prot · FU0997 · 1971-12-31 00:00:00 — Men barnfamiljerna harsuccessivt kommit att bli allt hårdare klämda av priser och skatter. Vid sidanav inflationsskyddet är bamfamiljemas ekonomiska situation ett mycket angelägetproblemområde just . Håller inte finansministern med om det? Jag presenterade här i kammarenett exempel med en famih med två barn och hustrun hemma ochkonstaterade i det exemplet att famUjens inkomster under en femårsperiodvisserligen bratto ökat men genom skattesystemets konstmktionoch påverkan av inflationen som knuffar inkomsttagarna uppåt i högreskatteklasser utan att de fördenskuU fått någon reeU inkomstökning medförtatt den famUjens reella standardökning utebUvit och förvandlats tUl enminskning av den privata standarden med . Så skulle det bh, omdet nuvarande skattesystemet oförändrat fick vara i gång och fem årframåt. När tar finansministern initiativ tiU förbättringar? Vid många tiUfällen har företrädare för frånden här talarstolen tagit upp den viktiga frågan om utveckhngen av hushållenssparande, 1 motioner från vårt håU har också understrukits vikten av attsparfrämjande åtgärder på detta område snabbutreds. En i och för sig bräckligstatistik tyder på att hushåUens sparande har påtagligtförsvagats. Det är därför glädjande att finansministem, bl, a, för att få ettbättre beslutsunderlag och en bättre statistik, tillsatt en ny spamndersökning.Det är vår bestämda förhoppning att den kommer att ge värdefulla bidrag tUlkunskapen om allmänhetens sparvanor och dess värderingar av sparandet. Även på en annan punkt har vi funnit att finansministem påett glädjande sätt har delat vår uppfattning när det gäher särskUda insatserför att befrämja sparandet. Jag tänker då närmast på de uppmuntrande resultatsom man har kunnat avläsa av den genomförda och avslutade särskildasparkampanjen för att suga upp överskottshkviditeten i samband medskatteåterbetalningarna i novemberdecember , tog upp dentanken tidigt i valrörelsen , Styrkta av framgången en framgång var detonekhgen menar vi att sådana sparstimulerande insatser, som verkligen innebärstimulansåtgärder för den enskilde spararen, borde kunna ges en mer permanentkaraktär. anser därför att åtgärderav typ Strängaspelet borde kunna återkomma mera regelbundet. Vitänkte kanske då inte i första hand på sparandet som en stabUiseringspolitiskfaktor, även om vi tror att den är betydligt mera positiv för den enskilde änt, ex. en ökning av mervärdeskatten. Nej, ur den enskildes synpunkt är detaUtid angeläget att ha en spaneserv, eftersom den kan sägas vara en buffert somskapar större säkerhet och trygghet för den enskilde, och den ger i vatie faUett visst mått av handlingsfrihet och valfrihet. Att sedan också sparandet ärdetsamma som en uppskjuten konsumtion och därmed ökar tiUgången på riskvilUgtkapital i samhället, att användas för de nödvändiga investeringama, är en annansak, som flera av talama här både har uppehållit sig vid och kommer att med aU säkerhet beröra . Men liksom när det gäller att skyddaskattesystemet för Inflationens skadeverkningar måste också hushållssparama ochframför allt småspararna skyddas mot inflationens penningvärdeförsämrandeeffekter. Detta, dvs, tlUtron tlU regeringens viha och förmåga att skyddasmåspararnas pengar, är den allra viktigaste sparstimulerande åtgärden. Vi ärnu övertygade om att finansministem har en positiv syn på det enskildahushållssparandet och på småspararnas behov av den här trygghetsreserven. Vitror därför att vi har att räkna med nya sparstimulerande insatser från dethållet. Jag hoppas att finansministem kan bekräfta det. Låtmig beröra en post i den s. k. tjänstebalansen, nämUgen beräkningen av det vikaUar turistnettot. utgår från att tjänstebalansen totaltskah utvecklas från ett balanserat läge 1970 tlU ett underskott 1975 på ca 450nuljoner kronor. kalkylerar med en ökning av underskottet idet s. k. turistnettot, som alltså är en delpost i tjänstebalansen. Det ärsjälvfaUet långtidsutredningens bedömning