prot · FU09141 · 1971-12-31 00:00:00 — Men hur kan man då tänka sig att sågenerellt som propositionen avser kompensera kommunerna för deras kostnader förden kommunala delen av bostadstiUägget genom att nöja sig med att höjastatsbidraget barnstugorna? Hur blir det I de kommuner där det inte finnsarbetstiUfäUen för människorna och föhakthgen inte samma behov av att byggabarnstugor men där det finns fattiga famiher och stora famiher som behöverbostadstillägg? Hur kompenseras de kommunerna? Det tycker jag är en fråga somman också bör besvara i sammanhanget, när man talar om att det inte är såenkelt att lösa det här problemet. Man hade haft möjlighet att klara dessakommuner, om man nu i stället för återremisser och krångel hade accepteratutskottsmajoritetens instäUning när det gäller statens bidrag tUl kommunerna. Det är glädjande att höra att famUjeminlstern uttalar sittförtroende för famUjepoUtiska kommittén. Jag vågar därför trots allt sä häravslutningsvis uttrycka en förhoppning om att man kanske kommer attta hänsyn tih dess synpunkter när det gäUer familjepolitiken. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. påpekade att det inte bara vardetaljer som vi var oense om. Jag tog mig friheten att utgå från regeringensförslag, och det var kring detta som jag kunde konstatera den storauppslutningen. Ätt sedan har intresse för ekonomiskt stöd tlUpersoner också i högre Inkomstgrupper må vara hans sak. När talar om att inteckna utrymme förreformer så är det ju intressant att se hur han själv med en flott gestintecknar ett stort utrymme genom att föreslå ett höjt barnbidrag, som ju gårbåde till dem som har behov av det och UU barnfamUjer som i sin ekonomiskasituation väldigt väl klarar sig såsom de nu har det men som kanske har en radandra behov där det är väsenthgt att samhället ställer resurser tillförfogande. När det gäller frågor om vad menar tycker jagatt det kan vara lämphgt att frågar själv. Han brukarkunna ge raka svar, och även om föredrar att gå krokvägar, skalldet väl ändå gå att hitta fram till . Vad beträffar kompensationen till kommunerna, som ocksåherr i var inne på, vih jag understryka att det förslag somregeringen har lagt fram Innebär en full kompensation UU kommunerna. Vi harsuttit och räknat på effekterna och ser, att även om det inte stämmer på kronannär i varje kommun så stämmer det ändå relativt väl. Och för att ge kommunernanågot av en överkompensation I början har vi föreslagit att det ökadestatsbidraget tUl bostadstiUägg och det höjda bidraget daghem ochfritidshem skulle träda I kraft redan från , medan reformen iövrigt träder i kraft från den och de ökade kostnaderna aUtså kommer påkommunerna först från den tidpunkten. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Jag tycker det är väsentligt att man ser kopplingen avdessa två förslag. har redan berört detta, men jagvill understryka att vi väldigt klart ser sambandet mellan vad man gör på denena sidan och vad man gör på den andra. Det har tydligen ocksåoppositionspartierna uppfattat, för I flera av deras skrivningar kommer detIgen att man förstår att ju bättre behovet av barntillsyn är tillgodosett ochju högre frekvensen av förvärvsarbetande kvinnor är, desto högrefamiheinkomster blir det och desto färre bostadstillägg. Genom denna koppling har vi velat främja en aktiv socialpolitik, som genom service skall ge möjlighet för varje människa att självskaffa sig den inkomst som hon behöver för sin försörjning. Jag tror att det ären riktig utgångspunkt och att man har starkt stöd i människornas önskemål närman förfar på detta vis. Det fick vi erfara inte minst när några av oss hadetillfäUe att lyssna på den diskussion som fördes i detta stycke påLO-kongressen. Vad slutligen gäUer ' Inlägg omdaghemsavgifter har jag redan sagt att jag utgår ifrån att såvälfamiljepolitiska kommittén som barnstugeutredningen kommer att ta upp dessadaghemsavgifter diskussion - barnstugeutredningen kanske främst med hänsyntill den sociala aspekten och familjepolitiska kommittén