prot · FU09146 · 1971-12-31 00:00:00 — Det har fördröjts på grund av en enhgt mitt sättatt se felaktigt förfarande när det gäller att utreda sådana här ärenden. Överläggningen var härmed slutad. de samhällsekonomiska fördelarna med järnvägstrafik,m. de samhäUsekonomiska fördelama med järnvägstrafik, m. m. Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara () den 24 novemberframstäUda interpellation, nr 218, och anförde; har frågat mig dels om jaganser att SJ.s möjUgheter att tillvarata järnvägarnas fördelar ursamhällsekonomisk synvinkel är tiUfredsställande, dels om jag kan lämna beskedhuruvida nedläggningen av persontrafiken på hnjen - fåranstå till dess arbetet med den regionala trafikplaneringen slutförts. Med anledning av den första frågan vill jag till att börjamed helt kort erinra om vad jag i åtskiUiga andra sammanhang uttalat, nämhgenatt SJ;s möjhgheter att hävda sig på transportmarknaden successivt har förbättratssedan tillkomsten av trafikpoUtiska beslut. TrafikpoUtiken måste dockständigt följas upp och anpassas tiU utveckUngen för att uppnå en frånsamhällsekonomisk synpunkt rimhg fördelning av transportuppdragen meUan deolika trafikslagen. a. detta sammanhang kan det landsomfattande regionalatrafikplaneringsarbetet väntas få stor betydelse. Målsättningen för dettaarbete kan sägas vara att för varje region få fram ett planeringsunderlag, somger de olika stathga, kommunala och enskilda trafikintressena ännu bättremöjligheter än tidigare att utforma trafikservicen på ett sätt som tillvaratarde oUka trafikgrenarnas och transportföretagens marknads- och kostnadsmässigaförutsättningar. Vad gäller den specieUa frågan om transporter av karosseridelarmeUan och för AB Volvos räkning kan följande konstateras. Fram tUl omfattade angivna transporter ettgodståg om 25-30 vagnar . Därefter ändrades produktionen vidVolvo/Olof-strömsverken temporärt i samband med en ombyggnad av verkstaden, ochtransportbehovet minskade till ungefär hälften eller 1213 vagnar . De fraktavtalsförhandhngar som i samband därmed upptogsmeUan SJ och resulterade i att SJ inte kunde behålla som godskundför de då aktuella transporterna. Anledningen härtiU var främst attenhetskostnaden för SJ per transporterad vagn inte minskade i proportion tiUden minskade godskvantiteten. Att köra ett tåg om 1213 vagnar kostar nämUgen istort sett Uka mycket som att köra ett dubbelt så långt tåg. När det gällertransport på långtradare är kostnaderna rörligare och mera proportionella motfraktad kvantitet, varför fann denna lösning ekonomiskt förmånUgare änSJ;s frakterbjudande. Den uppkomna situationen får alltså ses som en följd aven normal affärsmässig uppgörelse meUan två företag. När ombyggnaden av verkstadeni beräknas vara klar kan produktionskapaciteten ochtransportbehoven vid /Olofströmsverken väntas öka igen, vilket gör att SJdå bör ha goda möjUgheter att åter konkurrera om dessa transport uppdrag. har slutUgen tagit upp frågan ompersontrafiken på hnjen . Jag vill erinra om att regeringenlämnat SJ tiUstånd att lägga ned ifrågavarande persontrafik. a. måste frågan om en tiUfredsstäUande ersättningstrafiklösas. Först därefter kan tidpunkten för nedläggningen bestämmas. Jag ber att få tacka kommunikationsministernförsvaret på min interpellation. Innehållet i svaret gav knappast de upplysningar jag hadeväntat i det konkreta faUet vad gäller godstransporterna meUan ochGöteborg för AB Volvos räkning. Statsrådet påpekar att trafikpoUtiken måsteanpassas tiU utveckUngen för att man skaU uppnå en från samhällsekonomisksynpunkt rimUg fördelning av transport uppdragen mellan de oUka trafikslagen.Ja, det håller jag helt med om - samhälleUgt sett är det helt riktigt, men jagtror inte det är samhälleUgt riktigt att SJ genom för hårt tUlämpade principerbeträffande fraktsatserna, som knappast får rubbas, utplånar sig självt ikonkurrens med andra trafikanter. Kan inte SJ hävda sig i konkurrensen medbilarna när det gäller systemtransporter över långa sträckor, så vet jag intenär SJ kan hävda sig. Den aktueUa transportlängden är och godsmängden är obetydligt avvikande dag från dag. Vissa godsslag har alltsedan Volvodetaljer började pressasi biltransporterats tiU och jag hoppas att så måtte skeäven i fortsättningen, detta inte minst för