska pressen. Därför är det renadubbespelet när man från socialdemokratiskt häU i den pågående avtalsrörelsen,och speciellt i SACO- och , inte bara attackerar ;s och SR;slönepolitik och agerande utan i Uka hög grad av snävt partitaktiska skäl riktarangrepp mot kommunisterna. Man har försökt göra gällande attvänsterpartiet kommunisterna har stött ;s lönepolitik som mankonsekvent i den socialdemokratiska pressen förtigit våra uttalanden där vitagit avstånd från den lönepoUtiska Unje som driver. I det sammanhanget har man t. o. m. i vägratoss att införa en betald annons, i vUken vi vid konfliktens inledning tog klartavstånd från ;s lönepolitik och nettolöneresonemang. Denna politiska censurhar väckt mycket stor uppmärksamhet, och det vore intressant att sä småningomfå höra vad exempelvis och andra som tagit upp frågan om s. k.äsiktsannonser har att säga. Efter finansministerns yttrande kanske vi i fortsättningen slipper lögnerna om kommunistemasinställning tiU lönepolitik och den organisationens agerande. HenFÄLLDIN (c) kort genmäle: Att det i olika länder finns skUlnader irelationema mellan priset på långa pengar och diskontot är vi överens om. Detär inte det diskussionen gäller. Den gäller om det harinträffat någon avgörande förändring som gör att vi kan fästaavseende vid att man sänker diskontot i omvärlden. Jag skaU inte använda mer avmin repliktid tUl att träta härom utan viU bara säga att vårt krav står fast.Vi menar att den inhemska situationen är sådan att den är motiv nog för attvidta en räntesänkning. Det här med indexregleringen försöker finansministern som jag uppfattar det medvetet krångla tUl. Finansministern har ändå självvid något tUlfälle, när de här frågorna har varit på tal, sagt att han mycketväl begriper att man inte kan ha grundavdrag och skalor utformade en gång föralla, utan dem tvingas man justera med hänsyn tUl löneutveckUng ochprisutveckling. SkUlnaden ligger väl då i att själv vUl avgöra nären sädan justering skall äga ram, under det att vär metod innebär att man medvissa intervall skall företa en justering. Det är inte fråga om att en enstakaprocents förändring skaU utlösa en justering; då kommer ju uppbörds- ochskatteuträkningsmöjUghetema helt enkelt att försvinna. Man får naturUgtvisvälja lämpliga intervall. Det har vi inte dikterat någonting om, utan vi harsagt att det är sådant som man får resonera om. Jag fick en uppmaning av finansministern att gå hem ochfundera, så skulle jag komma på bättre tankar. Finansministem hoppadesnaturUgtvis att jag då skulle ansluta mig tUl hans synpunkter. Får jag kvitteramed att säga att jag för min del tycker att det, sä som finansministern harargumenterat kring det här förslaget, föreligger rrUnst Uka goda skäl för atthan ser efter om det inte finns en håltimme någonstans som han skulle kunnaägna åt att granska vad vårt förslag egentligen innebär. Hen WEDEN (fp) kort genmäle: återkom inte i sitt senasteanförande tiU diskussionen med mig beträffande en indexreglering avskattesystemet. Jag kan nästan förstå varför han inte gjorde det. Jag säger attmed ett sådant system växer statens inkomster av skatter snabbare änutgifterna, om de senare ökar lika mycket som priserna. Det är som har fel här. Vidare menar finansministern att inflationen är merakompetent, mera rättvis när det gäller att göra den riktiga avvägningen avskattebelastningen än vad är. Där är det aUdeles tydligt attfinansministern har fel. Det gäller även om regeringen måste begära meraskatter för ökade utgifter. TUl sist; Jag tycker att det varett däUgt argument när finansministern talade om "inget annat land"osv. Jag vet inte riktigt hur det förhåller sig med det, men om finansministernhar rätt på den punkten har det ju funnits en rad av områden t. ex.sjukvården i vid merUng, arbetsmarknadspolitiken, uppläggningen avavtalsrörelserna, som börjar bli Utet skamfUad i kanten; jag hoppas att detinte skaU fortsätta på vUka vi onekligen har framstått som innovalörer ochföregångare. Här har finansministern, om han ger sig tid tUl en eller annanhåltimme av den typ som talade om, möjUgheter att bli en innovatöroch framträda som sådan för världens blickar - fast jag måste erkänna att vikommer att göra anspråk på en del av äran i så faU. () kort genmäle; och hade etttankeutbyte om vUket som skaU vara bäst i fråga om skatterna; ett statiskteller ett dynamiskt betraktelsesätt. ansåg att han hade beviset isin hand i och med att detinte gick så bra för moderata samlingspartiet i det senaste valet. Men det ärganska