prot · FU09132 · 1971-12-31 00:00:00 — De kommunala frågorna skulle alldeles komma bort i valrörelserna dekommunala valen skuUe helt falla under riksdagsvalets skugga. ledde kompromissen i grundlagberedningen tUlen överenskommelse mellan partierna. Inom riksdagsgrupp varbetänkUgheterna så starka att det länge var oklart om gruppen skulle ge sinanslutning kompromissen. Alla kunde inte heller övervinna sinabetänkhgheter och vara med, utan gick sin egen väg både i utskottet och Iriksdagen. Hur det var Inom vet jag Inte. Det var emellertid enaUmän uppfattning då att var det parti som var mest angeläget attfå kompromissen UU stånd. Hur som helst så träffades det en partlöverenskommelse och Inte vilken överenskommelse som helst, utan det var en partlöverenskommelsesom gäUde en författningsreform. Man kunde alltså räkna med att reformen Intebara skulle bil en dagslända, som levde över ett val eUer två. Och att riksdagenredan nu skall ta initiativ till avsevärda ändringar I vad som beslutades 1968kan inte komma i fråga. Yrkandet I den reservatlon som är fogad till utskottetsbetänkande begränsar sig dessutom tUl att avse endast den gemensammavaldagen. De treåriga mandatperioderna är troligen ett större problem, framförallt när det gäller planeringen av statlig och verksamhet. En framtidareform måste självfallet avse båda dessa delar av författningen. Farhågorna för att de kommunala frågorna skuUe komma Iskymundan I valrörelsen har besannats genom den analys som gjorts av 1970års val. Från den kommunala demokratins synpunkt är detta beklagligt, även ombeskedet ingalunda kom som en överraskning. Framför allt kom det inte som någonöverraskning för oss Inom . Däremot verkar det som om man inomfolkpartiet skulle vara mera överraskad. Trots att man I folkpartietspartimotion bara ville ha fram tlUgängUgt material om de lokala frågornas rollvid val är man nu beredd att hemstäUa om åtgärder för att ersätta dengemensamma valdagen. Men som Jag redan sagt kan det Inte komma i fråga attredan efter endast ett val biträda ett sådant yrkande. ledamöter I utskottet har i ett särskilt yttrandegivit sin syn på denna fråga. Yttrandet slutar med orden; "Frågan fåremellertid ofrånkomligen tas upp UU ny diskussion i senare sammanhang. "Det finns alltså Ingen anledning att ställa något annat yrkande än bifaUUll utskottets hemstäUan om avslag på motionerna. Jag ber att fåyrka bifall utskottets hemstäUan. Hen (): Jag beklagar att Ingen avutskottsmajoritetens företrädare har velat ta ordet . Det är verkligen intejag som har trängt mig fram på denna framskjutna plats på talarlistan, meneftersom Ingen annan vill begära ordet är det naturhgt att jag ställer upp. Till i mångahänseenden tänkvärda Inlägg vill jag bara göra det påpekandet, att vidmotionstiden förelåg ännu Inte det material frånundersökningsgrupperna som kunde ge oss en tillfredsställande bild av hurväharna hade reagerat inför det tryck av den rikspolltlska valrörelsen somtydhgen rådde års val. När detta material blevtillgängligt var det naturligt för oss - den här frågan har ett levandeförflutet Inom - att följa upp den grundsyn vi har. Vi menar ocksåatt det är viktigt att ge en verklig handlingsfrihet efter 1973 årsval, vilket förutsätter ett beslut före nästa riksdagsval. Det har redan här talats en hel del om kompromisser. Dehar ofta den särpräglade egenskapen att de Innehåller delar som ingenegentligen tycker är bra. Men man kan ändå I ett visst läge anse det bättre attacceptera även de dåhga delarna av en kompromiss än att avstå från etthelhetsförslag som man bedömer har väsentliga fördelar. För vartUlkomsten av enkammarriksdagen med väljarnas suveräna rätt att på en och sammadag utse representanter, ur vilkas krets en handlingsdugllg regering kundeframgå, det avgörande Inslaget. Överenskommelsen om den nya författningen, konfirmerad meden omröstning 1968, var en typisk kompromiss. Trots stark kritik I sak accepteradevi från hberalt håll jag tUlhörde då Inte själv , menriksdagsgruppen hade denna