prot · FU09105 · 1971-12-31 00:00:00 — Från dessa utgångspunkter tror jagatt möjligheterna att i praktiken förverkhga avtalet och genomföra ett vidgatsamarbete, modeU "paraplybolaget", som man talat om förut i industridepartementet,är betydUgt mindre för framtiden än de var i det ÖgonbUcket när varsvagt och därmed ytterst förhandhngsvil-llgt. Det är svårt att ur avtalet läsa fram något om detfortsatta tekniska samarbetet. Det är också svårt att ur de mycket försiktigaoch vaga formuleringarna läsa ut någonting om fortsatt finansieUt samarbete.Men på en punkt skulle jag önska att man från regeringens sida tittade överformerna. Jag tror inte att det behöver ske under konfliktsvårigheter med deberörda varven. Det gäller utformningen av fartygskreditgarantier som vi ocksåskaU besluta om här för ytterhgare . Fartygskreditgarantierna frånstatens sida består i att staten skriver under ett papper som gör att varvetkan låna pengar utan att ha säkerhet bakom lånet. Staten står som lånegarant.Varvet i samarbete med det rederi som köper båten skaU uppfylla förpUktelserna.Dessa skall alltså inte Ugga på staten. De har inte heUer behövt hgga på statenhittUls annat än som en garanti som aldrig behövt utfalla. Men de garantier somnu lämnas avser en , Under den l5-årsperloden kan man bara användaen fjärdedel av garantiramen såsom texten nu är utformad. Eftersomvarvsgarantierna bara Ugger och amorteras från sitt fuUa värdeförsta året tiU noUvärdet det åttonde året bhr det i praktiken bara hälften avde femton åren som utnyttjas, och under den tiden bhr det bara halvakapitalbeloppet som tas i anspråk. Därmed är man framme vid att bara enfiärdedel av kreditramen bhr ianspråktagen. Därutöver skulle det vara ändamålsenUgt om man i detfortsatta samarbetet mellan varven och departementet kunde komma fram tillnågon form av finansieUt samarbete. Det står på någon punkt attindustriministern förutsätter att om det är gynnsammare rent privateko-nomisktför ett varv att låna pengar på ett visst sätt skall varvet göra det. Men jagtror att man från svensk sida bör försöka låna pengarna i annan form än förnärvarande för att få en fördelaktigare ränta än man får . Man borde kunnakomma fram till en gemensam ram för varvsindustrin för upplåning på deninternationella marknaden. Inom den ramen skulle man sedan kunna göra sinaavrop av krediter vid oUka tidpunkter Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri och på detsättet anpassa upplåningen tUl totala kapitalbehovet och inte knyta den tiU debehov som uppstår för fartyg efter fartyg, som det varit i praktiken.Tyskarna är inte intresserade av att låna ut 65 mUjoner kronor till ett visstfartyg från - de ar intresserade av att sköta sin kapitalmarknad såatt de lånar ut pengar på ett för dem gynnsamt sätt. Likadant är det i andraländer. Alltså skaU man betrakta detta som ett kapitalmarknadsproblem och intese det så låst som man hittUls gjort. Med en annan uppläggning bör vi kommafram till förmånligare räntor och därmed lägre kostnader och mindre förlusterför varven. Den lärdom som vi får när vi ser på varvspoUtiken, hur denhar utvecklats och hur den sakta men säkert ruUat fram under de år som statendirekt varit engagerad inom den, dvs. nästan 1 , måste föra oss in på ettresonemang om hur vi skaU driva en medveten och långsiktig näringspoUtik föratt stötta industrierna. Vi kommer att gå in i en betydligt hårdarevärld internationellt och ekonomiskt sett, där 600-800 multinationeUa företaghar hand om halva industriella världsproduktionen och delar också av vårindustri. De företagen och andra kommer att ta vara på biUig arbetskraft. Detfinns gott om sådan i , i , och på en del andrahåll. Mot dessa multinationeUa företag måste vi slåss på densvenska arbetsmarknaden. Svårigheterna för oss att upprätthåUa ett relativthyggligt löneläge kommer att bh mer och mer