att vi har att räkna med en fortsattökning av den Invandrade arbetskraftens hemsändning av valutor, men vi delarinte långtidsutredningens pessimism när det gäUer utvecklingen av vad vi valtatt kaUa det rena turistnettot, dvs. vad som återstår när vi från inkomstema avutlänningars turistande i dragit svenskars utgifter som turisterutomlands. Vi viU i stäUet tro på en mycket mer optimistisk och positivutveckhng av turistnäringen i . Vitror att det är viktigt att tänka på turismen som en betydande näringsgren, somkan dra in valutor tUl landet och dessutom naturhgtvis medföra betydande andrafördelar. Att vända underskottet i turistnettot tiU ett överskott skulle varamycket positivt , när vi har en balansbrist i de viktiga utlandsbetalningama.Ett antal riksdagsledamöter träffade för någon tid sedan företrädare förSvenska turisttrafikförbundet. Jag tror att det var ett betydelsefullttillfälle för oss riksdagsledamöter att koncentrerat få en överbUck över vadturismens företrädare tror om utvecklingen av turismen inom landet. Det äringen tvekan om att turismen som näringsgren utvecklas expansivt. Man räknarmed att turisttrafiken ökar med 11 århgen, Prognosema pekar påstigande resekonsumtion och stigande andel av utgifterna för fritidskonsumtionav ohka slag. Fritidskonsumtion ochturism kommer aUtså att utgöra en allt större Runt omkring oss har vi våra framtida turistkunder, nämligende nordiska ländema, , , HoUand och flera andraländer. Man kan räkna med att utrikesre-sandet från dessa länder kommer attutvecklas hastigt och att vi alltså bör få ökade turistinkomster genom det. Detråder väl inget tvivel om att har många attraktioner luft, vattenosv. som ger mycket goda föratsättningar att erbjuda de framtida turistemafrån kontinenten, från tätorter, attraktiva resmål, IStäUet för långtidsutredningens och kompletteringspropositionens resigneradesuck beträffande utvecklingen av det s, k, turistnettot vill vi StäUa enförhoppning på en betydhgt mer positiv utveckling när det gäller utlänningarsoch svenskars turistande i vårt land. Varför Inte nu på allvar satsa på attkunna ta till vara våra goda och naturliga resurser? Nya iiutiativ, nya Idéerbehöver komma fram i stället för resignerade suckar. Detta innebär förframtiden betydande förbättringar av nettoresultatet av den allra viktigasteturistnäringen. Men och detta är ett viktigt men regering, riksdag,landsting, kommuner och näringshv måste Intresseras på ett positivt sätt förett samarbete med turistnäringens folk. Så är tyvärr Inte alltid faUet, TrotsaUt det här intressanta som finns att läsa i finansplanen, och ikompletteringsproposltionen i övrigt, tror jag som jag nämnt fömt mig kunnapåstå att den fråga som mest intresserar det svenska folket ärskatten. Den har självfallet sin särskilda aktualitet också närmånga försöker överbhcka sin egen ekonomiska situation och undrar hur mycketdet egentligen bhr över av en löneökning sedan skatter och prisstegring hartagit sitt. Jagär, herr finansminister, många andra av den bestämda uppfattningen attjust osäkerheten om det nya skattesystemets effekter för den enskilde är enbidragande orsak till den oro och osäkerhet som kännetecknar årets långdragnaavtalsrörelse. Vi har från vårt håll vid upprepade tiUfällen sagt att ettskydd mot inflationens automatiska skattehöjningar säkerligen skulle uppfattaspositivt av de avtalsslutande partema och verksamt bidraga till att dämpakompensationstänkandet. Finansministernmåste säkert ha stor förståelse för de svårigheter som man har haft vidförhandlingsbordet. Det är ingen lätt uppgift att försöka komma överens omekonomiska gottgörelser för arbetsinsatser när man vet att av vatieny hundralapp för en inkomsttagare i 30 000-kronors klassen går tUl direktaskatter. Ochobservera att en Inkomst på ju är genomsnittsinkomsten förmanliga industriarbetare och alltså inte någon högre Inkomst, Detär också ganska märkligt att tänka sig att just I detta mycket vanligainkomstläge är marginalskattehöjningen