prot · FU0978 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för . § 2 Om åtgärder mot utsläpp av industriavfall i Herr utrikesministern ordet för att besvara fm Anérs (fp) i kammarens protokoll för den 27april intagna fråga, nr 208, till hen jordbmksministern, och anförde: har frågat chefen förjordbraksdepartementet om vUka åtgärder som från svensk sida vidtagits ellerkommer att vidtas i syfte att förhindra nu aktueU yrkesmässig dumping avindustriavfaU i från utländska fartyg. Frågan har överlämnats tUl migför besvarande. Jag vill först hänvisa tUl kommunikén från det nordiskautrikesministermötet i . I denna sägs bl. a. följande: "Med anledning av de oroande uppgifterna omtUltagande utsläpp av avfall i och angränsande havsterritorier ägnade ministrarnaockså uppmärksamhet åt frågan om dumping i havet av miljöfarliga ämnen. Denordiska länderna avser att själva införa förbud mot dumping påinternationellt vatten av vissa icke nedbrytbara, giftiga substanser.Ministrarna beslöt, att de nordiska länderna gemensamt skulle rikta enhänvändelse tUl medlemmarna av den nordostatlantiska fiskeri-konventionen föratt erhåUa deras anslutning tiU ett dylikt förbud och att inbjuda dessa ländertiU en konferens i för att söka kodifieradessa förbud och i övrigt utvidga samarbetet på detta område." Beträffande den aktuella dumping av industriavfall somfrågan närmast avser kan jag nämna, att kommer att verka för att denmed det snaraste tas upp inom . Jag ber att få tacka utrikesministern fördetta svar, som ju i viss mån verkligen låter hoppfullt. Att frågan ställtstill jordbruksministern och besvarats av utrUcesministern är en händelse sominte bara ser ut som en tanke utan är en tanke, ty det är ju så att våramiljövårdsfrågor håUer på att bli, om de inte redan är, några av de allraviktigaste utrikespolitiska frågor som vi har. Bakgranden tiU denna fråga är som bekant att en engelsklastbåt - det kommer snart att bli fler som redan är utrustade skall sätta igång och tippa industriavfall på en plats som ligger meUan15 och utanför . Båten har starka pumpar men lågtransportkapacitet så den kan Inte gå längre ut I utan att det Om åtgärder mot utsläpp av industriavfaU i bUroekonomiskt för ägaren. Strömmarna från platsen där den tippar går åt både norroch söder, så att en del av avfallet kommer att driva upp emot danska kusten. Vad som händer nu är att sedan det bl. a. blivit förbjudeti att tippa industriavfaU i , så tippar man ut det i . Mandriver alltså detta ofta mycket giftiga avfall framför sig. Sådan tippning harförekommit mera oregelbundet, men är den satt i system. Vad dettaindustriavfall innehåller finns ingen egentUg kontroU på. Det engelska har meddelat att det harett frivilligt artangemang med industrierna och ger dessa råd om hur de skaUdumpa sådant här avfall. Särskilt giftigt avfall rekommenderar det att lägga ibehållare som skall dumpas utanför kontinentalhyllan. vet vi ju hur det hargått med behåUarna med senapsgas utanför sedan förra kriget. Det ärtydligen meningen att även nästa generation skall lyckliggöras med sådana häröverraskningar. Det är mycket bra att vi fick höra om denna konferens islutet på september. Men det kommer ju en , som engelska regeringenutlovat, där den skall samtala med aUa nordsjöländer om havsföroreningar. JagskuUe vilja ställa den frågan ytterligare tUl herr utrikesministern om Sverigekommer att vara representerat vid denna junikonferens i och hurföredragningsUstan ser ut, i den mån man vet någonting om det, och vilkaåtgärder som eventuellt tänker föreslå där. Som framgår av mitt svar på frågan följersvenska regeringen denna fråga med mycket stor uppmärksamhet. Vi kommer attlåta oss representeras och vi kommer att vara aktiva på det sätt som bästgagnar saken. Fm (): Jag skulle bara vilja tillägga att helaproblemet om havet och vad man får göra med det nu håller på att gå så långt attdet över huvud taget inte går att upprätthålla förestäUningen att haven har enfrihet. Det brukar sägas