uppfattning vid voteringen 1968 det Inslag ikompromissen som den gemensamma valdagen utgjorde. Vi accepterade den därföratt vi kände starkt för centrala inslag I övrigt -vilka de var angav jag -I det beslut som fattade. Efter decenniers hård kamp av liberaler motfrån början närmast kompakt motstånd kunde besluta om Införandet avdenna enda kammare. Det var det som för oss var det väsenthga. VI accepterademot denna bakgrund den specieUa Ingrediens I kompromissen som dagens debatthandlar om den gemensamma valdagen men vi gjorde det, som dåvarandestatsministern framhöU i en något överdriven karakteristik I debatten1968, "med beklagande och under dystra profetior om den komm nalademokratins undergäng". Men inte heller från socialdemokratiskt håll kunde manrimligen vara särskilt nöjd med den gemensamma valdagen. I direktiven tUlgrundlagberedningen hävdade t. ex. regeringen själv följande: "Om helariksdagen väljs med kommunalvalen finns sålunda grundad anledningantaga, att de rlkspoUtiska frågorna på bekostnad av de kommunalpoUtiskakommer att dominera valrörelsen så att den kommunala demokratin kommer att tillfogaskännbara men." Liknande farhågor uttalades från många håll. Inte minst avherr i Luttra. i gjorde denna spådom:"Jag tror att erfarenheterna kommer att visa, att friståendekommunalval är en nödvändig förutsättning, om man vill ge den kommunalademokratin tiUfredsstäUande betingelser." Jag övergår så till BertU , som var folkpartietstalesman och under vars partUedarperiod de faktiska kompromisserna träffadesoch utan vars envetna arbete för en verkligt demokratisk författning vi i dagknappast skulle ha suttit I en direktvald enkammarriksdag. Den gemensamma valdagen m. m. 3 protokoU 1971. Dengemensamma valdagen m. m. de I riksdagsdebatten 1968 för del sinskepsis mot den gemensamma valdagen på bl, a, följande sätt: "Jag ärmycket skeptisk till tanken att den svenska demokratin skulle främjas genom attröstning på kandidater till kommunala församlingar och till sker påen och . Kommer inte de kommunala frågorna att trängas undan frånvaldebatten än mer än de har gjort I radions och televisionens epok?Kan väljarna vänja sig vid att vid behov rösta på ohka partier en och samma dagför att utkräva ett specieUt kommunalpoUtlskt ansvar eller ett därifrånavvikande rikspoUtiskt ansvar? Om väharna i det helt dominerande antalet fallskulle rösta på samma parti vid aUa tre valen kan något speciellt ansvar Inteutkrävas. Detta kan I så faU knappast befrämja den kommunala demokratin," Den dåvarande socialdemokratiske gruppledaren, som nutillhör regeringen, sammanfattade inlägg så här; "kommer att göra allt för att bekämpa den delen av uppgörelsen". Försin del menade den socialdemokratiske gruppledaren att en riktigare uppläggningfrån hade varit "att säga att de inslag i denna uppgörelse somvisar sig vara till skada för demokratin, skall undanröjas, och det kommer juatt ske utan att man gör någon deklaration". Ja, vore det så väl att olyckhga Ingredienser I enkompromiss avlägsnades av sig själva skulle vi inte behöva någon debatt här . Det har genomförts ett val med gemensam valdag, BjörnMolin har här redogjort för de undersökningar som utförts om effekterna på denkommunala demokratin. Undersökningarna är talande. De innebär ett bekräftandeav de farhågor i fråga om den kommunala demokratins möjhgheter som andra uttryckte riksdagsdebatt. Man kanutifrån dessa konstateranden hävda två ohka linjer. Den ena linjen är den som bl, a, utskottets majoritet görsig till talesman för: Det träffades en överenskommelse 1968. I den överenskommelsenIngick den gemensamma valdagen. Visserligen var det ingen som tyckte att dettaInslag var särskUt lyckat och visserhgen visar val att de farhågor somfunnits i fråga om den kommunala demokratins möjligheter var berättigade. överenskommelse är träffad inför voteringen 1968, och det är ingenting attgöra åt det. Hur länge kan man håha en sådan hnje i när denkommunala demokratin upplevs som otillfredsställande av allt större