klädsamt att komma Uiåg att väljarna kanske inte var helt tUltalade avherr Strängs uppläggning, eftersom det inte heller gick så bra försocialdemokraterna. Vadvi viU säga är att någonstans kommer vi tUl en situation då skatterna blir såpass höga att de motverkar sitt eget syfte, så att man fär mindre tiUgångar tUlförfogande för de betydelsefulla aUmänna uppgifter som man har att lösa. Dennafråga är djupt aUvarUg. har tydUgen inte lyssnat på mitt anförandehär , eftersom han inte har svarat pä någonting som jag tog upp mer ännågra strösaker. Jag sade i aUa fall att det hade varit bra om vi hade kunnatföra en ekonomisk politik här i landet så att vi hade haft ungefär sammatUlväxttakt som jämförbara länder ute i . Då hade finansministern haft isin hand låt mig säga 1 000 miljoner att göra av med. Och jag är säker på attherr Sträng skulle kunna hitta på någonting för att göra av med demm; jagskulle kunna hitta på någonting sådant. Jag skulle vUja använda en bit av demför att t. ex. inleda en sänkning av de skatter som drabbar inkomstökningar,som gör att en vanlig svensk inomsttagare, vUken har låt oss säga 30 000 kronori inkomst och genom en lönerörelse tjänar kanske tiU,egentUgen inte fär behålla någonting aUs när man tagit hänsyn tUl , kommunalskatter som driver i höjden, de minskadebostadstiUäggen och en lång rad andra saker, bl. a. barndaghemsavgifter. Dettaär händelsevis ett allvarUgt problem; det är vad vi viU säga när vi använderuttrycket "dynamisk". Jag använde det inte i mitt anförande man kanbeskriva problemet som jag har försökt göra på nytt. Om nu värdigasprata om mitt inlägg inte utan bara en minut, är jag nöjd med det.Det var inte aUs i den första kommentaren, , utan det varen mycket kort stund Ni ägnade mitt inlägg. Jag är intresserad av att få vetaherr Strängs syn pä frägan om det finns nägon övre gräns där det faktiskt mästeanläggas vad vi menar vara ett dynamiskt betraktelsesätt, för att vi inte skaUmotverka våra egna syften, dvs. att ge resurser åt stat, kommun och de enskUdamänniskorna. I den här debatten, som av naturUga skäl nu börjar gä mot sitt slut,har det ställts några frågor som jag skaU försöka snabbt besvara. HenDahlén kommer tUlbaka tiU mig och säger att förmodUgen har finansministern satttUl den här kapitalmarknadsutredningen för att han skall ha den såsom någontingatt hänvisa tUl i valrörelser, och därför händer det ingenting. NuvUl jag först göra en bekännelse. Jag brukar inte springa omkring och fråga ide oUka statUga utredningarna: Hur går ert arbete? Hur långt har ni kommit? Görni någonting över huvud taget, eUer gör ni inte någonting? Min tid skulle intemedge ett sådant slags rättar- eUer inspektorfunktion det försäkrar jagkammarens ledamöter. I allmänhet får man väl arbeta på det sättet att mantUlsätter sådant folk att man litar på att de kan saker och ting, viU någontingoch driver utredningsarbetet med hänsyntUl detta. I denna kammare finns det ett par ledamöter av den omtaladeutredningen, och detta är faktiskt mig veterUgt första gången som någonofficiellt tar upp frågan om att denna specifika utredning arbetar för sakta. (Hen : Det står i riksdagsberättelsen; den har hafttvå sammanträden.) Men man vet inte vad som Ugger mellan dessa sammanträden.Det kan ju vara volyminösa promemorior, diskussioner och mycket annat. HerrDahlén har kanske inte en sådan erfarenhet av utredningsarbete som ärerforderUg. Det går inte att dra dessa slutsatser bara av antalet sammanträden.Men jag gUlar inte att utredningar i onödan långhalar sitt arbete, och jagutgår ifrän att denna debatt kommer att föranleda att jag tar ett samtalmed utredningens ordförande och frågar om det Ugger någonting i eUer inte. Det svaret kan jag ge , och jag föreställermig att han är relativt nöjd med detta. När sedan hen på nytt uttalar sitt beklagande avofficerslockouten, så är ju detta egentUgen ett beklagande av att vi följerspelets regler. Spelet är som det är. En orgarUsation tar ut en Uten, Utengrupp medlemmar på ett för staten strategiskt utomordentUgt viktigt område. Enannan, stor grupp i detta fall officerama kan försörja den UUa grappenpraktiskt taget hur länge som helst. Staten har inte råd med atttrafikapparaten lamsläs hur länge som helst. Staten har ett intresse av attdenna öppna konflikt förs med något så när Ukvärdiga vapen och Ukvärdiga offer.Det är spelets enkla regler som de är knäsatta av den svenska . Sedan kan man i efterhand, mot bakgrund av vad vi vet , säga att vi var för optimistiska när vi tUlerkände