att haven är mänsklighetens gemensamma arv, men det ärinte så att vi ens gemensamt har rätt att göra vad som helst med dem. Det finnsdessutom personer som säger, att om och går med i EEC, blirNordsjön en insjö inom EEC, och då skulle det verkligen vara bra att hainternationella bestämmelser om vad som sker där, så att inte EEC bestämmer detpå egen hand. En speciell fråga som jag vill återkomma tiU kanexemplifieras med ett aktuellt faU, där tyska bolag fått tUlstånd att tippa av 20-procentig svavelsyra utanför . Tyskarnas kemistersäger att detta är helt ofarligt, men såvitt man vet är det ingen annan som kontrollerardet. Vad som skulle behövas är att en eventuell blivande internationellkonvention med regler om vad man får göra i åtföljs av någon form avforskarkontroll, så att en objektiv forskarinstans kan följa upp sådana häruppgifter och undersöka vad det verkligen blir av denna svavelsyra, varsverkningar naturligtvis kommer att sträcka sig mycket långt fråntippningsplatsen. En forskargrapp från och skall enligtuppgift sändas ut för att kontrollera det vatten som den engelska båten skalltippa i. Man vill dels göra basmätningar i förväg, så att man har något attjämföra med, dels göra mätningar efteråt. Dessa forskare lär ha tagit kontaktmed svenska forskare för att även få med dem, och de svenska forskarna har väntsig tUl UD, eftersom samarbetet måste gå den vägen. Detta skedde , och såvitt jag vet har det inte hänt något . Det skulle vara mycket intressant att få veta hur långtdessa kontakter har gått och om några svenska forskare via UD eUer på annatsätt kommer att inkopplas på dessa studier i . Jag undrar slutligenvilka kanaler som över huvud taget finns upparbetade inom UD när det gällersådana här miljövårdsfrågor, som dels är internationeUa, dels fordrar ganskabrådskande ingrepp det är ju inte sista gången vi kommer att möta sådanafrågor. Ang. bestridandet av doktoranders kostnader fördeltagande i vissa kurser Beträffande forskargruppen som skullekontrollera den här speciella båtens verksamhet vUl jag säga, att enligt deuppgifter vi nu har kommer inte vare sig danska, norska eUer svenska forskareatt kunna delta i det arbetet. Men detta är ju något som man måste förbereda och planerapå . För att ta ett enda exempel kan jag nämna, att Förenta staterna1968 släppte ut avfall i havet, och mot den bakgrunden förstårman storleken av de frågor det rör sig om. Vad den beträffar har vi aktualiseratfrågan inför den miljövårdskonferens som skall äga ram 1972, varvid vi hartagit upp frågan om dumpingförbud av världsomspännande vidd, vilket otvivelaktigtär både nödvändigt och önskvärt. Därför kan jag inte säga att detta är en frågasom skall lösas inom loppet av några månader och inte heller ta upp endiskussion med om vad som skulle göras exempelvis beträffande de tyskakemister som eventuellt har en annan uppfattning än svenska kemister om vad somhar släppts ut i de tyska floderna eUer i . Det här är ett betydligtmera omfattande och intrikat problem, som man måste lösa på , ochdärvid kommer den verkligen att vara aktiv. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. bestridandet av doktoranders kostnader fördeltagande i vissa kurser Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 30 aprilintagna fråga, nr 214, tUl herr utbUdningsministern, och anförde: har frågat chefen förutbildningsdepartementet om han är beredd att vidtaga sådana åtgärder attuniversitetens och högskolornas medel "Särskilda åtgärder förforskamtbUdning Om åtgärder för att förebygga att sjunkna fartyg vållaroljeskador m.m." får användas att bestrida kostnader för doktoranders deltagande ikurser i extern regi och sålunda möjliggöra, att medlen kan utnyttjas optimalt.Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågan. Frågan om disposition av medlen under anslaget Särskildaåtgärder för forskarutbUdning hänger nära samman med frågan om formerna förtUldelning av resurser för forskarutbUdning. Som framgår av åretsstatsverksproposition avser universitetskanslersämbetet att lägga fram förslagtUl nya regler för resurstiUdelning för forskarutbUdning i anslutning tUl sinaförslag till anslagsäskanden för /73. I avvaktan härpå är jaginte beredd att nu förorda en ändrad användning av medlen tiU särskildaåtgärder för forskarutbUdning. Jag viU erinra om att behandladefrågan om anslag tUl detta ändamål för nästa budgetår utan att förslag därvidväcktes om ändrad användning av medlen. Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Anslaget Särskilda åtgärder för forskarutbildning harvisat sig vara av stort värde dels genom att de faktiska resurserna förhandledning förstärkts, dels genom att det gjort det möjligt att smidigt ochsnabbt sätta in åtgärder där de bäst behövs. Att erfarenheterna alltså harvarit mycket goda viU jag gärna betyga. Man skulle emellertid kunna få ut ännu mera av debegränsade resurserna, om de kunde disponeras något friare. Det föreliggeråtminstone inom vissa utbildningssektorer behov av att låta doktorander deltai kurser och konferenser som anordnas av annan myndighet än universitet ellerhögskola. Vissa kurser fyller faktiskt i viss mån samma funktion som läraresforskarhandledning. Eftersom det kan vara svårt att finansiera deltagandet isådana kurser, skulle det vara värdefuUt om åtminstone kursavgifterna kundetäckas med medel ur det här anslaget, självfallet när en kurs bedöms vara avbetydelse för just forskarutbildningen och medel inte kan erhållas på annatsätt. Statsrådet hänvisar i sitt svar tUl att UKA kommeratt lägga fram förslag tUl nya regler för resurstilldelning tUlforskarutbildning. Jag viU mot den bakgrunden bara uttrycka förhoppningen atten friare resurstUldelning då kan bli möjlig, i linje med vad jag här haranfört. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om åtgärder för att förebygga att sjunkna fartyg vållaroljeskador Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokoll förden 27 aprU intagna fråga, nr 209, till herr jordbruksministern, och anförde: har frågat jordbruksministern, omhan ämnar vidta åtgärder för att förebygga att sjunkna fartyg genomsönderrostnlng Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande, SamhäUet kan vidta åtgärder mot sjunknafartyg med stöd av bl. a. en kungörelse 1951 om undanröjande av för sjöfarteneller fisket hinderliga vrak m. m. och länsstyrelseinstruktion. Enligt kungörelsen får undanröja fartygeller annat större föremål som har sjunkit i allmän farled och utgör hindereller fara för sjöfarten eUer som har sjunkit inom vattenområde där fiske fårbedrivas utan stöd av enskild fiskerätt om det är tiU väsentligt förfång förfiske av betydenhet. Med stöd av sm befogenhet enligt länsstyrelseinstruktionenkan länsstyrelse i vissa fall ingripa när övergivet fartyg utgör fara förallmän säkerhet t. ex. på grund av att olja rinner ut. tillkallade jag en sakkunnig med uppdragatt utreda frågan om åtgärder mot övergivna fartyg. I direktiven förutredningen framhåUs att ett förUst fartyg, som har olja eller annat farUgtämne ombord, kan innebära stor fara för mUjöförstöring i och kring detvattenområde där fartyget befinner sig och att faran kan vara stor oavsett omfartyget ligger inom eller utom allmän farled eller fiskeområde. Förutom genomkollision kan sålunda utsläpp förr eUer senare ske genom skador som åsamkatsfartyget vid förlisningen, genom korrosion etc. Den sakkunnige överväger bl. a.olika statliga och kommunala myndigheters befogenheter och skyldigheter i frågaom undanröjande av övergivna fartyg. Därvid skaU beaktas det arbete som pågårinom meUanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationen (IMCO) i syfte att få tUlstånd en konvention om åtgärder mot fartygsvrak på öppna havet och vidare deninternationeUa konventionen om rätt att ingripa mot oljeskador vidfartygshaverier på öppna havet. Om åtgärder för att förebygga att sjunkna fartyg vållaroljeskador Fm SÖDER (c): Jag ber att få tacka herrkommunikationsministern för svaret. Det kan