grupper? Den andra linjen är den som företräder: Detträffades en överenskommelse 1968 som var nödvändig för att ett beslut som gavmakten över riksdag och regering åt folket skulle kunna fattas. mer än treår senare, när vi ser hur den gemensamma valdagen verkar på den kommunalademokratin, finns det ingen anledning längre att håUa fast vid det inslag Ibeslutet som de flesta redan då var överens om var det sämsta inslaget ibeslutet. Vi har en ny tid med allt starkare krav från de vanliga människornapå verkhga möjligheter tlU medinflytande. Inte minst på det kommunala planet.1968 var opinionen ännu Inte så lätt att avläsa hos dem som krävde en helt nygrad av delaktighet I den kommunala beslutsprocessen. Och man kan väl säga det tycker jag att vi måste erkänna från att inget parti var heltpå det klara med styrkan I den unga generationens aktiva intresse ochkänsla för den levande miljön och därmed för de kommunala frågorna. 1971 bordeingen längre kunna göra sig döv för styrkan i denna opinion. Att många väljareännu saknar intresse för kommunalpolitikens tekniska finesser, att de Intekänner UU namnen på dem som har de tunga kommunala förtroendeuppdragen och ännumindre på aUa de övriga som sliter hårt med det vardagliga kommunala arbetet ären sak. Men det betyder inte att det skulle vara omöjligt att kanaUsera dessaunga väljargruppers levande engagemang för den lokala miljön tUl ett direkt partipoUtisktintresse. Då måste emellertid de kommunalpohtiska ämnena också få slå igenom iegna valrörelser där rikspoUtlken -visserligen är den stora referensramen meninte lägger sig på de kommunala frågorna med en förlamande tyngd. För oss ärdetta I högsta grad en principfråga. Det duger Inte att I med dess delvis nyaströmningar försvara sig med att man är bunden av kompromisser i det förgångna.Det är -viktigare att känna sig bunden av människornas krav på en fungerandedemokrati och reellt medinflytande, inte minst över de frågor som behandlas Ikommunerna och som så nära berör många människors vardag. Det är motdenna bakgrund som jag yrkar bifall reservationen. Den gemensamma valdagen m. m. i Luttra (c) kort genmäle: Det material om de kommunala frågorna ivalrörelsen som föreligger fanns Inte när skrev sin partimotion,säger . Men hela debatten 1968 präglades ju av oro för den kommunalademokratin. Även utskottets ställningstagande och beslut prägladesav den oron. Att den skada som alla räknade med skuUe tillfogas den kommunalademokratin genom den gemensamma valdagen borde mötas med specieUa åtgärder varman överens om vid det tillfäUet. En av dessa åtgärder var att den kommunalademokratins problem skuUe aktuaUseras genom ett särskilt utredningsarbete.Utredningarna på detta område pågår, som vi aUa känner till. Det som har inträffat var alltsåväntat redan då partiöverenskommelsen träffades inför författningsreformen. HenPETTERSSON i (s): Från början hade jag inte tänkt delta i dennadebatt, närmast av den anledningen att en partiöverenskommelse har träffats.Folkpartiet har varit aktivt för att försöka åstadkomma denna överenskommelse det finns alltså en bakgrund därvidlag. har inte motionerat tlUårets riksdag om att den gemensamma valdagen skaU upphävas utan har hakat på enmotion, som är väckt av några centerpartister. Man har alltså tagit ett heltnytt Initiativ. Plötsligt fick denuppfattningen att man nu skulle aktuaUsera denna fråga. anmärkte på att ingen från socialdemokratiskthåU hade deltagit i debatten. vice ordförande och jaghade talats vid, och vi hade kommit överens om att han skulle ställa yrkandetom bifaU tiU utskottets förslag. Den gemensamma valdagen m. m. Jag hoppas att sådana här små oförskämdheter inte skallbehöva upprepas alltför ofta. Jag vlU ha detta sagt, för att det hela skallvara klarlagt. Man skall Inte gå upp I talarstolen och ha alltför förutfattademeningar, när man uttalar sig. Beträffande själva sakfrågan kan det vara nog såIntressant att tala om den uppgörelse som träffades. var Inte medvid det tillfäUet, men jag själv var