att skapa trygghet för de människorsom sysselsätts inom transportnäringen i det berörda området och med vetskap omatt transporterna sker tiU befraktarens fulla belåtenhet. Men den del avVolvogods som tidigare järnvägsbefordrats har onekligen medfört en ytterligarebelastning på landsvägsnätet, som knappast kan anses försvarlig med hänsyn tiUden standard vägarna befinner sig i . En utbyggnad av vissa vägari framför allt län bhr en tvingande nödvändighet inom en snarframtid, och jag hoppas att denna utbyggnad kommer till stånd utan ytterligaretidsutdräkt. Statsrådet säger i sitt interpeUationssvar att närtransportbehovet ökar efter färdigställandet av de nya fabrikslokalerna bör SJha goda möjhgheter att åter konkurrera om transportuppdragen. Ja, det får vihoppas. Jag anser emeUertid att SJ , och för att inte tarisken att heh förlora en stor kund, redan nu borde reducerat fraktsatsen tiUen sådan nivå att man fått behålla transportuppdraget. Jag vet att frakternafrån gav inkomster på meUan 6 och underföregående år och Volvotransporterna var den helt dominerande intäktsposten.Det har också sagts att kostnadsökningen för Volvos del, om man skulle fortsattatt järnvägstransportera varorna med nuvarande produktionskapacitet, skulle habhvit . Störte var inte mellanskiUnadsbeloppet. Den reduceringen anser jag att SJ skuUe kunnat göra föratt sedan successivt få ökad transportmängd vartefter produktionen ökade. I samband med byggandet av de nya fabrikslokalernaplanerade man att dra fram ett järnvägsspår; detta skulle ske i AMSs regi isamband med byggandet av diverse andra objekt vägar o. d. - men eftersom deticke var aktueUt med järnvägstransporter kom spåret icketiU stånd. Vem som skall betala spåret, om det byggs, är Ang de samhällsekonomiska fördelama med järnvägstrafik,m. Om åtgärder för att påskynda arbetet med den kommunalaberedskapsplanläggningen oklart,men antingen blir det väl SJ eUer . Oavsett vem som betalar spåret måstedet dock bU en kostnad som skaU täckas av frakterna. I det läget kanske det bUrså att biltransporterna även efter utbyggnaden kan hävda sig i konkurrensen medSJ, och då blir SJ av med kunden helt och hållet. Men vägarna får belastningeni stället. Jag tror knappast att detta kan betraktas som samhällsekonomiskttUlfredsstäUande, specieUt i dessa tider när man försöker eUmineratrafikolycksfaUen och riskerna i mesta möjhga mån som man också harbhcken riktad på miljöfrågan. Så vill jag något beröra frågan om persontrafiken påbandelen . Där säger statsrådet i sitt svar att SJ har fåttregeringens tillstånd att lägga ned persontrafiken när man löst ersättningstrafikentUlfredsstäUande. FörmodUgen anser inte SJ att man ännu lyckats med det iannat faU hade väl persontrafiken redan varit nedlagd. SJ har frågatlänsstyrelsen, och har tiUsatt en särskild utredningsgrupp i detspecieUa ärendet. Vad kommer fram tiU i sitt svar är ännu oklart,men jag vet att utredningsgruppen anser att man bör tiUåta samordning mellande oUka institutioner som sköter förbindelserna på ett sådant sätt att detblir möjUgt att samåka med skolskjutsar, arbetarhussar som kör för industrinsräkning och övriga bussar, som normalt trafikerar området. Att förbindelserna blh sämre efter en järnvägs indragningär ett känt faktum, men givetvis får man inte heller bortse från kostnadsfråganför järnvägens del. Det framstår således aUt tydligare att godstransporternaborde ha fått vara den stora grundintäkten, och så kunde persontrafiken blivitett komplement tiU dem. är risken överhängande för hela banans existens,eftersom ekonomin urholkats på ett förödande sätt. Jag hoppas dock attstatsrådet har sina bUckar riktade på just denna bandel och dettransportbehov av gods och människor som där finns. Med detta, fru talman, ber jag än en gång att få tacka försvaret på min interpellation. Överläggningen var härmed slutad. §10 Om åtgärder för att påskynda arbetet med den kommunalaberedskapsplanläggningen Herr civilministern erhöU ordet för att besvaraherr i Ulfsbyn (c) framstäUda interpeUation, nr 146,och anförde: i Ulfsbyn har frågat mig om jagavser att skyndsamt vidta åtgärder i syfte att påskynda arbetet med denkommunala beredskapsplanläggningen. Lagen om beredskap tiUkom genom beslut av 1964års riksdag. EnUgt lagen åUgger