med hänsyn marginaleffekterna. Jag vill verkligen Inte misstänkliggöra avsikter, och jag tror att jag i mitt första Inlägg formulerade så att detskulle framgå helt klart. Men det är onekligen en viss skiUnad att lyssna UUherr Carlshamre och att se de förslag som kommer från , och det är besvärligt att här finna samstämmighet. Marginaleffekterna tog jag upp rätt utförligt I förstaomgången, men jag återkommer eftersom var inne på den frågan.En omprövning av inkomstprövningsreglerna måste göras , eftersom det nyaskattesystemet får betydelse för rätten till bostadstillägg , ochförslag I den frågan kommer, som jag nämnde, att redovisas i nästa årsstatsverksproposition. Att , innan dessa förslag har lagts fram och prövatsav , resonera I kronor och procent om effekterna har knappast någonmening, eftersom man då får utgå antingen från det gamla skattesystemet, som juär på väg att förlora sin betydelse också I bldragssanimanhang, eller från detnya skattesystemet, vars effekter på bidragssidan vi inte ännu kan bedöma. Det är möjligt att famihepohtiska kommittén i sin översynav Inkomstprövningssystemet kan hitta lösningar som mildrar marginaleffekternaI vissa fall. Under alla förhållanden finns det större anledning att diskuteraInkomstprövningen då än , eftersom inga förändringar föreslagits vare sig ipropositionen eller i några motioner. Men man kommer ju aldrig ifrån attInkomstprövade förmåner måste få sådana här effekter. Det är intressant attkonstatera att genom sitt avslagsyrkande väher att låtabarnfamiljer med låga inkomster lida för att det kan bil marginaleffekter Utethögre upp på skalan. en liten kommentar till en fråga av . Jag är mte på något sätt besvärad av vad sade. Jag stårför handläggningen av detta ärende liksom jag stod för handläggningen vid den diskussion som jag hade med och som jag hänvisade till. Det ärhelt klara papper, och vi har Ingenting att dölja 1 den den här frågan. () kort genmäle; Det bör väl nu ändå stå klart, att om manInte bara sysslar med regeringens proposition, utan också tar hänsyn till demotioner som före propositionens framläggande väcktes av oppositionspartierna,så är det Inte bara detaher som skiljer oss och regeringen, utan det är ocksåden viktiga frågan att vi anser att alla barnfamiher har kommit i en så trängdsituation att det behövs en förbättring. Det är klart att man kunde göra undantag för ett litetantal barnfamiljer med höga Inkomster, Men den stora gruppen barnfamUjer somligger precis ovanför bostadstlUäggsgränsen och det är ju dem diskussionengäller upplever Inte situationen så att de klarar sig väldigt bra utan någonförbättring just . De känner att deras läge har blivit mera trängt, och detär för deras skuU som en höjning av de allmänna barnbidragen är angelägen. säger att jag får väl fråga finansministernsjälv, så får jag raka svar. Ja, jag inbiUade mig I min enfald att regeringenhade en uppfattning och att man kunde få raka svar och samma svar av aUaledamöterna i regeringen. är det ju famUjeminlstern som är här och då fårväl famiheminlstern svara på frågor och Inte hänvisa UU finansministern. Detrör ju famlljepolltlk. Jag trodde att jag fick ett rakt svar av närdet gällde bainstugeavgifterna, nämhgen att regeringens politik icke är attrekommendera kommunerna att höja barnstugeavgifterna, som finansministern hargjort, utan att verka för en sänkning och i vatie fall en utiämning avavgifterna. vet jag inte om jag missuppfattade detta raka svar, för nuhänvisar till att utredning pågår. Men vad tycker egentligenregeringen och famiheminlstern? Skall daghemsavgifterna höjas eller skall desänkas? Eller vad menade finansministern - talade han Inte å regeringensvägnar, när han uttalade sig på ? Kan intefamiheminlstern ge ett Utet rakt svar på den frågan? Det vore ändå av ettbetydande aUmänt Intresse, Vidare säger att när och jagväckte vår motion var det ändå med avsikt att hjälpa dem som har det bättreställt och Inte dem som har det sämre ställt. Jo, vårt förslag hade faktiskt ensådan