med. Vi diskuterade då också sambandetmellan kommunalpoUtlk och rlkspoUtlk. En utredning var tillsatt, den s. k.länsdemokratlutredningen, som hade att behandla dessa frågor. Den kom fram tillatt det fanns och jag tror inte att vill förneka det sambandet -ett mycket starkt samband mellan kommunalpoUtlk och rlkspoUtlk. Jag kan erinra om 1966 års kommunalval. Vad var det mestdominerande i det kommunalvalet? Inte var det de kommunala frågorna. Möjligenvar här i en dominerande fråga. Det varrikspoUtlken som dominerade. Vad har varit det dominerande i det kommunalvalsom ar förrättats i ? Inte är det de norska kommunernas förhåUanden, utanframför allt har det varit frågan om anslutningen UU EEC och liknande frågor.Man kan alltså inte skilja ut kommunalpoUtlken från rikspolitiken. Om manskulle försöka skUja ut kommunalpoUtlken och göra ett helt renodlat kommunalval vUket är praktiskt omöjligt - skulle man säkerUgen tyvärr få uppleva ettmycket svagt intresse från medborgarna. När det gäller att få vara med och påverka den kommunalaprocessen tar sig intresset emellertid helt andra uttryck. Såsom en föhd av denträffade överenskommelsen är frågan, hur vi skall kunna få den kommunalademokratin att fungera bättre, föremål för utredning. Det finns olika problemsom man där har under övervägande. Jag skulle kunna sluta här. Jag är helt överens med herrHernelius beträffande historieskrivningen, och jag är också överens om det somi övrigt sägs från hans parti, som alltså har varit med om att träffa enöverenskommelse. talar om kompromissen beträffande gemensam valdagsom träffades för länge sedan han uttryckte sig ungefär som om denöverenskommelsen skuUe vara någonting fjärran och avlägset. VI måste komma Ihågatt den utgör en del av en total författningsreform. Vi bör också komma ihågatt de direktiv som talade om Inte var ensidiga direktiv frånregeringen, utan det var direktiv som skrevs efter överläggrungar mellan depoUtiska partierna I ett försök att åstadkomma någon lösnl g av dessa frågor.Jag tycker att det verkar som om man kan säga att svårigheter kan uppståatt lägga fram ett gemensamt förslag till en slutUg lösning i fråga omförfattningsreformen . Om en ledamot som företräder ettpoUtiskt parti i grundlagberedningen inte längre har något stöd från sittparti, kommer det att bh oerhört svårt att få en gemensam lösning. Jag vUl citera vad och harskrivit vilket jag helt Instämmer I nämligen: "Att nu vidtagaförberedande åtgärder för att upphäva den gemensamma valdagen bör enhgt vårmening Icke komma I fråga," De skriver också: "Det skulle vidare varaägnat att minska allmänhetens tilltro till partiernas önskan att stå fast vidingångna avtal," Det var av den anledningen som jag ansåg attdet skulle vara till fyUest att utskottsmajoriteten här företräddes avutskottets vice ordförande. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall utskottets hemställan. () kort genmäle; Mitt påpekande, att jag kom att tala här utanatt ha fått lyssna till någon företrädare för den socialdemokratiskamajoriteten I , uppfattade som enoförskämdhet. Det tycker jag verkUgen är att ta tUl kraftiga ord. Jag fann detnaturligt att påpeka att vi inte hade fört den här debatten från de vanligapremisserna, att partUedarna inte kommer in i debatten förrän företrädarna förrespektive riktningar I utskottet har kommit tUl tals. Jag har många gångerfått höra att partiledarna tränger sig fram, och jag var angelägen om att detmissförståndet inte skulle uppkomma, men om uppfattade mittpåpekande som opassande och olämpUgt ber jag honom gärna om förlåtelse. Sedan kom in på viktigare saker. Jaguppfattade det så att han karaktäriserade det som skedde 1968 som en totalförfattningsreform. Det kan väl ändå Inte vara riktigt. Har jag gjort migskyldig tUl ett nytt missförstånd nu? Jag konstaterar att det inte var tal omnågonting sådant, utan det var en överenskommelse som skulle träffas I avvaktanpå ytterligare reformarbete. Detta kom senare att äga rum I olika instanser.Herr hänvisar här