i och för sig vara positivt, mendet konkreta faU som jag här har att redovisa gör att min optimism är någotmindre än vad svaret skulle kunna ge en ledning tUl. Ute vid ligger ett fartyg som är delati två hälfter. Det har av försäkringsbolaget försålts tUl ett skrotbolag. Dettahar försökt att med olika åtgärder få upp fartyget men har enligt de uppgifterjag har fått blivit hindrat av tullen att spränga det för att kunna ta upp deolika delarna, emedan man var rädd för oljeskador. Man hade inte resurser attta vara på den olja som då skulle frigöras. Om vraket ligger kvar blir det ändå tUl sist oljeskadornär tankarna rostat sönder. Vi vet att på land rostar tankar sönder efter 1020år, och ligger de i vatten går det ännu snabbare. Man undrar nu vad gjort , närman i alla fall varit underkunnig om vad som försiggick där ute. Statsrådetsäger att det i länsstyrelseinstruktionen heter att skaU ingripai sådana fall. Man kan också ställa frågan; Har blivitunderrättad? Eftersom tuUen är undenättad borde också ha haftkunskap om detta och ingripit på olika sätt. Jag skulleockså vilja fråga: När kan man förvänta sig att sakkunnigut- \* protokoU 1971. Om åtgärder för att förebygga att sjunkna fartyg vållaroljeskador redningenblir färdig så att man slutgiltigt får klarlagt vilka instanser som är skyldigaatt tUlse att sådana här läckage med åtföljande biverkningar undviks? Detenklaste vore väl, eftersom detta fartyg ligger på endast ,att man pumpade upp oljan under omständigheter som är betryggande så att skadorinte uppstår i den omgivande skärgården. Frågan är framför allt: När blir kompetensområdena pådessa områden klart utredda? Och hur har man tänkt sig att ansvaret skallfördelas på olika instanser? Som det nu är är ju mUjöskyddslagstiftningenutformad på ett sådant sätt att det är mest den fasta egendomen och denförstöring som kan uppkomma genom föroreningar och störningar därifrån sombehandlas i lagstiftningen. Men just i sådana här fall finns det inte någraklara direktiv om vem som har ansvaret. tar upp ett speciellt fall rörandeett fartygsvrak utanför vilket legat där sedan av början 1960-talet.Jag skall med några ord beröra det fallet. Detta fartygsvrak ligger så att det inte hindrarsjöfarten. Inte heller är fartyget genom sitt läge tUl förfång för fisket.Åtgärder mot fartyget från samhällets sida föranleds därför enbart av hänsyntill att vattnet inte skall förorenas av den olja som finns ombord påfartygsvraket, . Fartyget sjönk utanför i febraari 1963, om jag ärriktigt undenättad. Detta område står under ständig uppsikt av bl. a. lotsarnai . Mindre oljeutsläpp från fartyget som upptäckts har kunnat bekämpassnabbt och effektivt. Givetvis är det angeläget att man mer effektivt kommertUl rätta med detta enskilda problem. Olika åtgärder har alltså övervägts avlänsstyrelsen i , , kustbevakning,bärgningsfirmor, oljedistributionsfirmor och fartygets ägare. a. byggt på uppgifter från en dykamndersökning. Bärgning på vanligt sätt har beräknats bli så dyr att manförsökt finna andra lämpliga vägar. Ägarens åtgärder för att spränga fartygetavbröts på grund av faran för att ett eventuellt oljeutsläpp inteskulle kunna bemästras med hänsyn till de korta dagarna och de hastigavindökningar och vindkast som förekommer . Jag kan tillägga attytterligare undersökning av vraket avses komma till stånd under föratt man skall få en bättre bUd av om sprängning är lämplig eUer vilket annattillvägagångssätt som bör väljas med hänsyn tUl bl. a. oljan. Jag kan naturligtvis inte ange när den av mig tillsattesakkunnige, som skall se över frågorna, blir färdig det här är ett ganskainvecklat komplex men jag hoppas att det inte skall ta än att vitämligen snart skall kunna ta upp till diskussion de olika lagförslag som hankommer att presentera. Jag har mig bekant att han redan, trots den korta tidhan har arbetat, håller på att bearbeta åtminstone två lagförslag för att kunnapresentera ett fullvärdigt material. Låt mig också tUl slut säga att det