storleksordning, eftersom det var begränsat tiden, att det skulle hagett en betydande förbättring för alla grupper. Och famUjeminlstern kan välacceptera att enskilda riksdagsmän inte har möjlighet att utforma så detaheradeförslag som den här propositionen, även om den I och för sig jag instämmer idet som många har sagt - är skähgen torftig tUl sina motiveringar. Men när detgäller enskilda riksdagsmän får man nöja sig med mera enkelt administreradeförslag, och vi kunde inte hitta på något enklare än att man dubbleradebarnbidragens utbetalning två gånger. Jag kan personhgen säga att jag tycker att det vore bättremed en sådan klart tidsbegränsad åtgärd just , men när det gäller den höjningav barnbidragen som mittenpartierna har enat sig om får den väl ses Konjunkturstimulerandeåtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. precis somden här propositionen: När man skall göra en samlad reform, då är man intebunden. vill jag säga, att nog skall alla barnfamUjer kunna räkna medkompensation för prisstegringarna. Det vill väl regeringen ändå inte i längdenförneka. () kort genmäle: Jag vill för och aha andraklargöra att moderata samlingspartiets yrkande i den här frågan visserhgen UUformen är ett avslagsyrkande det måste så vara men till sin verkligaInnebörd ett uppskovsyrkande. Vi förutsätter ju att det skaU vara möjligt, ochvi har begärt att det skall göras möjligt, att få ett förslag till en samladreform redan under loppet av . Det är alltså inte fråga om att awisaalltsammans. Sedan viU jag, herr talman, I fråga om min respektivemoderata samhngspartiets trovärdighet och för att icke undandra mig någotansvar klargöra ytterligare en sak för , I det här fallet har jagfrån det första ordet UU det sista skrivit såväl motion som reservation, och omdet nu möjligen verkar att vara någon klyvning mellan vad jag säger och vad somstår i förslagen, så får jag ta på mig ansvaret i båda avseendena. Är det någonklyvning, så är det jag som är personhghetskluven. Men jag skulle också viha ge ett litet tips. någon framstående bostadspohtiker. Jag skuhe vihacitera en framstående statsvetenskapsman - för övrigt politisktnärstående - som -har sagt, att när man studerar svenskpohtik är det enligt vad erfarenheten visar en bra arbetshypotes att utgå frånatt alla partier och alla pohtiker säger vad de menar och menar vad de säger.Det visar sig nämhgen att det faktiskt förhåller sig så. Med den generösa andantror jag dessutom att vi främjar både vår egen trivsel, vårt eget anseende ochkanske också behandlingen av de frågor som vi har att handlägga. () kort genmäle: Jag tror att rrussförstod minsista fråga. Den gäUde inte handläggningen utan den löd så: Hur villfamiheminlstern kompensera de kommuner som Inte har någon barnstuga och intehar haft anledning att bygga någon, eftersom det Inte finns några arbetstUlfäUenpå orten och föhaktligen heller ingen efterfrågan på barnstugor, då det intefinns några arbetstiUfäUen för de mödrar som skuUe efterfråga dem? För att göra det tydligare kan jagkomplettera frågan med att säga så här: Är det verkligen meningen att man frånregeringens sida på den här vägen vill smita undan sitt ansvar förstatsbldragsandelen för ordnandet av barntillsyn, det ansvar som ju ändå helatiden måste finnas vid sidan om bostadstilläggen? Är det verkligen meningen t. o.m. tUl priset av att ta vpk till hjälp vill genomtrumfa det förslageti att inte kompensera kommunerna för deras kostnader för bostadstUläggen? FrökenANDERSSON i (c): Eftersom det tycks bh så att vi får uppdenna fråga på nytt här Ikammaren borde jag kanske avstått från att förlänga debatten, mennågot vill jag ändå säga . Det är ganska betecknande för barnfamUjernas situation Idagens samhälle att det måste en lågkonjunktur för att de skaU få något medav det ökade välståndet. Barnfamiljerna har ofta fått finna sig i att stå Istrykklass. Jag tror att Ingen kan förneka det. De har fått vidkännas eneftersläpning gentemot andra grupper. har också år i krävt en planför en samlad famihepolitlsk reform, syftande till för att här citeramotionen 185 UU årets riksdag, undertecknad av och ,alltså gemensam för och "större jämhkhet ochsohdaritet ohkagrupper emellan.