i det nya systemet störst jämfört meddet tidigare skattesystemet som vi hade föna året. Mångalöntagare får som resultat av årets avtalsrörelse nominella löneökningar somknappt täcker Inträffade prisstegringar. Inte desto mindre kommer de att få enhögre skatt utan att de fått någon reell ökning av sin standard.Finansministerns skattesystem är nämhgen så konstraerat att skatten stiger utanmotsvarande reella inkomstökningar. Det är orimligt. Det ärfel, Finansministem bör rätta tiU detta fel, och det bör göras nu.Inkomsttagarna måste skyddas från automatiska skatteskärpningar, Skattemaskall bestämmas av och inte av inflationen. Jagbötiar misstänka att finansministern är offer för en iUusion, Den iUusionengrep tag i finansmiiustern i andra kammaren när han sade:"Det är väl efterkrigstidens mest genomgripande skattereform och den ärframför allt originell i det avseendet att aUa de skattereformer vi tidigarebeslutat aldrig har haft den klara omfördelningskaraktär som den skattereformhar som presenterats kamrama," Illusionenfördes vidare i valrörelsen , Jag citerar socialdemokratemas valhandbok : "Reformen skall ses som ett led i socialdemokratemas arbeteför ökad jämlikhet," Därifrån var det lätt att formulera vallöftet, somjag visar på skärmen: "Det bhr skattesänkning för 2/3 av allainkomsttagare!" Detta löfte garanterades hållbart trots löneökningar ochprisstegringar. Jag har en gång tidigare här i kammaren visat den annonsen medfinansministerns löfteshand utsträckt. Den handen sträcktes ut tiU mångagrupper, även mot bamfamUjema som jag förat nämnde, I ett avsnitt i valhandbokenfrån , som jag också visar på TV-skärmen, lovade finansministern sänktskatt åt föhande gmpper: Alla gifta Inkomsttagare med upp tiU 32 000 kronorsårsinkomst Alla enbamsfamiher med upp tiU 34 000 kronorsårsinkomst Alla tvåbamsfamiher med upp tih 37 000 kronorsårsinkomst Alla trebarnsfamiher med upp tiU 40 000 kronorsårsinkomst av alla ensamstående med barn Pensionärer med extra inkomster. Jagfrågar nu finansministern; HåUer den utsträckta handen vad den lovat? EUer vardet bara ett vallöfte? NärBertil diskuterade frågan om indexskyddade skatteskalor underskattedebatten försökte finansministem avfärda det hela som ensvärmisk lek med siffror och matematik. Men andra ekonomer har också yttratsig. har bl, a, följande hänt; Den3 mars framhöll nationalekonomen vid sparbankernas ekonomiskakonferens; "Att skattesystemet har kommit att bygga in en olyckligsnedvridning i inflationsprocessen är aUdeles klart," Och vidare:"Inflationen med dess skärpning av skattetrycket betyder i den mån deanställda lyckas försvara eller t, o, m, öka sina nettoinkomster en ännu mycketsnabbare kostnadsstegring Inom produktionen med snabba prisstegringar som följdinom den skyddade sektom och pressade vinstmarginaler inom den sektor som ärutsatt för intemationeU konkunens. Skattesystemet bidrar på det sättet tiU attpåskynda Inflationsprocessen, vilket är utomordentligt olyckUgt." Den12 mars framhåller den socialdemokratiske nationalekonomen och professom AssarLindbeck i en artikel bl. "att de ständiga skattehöjningarna fårorimliga konsekvenser. Även stora lönehöjningar resulterar ofta i att skattenoch inflationen tiUsammans äter upp standardökningen för den enskilde,som arbetsgivama får allt stöne kostnader för de anställda, vilketminskar deras konkunensför- skriver professor bl, a, attinflatlonsför-loppet förstärks tiU följd av det progressiva skattesystemet ochatt inflationen är tiU skada just Inom de vanliga inkomstgrupperna iintervallen . Han menar också i artikeln, att den rimhgastemetoden att dämpa nuvarande systems starka inneboende Inflationstendens är attlåta marginalskattesatsema omfatta endast de reala delama av lönehöjningarna. Ett flertal andra fackekonomer och vetenskapsmän har påohka sätt framfört hknande tankegångar om inflationsskydd av skattesystemet,som inte skulle innebära någon sänkning av skattetrycket nu men som skulleförhindra de ständiga