det kommunerna att redan i fredstid vidta deförberedelser som behövs för att de skaU kunna fullgöra sina uppgifter inomtotalförsvaret under beredskap och krig. Om förordnar attförberedelserna skaU redovisas i en särskUd plan och planen sedan godkänns avlänsstyrelsen, får kommunen statsbidrag tiU sina planlägg- ningskostnåder.Statsbidrag kan också utgå tiU vissa reservanordningar för gas-, vatten- ochelektricitetsförsörjningen m. m. Innan planläggningen av den kommunala beredskapen kundebörja behövdes närmare anvisningar från de många centrala myndigheter som ärberörda av planläggningen. Arbetet med att utforma dessa anvisningar visade sigvara mycket omfattande och tidskrävande. Det leddes tiU en början av ensärskild samordningsdelegation som tiUsatts av totalförsvarets chefsnämnd. Den1 juh 1967 övertogs de centrala samordningsuppgifterna av ett nyinrättatorgan, . överlämnade vissaöverslagsberäkningar om de totala kostnaderna för planläggningen av denkommunala beredskapen. Dessa beräkningar visade att det var nödvändigt attnärmare studera den kommunala beredskapens kostnadssida innan planläggningenfick starta över hela landet. Detta ansågs lämpligen kunna ske i samband med enprovplanläggning i ett begränsat antal kommunblock. fick riksnämnden Kungl. Majts uppdrag attverkställa provplanläggningen och att inkomma tiU Kungl. Maj;t med en beräkningav statsbidragskostnaderna för att genomföra och vidmakthåUa en kommunalberedskapsplanläggning. Nämnden redovisade uppdraget i en promemoria i maj1970. Av denna framgår bl. a. att kostnaderna kunde begränsas avsevärt ijämförelse med tidigare överslagsberäkningar. I anslutning tiU provplanläggnmgen har en översyn skett avde anvisningar som tidigare utfärdats av riksnämnden och av övriga centralamyndigheter. Denna översyn, som visade sig oväntat tids- och arbetskrä-vande,blev färdig strax . Jag kan hålla med om att det tagit ganskalång tid innan förberedelserna för den kommunala beredskapsplanläggningen bUvitklara. Som jag redan nämnt har det emellertid visat sig mycket tids- ocharbetskrävande att få fram de anvisningar av olika slag som varit nödvändiga.Genom den provplanläggning som ägde rum 1970 har man vidare lyckatsfå ett helt annat grepp över planläggningens kostnadssida än tidigare.Provplanläggningen har också gett värdefulla erfarenheter om den metodik sombör användas vid planläggningen. Oaktat en riksomfattande kommunalberedskapsplanläggning ännu inte kunnat genomföras har en viss höjning avberedskapen ägt rum. De för totalförsvaret tiUgängliga resurserna av personal,lokaler och utrustning fördelas sålunda numera efter grunder som är gynnsammareför kommunerna än tidigare, och på ohka planeringsnivåer har man tvingats atttränga in i den kommunala beredskapsplanläggningens problem. Det är vidare att märka att planläggningen ej legat heltnere under de år som gått. Omkring 25 kommuner har planlagts huvudsakUgen isamband med provplanläggningen - och fått sina planer godkända avlänsstyrelserna. Bland dem återfinns ett tiotal av våra största kommuner somStockholm, , , , och . Och för entid sedan inleddes - med anlitande av de statsbidragsmedel som finns tillgängUgapå anslaget till bidrag tUl kostnader för beredskap - planläggningen iytterligare ett fyrtiotal kommuner. Planläggningen i dessa kommuner beräknasvara klar före den 1 juU nästa är. Om åtgärder för att påskynda arbetet med den kommunalaberedskapsplanläggningen Om åtgärder för att påskynda arbetet med den kommunalaberedskapsplanläggningen Jag är helt ense med om att den kommunalaberedskapen är en viktig del av vårt totalförsvar. Kostnaderna för denkommunala beredskapen kan emellertid inte ses isolerade utan måste vägas motoch ses i samband med utgifterna för övriga delar av vårt totalförsvar. Hurstort utrymme som vid denna avvägning kan tiUdelas den kommunala beredskapenför tiden efter utgången av löpande budgetår övervägs under det nu pågåendebudgetarbetet. Jag viU slutUgen tiUägga att det måste anses mindrelämpUgt att nu sätta i gång planläggningen för alla de ca 120färdigbildade kommuner som ännu inte påbörjat någon planläggning. Det måstenämUgen vara rationeUt att som biträde åt kommunerna försöka utnyttja expertismed erfarenhet från den tidigare planläggningen. Detta kräver