prot · FU0983 · 1971-12-31 00:00:00 — Man kan fråga sig hur vi har hamnat i detta läge. i använde formuleringen partipolitisk fastlåsning. En frågasom det verkligen är skäl att ställa är: Varför tog oppositionen inte uppRitsem under den långa debatt som vi har haft om vattenkraftutbyggnadeni detta land? Varför berörde man inte Ritsem med ett enda ord undervalrörelsen? Varför blev den frågan plötsligt intressant och stor efter valet,dvs. när det parlamentariska läget stod klart? Det är det förhåUandet som jagåsyftar när jag säger att detta också är en fråga om politisk moral. Med detta menar jag inte ett ögonbUck att inteRitsemprojektet under alla omständigheter skulle ha mött opposition ochinvändningar och att de som har arbetat emot och engagerat sig motRitsemprojektet skulle ha styrts av politiska skäl. Men jag viU bestämt hävdaatt hade den fråga som vi skaU fatta beslut om behandlats så som vibrukar behandla frågor i denna riksdag skulle vi ha kommit fram tiU ett beslutsom skulle ha inneburit ett ja till Ritsem, sammankopplat med ett nej tiUöverledningen av Kaitum. Ett sådant beslut skulle jag för min del ha varitberedd att ansluta mig tUl. Men detta blir uppenbarligen inte riksdagensbeslut. Jag säger ingenting om att det är oppositionens ambitionatt tiUdela en minoritetsregering ett voteringsnederlag den ambitionen finnerjag i och för sig fullt begriplig. Men jag tror att människorna i Norrlandkommer att ha svårt att förstå att för att nå det målet är man beredd att offrasysselsättningen för 500 personer och därmed försörjningen för 1 000 personer iGällivare, , och andra Norrbottenskommuner. ärman uppenbarligen beredd att utsätta vår kraftförsörjning för påtagliga risker. Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. () kort genmäle: inrangerade med ett snabbt greppalla som är motståndare till exploateringen av Ritsem under kategorin "desom icke veta vad de göra". När var i talarstolen hade jag enkänsla av att han tillhörde dem som inte visste vad han haft tiUfälle att hörai den tidigare debatten hans inlägg var upplagt som om här ingenting hadesagts förut. Det innehöll påpekanden som redan hade gjorts av dem som är påsamma linje som statsrådet och det innehöll en del repliker som hängdei tomma luften. Jag skall ta upp en av de sakerna, nämligen när statsrådettalade om att vi som är emot utbyggnaden kommer ur askan i elden genom att vi,som är intresserade av miljövården, i stället kommer att tvinga fram utbyggnadav kraftverk eldade med olja. sade att jag hade talat om att detvar gott om lågsvavUg olja; det gjorde jag faktiskt inte -jag sade att detfanns ökad tillgång på sådan, och det påståendet tror jag att jag har underlagför. Från , och kommer utbud av sådan. Jag sadevidare att de länder som inte kan tUlhandahåUa sådan olja får tänka sig attraffinera den i egen regi. Och jag sade slutligen, hänvisande tiU en utredningsom jag fortfarande har i handen här Nordforsk att man också uppe påskorstensnivå bör kunna göra en hel del. slår bort allt det där. Jag kan i så fallkonstatera att han befinner sig på en annan linje än sin regeringskoUega herrIngemund . Jag har här med mig Byggforum nr 1971, där herrBengtsson talar om bristen på svavelfattig eldningsolja och säger: "Medteknikens hjälp bör detta kunna avhjälpas. Siktet är inställt på att vid70-talets mitt skall kunna användas eldningsolja med högst svavelhalti aUa större tätorter i vårt land." Det är just vad som har sagts; Vi får tänka oss enövergångstid när vi dras med besvärligheter. Sedan bör de besvärligheternakunna minska radikalt, och då vore det beklagligt om vi hadeutbyggt vattenkraften på ett sätt som är irreparabelt. () kort genmäle; 1 morse fick vi höra av densocialdemokratiske utskottsordföranden att vi var ute alldeles för tidigt medatt ge ett besked om inställning tiU Kaitum. får vi höra av detansvariga statsrådet att vi är ute aUdeles för sent med att ge besked i frågaom Ritsem. Det avslöjar väl ihåligheten i argumentationen, när man