automatiska skärpningama. Dessutom har flera företrädareför de fackliga organisationema t, ex. inom framhållit behovetutav ett skydd mot inflationens skattehöjande effekt. de mera uppmärksammade Inläggen i debatten för etträttvisare skattesystem hor onekligen fil, stora artiklar iDagens Nyheter . granskar påståendet om att det nyaskattesystemet är den utan all diskussion klaraste jämhkhets-reformen sompresenterats I något land. Med hjälp av logik och matematik och det är juinga dåliga redskap när man konstruerar ett skattesystem konstaterar han iartikeln att det nuvarande skattesystemet slår hårdare mot den som tjänar än mot den som tjänar om året.Skatteprogressiviteten gynnar endast skenbart jämlikheten. menarockså att indextekniken skuUe vara ett lämphgt sätt att ehmlnera en betydandedel av svårigheterna vid framtida löneförhandlingar och att avhjälpaskattesystemets negativa påverkan av reallönerna. Indexeringen är ju inteheller någon ny teknik utan har tillämpats i vårt land tidigare. Rappaport drarsina slutsatser på basis av ett tydhgen omfattande räknearbete. Resultaten äruttryckta i matematiska begrepp och termer som inte alltid är så lätta attöversätta tiU hur det bhr för den enskilde i ohka Inkomstlägen och vid olikaförutsättningar. Beräkningarna är i alla fall så pass intressanta att jag ärsäker på att finansmirUstern redan har satt sina experter på att kontrolleraberäkningarna. På grand av hert finansminlstems roade uppsyn föratsätterjag att det finns något mycket angenämt att berätta med anledning av detta, ochdet skulle vara intressant att här få en förstahandskommentar av påden här punkten. Det skulle också vara intressant att här få finansminlstemsövriga kommentarer tiU vad fackföreningarnas folk och vad ekonomer ochvetenskapsmän och andra anser om just inflationens effekter i skattesystemet. finns det de som olyckligtvis brakar blanda ihopbegreppen när det gäller inflationsskyddade skatter, och jag är ledsen attbehöva säga det, men jag tycker att moderatreservantema i skatteutskottettydhgen har falht för den viUfarelsen. Indexering eller inflationsskyddpåverkar inte marginalskatterna, om man inte ändrar påprogressiviteten i skattesystemet. Marginalskattesystemet är en viktig fråga,och den måste lösas. Men en lösiung av frågan om marginalskattema löserinte Nr 97 frågan om Inflationens skattehöjande effekt, och lösningen avinflations- Torsdaeenden skyddet I skattesystemet löser Inte frågan om marginalskattema, och 27 mai 1971 därförär det helt ointressant att tala om att effekten på det ena området -------------- blirnoll, när man löser problemen på det andra området. Ekonomisk debatt Sgjiaa jn naturhgtvis fråga sig hur totaleffektema bhr utav ett sådant här system, och detfinns också de som menar att det blir så små effekter att det av det skäletnärmast är ointressant. Det bhr inte några skattesänkningar av betydenhetframgår det bl, a, av den här reservationen. Ja, finansministem och minvärderade utskottsordförande kommer säkert att tala om just den här frågan somen skattesänkningsfråga. Men det är inte det det gäUer, utan det är fråga omatt man skall höja skattema utöver de beslut som är fattade i detta hus. Omman ser på hur mycket det innebär i kronor räknat är det i vatie fall enligtmitt sätt att se Inte ointressanta siffror. Vid en fyraprocentig inflation och det är inget orealistiskt tal - får man in ungefär 700 mUjoner kronor merai skatter än vad har beslutat, och det är inte så htet.Redan andra året bhr det ytterhgare 700 mihoner, och så fortsätter det förvarje år med ränta på ränta. Skulle man ha exempelvis en sexprocentiginflation, får man in en dryg mihard och en nymihard. Vimenar att det vore ett bra första steg att få ett väl avpassat skydd motinflationens automatiska skattehöjande effekter utan att folk egenthgen fåttmera att röra sig med, dvs, har kunnat öka sin reella standard, VI hoppasdärför att finansministem nu vill låta se över skattesystemet och göraanpassningar i enhghet med det rimhga kravet. Finansministemsökte ju aUtid nedvärdera som politiker därför att hanvar ekonom och som ekonom därför att han var pohtiker. Men vad säger nufinansministern om alla de här ekonomema som inte är politiker och som ändå harengagerat sig i den här viktiga frågan? 