ett successivtutnyttjande av en lämphgt avpassad kader av experter som är intresserad avuppgiften under åtminstone och inte bara tUlfälligt. HerrERIKSSON i Ulfsbyn (c); Jag vill tacka civilminister försvaret på min interpellation. Glädjande nog tycks civilministern vara ense med mig omatt den kommunala beredskapen är en viktig del av vårt totalförsvar. Med sinaomfattande fredsuppgifter av vilka en stor del bör upprätthållas även undercivilförsvarsberedskap och sina betydande personella och materiella resurserrepresenterar kommunerna förvisso en viktig del av landets potentiellaförsvarskraft. Flertalet kommuner berörs ju av planläggningen för utrymning ochinkvartering. Även i andra avseenden berörs de av eller påverkartotalförsvarsplanläggningen. Kommunerna utgör härigenom vitala komponenter ilandets totalförsvar. I sitt svar framhåller civUministern att de förtotalförsvaret tillgängUga resurserna av personal, lokaler och utrustningnumera fördelas efter grunder som är gynnsammare för kommunerna än tidigare.Detta är en sanning med modifikation. Från totalförsvarssynpunkt är detangeläget att kommunernas fredsförvaltning med dess organisation samt desspersonella och materieUa resurser inom totalförsvarets ram anpassas tiU deförhållanden, som bedöms råda under civilförsvarsberedskap. Endast genomplanläggningsförordnande med efterföljande granskning och godkännande avberedskapsplanerna kan och andra totalförsvarsmyndigheter få enuppfattning om kommunernas möjhgheter att lösa sina uppgifter undercivilförsvarsberedskap. I sin utredningspromemoria framhöU riksnämnden bl. a. attplanläggningen bör genomföras i huvudsak för färdigbildade storkommuner ochmed anUtande av särskild expertis, s. k. planläggningsledare. EnUgt uppgift harde 40 kommuner som planläggs innevarande budgetår engagerat sammanlagt ett25-tal planläggningsledare. På grund av den begränsade medelstiUdelningen - mindre än äskat och den därav betingade prioriteringen kan en delav dessa inte utnyttjas i full utsträckning, då en planläggningsledareerfarenhetsmässigt bör planlägga två eller flera kommuner . TiUyttermera visso står ett tiotal planläggningsledare med tidigare planläggningserfarenheterhelt utan planläggningsobjekt. Den nu utbildade kadern av planläggningsledareskuUe alltså kunna engageras i betydligt större utsträckning än som hittillsmåst ske. Den hårt begränsade medelstilldelningen har vidareresulterat i att det efter lagens tUlkomst finns länsstyrelser, som ännuinte fått någon erfarenhet av . Som exempelhärpå kan nämnas , , och ,samtliga med stora uppgifter, särskilt på inkvarteringssidan. Detta förhåUandeär anmärkningsvärt. Med viss tillförsikt hänvisade civUministern tiU att etttiotal av våra största kommuner redan är planlagda. Att så kunnat ske är iförsta hand de ansvarskännande kommunernas förtjänst, då denna planläggning iflera fall kom i gång redan åren 1966 och 1967 mot bakgrund av lagen omkommunal beredskap. I några av dessa kommuner har för resten behov av revisionav beredskapsplanerna börjat framkomma. En fortsatt minskning av statsbidragen till kommunalberedskapsplanläggning - vilket kan förväntas Ugga i farans riktning - skullevara tiU men inte bara för ett rationellt utnyttjande av civilförsvaretsenheter under beredskap och krig utan även för totalförsvarstanken, som bör djupaste rötter i kommunerna. Om åtgärder för att påskynda arbetet med den kommunalaberedskapsplanläggningen Utöver det som jag sade i mitt svar är detinte så mycket att tiUägga. Vi är hänvisade tOl att hålla oss inom denkostnadsram som vi kan åstadkomma när det gäller den här typen av planläggningoch jag vill betona att vi är angelägna om att i det här sammanhanget ocksåhålla god kontakt med sörja för att de resurser som finns iform av planläggningsledare bUr väl utnyttjade. Det är väl ändå någonting,föreställer jag mig, som alla kan vara överens om, nämligen att det skulle varafel, om vi plötshgt skuUe vidga våra ambitioner på planläggningen på ett sådantsätt att vi skulle få lov att öka antalet planläggningsledare och tvingasanlita folk som inte har den erfarenhet som vi i och för sig önskar. Jag förestäUer mig att vi med hjälpav de resurser vi har, personeUt och med de anslag vi kan komma att få, skaUkunna genomföra den här