uppenbara. Genom de internationeUaavtal som vi är bundna av och kommer att bh ytterligare bundna av bhr detlättare för svensk industri att flytta ut sina ny tillverkningar och för deinternationeUa företagen att förlägga sina industrier till de områden där dekan köpa arbetskraft bUligt för att sedan sälja sina produkter bl. a. på vårmarknad. Därför bhr det nödvändigare för oss, inom den snävare handhngsmarginalsom vi har för framtiden, att föra en mycket mer medveten, långsiktig och klarnäringspohtik så att vi förbereder oss för kommande, hårdare utveckUng inte väntar tills så och så många företag befinner sig nära konkursens brant.Det gäUer många av våra industrier, för att de inte skaU gå samma väg somtextilindustrin. Jag har nämnt bUindustrin - den kan vara ett sådant område somär värt att se på. Träindustrin är ett annat område, där vi av olika skäl haranledning att titta över förhållandena innan det är för sent ochsysselsättningssvårigheter dykt upp i många bygder. På två generationer har det här landet förvandlats frånett jordbrukssamhälle tUl ett industrisamhälle. Omvandlingen kommer att gåvidare och i snabbare takt. På en generation kommer vårt land att förvandlasfrån ett industrisamhäUe tiU ett efterindustrieUt samhäUe, Det kommer att StäUamånga människor i svåra personUga situationer. Det sker genom attsysselsättningen går ned i deras branscher. De får inte jobb i andra branscher,där de inte är tränade, och på andra orter, där de har svårt att flytta in. Vibehöver en aktiv arbetsmarknadspohtik i kombination med vår näringspohtik, vibehöver en sådan utformning av finansieringspolitiken att vi kan klara den härutveckhngen. Vi måste ha organisation för det och folk för det, VI måste hadragit upp riktlinjerna och förutsett utveckhngen, så att vi hinner medde år av förberedelser fem sex sju år - som behövs innan situationen är akut och vi står i ett försysselsättningen riskabelt läge. Detta tror jag är den generella lärdom som vi måste dra avvarvsutvecklingen och som vi behöver ta vara på för vår allmänna näringspolitikframåt i tiden. Det blir nog på det här området som partierna kommer att behövarikta in sin uppmärksamhet mera än på socialpohtikens, där vi nu håUer på attbli mer och mer överens i huvuddragen men där det gäller att kunna fortsätta utvecklingen.Vi måste trygga ungdomens yrkesutbildning i en hårdare värld och ge denmöjligheter till jobb i när de internationella förutsättningarna blirhelt annorlunda än . De lärdomarna, som vi har fått frånvarvspolitikens område, visar att vi behöver en medveten, långsiktignäringspolitik. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Det har varit intressant att lyssna tiU denhär debatten. Den ger ett bra exempel på en aktiv näringspolitik. Den har lettfram till en konstruktiv lösning i samarbete mellan staten och enskUtnäringsliv som har räddat en stor och viktig industri och säkrat den omedelbarasysselsättningen för 9 000 människor, en lösning som har fullt stöd frånlöntagarnas egna organisationer. Det fanns mycket htet av de glada fanfarernafrån tidigare debatter hos de talare som förut har velat kritiseranäringspolitiken. Men jag skall inte fördjupa mig ytterligare i den härdebatten där har väl det mesta sagts - utan jag skall i största korthet säganågra sammanfattande ord efter denna riksdagssession. kommer riksdag att ha avslutat sinförsta session. Vi har prövat enkammarriksdagen, vi har kämpat oss fram genomlånga kvällsplena. Ett rejält dagsverke står inför sin avslutning. Det kandärför vara skäl att säga några ord av sammanfattning. Denna riksdagssession föregicks av många spekulationer,gissningar och mer eller mindre tvärsäkra framtidsbedömningar. Sibyllor varflitigt i farten. Det fanns åtskilliga som fruktade att vi skuUe hamna i1920-talets parlamentariska sönderfaU, Felet med den tidensminoritetsregeringar