1förrgår, när annonsskatten diskuterades i denna kammare, talade finansministemnärmast på ett sådant sätt att jag fick Intryck av att det var fel att tahänsyn tlU den debatt som fördes, I går, när lokaUseringsfrågoma var aktuella,ställde finansministem detta att ta intryck i motsats tUl beslutsfattandet hosstatsmaktema. Tvärtom är ju faktiskt demokratin fullt utvecklad först närfolket så mycket som möjhgt fått säga sin mening och därefter de valda ombudenfattar beslut. Jag kan inte omfatta den maktfilosofin att den som har maktenskaU bestämma utan hänsyn tUl andra. Det är inget svaghetstecken, enhgt minmening, hos en pohtiker att ta hänsyn tiU sakkunskapen. Det är inte hellernågot svaghetstecken hos en pohtiker att ta hänsyn tiU folkets egen mening. Alldelessärskilt gäUer väl detta i en fråga som skattema, eftersom enligt grundlagen det är svenska folkets urgamla rätt att sig sjäM beskatta. Om vi har respekt för grandlagen och trots allt som har hänt viU jag i alla fall hoppas att vi har det kan man inte acceptera att svenska folket får släppa tiU mlhardbelopp i skatter utan att svenska folket har fått besluta om det. ViU inte vår värderade finansminister göra det uttalandet att vi kan vara överens om just detta? Jag vill hoppas, 58 hen talman, att det är riktigt att Dagens Nyhetersledarrabrik " bryter Strängtystnaden" Inte har något frågetecken efter sig. Jag yrkar bifall till reservationen 2tUl finansutskottets den betänkande nr 26, reservationen tUlfinansutskottets betänkande nr 27, 27 rnaj 1971 reservationen 1 tihfinansutskottets betänkande nr 28, reservationema till finansutskottets betänkanden 29 och 30, reservationerna 1 och 2 tiU skatteutskottets betänkande nr 37 och reservationen 1 tih skatteutskottetsbetänkande nr 40, i Bäckmora(c): Som bakgrund tiU vad jag skall säga med anledning av skatteutskottetsbetänkande nr 40 vUl jag först anlägga några synpunkter på konjunkturläget, Konjimktumtvecklingeni vårt land meUan finansplanen och den nu avlämnadekompletteringspropositionen visar på en kraftigare avmattning än vadfinansministern föratsåg, Uppenbarhgen underskattade finansministem detendenser tUl avmattning i konjunkturen som fanns och som även kundespåras , Konjunkturutvecklingen var för övrigt en frågasom diskuterades ganska Ingående under valrörelsen. Det visade sig då attoppositionens bedömning av den väntade utvecklingen skilde sig betydhgt frånregeringens. Oppositionens krav på åtgärder inom den ekonomiska pohtikentiUbakavisades av regeringen. UtveckUngen under den gångna delen av 1971 har istort sett bekräftat att centems bedömning av konjunkturutvecklingen varriktig. Regeringensmera optimistiska bedömning har också satt spår i den förda ekonomiskapohtiken, där regeringens åtgärder icke varit tiUräckUga för att hindrakonjunktumedgången från att slå igenom med den kraft som den nu fick.Verkningarna av konjunktumedgången och den stigande arbetslösheten hadesannolikt kunnat mildras genom insatta motåtgärder. Frågan är om intefinansministem i sin nu avlämnade kompletteringsproposltlon fortsätter att varamera optimistisk än vad det verkUga konjunkturläget inbjuder tiU, Det ärsannohkt inget fel att vara optimist, men konjunkturatveckUngen stimuleras inteenbart av att man är optimist utan kräver också insatta åtgärder. Vårbedömning av den väntade konjunkturatveckUngen överensstämmer inte heUer dennagång med finansministems. Detekonomiska läget motiverar enligt vår uppfattning ytterhgare stimulans för attfrämja såväl investeringar som sysselsättning. För att bölja medarbetsmarknadsläget har utvecklingen på arbetsmarknaden och det bestrider välingen under den gångna delen av 1971 ingett särskUd oro och