de offentUgt anställdade hundraprocentiga fackliga rättigheterna, och jag fattar hen på detsättet att han menar att klara begränsningar här skaU äga rum. Jag tror att enklok politik kan vara att man .lär denna initerade situation är över och detär ju inget tvivel om att den måste gå över sätter sig ner och mot bakgrundav erfarenheterna frågar sig: Var beslut i aUa delar ett klokt besluteller inte? Då kan man diskutera det utifrån lugnare förutsättningar och mindreinflammerade utgångspunkter än . Det är inte omöjUgt att i detögonbUcket får gehör hos många människor för sin syn, att den fullt fria rättennär det gäller dessa områden är en rätt som icke passar in i värt ömtäUga,komplicerade och hopflätade samhälle. Jag vUl emellertid inte ta stäUningdärvidlag nu jag tror det vore oklokt att göra det av många skäl. Men när detfår rinna vatten under broarna och vi kan bedöma detta under lugnareförutsättningar, så visst må aktuaUsera frågan, och jag skall gärnavara med och diskutera den utifrån mina utgångspunkter, när den dagen kommer. SlutUgen några ord tUl i när han sägeratt det på något sätt är en felaktig uppfattning om man menar att företagensdrivkraft är att de tjänar en slant. Det är ändå, hen , på detta sätt idet samhälle där vi råkar befinna oss sedan mä man vara privat företagare,kooperativ företagare eller vUken som helst som uppträder som företagare. Jagkan ge rätt så långt att jag säger, att om det gälleren klar samhällsfunktion, så behöver man inte lägga in traditionellaprofitmässiga målsättningar i verksamheten då mä det räcka med att det gärUiop enligt anständiga regler, längre sträcker vi oss inte. Men hos den privatamänniskan är det onekligen på det sättet, att om jag startar någonting viU jagha någonting för mitt arbete. Sedan kan man kaUa det för förtjänst eller förprofit, men man får inte människorna att göra någon insats, om man inbUlar sigatt de skaU arbeta utan denna chans. Det må låta Ula hos hen Wemer, menonekligen är det på det sättet i vårt samhäUe. Jag sade att deklarationer om ett klartavståndstagande från lönepolitiska aspirationer var glädjande. Det varju den första offentUga möjligheten tUl ett avståndstagande som kommunistemahaft i detta hus. Det var bra att de gjorde detta avståndstagande, ty detinnebär en klar frontförändring i förhåUande tUl det kommunistiska partietsinställning tiU sacoisternas konfUkt i inledningen av konfUktsitua-tionen. Mennär man sedan kom underfund med att det började svida i skinnet hos de egnavände man på klacken och det mä vara hänt! Jag får väl därför ta inte bara som ett uttryck för en situation för dagen, som enomvändelse under galgen, utan som en ståndpunkt som håUer även i fortsättningenav denna besvärUga konfUkt. Hen i (vpk) kort genmäle; Jag begärde ordet eftersom finansministernbegagnade tiUfäUet att polemisera mot i sedan använt sina båda repliker och alltså inte kunde svara på vad . Den skildring som finansministern gav av vårt partisinstäUning tiU ;s lönekrav, alltså att vi skulle ha stött från börjanmen sedan omvänt oss under galgen, är helt missvisande. Vi har från förstabörjan tagit en mycket klar ställning mot lönekrav, när man i gickut med procentresonemanget eUer förde fram nettolöneresonemanget ochlivslönefilosofin. Orsaken tUl att hen Sträng nu lämnar oriktiga uppgifterhoppas jag är att bara läser den socialdemokratiska pressen ochingen annan press. Då kan man få den felaktiga uppfattning som hen Sträng härgav uttryck åt. Jag vUle bara säga detta för atthen Strängs yttrande inte skall stå oemotsagt i protokoUet. Jag begärde egentligen ordet för att säganågot tUl , men eftersom vi nu aUa har varit åsyna vittnen tUl herrHermanssons i lidanden i talarstolen vUl jag säga några ord också tUlhonom. AUdeles uppenbart är det något av det svåraste som drabbatdet på länge att vi i massmedierna har fått se och hörapersoner som berömmer sig av att tUlhöra vpk uttala sin anslutning tUlSACO-strejken och har sett det som en väg att omstörta samhäUet osv. Om man fårtro »Byggettans» tidning har företrädare för vpk också varit ute påbyggarbetsplatserna och förklarat att :s uppträdande i årets avtalsrörelse ärföredömligt och borde leda tUl efterföljd. Jag förstår att det är svårt. Men omman ror, så är det bra att man ror, och jag skaU därför inte nu vid dettatUlfäUe strö salt i såren. Sedannågra ord tUl , som förklarade att jag var irriterad uppe ifjällvärlden. Det framgick av det citat som anförde, att jag enUgttidningama var "enerverande tystlåten och försiktig".