på detsättet försöker hävda att det skulle vara orimligt av att i tidklargöra för de planerande myndigheterna sin uppfattning i fråga om denaturvärden som skulle sättas på spel vid en utbyggnad av Kaitum. Skälet tillatt vi kommer sent i fråga om Ritsem, herr industriminister, är ju att densocialdemokratiska regeringen utnyttjade den eftersläpande majoriteten eftervalet för att driva igenom ett beslut om intrång i . Vi upprepar vårt ställningstagande från den gången ochsäger nu som då nej till ett sådant intrång. Men svaret kommer mednaturnödvändighet sent, eftersom den socialdemokratiska regeringen valde atthandla på det sättet att den utnyttiade en majoritet i som intelängre stöddes av folkets flertal. Det är inte rimligt att, som industriministern gör, hävdaatt är nödvändigt för kraftförsörjningen. Energitillskottetfrån kraftverket blir ca 520 GWh , vilket kan jämföras med den totalaelförbrukningen, som uppgick till 66 000 GWh. Och centraladriftledningens prognos ligger ju på 145 000 GWh. Det blir aUtså härfråga om ett Ritsem som då skulle bidra av energiförsörjningen. När det gäller den toppeffekt som behövs vid haveriermåste man fråga sig hur planeringen skulle vara inom centrala driftledningenoch VattenfaU om de inte kan klara haverierna utan just Ritsem. Statsrådetnämnde såvitt jag hörde ingenting om de möjligheter som ombyggnad av äldrekraftverk kan ge för att skapa ett större effektuttag eller om vad vi kan hinnabygga fram av andra toppkraftverk och inte heller något om överföringen frånandra skandinaviska länder, som ju just vid toppefterfrågan är det avgörandeför att klara produktionen. I vad gäller sysselsättningen har jag pekat på alla deprojekt som i har fört fram i sin skrivelse. Vihar ännu inte fått veta varför regeringen inte har tagit ställning till devägprojekten. allmänna tal om lättsinne hosoppositionen! Det kan ju bara vara någonting som man griper till i ett läge, dåregeringen tydligen är förvirrad inför de många krav på bättre miljö som nureses från alla håll, inte bara från riksdagspartier utan också från en bredallmänhet. Då är det riktigt att vi behöver en riksplan för miljövård. Den harvi begärt, men regeringen har sagt nej till den. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: söker här med närmast bibliskavändningar att framställa sig själv som glesbygdens store vän. Det föranlederett upprepande av de frågor som jag har ställt tidigare och kan ställa tUlett statsråd, som äntligen är närvarande i debatten: Vad tänker ni göra, ni somär sådana glesbygdens vänner, ni som är sådana vänner till inland,vad tänker ni göra när anläggningsarbetena är slut? Skall ni då hitta på någonny form av miljöförstöring som skall fortsätta att sysselsätta folk? Är niberedda att göra det? Vad tänker ni göra för folk där uppe, där ni harprogrammerat in en nettoförlust av 18 000 arbetstillfällen i Norrbottenslän? Vad tänker ni göra åt sysselsättningsproblemen där uppe, ni som istatsverkspropositionen 1969 avslog länsstyrelses krav på attmålsättningen för skulle vara oförändrad befolkning när detgällde befolknings- och sysselsättningsprognoser? Låt mig konstatera att det är bra märkligt ochskrämmande att ett statsråd här bryter in i debatten och talar så pass längesom gjorde utan att med ett ord komma in på den naturvetenskapligasidan av saken. Det visar hur främmande han är för det naturvetenskapliga betraktelsesättet och den naturvetenskapliga bild- ningstraditionen.På ett sådant främlingskap bygger man ingen framtida miljöpoUtik i något land. Först vUl jag tiU säga att den svavelnedsmutsningsom jag talade om gäller också vid enprocentig svavelhalt i råoljan. Därför harvi en miljökonflikt inte bara när det gäUer vattenkraften utan även i myckethög grad jag skulle vilja säga i ännu mycket högre grad - när det gäUeroljekraften. Det är ingen skillnad mellan mig och jordbruksministern i fråga omönskemålet att med utnyttiande av en förbättrad teknik successivt minska dennanedsmutsning. Men vi skall inte