--- Ekonomisk standardutjämning mellan dem som harbarn och dem som Inte har barn. Den fortgående stegringen av produktivitetenskaU också komma barnfamiherna del I form av förbättradlevnadsstandard." I en sådan reform bör Ingå det har klart sagts Ifrån vidflera tUlfällen - förbättringar av de allmänna barnbidragen och enindexreglering av dem, ett vårdnadsbidrag till föräldrar avsett som erkännandeav och en kompensation för de barnavårdande uppgifterna, oavsett om de sker ihemmet eller genom samhäUets institutioner. Inkomstförstärkning för familjermed låga inkomster och/eller flera barn samt en tillfredsställande service iolika avseenden, inte minst när det gäller barntiUsynen. Men barnfamiljerna harlagts på is. Deras situation och vad man skah göra åt den är under utredning,och kan Ingenting hända. Den är den motiveringen man har fått vidriksdagsbehandlingen när motionerna avslagits. Jag bortser då från den höjningav barnbidragen som skedde i samband med den s. k. skattereformen, och dettycker jag att man skall göra. Den höjningen ingick nämhgen som en del i självaskattepaketet. När det konjunkturpolitiska läget varsådant att snabba och snabbt verkande åtgärder var nödvändiga, var detnaturligt att med sin famihepohtlska bakgrund bland flera andraåtgärder föreslog Inkomstförbättringar för barnfamUjerna och att man gjordedetta i form av höjda barnbidrag, I centermotionen 1490, s, 12, står det i detsammanhanget: "För en mera definitiv lösning av frågan om ett förstärktstöd till barnfamUjerna, bättre anpassat efter olika famlhers behov, måste mansåsom framhålUts awakta förslag från famUjepolltlska kommittén," Men plötsUgt behövde regeringen inte avvakta ett sådantförslag. förslag utlöste i stället en panikreaktion. På grundval av enIcke slutbehandlad PM från famihepohtiska kommittén - vi har hört om dettatidigare - utarbetades proposition nr 156 med förslag om höjdabostadstiUägg för barnfamiher. Det var ingen famihepohtlsk reform - det var etthastverk och ett styckeverk, I huvudsak har och i utskottetanslutit sig tiU regeringsförslaget. Även om formerna för förslagetsframläggande var unika ansåg de båda partiernas representanter i utskottet att"ett angeläget tillskott till barnfamiherna inte bör fördröjas". Detär ett angeläget tillskott det är fråga om. Det gäUer framför allt famiher medlåga inkomster och höga boendekostnader. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. redanunderstrukit är förslaget att betrakta som ett provisorium. Det var emellertid självklart för att i detta lägehålla fast vid sitt tidigare förslag om höjning av barnbidragen. Jag skullegärna vilja gå in på den frågan, som har varit uppe debatt här. Det gäller här två viktiga principer för samhälletsåtgärder, men två principer som jag inte kan finna står emot varandra utan somi stället kan och bör förenas. Den första principen gäher alltså eninkomstutjämning mellan människor med högre Inkomster och människor med lägreinkomster. En sådan inkomstutjämning kan ske på ohka sätt, I det här aktueUafallet ger man alltså låginkomsttagare ett InkomsttUlskott - men bara dem somhar barn, I propositionen heter det emellertid att famihepoUtiska kommittén hartill uppdrag att "pröva möjligheterna att utvidga bostadstUläggssystemettill låginkomsttagare utan barn". Detta är bra, tycker jag,inkomstutjämningspolitiken bör omfatta alla oavsett familjesituation. Den andra principen, den som hlttlUs varit ledande när detgäUer samhällets famlljepolltlk. Innebär att man söker åstadkomma en ekonomiskstandardutjämning mellan dem som har barn och dem som inte har det oavsettinkomstläge. Det är ju ändå så att familjer med barn måste leva på enväsentligt lägre ekonomisk standard än andra, beroende på att det är flera somskaU dela den tUlgängliga inkomsten. Även om barnbidragen bara täcker enbråkdel av