finns ju enfastlagd skyldighet för att ta ansvaret för sådana här fartyg utetiU havs. Fm SÖDER(c): Jag är tacksam för de besked som jag fått avkommunikationsministern när det gäUer detta speciella fartyg. Man kan väl ändåfråga sig varför ingen åtgärd har vidtagits under aUa dessa år. Jag är ingenexpert, men man borde väl ha kunnat pumpa upp oljan. Efter vad jag har hört avlotsar därute hade det varit en naturlig åtgärd. Eftersom man nu ämnar vidtaåtgärder får vi hoppas att detta inte skall bli någotkatastroffall. Det är inte så enkelt som kommunikationsministern sade attdetta fartyg inte hindrar sjöfarten eller fisket det är enbart med hänsyntill vattnet som man skulle bärga oljan. Det är väldigt viktigt hur vattnetsköts i våra skärgårdar, så det är fel att använda ordet "enbart" omvattnet. Vi måste på alla sätt förebygga oljeläckage, och det är just riskenför läckage som varit så uppenbar i detta fall. Jag vet att det finns flera sådana här fall som jag hadekunnat åberopa, men man tar ju det exempel som ligger närmast tUl när man viUuppmärksamma en fråga för att i någon mån påskynda det arbete som är på gångför att få ett bättre sakernas tUlstånd, Det är aUtså med glädje som jag hälsardet aviserade lagförslaget. Då man läste vad som hände i fick man det intrycket att befogenheter ärbegränsade beroende på de ekonomiska förhållandena och att verket gick ut medräddningsaktioner som det sedan hade väldigt svårt att kunna ersätta deberörda parterna för. Jag stöder mig här på tidningsuppgifter, och jag förmodaratt de är riktiga. Är de inte det hoppas jag att de blir vederlagda. Jag tyckerdock att det är ett allvarligt memento när ansvaret för dessa frågor nu läggspå . Om åtgärder för att förebygga att sjunkna fartyg vållaroljeskador Det är inte någon nonchalans mot oljeskadorfrån min eUer regeringens sida när jag konstaterar att beträffande detta fartyghar vi att ta hänsyn enbart tUl oljerisken. Vad jag menade med det var attsamhället kan vidta åtgärder mot sjunkna fartyg med stöd av nubefintliga kungörelser om undanröjande av för sjöfarten eller fisket besvärandevrak. Vi kan alltså inte med stöd av nuvarande kungörelser göra någonting, omdet inte är fråga om hinder för sjöfarten eller fisket. Vad vi nu skaU skaffaoss genom den sakkunnige som arbetar är just det som talar om och somvi diskuterar, nämligen vidgade befogenheter i aUa de fall som kan uppstå,inklusive oljeskadorna. Det är sanningen bakom konstaterandet att vi inte med stödav nuvarande kungörelser kan ingripa just i det här specifika fallet. Vibehöver alltså komplettera vår lagstiftning. Sedan har , som jag sadei min förra replik, en skyldighet när det gäller oljebekämpning. Överläggningen var härmed slutad. Ang. beslutad försöksverksamhet med språkträning för invandrarbarni förskoleåldern § 5 Ang. beslutad försöksverksamhet med språkträning förinvandrarbam i förskoleåldern Herr utbildningsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 30april intagna fråga, nr 213, och anförde: har frågat mig, när redovisningkan väntas för den av beslutade försöksverksamheten med språkträningför invandrarbarn i förskoleåldern. bedriver för närvarandeförsöksverksamhet med språkträning i förskolan , bl. a. iOlofström. Verksamheten avses fortsätta under nästa läsår. En redovisning averfarenheterna har lämnats, och jag utgår ifrån att manefter nästa läsårs verksamhet kommer att göra en mer samlad redogörelse. FruSUNDBERG (m): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret och i det sammanhanget säga att det var när jag såg redogörelsen frånverksamheten i som jag fick idén att ställa min fråga. 