inbilla oss att vi skulle vara på vägtill en situation där vi kan säga att oljekraftverken inte utgör den storamiljöfaran när det gäller vår kraftförsörjning. Jag är alldeles övertygad omatt skall vi gradera våra olika kraftkällor ur miljösynpunkt, så ärvattenkraften den mUjövänligaste. Också den innebär naturligtvis ettmiljöintrång, men det relativt minsta miljöintrånget. Sedan kommer atomkraften,som dock har sina mycket påtagliga miljöskadeeffekter både genom attkraftverken tar upp värdefull mark och genom det kylvattenutsläpp som är enofrånkomlig följd av kraftproduktionen. Vi har tUl slut - och det är det som ärpoängen med vad jag sade oljekraftverken. De förebråelser jag har gjort omoppositionens sätt att resonera kring Ritsem gäller att man inte ställer fråganså som jag anser är det enda rimUga sättet att ställa den. Det blir enavvägning mellan olika former av miljöintrång, och det finns inte någon enkellösning som befriar oss från miljöintrången. Denna avvägning kan mannaturligtvis göra på oUka sätt. Då menar vi att utbyggnaden av Ritsem innebär isin totalitet också det miljöriktigaste sättet att lösa problemet med vårkraftförsörjning. Sedan har jag, , inte sagt att Ritsem på grundav den energiproduktion som kommer är nödvändigt för kraftförsörjningen. Vadjag har sagt är att tar vi bort Ritsem, så måste vi ersätta den med någon annankraftproduktion. Då möter vi problemet om vi verkligen kommer att få fram denersättningskraften . Jag menar att man inte skall fatta beslut i den härfrågan utan att ha den risken alldeles klar för sig. Det förvånar mig att desom så hårt har gått in för ett nej tiU Ritsem nu inte har tagit upp den sidanav problemet, eftersom den kan ställa oss inför utomordentligt allvarligasituationer . Jag har kritiserat för att hansstäUningstagande till Ritsem har kommit sent. Då säger att han intekunde komma förr därför att regeringen inte passade på att lägga fram förslagetom Ritsem förrän under höstriksdagen 1970. Men , Ritsem har jufunnits med i planeringen ända . Det var verkligen ingen nyhet somregeringen presenterade höstriksdagen 1970. Det har varit med iplaneringen, och det har varit med expUcite uttalat så sent som , dåherr hade alla möjligheter att ta ställning till Ritsem. Men såvitt jagvet - och ingenting av vad sagt här tyder på att den uppgiftenär felaktig - finns det inte något uttalande från sida om Ritsem,inte ens under valrörelsen, utan Ritsem dyker upp som enfråga först val. Om vi vUl tUlvarata möjligheterna att lösasysselsättningsfrågan för den arbetskraft som direkt berörs på ett hyggligtsätt och undvika de risker vi utsätter vår kraftförsörjning för, då är det försent att säga nej tUl Ritsem . Inga synpunkter på och inga förslag om en ökadoch effektivare och aktivare regionpolitik kan ändra innebörden i det beslutsom oppositionen är beredd att votera igenom, nämligen att ett nej tillRitsem betyder att vi berövar kommunerna i 500 arbetstillfällenunder . () kort genmäle: Det är självfallet att detta medtoppkrafteffekten är det viktigaste när det gäller utnyttjandet av Ritsem. MenRitsems effekttiU-skott där kommer inte förrän tidigast , och det voreju märkligt om man inte under den tiden skulle kunna få fram reservkraft genomannan utbyggnad. Och är detta omöjUgt måste man ju fråga sig: Går det då attförsvara den våldsamma försäljningskampanj för ökad eluppvärmning somvattenfallsstyrelsen bedrev ännu tUl ? Det måste ju i så faUvara en häpnadsväckande dålig planering. Sedan håller jag gärna med industriministern om att dethade varit bättre om vi 1962 hade så i detalj satt oss in i detta att vi dåhade kunnat lämna ett sådant besked som vi nu lämnar i fråga om Kaitum och somutskottets ordförande förebrår oss för att vi lämnar. Men här har ju skett enupplysnings- och opinionsrörelse som har väckt oss på ett sent stadium, deterkänner jag gärna. Anklagelsen att jag inte under valrörelsen skulle ha tagit uppdetta är emellertid helt orimlig. Jag har många kamrater här, som