var i och för sig inte att uppgörelser fick träffas i utskottoch att makt ökade. Felet var att inte förmådde samla sigtill beslut i viktiga ärenden och att statsmakterna därigenom kom att saknahandlingskraft i de för människorna avgörande frågorna. Om detta skulleåterupprepas vore det ett allvarligt framtidsperspektiv, I ett läge där inteminst oron i den internationella ekonomiska utvecklingen gör en fast ekonomiskpolitik tUl en bjudande nödvändighet skulle en 1920-talssitua-tion få förödandekonsekvenser, I ett läge där människorna med rätta ställer stora krav påregering och riksdag för en lösning av sina väsentliga problem skulle det fördemokratin vara ytterst olyckligt om skulle sakna handUngskraft, Det är inte att förvåna om man och ibörjan av året flitigt diskuterade möjligheterna tiU samförstånd i vårtparlament, I remissdebatterna och försökte jag dra uppriktlinjer för socialdemokratins handlande i den givna parlamentariskasituationen, I höstremissen sade jag följande: Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri "Vi kommer inte att söka strid för stridens egenskull, inte heller kommer vi att söka ett samförstånd som är föga mer änaUmänna fraser eller innebär ett utplånande av de ting som är av grundläggandebetydelse för de människor som givit våra idéer och vårt program sitt stöd.Frågan om strid eller samförstånd kan inte avgöras genom allmänna talesätt.Svaret på den frågan kan endast ges genom partiernas stäUnlngstaganden tiU dekonkreta sakfrågor, som kommer upp tiU den nya behandling under denkommande perioden." Jag följde upp detta under vårriksdagens remissdebatt medföljande ord: "Det ligger utan tvivel ett värde i samlandelösningar i riksdag. Det förutsätter en förmåga till öppenhet ochhänsyn. Man skall inte vara så svag att man låter prestige och futtiga smågrälstå i vägen för en uppgörelse, när denna är möjlig. Socialdemokratin kommer försin del att för lägga fram den pohtik som vi format ut efter enintensiv diskussion inom vår rörelse och som vi lagt fram för väharna införvalet. Det blir sedan oppositionspartiernas sak att ta stäUning, Erfarenhetenfår visa hur långt samförståndet räcker," Men jaggjorde två tiUägg: "Jag viU än en gång understryka att vårt ekonomiskaläge kräver fasthet och handlingskraft i poUtiken, En överbudspolitik somskulle medföra en försvagning av finanspohtiken kan endast leda till enpåspädning av inflationen eUer tUl en åtstramning av kreditpolitiken somdrabbar den önskade ökningen av industrUnvesteringarna, Socialdemokratinkommer att slå vakt om den på kort sikt möjligen impopulära men på längre siktnödvändiga stramheten i den ekonomiska politiken. Vidare: Det parlamentariska läget kan erbjuda frestelsertill taktiska manövrer, till ett spel med nålstinget som mål och endagsrubrlkensom pris. Vinsten får dagsländans karaktär. Det kan däremot allvarUgt skadarespekten för poUtiken bland medborgarna och därmed de demokratiska värden depoUtiska partierna skall värna," Dessa uttalanden väckte hård kritik på en del borgerhgthåll. Man myntade beteckningen Palmedoktrinen. Denna doktrin skuUe utgöra etthinder för ett förnuftigt samförstånd i svensk pohtik, ty den innebar att densocialdemokratiska partiledningen upplever det som en stark förpliktelse att ipraktisk gärning söka förverkliga partikongressens riktlinjer och beslut.Palmedoktrinen är en alldeles för ärofuU beteckning på denna självklaralojahtet mot våra idéer och mot de människor som givit oss sitt stöd. Men denutesluter på intet sätt en positiv vilja till samförstånd med andrameningsriktningar och en beredvillighet att acceptera justeringar i de egnaförslagen, om de går att förena med pohtikens huvudlinjer. Den handlingslinjenhar vi följt under vårriksdagen. Vi kan nuavläsa resultatet av arbete. För det första; Det har gått att föra en stram ekonomiskpolitik. Vi lade