till länsdemokratlutredningen, men det är såvittjag förstår ett minnesfel, för I länsdemokratlutredningen var detsocialdemokraterna som i det här sammanhanget bildade majoriteten, medanföreträdarna för de övriga partierna reserverade sig. Det går alltså inte atthänvisa dit. Man måste håUa sig tlU det som har hänt I verkhgheten, ochdär är det som hände års valrörelse och de undersökningar som såsmåningom har kommit fram efteråt helt avgörande. Redan i folkpartietspartimotion tog vi upp den principieUa aspekten, men vi efterlysteresultatet av dessa undersökningar. När de hade kommit var det naturhgt för ossatt påbörja den opinionsbildning, som kommer att leda till att dengemensamma valdagen försvinner, därför att den ger otUlräckligt utrymme för dekommunala frågorna I valrörelsen. Det här debattärendet kommer att följa kammaren . Detär naturhgt att redovisa att vi I denna fråga har uppfattat kompromissen 1968som helt otUlfredsstäUande, Det klargjordes också av inför offentlighetenatt enhgt hans uppfattning hade moralisk rätt att redan efter ettbegränsat antal år resa frågan om återgång tUl ohka dagar för kommunala val ochriksdagsval. Det är den uppläggningen vi nu fullföher. Dengemensamma valdagen m. m. () kort genmäle: Det var kanske litet överraskande att hörakonstitutionsutskottets ordförande säga att utskottets vice ordförande herrLarsson I Luttra skuUe företräda utskottet I den här debatten. sade dels att han nu liksom var starkt kritisk mot systemet Den gemensamma valdagen m. m. med gemensam valdag, dels att han uppfattade Idén om detkommunala sambandet som en metafysisk företeelse som Inte kunde bli föremål förnågon logisk diskussion. Detta kunde väl ändå Inte vara ett försvar för den socialdemokratiskaståndpunkten när det gällde gemensam valdag. Till vill jag säga att jag delar desynpunkter han där framförde, men den gemensamma valdagen är inte någonmetafysisk företeelse utan dess värre en realitet och en för den kommunalademokratin ganska hotfull realitet. Det var alltså därför som man nu skulleaktuaUsera frågan. När sedan ordförande säger att vihar diskuterat andra vägar för att förstärka den kommunala demokratin, måsteman ändå fråga sig: Har förslag vid årets riksdag för att I ohkaavseenden förstärka den kommunala demokratin fått stöd av konstitutionsutskottetssocialdemokratiska majoritet? Tanken på en vidgad länsdemokrati är avvisad.Länsdemokratlutredningens förslag har stoppats undan. Folkpartiförslag omkommundelsråd, om kommunala folkomröstningar, om ökad offentlighet, om vidgadinsyn i kommunala bolag har konsekvent avstyrkts av den socialdemokratiskamajoriteten. i (s) kort genmäle: Kanske vi får hålla oss tUl det formella. Vibör se vad som givit anledning till detta betänkande. Det är bl. a. motionen 86 p, 8 av m, fl. VilkenhemstäUan gör man I denna? Jo, att i skrivelse tUl Kungl, Maj :themställer om underlättande av att tillgängligt material om de lokala frågornasroU i valet bhr offentligt möjhgt. har här försöktåberopa det material som kommit fram från denna forskningsgrupp. Det kan hända attdet kommer mera material, men den motionen är i aUa faU I sak avklarad. Däromkan vi väl vara överens. Sedan finns motionen 524 av i m, fl.,i vilken hemställes att begär att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder föratt förbereda en prövning av den gemensamma valdagen enhgt vad som anförts imotionen. Det var den motionen som kanske framför allt berörde utskottets viceordförande därför att en centerpartist stod för den. har också iutskottet markerat sin inställning genom att avge ett särskilt yttrande tlUutskottets betänkande, och moderata samlingspartiet har gjort på samma sätt.Från socialdemokratiskt håll ansåg vi oss inte behöva markera det här med ettsärskUt yttrande, därför att vi har deltagit i överenskommelsen och står för det. Men folkpartisterna står aUtså Inteför vad man har kommit överens om. När jag talar om den totalaförfattningsreformen är avsikten att åstadkomma en total sådan. Men I detarbetet