varnärvarande på mina möten under valrörelsen och som är beredda att stå upp ochklargöra att jag talade om såväl Ritsem som Kaitum års valrörelseoch då redovisade uppfattning. Men det här är ju en situation som teknikerna världen överkommer i genom den nya folkrörelse som miljöengagemanget innebär. Hur mycketstöne är inte, som jag förut påpekade, konsekvenserna i , där man harräknat med en produktion av SST-plan och där man ställs inför en fullkomligt nysituation på grund av att den amerikanska miljövårdsopinionen har drivit framett nytt ställningstagande. Och vUka är inte de plötsliga konsekvenser somteknikerna i ställs inför, när naturvårdarna hos poUtikerna harfått gehör för sina "krav pä att den tidigare planeringen icke skallfullföljas. gjorde ett påpekande om SACO-konfliktensåterverkningar på möjligheten att ha en effektiv planering på sida något som vi skulle kunna komma att få lida av . Ja, herr talman,mycket är vi i oppositionen ansvariga för men inte för att harfått det allvarliga förlopp som den fått genom regeringens ställningstagande. () kort genmäle: Det är fullt rimligtatt industriministern gör vad han kan för att se till att vi här i landet inteskall lida brist på elkraft. Men nog är det att ge denna utbyggnad av Ritsemfullständigt orimliga proportioner, 4* protokoU 1971. om manvill göra gällande att vår kraftförsörjning skuUe äventyras för den händelseutbyggnaden inte kom till stånd. Det behövs ju bara att man läser näringsutskottetsbetänkande så långt som aUa - alltså också de socialdemokratiska ledamöterna har varit med om skrivningen. Där får man reda på det obestridda faktum attenergiproduktionen i den föreslagna kraftstationen "beräknas till genomsnittligtca 500 GWh (milj. kUowattimmar) , vUket f. n. motsvarar avårskonsumtionen av elenergi i och av den årliga tUlväxten avdenna konsumtion". Så snäva marginaler har vi väl ändå inte att dettaskulle äventyra försörjningen! Ett besked om det jag har sagt det fick vi genom fjolårets konsumtionsbegränsning. Vi kunde tåla 5 å 10procents reduktion utan att det uppfattades som alltför besvärande och utan attindustrin klagade alltför bittert. På efterfrågesidan borde man faktiskt kunna göra en del.Herr sade att han var positiv i det fallet och åberopade i sammanhangetprofessor . Jag har emellertid uppfattat professor 'framställning hos som en klar kritik mot vad manförsummat på officiellt håll. Han talade om att vi borde ha sett till attisolera bostäderna bättre, att återvinna värme i ventilationen, att hållainomhustemperaturen , att införa fjärrvärme där så är möjligt och kanske litet mera skämtsamt att låta fritidstorparna hugga ved i stället föratt använda elkraft för att värma sina bostäder. Det tycker jag är ett beskedom försummad planering från myndigheternas sida. Jag har lyssnat till vad tidigare anfört idenna fråga och viU gärna säga att jag känner sedan ganska längeoch har alltid uppskattat hans sätt att diskutera viktiga frågor här ikammaren. Jag skall här ta upp några av de saker som nämnde. Jag har här blivit anklagad för att svartmåla läget. Dethar sagts att produktionen i Ritsem trots allt är Uten, i relation tUl dentotala kraftproduktionen. var inne på samma sak. Och så drar manslutsatsen att den inte kan vara avgörande för vår kraftförsörjning i mitten på1970-talet. Men jag har inte sagt att den är avgörande, utan att jag tycker detär viktigt att man har klart för sig att vi lever rätt farligtnär det gäller vår kraftförsörjning. Det gör vi dels på grund av den snabbaförbrukningsökningen, dels på grund av de speciella svårigheter som haruppstått på produktionssidan, vUka delvis beror på ändrade beslut av riksdagennär det gäUer vattenkraftsutbyggnaden,Det är framför allt därför som jag harförebrått för att han inte under hela den stora Vindelälvsdebatten -låt oss säga omkring 1967 drev Rltsemfrågan, Däremot håller jag med om att vihade ett annat opinionsläge , och visst skall man kunnaändra sig . (HerrHelén: Jag tUlhörde inte då.) Nej, jag