barnkostnaderna verkar de ändå i riktning mot en utjämning. Det är helt felaktigt att ställa de båda åtgärderna motvarandra; de är komplement tUl varandra. Det kan ju ändå Inte vara så att de,som har barn, i större utsträckning än andra skall bidra till en angelägeninkomstutiämnlng I samhället, I proposition nr 156 föreslås att höjningen avstatsbidragen tUl de kommunala bostadstUläggen en del skall utgå I form avökat statsbidrag daghem och fritidshem. Detta är bra. Kommunernas kostnaderför barnstugeverksamheten har ökat mycket starkt, medan staten lägger beslag påmerparten av de skatteintäkter som bUr ett indirekt resultat av att kommunernastäUer daghemsplatser till förfogande. Det är ju ändå inte meningen attdaghemsverksamheten skall fungera som en mjölkko för staten. I stället är detnödvändigt att staten stimulerar kommunerna till ökat daghemsbyggande genomordentliga statsbidrag. Den frågan finns det anledning att komma tillbaka tUl. Någon hopkoppling av statsbidraget tUl det kommunalabostadstiUägget med statsbidraget tlU daghem och fritidshem har vi emellertidinte velat vara med om. Detta har motiverats av , inteminst i hans senaste Inlägg. Inte heller kan vi gå med på att statsbidraget tUlfamiljedaghemmen lämnas oförändrat när bidraget tih daghem och fritidshem höjs. Med den stora brist vi har när det gällerbarntillsynsplatser vi vet att många barn till förvärvsarbetande föräldrarinte har tiUfredsställande tULsyn - behöver alla resurser tas tUl vara. Ochfamihedaghemmen utgör ett välbehövligt komplement till den institutionellabarntUlsynen. Det finns i dagens läge Ingen anledning att försöka strypa enutbyggnad av famUjedaghemsvården genom ett relativt sett minskat statsbidrag.Det finnsredan nu för mycket som hindrar att alla resurser tillvaratas för att lösabarntUlsynsfrågan. Jag tänker då på de begränsningsregier -kvotregeln ochbalansregeln som finns I statsbldragsbestämmelserna. Vi har från vårt hållhela tiden krävt att dessa regler skall slopas, 1 reservationen 6 betänkande nr 42 har vi på nytt framhållit vår kritiskainställning tUl begränsningsregierna, dock utan att I detta sammanhangframlägga något konkret förslag. Med detta vill jag yrka bifall tillreservationerna 2, 3 och 6 UU socialutskottets betänkande nr 42, Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Fru andrevice talmannen (): har sagt att jagskulle ta upp frågan om marginaleffekterna för människor i mellanlnkomstlägen.Nu får jag av finansministern svar på en Interpellation kring dessafrågor, och jag tänker inte belasta kammaren med att föregripa vad som då kankomma att diskuteras. Jag hoppas att jag i stället vid det tUlfället får deningående redovisning som jag begärt av finansministern för de verkligasvårigheter som på grund av marginalskatter och marginaleffekter på en rad ohkaområden drabbar alla människor I nieUanlnkomstlägen, Jag skall ta upp ett par andra skattefrågor. Frågan omInflationsskydd av skattesystemet börjar nu diskuteras 1 allt vidare kretsar.Det började för länge sedan med BertU Ohhn, Mittenpartierna hade med kravet bl,a, i en motion 1970, Indexreglerlngen har tagits upp av en rad ekonomiskaexperter i olika sammanhang. Det stora TCO har tagit med det i sina krav påförändringar av skattesystemet. Frågan diskuteras och debatteras nu av alltfler. Det senaste bidraget är en artikel i tidningen nr 49, I artikeln konstaterar man att vi skulle få ca 500 mihonerkronor mer tiU privat konsumtion om man indexreglerade skattesystemet. Det ären Intressant Iakttagelse, I det nu rådande konjunkturläget är detta bortfallför konsumenterna mycket allvarligt. Dels behöver minsann löntagarna varjekrona som de lyckas tillkämpa sig under svåra avtalsstrider, dels skuhe dentotala efterfrågan i vår ekonomi behövt ett tillskott av denna storleksordningför att kompensera det ovanUgt stora konsumtionsbortfallet just I är. Jag trordessutom att siffran 500 mUjoner är för låg. EnUgt ohka beräkningar tordeinflationsmekanlsmen i det nuvarande skattesystemet ge irunt tal utan att han först behöver fråga om lov. En annan tanke I artikeln I MetaUarbetaren är ett försökatt beräkna vad en enskild löntagare skulle "tjäna" på enIndexreglerad skatt. 