fram en stram budget . Den har i allt väsentligthåUit, Denna strama ekonomiska pohtik har också i aUt väsentUgt haft stöd av deborgerliga partierna. Jag vUl oförbehållsamt understryka att detta varit entiUgång för landet. Visst har det förekommit överbud. budgetförsvagningt, ex. uppgår enhgt våra beräkningar till i runt tal , menvi har varit vana vid det dubbla eller det tredubbla eUer det fyrdubbla. Demycket långtgående löften som under valrörelsen framfördes från oppositionenshåll har förts i bakgrunden, och det är en glädjande tillnyktring. Men på denhär punkten kan man ändå i två avseenden rikta viss kritik mot oppositionen. har vi suttit här i ochdebatterat och voterat om utgiftsökningar på eller en halvmiljon eller en miljon, PoUtiskt skall inte vi klaga - det har underminerattrovärdigheten i oppositionens ständiga tal om återhåUsamhet medstatsutgifterna men jag skuUe tro att många finner den aktiviteten fögameningsfuU, Man har också varit återhållsam när det gäUt preciseradeyrkanden om ökade utgifter eUer minskade inkomster. Denna återhåUsamhet återkommerinte när det gäller att genom utredningskrav göra beställningar för framtiden.Det är mycket stora växlar på ekonomiska åtaganden för framtiden som man därhar ställt ut. För det andra: I stort sett alla frågor har underriksdagssessionen genomförts med breda majoriteter i kammaren. Låt mig ikorthet sammanfatta! 1, Det gäller deviktiga reforminslagen i budgeten; förbättringen av de äldres villkor,utbyggnaden av arbetsmarknadspoUtik och regionpolitik, förbättring avarbetsmiljön genom företagshälsovård och arbetarskyddsfond, de ökaderesurserna tUl arbetarskyddsverket och arbetsmedicinska institutet, denfortsatta satsningen på forskning och utbUdning och mycket, mycket annat. PåbostadspoUtlkens område var det endast som skilde ut sig meramärkbart, 2, De nya lagarnatiU stöd för den äldre arbetskraften genomfördes med stor majoritet. Endastmoderaterna röstade mot lagen om sysselsätt-ningsstödjande åtgärder for äldre, 3, Vår ståndpunkti EEC-frågan vann bred anslutning. Endast gick emot, 4, Beslutet omutflyttning av statliga verk togs av en i de principiella huvudfrågorna näranog enhällig riksdag, I pressen har beslutet hårt kritiserats. Man haregentUgen gett en aUdeles orimlig skildring av behandhng. Det är isjälva verket ett gott betyg åt handlingskraft att den trots denaturliga lokala motsättningarna kunnat samla sig till beslut. Decentraliseringkräver styrka hos den centrala statsmakten, 5, Fredslagen påarbetsmarknaden mötte motstånd endast av halva och hela vpk, 6, Stödet till enfri och aUsidig samhäUsdebatt i pressen genomfördes med betydande majoritet, 7, Lagstiftningenom fortsatt hyreskontroll vann bred anslutning. 8, varenig om riktUnjerna för trafikpohtiken. Endast skUde sig ut, 9, PåkonsumentpoUtikens område har ett brett program med bl. a. lagen om otiUbörUga arbetsvillkor, ångerveckan och hvsmedelslagen Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri 6 protokoU 1971. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri genomförtsunder bred uppslutning. Den största näringspohtiska frågan vid årets riksdag,krisen vid , kommer att genomföras under bred anslutning. Detsammagäller de stora satsningarna på och UddevaUavarvet. Helakritiken mot näringspohtiken och den statliga företagsamheten har knappastlämnat efter sig några konkreta förslag alls från borgerligt håll. Jag tror att detta kan räcka, även om en del finns atttillägga. Det är en rätt god sammanfattning av de större frågorna. I den borgerliga pressen har frågan om regeringens föreståendenederlag i riksdagsvoteringarna fått ett utomordentUgt stort utrymme, i varjefall innan dessa voteringar har ägt rum. På ledarplats och inyhetskommentarerna har man i det oändliga spekulerat över alla de motgångaroch besvikelser som regeringen skuUe möta i