menade . Om man i det läget hade drivit Rltsemfrågan,alltså med Vindelälvsdiskussionen, skulle situationen ur VattenfaUsplaneringssynpunkt ha varit en annan. Jag tycker inte synd om teknikerna iVattenfall för att de råkar ut för omplanering-ar. Det är inte teknikerna somlider av omkastningen i planeringen, fastän det är klart att de får detbesvärligare, vUket i och för sig är bekymmersamt. Nej, de som får lida av attplaneringen inte genomförs är konsumenterna. De får lida av deproduktionsstörningar som vi riskerar med detta beslut. Jag vill inte allspåstå att störningar med nödvändighet kommer att inträffa. Det kan jag integöra. Men vad jag har velat understryka i debatten och det vore fel om intedetta också fanns med i bakgrunden till det beslut som kommer att fattas äratt vi tar en risk om vi säger nej tUl Ritsem. Sedan nämnde jag inte för att så att sägastarta en process med i denna arbetsmarknadskonfUktfråga; jag nämndeden som ett faktum för att den har haft återverkningar på Vattenfallsplaneringsförmåga och, framför allt, allvarUga återverkningar påRinghals-stationen. Det tycker jag är en information som jag somindustriminister och ansvarig inom regeringen för energiförsötiningen har rättatt ge utan att vi skall behöva försvinna i en annan diskussion, som göra. Det är ett faktum att när det gäller att fullgöra sinauppgifter de uppgifter som vi här i har ålagt verket och somansvarigt för av den svenska kraftproduktionen är i ettutomordentligt besvärligt läge. sade att vi kan tåla en fem- ellertioprocentig nedskärning av industrins elkonsumtion. Nej, , det är- det vill jag bestämt hävda att feltolka erfarenheterna av denutomordentligt kortvariga ransoneringsperiod vi hade. Visst kan manengångsspara en del i industrin, men att tro att vi skulle kunna driva dennuvarande svenska industriproduktionen med 10 procents lägre energiförbrukning,det är dess värre helt fel. Jag tror heUer inte att har läst professorHambrseus rätt när han säger att detta att vi inte har isolerat bättre, att viinte har mera återvinning, är en anklagelse för försummelser i den fördapolitiken. Varför har vi inte haft det? NaturUgtvis därför att vi har kunnathålla så låga energipriser att det inte har lönat sig, attisoleringskostnaderna alltså varit högre än besparingen i värmekostnaderna. Detvar därför jag sade i mitt anförande att en ökad grad av isolering och en ökadgrad av värmeåtervinning får vi, om vi höjer energipriset. Då blir det ennaturlig följd av ett ekonomiskt tänkande. Det här är inte saker som man enbartreglerar fram det borde kunna hälla med mig om. Herr tredje vice talmannen anmälde att anhålUtatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarerepUk. HerrANDERSSON i (fp): Man blir litet förvånad när man lyssnar påutskottets ordförandes argumentering mot utskottets stäUningstagande. Han vUlegöra gällande att det väsentliga för utskottsmajoriteten var att fällaregeringen. Då frågar man sig: Har inte följt upp den debatt som , då hade att behandlajordbruksutskottets utlåtande nr 5 1 med anledning av proposition 173, därKungl. begärde bemyndigande att göra intrång i Stora Sjöfalletsnationalpark, vilket enligt vad som framgick av propositionen skulle innebäraAutajaures reglering och anläggandet av Ritsems kraftstation? TUlutskottsutlåtandet var fogad en reservation som byggde på fyra motionspar frånsamtliga oppositionspartier. Det var väl ett klart besked om denviljeinriktning som fanns inom oppositionen mot det då framlagda förslaget. Vi hade aUtså då en eftersläpande situation i kamrarna, vihade en socialdemokratisk majoritet. Självklart var att när frågan ånyo skullekomma upp skulle situationen kunna bli en annan. Vi hade en lång debatt, ochden gäUde exakt samma problem som vi diskuterar här : naturvårdsfrågankontra energiförsörjningen. Den socialdemokratiska riksdagsmajoriteten vannvoteringen, och på så sätt avslutade vi det europeiska miljövårdsåret. Mantycker nog att det året hade kunnat avslutas på ett värdigare sätt. Men