1968 behandlade proposition nr 67, som gälldeundervisning av bl. a. invandrarbarn. Departementschefen, nuvarandestatsministern, lade där fram ett förslag som lyder exakt på det här sättet:"Flera språkforskare har framfört den uppfattningen att ett barn bör fåsin första läsundervisning på det språk som barnet behärskar bäst. Detta börnärmare prövas genom försöksverksamhet, varigenom man även bör utröna hurläsundervisningen på minoritetsspråk bäst anordnas för barn i förskoleåldernoch grundskoleåldern." hade i sitt utlåtande nr 129 inget atterinra mot vad departementschefen anförde, och en skrivelse utgick också tillSÖ , där man uppdrog åt att anordnaförsöksverksamhet med läsundervisning på minoritetsspråk för barn i förskoleåldern. Jag vUl då ställa frågan: Har sådan försöksverksamhet somföreslogs av utredningen och av departementschefen och beslutades av riksdagenkommit tUl stånd? Det är ju så att ett barn i förskoleåldern har inget färdigtspråk, inte ens om barnet är enspråkigt. Vad som låg bakom det här förslagetvar dels att man måste ge barnet möjUghet att utveckla sitt eget språk, delsatt man ansåg sig ha vetenskapliga bevis för att ett barn måste lära sig läsapå det språk med vars hjälp barnet lättast bildar sina begrepp och formulerarsina tankar. För mig är det något förvånande att utbildningsministern idet svar han här lämnar inte berör det beslut som fattade 1968, Detär utomordentligt med den försöksverksamhet som bedrivs i och attbarnen - vilket också då beslutade skall ha möjlighet att gå iförskola tillsammans med svenska barn för att på det sättet inlära grunderna avvårt språk. Men det väsentliga här är ju försöksverksamheten med att läradessa barn läsa på det språk som för dem är mest Jag hoppas att utbildningsministern kan göra någotförtydligande om i vad mån den av beslutade försöksverksamheten medspråkträning och läsinlärning för barn i förskoleåldern har kommit till ståndeUer kommer att göra det. Det är ett delvis ganska komplicerat områdesom vi nu diskuterar av den anledningen att skolmyndigheterna ju har ansvaretför undervisningen, i princip . För barn som är skolmognatidigare kan vi gå ner i åldrarna. Men verksamheten i övrigt, som bedrivs istor skala, ligger inom den s, k. förskoleverksamheten med somverk och i allmänhet andra nämnder än skolstyrelsen som ansvariga. Det gör attdet inte är så särskilt lätt att inom ramen för fastställdastatsbidrag m. m. bedriva den verksamhet vi här diskuterar. Jag vill nämnadetta som ett första problem. Därför ser jag också på den här punkten barnstugeutredningensarbete som viktigt. Jag vet att man inom barnstugeutredningen har initierat ettforskningsprojekt för integration av invandrarbarn i förskolegrupper. Dettaprojekt leds av professor vid i Lund.Såvitt jag vet är avsikten att det skall vara båda formerna av språkträning,både på minoritetsspråk och på svenska. Det är kanske det för närvarandeintressantaste och värdefullaste projektet som pågår av det slag medminoritetsspråk som efterlyste. Ett annat problem, förutom detta mera allmänna, ärsvårigheten att få lärare i dessa minoritetsspråk. I en del av ämnena går detlättare, i andra är det utomordentligt svårt. har för sin delpekat på den svårigheten. Om man emeUertid sammanfattar vad som pågår ibarnstugeutredningens regi och i regi, en del initiativ somman lokalt har tagit ute på fältet plus - ett alldeles färskt exempel ettutredningsarbete som enligt vad jag har erfarit pågår inom medsikte också på att bedriva olika former av försöksverksamhet med invandrarbarn,så tror jag mig våga påstå att det nu äntligen börjar ske något på dettaviktiga område. Vi har i haft överläggningar medföräldraorganisationer för invandrare , där detta behov,som vi diskuterar, starkt har understrukits. Från departementets sidakommer vi efter måttet av resurser och förmåga att ställa oss positiva tilldenna fortsatta försöksverksamhet. Ang. beslutad försöksverksamhet med språkträning för invandrarbarniför-skoleåldern FruSUNDBERG (m): Jag tackar för dessa ytterligareupplysningar. Men jag tycker kanske att det är något konstigt. harfattat ett beslut enligt en proposition där departementschefen säger attskolöverstyrelsen bör få i uppdrag att anordna försöksverksamhet, tiU vilkenstatsbidrag bör utgå enligt samma grunder som till annan undervisning inom detallmänna skolväsendet.