har man denna partiella reform, som alltså skall vara ett led i denhelhet som jag hoppas vi skaU kunna presentera från grundlagberedningen ibörjan av . Börjar man emellertid redan nu springa ifrånöverenskommelser i författningsfrågor då undrar jag när vi blir färdiga - omvi någonsin kan bh det. () kort genmäle; Det är nog nödvändigt att på nytt summeravad som hände 1968 och den Inställning som redovisades frånfolkpartiet, så att Icke bild här skaU stå oemotsagd. Den ärnämUgen Icke fullständig och korrekt. Hela tanken på det kommunala valsambandet kritiseradesstarkt. En plädering I sak mot en gemensam valdag gjordes vid beslutetsfattande. , som talesman för , deklarerade klart attkommande erfarenheter får påverka framtida ställningstaganden till den gemensammavaldagen. Han har I offentligt sammanhang markerat att vi redan efter ettbegränsat antal år har moralisk rätt att resa frågan om återgång tUl oUka dagarför kommunala val och riksdagsval. Detta gjorde han före denna debatt, och detvar aUtså känt i beslutsögonblicket. Han markerade ytterligare vår motviha motdenna ingrediens i kompromissen genom att slå fast: stöder gemensamvaldag för uppgörelsens skull vid dagens votering. Därmed är, tror jag, på ett tillfredsställande sättklargjort vad som hände den gången. Jag skaU gärna fortsätta debatten om herrPettersson och andra I kammaren har lust och ork med det. Sedan några ord till eftersom han väher enså formell uppläggning. Nog är det väl Utet märkligt attkonstitutionsutskottets ordförande, den främste i den socialdemokratiskagruppen i , icke vlU tala för utskottets sak utan låter sigföreträdas av en person som enligt de tUlgängUga handlingarna Icke har deltagiti beslutet. Den gemensamma valdagen m. m. () kort genmäle: Med anledning av vad sade vill jagframhåUa, att det starka intresse som knöts till den kommunala demokratin närförfattningsreformen genomfördes och den enighet som fanns hos attvidta dessa åtgärder får väl tolkas så att partierna inte uppfattade dennaöverenskommelse som något ganska kortsiktigt utan som något som skulle gälla entid framöver. Så uppfattade i varje fall vi partiöverenskommelsen, och -vianser att det är en överenskommelse som fortfarande gäUer och bör håhas. () kort genmäle: Det är riktigt, herrLarsson i Luttra, att man I särskilda yttrande säger att det ärnödvändigt att pröva den gemensamma valdagen I två val innan frågan på nytt tasupp till övervägande. Ett nej tiU reservationen betyder dock praktiskttaget säkert att man säger ja tUl ett tredje gemensamt val, nämligen , HenHERNELIUS (m); Jag skah Inte trötta kammaren med någonlängre historieskrivning rörande den gemensamma valdagen, SkaU den historienskrivas måste man gå längre tiUbaka än till 1968, Man måste i varje fall gåtUlbaka till Åre, tlU den höstdag jag höU på att säga meUan hägg och syrenmen meUan det att författningsutredningens betänkande hade pubhcerats och dennya grundlagberedningen hade tillsatts - då nuvarande statsrådet iegenskap av sekreterare I en utredning Den gemensamma valdagen m. m. framlade tanken på bl, a, en gemensam valdag som en avmöjligheterna tUl ett konstruerat kommunalt samband. Det förslaget, av herrLidbom sålunda framfört, betecknades, praktiskt taget, av folkpartietsdåvarande ledare som det minst oacceptabla av de tre förslagen som , I den karakteristiken Instämde företrädare för det dåvarandehögerpartiet, bland dem som var en nog så idog och trägenkämpe för enkammarsystemet som . Det har stått klart för var och en som deltagitI dessa förhandlingar att det kommunala sambandet i någon form, eventueUt iform av gemensam valdag, var det pris som socialdemokraterna begärde för attlämna sin medverkan tlU en enkammarreform. Det framkom Inte minst vid detsammanträde i grundlagberedningen som ägde rum efter valet ochdå man konstaterade att arbetet I beredningen kunde gå vidare sedan kännedomvunnits om de ohka partiernas ståndpunkt I denna fråga. Den gemensamma valdagen genomfördes under starkt motståndInom vissa partier.