det varbråttom med att få det godkännande som fordrades för att göra ettintrång i , där vi vanliga människor inte ens får bryta en kvist. har det alltså gått sedan den dåvarandesocialdemokratiska riksdagsmajoriteten gav tillståndet att göra intrång inationalparken, och projektet har varit föremål för en intensiv debatt.På opinionsmöten, i press och senast i TV-programmet har ett enormt intresse från allmänheten visats just när detgäller anläggandet av Ritsems kraftstation. Över 1 500 människor skickade t.ex. in svar till TV i denna fråga. Samtliga dessa I 500 utom 41 var emot enutbyggnad. Man kan då fråga sig om det bara är de som är intresserade av attdet bUr ett nej tUl utbyggandet som skickar in svar. Är det andra betingelsersom gör att de som viU en utbyggnad icke svarar? Det är självfallet svårt attbesvara den frågan. Men av det intresse som kan noteras framstår det somtämligen klart, att den övervägande delen av svenska folket vill att vi skaUförsöka behålla den form av högnordiskt fjällandskap som vi har just i dessaområden kring Ritsem. I näringsutskottets betänkande nr 15 har vi ägnatRltsemfrågan stor uppmärksamhet. Statsrådet ifrågasatte om vi har fäst så storuppmärksamhet vid de olika problem som sammanhänger med detta projekt. Av detfylliga betänkandet framgår det väl klart att vi vid vårt stäUningstagande harbeaktat olika aspekter. När det gäller naturvårdssynpunkterna kan ingen kommaifrån att och fågelskyddsområde tUlhörvåra värdefullaste områden. Botaniskt är området ytterst förnämligt och kanenligt sakkunskapen jämföras med och nationalparker. Det ärovärderligt för forskningen och för djurUvet högst betydelsefullt, eftersom detför de djurarter som uppehåller sig där är ett reproduktionsområde. säger förespråkarna för en utbyggnad: Varför bråka omintrånget, varför bråka om att kommer in med schakt- ochgrävmaskiner på området och gräver en tunnel tiU Ritsems kraftstation ochdämmer upp sjön ? Man naggar ju bara litet i kanten; man tarbara , och det finns ju så väldigt mycket kvar där uppe. Ja, men tidigarehar naggats på sammanlagt , och för varie gång somområdet naggats i kanten blir den återstående delen så mycket värdefuUare.Ingen kan komma ifrån att störningar uppstår för de djursom vistas i området. Det är nog så som skriver i sin sammanfattningom projektet , att det inte kan förnekas att medförskador. Från sida har vi starkt understrukit detstora värde som området representerar genom de sammanlagda kvaliteterna. Urnaturvårdssynpunkt är det oförsvarligt att spoUera dessavärden genom en utbyggnad av Ritsem. Av samerna och deras företrädare, som vihar mött i utskottet, har vi fått veta att tidigare intrång på deras markermedfört svåra störningar för renskötseln. genomförande betyderatt ytterligare renbetesland förloras och att renarna blirutsatta för störningar. Det är förståeligt att en minoritetsgrupp som samernakänner sin existens hotad genom beslut som påverkar deras levnadsförutsättningar. Av anförande framgick att rennäringenbetyder så Utet här i landet. Man kan lätt av de senaste buden förstå att desamer som vistas i dessa områden till viss del är villiga att ta emot enkompensation, särskUt när det har bjudits så höga summor som har redovisats itidningarna. Visst kan man ge denna folkgrupp ekonomisk kompensation. Men vadvi anser vara väsentligt i detta sammanhang är att vi vill bevara den form avkultur som finns i . Visst kan man ge dessa människor 100 miljonerkronor och visst kan man omskola dem så att man inte har några problem med justdem, men vi tycker att det är självklart att denna folkgrupp skaU behandlas påett riktigt och rimligt sätt så att den kan leva under de betingelser den självföredrar. Under debatten i utskottet om vår energiförsörjning ochbetydelsen av att vi bygger ut Ritsem har vi som företräder utskottsmajoritetenhävdat att det energitiUskott som man här skulle få endast motsvarar 0,8procent av årskonsumtionen av elenergi i och av denårliga tUlväxten av konsumtionen.