1 en tabell I artikeln konstaterar man att den samladeskattelindringen bhr sådan att Ju större Inkomst man hardesto större skatteUndring får man. Det är samma sammanblandning av helt olikaproblem som gjordes i moderatreservationen I skatteutskottet . Det ärinte indexregleringens syfte att ändra vare sig progression eUermarginalskatter. Indexreglerlngens huvudsyfte är att omöjliggöra attinflationen smyghöjer skatten och förorsakar levnadstandardsänkningar hoslöntagare I samthga Inkomstklasser. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Inflationvara neutralt mot samtliga skattebetalare. VI kan fråga oss: Har vi "råd" att ha enindexreglerlng av skattesystemet? Men det är Ju inte riktigt det frågan gäller.Behöver regeringen mera skatter ja, då skall man komma till ochbegära att få ta ut mera skatt av svenska folket. Detta är den principiellakritiken mot ett skattesystem utan inflationsskydd. Det är i samtUgaInkomsttagares Intresse som vi säger nej tUl en skatteteknik, som automatisktoch i smyg höjer skatterna. Och det är ett rättsvårdande intresse att kräva,att skatterna bestäms i grundlagsenlig ordning. Finansministern är ointresserad av frågan omIndexreglerlng av skatterna. Detta ointresse har han tydhgt demonstrerat - såtydhgt att han Inte ens brytt sig om att informera sig om förhåUandena i andraländer. Tvärtom har han I upprepat den felaktiga uppgiften att ingenregering i världen vågat sig på det. Först har endebatt med mig erkänt att vad som hänt i och på dettaområde kunde ha undgått honom. har I tidigare debatter hänvisat UllFrankrikes Intresse för Indexreglerlngen. Jag har mig nu bekant att även enkanton i Basel-Land heter kantonen - prövat systemet. Jag vågar naturhgt-vls Inte tro att finansministernsintresse väckts därhän att han har börjat studera lösningar från andra länder.Därför skall jag citera några rader ur den holländska regeringens proposition: Inledningen lyder: "Då vi tagit i övervägande att detär önskvärt att ändra de lagliga bestämmelserna angående Inkomstskatte- och käUskatte- tarlffen för att förebygga att trycket av dessa skatter ändras utan en därtill syftande lagUg åtgärd UU följd av enbart nomlneUa ändringar i Inkomsterna---- " etc. Det kan också vara Intressant att höra ett kort stycke avmotiveringen I samma proposition: "Den företeelse mot vilken den ipropositionen fastlagda ordningen riktar sig torde nu vara allmänt bekant. Detgäller det faktum att vid ökning av inkomsterna som åtföhs av stigande priser -så att den reella Inkomsten förbhr densamma - Inkomstskattens reella tryckstiger, även Individuellt sett; vid sjunkande Inkomster och priser minskardetta tryck. Denna föhdverkan uppträder om skattetabeUen Inte ändras. Det är Istrid mot den principiella grundvalen för uttaxering av Inkomstskatt, som är entypisk 'skatt efter skatteförmåga'. En sådan bör inte rätta sig efter nominellinkomst utan efter tiU Inkomsten I fråga motsvarande skatteförmåga." Även här I landet talade vi tidigare mycket Intensivt omskatt efter förmåga, men av någon anledning har just det talet mer och merebbat ut. Det jag nu har citerat ur är en översättning av denholländska regeringens proposition, vederbörligen översatt av Stockholmshandelskammares auktoriserade translator . Artikeln I Metallarbetaren slutar med en from förhoppning:"Erfarenheterna av den senaste stora skatteomläggningen visar, att en delbör rättas tiU. Det är troligt att vi före valet får en nyskattereform." Jag tolkar artikeln så att det nu inte bara äroppositionspartierna här I , TCO och andra tjänstemannagrupper utanockså ledande LO-kretsar som börjar förstå att det var något fel på den s. k.Stora Reformenoch att den kräver översyn. Som reservanterna I finansutskottet säger har den I fjolbeslutade skattereformen delvis fått annat utfall än vad som avsågs vidreformens genomförande.