planläggningen vilket både jag och herrEriksson i Ulfsbyn betraktar som en angelägen uppgift. HerrERIKSSON i Ulfsbyn (c); Jag tackar statsrådet för dessa ytterUgarekompletteringar till svaret. Jag tror att i den här frågan, som delvis äricomplicerad, är det lätt att fastna i detaljer, och jag skaU därför i ställethtet mer sammanfattande säga några ord om dessa problem. Med tanke på innehållet dels i min interpellation, dels ide kommentarer jag gjorde i mitt förra inlägg hoppas jag att statsrådet förståratt jag ser med oro på att takten i den fortsatta planläggningen av denkommunala beredskapen fortgår i långsammare takt än vad riksnämnden förkommunal beredskap förordat. Jag vill särskilt poängtera detta. Om åtgärder för att påskynda arbetet med den kommunalaberedskapsplanläggningen Vidare säger statsrådet här i debatten att kostnaderna förden kommunala beredskapen inte kan ses isolerade utan måste vägas mot och ses isamband med utgifterna för övriga delar av vårt totalförsvar. I den meningen,herr statsråd, är vi överens om vartenda ord. Med tanke på vad krigsmaktenkostar oss är det mycket blygsamma belopp som äskas från riksnämnden förplanläggning av den kommunala beredskapen, i runda tal ca 1/3 000 av vadkrigsmakten kostar. Med den bilden för ögonen och med hänsyn till vad denkommunala beredskapen betyder som en del av vårt totalförsvar borde det Ugga,tycker jag, inom möjUgheternas ram att tilldela den kommunala beredskapen detutrymme som den verkUgen behöver. Jag vet inte hur långt det pågående budgetarbetet harnått, men kan intentionerna och önskemålen från både interpellationen och denhär debatten beaktas så mycket som möjligt då kan vi också med gott samvete änen gång slå fast att den kommunala beredskapen är en viktig del av vårttotalförsvar. Kedjan är ju inte starkare än den svagaste länken, och när detgäller vårt totalförsvar vore det olyckUgt, om den svagaste länken skulle varajust den kommunala beredskapen. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Föredrogs, men bordlades åter skatteutskottetsbetänkande nr 72, näringsutskottets betänkanden nr 51 och 53,betänkanden nr 74-78, finansutskottets betänkanden nr48-52, skatteutskottets betänkanden nr 6Tp7T och 73, utrikesutskottetsbetänkanden nr 19-22, försvarsutskottets betänkanden nr 23 och 24,utbildningsutskottets betänkanden nr 3133, trafikutskottets betänkande nr 28,näringsutskottets betänkande nr 54 samt inrikesutskottets betänkanden nr 37 och38. § 12 Anmäldes och bordlades Nr 26 i anledning av Kungl. Maj.ts proposition med förslagtiU lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979), m. m. jämte motion Nr 27 i anledning av Kungl. Majts proposition med förslagtiU lag om ändring i jordabalken, m. m. Nr 28angående uppskov med behandhngen av vissa ärenden Nr 27 i anledning av Kungl. Maj.tsproposition angående ändrad regional organisation av SJ jämte motioner Nr 44 i anledning av Kungl. Majts skrivelse medöverlämnande av årsredovisning för jämte motioner Nr 45 i anledning av proposition angående finansiering m.m. rörande vissa statliga bolag jämte motioner Nr 46 ianledning av motioner angående de statUga företagen Nr 47 i anledning av motion om en årlig redovisning avdet statUga j j/- skogsbruket under domänverket Nr 48 i anledning av motion om ombildande av förenadefabrUcsver- Mandagen den ken tUl ett aktiebolag Nr 49 i anledning av proposition med förslag tiU lag ombestämning av volym och vikt, m. m. jämte motioner Nr 50 i anledning av proposition med förslag tiU lag omhandel med ädelmetallarbeten jämte motion Nr 52 i anledning av proposition med förslag till lag omändring i lotteriförordningen (1939:207), m. m., jämte motioner Nr 55 i anledning av proposition angående utgifter påtilläggsstat I tiU riksstaten för /72 i vad avserindustridepartementets verksamhetsområde § 13 Fru andre vice talmannen meddelade att påföredragningshstan för morgondagens sammanträde skulle uppföras bland två gånger bordlagda ärenden skatteutskottets betänkande nr 72, näringsutskottetsbetänkanden nr 51 och 53 i nu angiven ordning främst samt näringsutskottets betänkande nr 54 närmast efterutrikesutskottets betänkande nr 21, bland en gång bordlagda ärenden näringsutskottetsbetänkanden nr 4448 främst. § 14 Kammaren åtskildes .