bekymmer.Arbetslösheten har legat på en hög nivå inom flera sektorer inom näringsUvetmed siffror mellan 50 000 och 60 000. SärskUt Nonland har som vanUgt drabbatshårt, och ett markant inslag har varit den förhållandevis högaungdomsarbetslösheten. Humvida vi har någon större ljusning att emotse när detgäller arbetsmarknaden återstår att se, men man får ändå hoppas på en sådan.Risken finns att arbetslösheten på nytt kan accentueras och vintem1971-1972. VisserUgen kan de av regeringen enhgt vår mening sent vidtagna lättnadema i denekonomiska pohtiken få en del gynnsamma verkningar på sysselsättningen, och dithör bl, a, upphävandet av investeringsavgiften, vilket bör kunna bidra tillett UvUgare byggande. Arbetslöshetenpå byggnadssektorn har varit betydande , och faran kaninte anses vara över, även om vi nu kan konstatera en förbättring iarbetsmarknads- och sysselsättningsläget. Framför allt tror jag att läget iNonland fortfarande påkallar aktiva lokaUserings- och arbetsmarknadspolitiskaInsatser, Vifinner det angeläget att den ekonomiska politiken framöver får en merasysselsättningsfrämjande inriktning än vad som förutsätts i den revideradefinansplanen, 1 vår partimotion har vi också pekat på en rad åtgärder som vianser böra sättas in. Ökadproduktion och export är av avgörande betydelse för att skapa bättresamhällsekonomisk balans. Industrins investeringsmöjligheter spelar härvidlagen stor roll. Förhoppningar i den vägen har inte slagit in. Uppgången för 1971väntas bli mot beräknade . Kreditåtstramningen och det högaränteläget har varit återhåUande faktorer, eftersom industrinssjälvförsörjningsgrad är försämrad. Framför allt har dessa omständighetersärskilt hårt drabbat den mindre och medelstora industrin. Detför 1971 gällande tioprocentiga investeringsavdraget hälsas därför än en gångmed tillfredsställelse och kommer att betyda en del i detta sammanhang. Meneffektema därav kan komma att låta vänta på sig och medför därför inte denomedelbara stimulans som läget kräver och som kunnat påräknas om åtgärdema sattsin tidigare. Trotsden senaste tidens räntesänkningar är räntenivån fortfarande hög och utgör enbelastning både för enskilda och för näringshvet. Man får därför hoppas atträntesänkningar även i fortsättningen kommer att företas. Enhgt vår meningbehövs ytterhgare stimulansåtgärder för att en tiUfredsställandeinvesteringsökning skall ske, vilket är en grundläggande fömtsättning för enökning av vår produktion och sysselsättning. Regeringen bör därför taytterhgare initiativ för att påskynda industrins investeringar, reservation som och har fogat tillskatteutskottets betänkande nr 40 har vi pekat på riskema vid en fortsattinflation och framhålht att statsmaktema på allt sätt måste förebygga dessarisker; eljest slår de ut i obehaghga prisökningar och försämrar vårIntemationella konkurrenskraft. En Inhemsk Inflation med bl, a, penningvärdeförsämringsom föhd får ju särskilt allvarliga återverkningar för framför alltinkomstsvaga grupper såsom bamfamUjer och pensionärer, 1mittenpartiernas motion i anledning av kompletteringspropositionen har också enannan sida av Inflationens verkningar påpekats. Med nuvarande brister IInkomstskattesystemet drabbas stora grupper av helt vanliga inkomsttagare avskatteskärpningar på icke reallöneökningar. Det är pengar som till stor delredan har ätits upp av inflationen, och ovanpå denna kommer sedan automatiskten högre marginalskatteklass, I vår reservation har vi begärt utredning ochförslag om Inflationsskyddade skatteskalor. vice talmannen fruNettelbrandt har redan berört den frågan, och jag ber därför bara att få yrkabifall tlU reservationen 1. Jag delar också de synpunkter som fru andre vice talmannenanförde beträffande reservationen 2 i samma betänkande, vilken avgivits avrepresentanterna för moderata samlingspartiet. I skatteutskottets betänkande nr 37, som denna debattjämväl omfattar, har utskottet behandlat motioner om åtgärder vid beskattningeni syfte att främja sparandet.