voteringarna. Detta måste ha bliviten spänd förväntans upplösning i nästan ingenting. Vi har förlorat en voteringom författarstödet, en om landsbygdens elektrifiering, en om ett utredningskravoch ytterhgare några i ett par små frågor. Det är i stort sett allt, och det ärfaktiskt inte mer än normalt i helt andra parlamentariska lägen. Och dejusteringar som skett under riksdagsbehandlingen har inte påverkat huvudlinjenI pohtiken; den har man varit beredd att acceptera. En annan stor fråga i förhandsspekulationerna varsocialdemokratins förmenta beroende av kommunisterna. Den frågan har nästanförsvunnit, I nära nog aUa stora frågor har vi fått stöd också från ett ellerflera av de borgerliga partierna. Kommunisternas röster har därmed inte varitavgörande. Vidare har de borgerliga partierna visat sig vara tiU ytterlighetangelägna om att själva få kommunisternas stöd eUer stödja kommunisterna iohka frågor. Nästan rörande var en borgerlig tidning, som i Rltsemfrågan förstnyttjade kommunisternas stöd för att jubla över en förestående borgerUg seger.När vpk sedan stödde det modifierade förslaget utmålades detta som ett bevisför socialdemokraternas beroende av kommunisterna. När alltså kommunisternastöder de borgerUga skildras detta som en borgerUg seger; när de röstar med ossskildras detta som en seger för kommunisterna. Det är skiUnaden, Utanför har det i pressen och ivissa andra kretsar bedrivits en frän kampanj mot socialdemokratin ochregeringen, stundom med användande av metoder som dess bättre är säUsynta isvensk poUtik. Man har tydhgen haft förväntningar på mycket hårda motsättningari . Men den bUd som tecknats i en del borgerliga tidningar stämmerinte med den verkUghet som vi upplevt i riksdagsarbetet. Det finns en uppenbarmotsättning meUan den kampanj som bedrivits utanför och det praktiskaarbete som har ägt rum i utskottsrum och plenisal, och i längden ärdet det praktiska arbetet som avgör. vårriksdag har i en på många sätt besvärligperiod ställts Inför betydelsefulla avgöranden. Den demokratiska arbetsmetodenställs i det moderna samhäUet inför bestämda prov. De proven har riksdagenbestått. Den svenska har samlat sig kring beslut i frågor som ingenpohtiskt vald församhng får skjuta ifrån sig. har visat sinhandhngskraft. Reformarbetet har gått vidare, tUl gagn för medborgarna Det är en vital demokrati i arbete. Jag vill uttala min tillfredsställelse över attoppositionen i de konkreta stäUningstagandena i så hög grad har slutit uppbakom huvudlinjerna i regeringens pohtik och därigenom medverkat tiU ett gottresultat av enkammarriksdagens första session. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Hen (): Vi fick väl under vissa passager avstatsministerns tal det Intrycket att sommarlovets milda IjuvUgheter redan hadebrett ut sig över oss aUa; men ännu återstår säkert någon timme innan vi kanskiljas åt. Vi måste väl alla konstatera att statsministernsuppläggning i början av anförandet i hög grad var resonabel Den process hansedan förde var främst riktad mot massmedia och jag har ingen anledning attlägga mig i den. Jag tänker inte heUer spilla många ord på att bemöta detvanliga påståendet att vi skulle ha lagt fram överbud på flera hundra mUjonerkronor; påståendet är felaktigt och det saknar dessutom numera alltrovärdighet. Den lista över regeringens voteringsnederlag somstatsministern gav var ofullkomlig och htet överslätande. Det är ändå så attvi, vid några av dessa frågor som har lett tUl nederlag för detsocialdemokratiska regeringspartiet, har kommit in på väsentliga pohtiskaspörsmål. Jag tänker inte minst på krav att kostnadsrelationernamellan stat och kommun nu änthgen skaU omprövas. Det är inte bara fråga om ettformellt utredningskrav, utan det är fråga om att gå in i den hetaste politiskaproblematiken den som i mycket hög grad verkar som dynamit i dagens situationpå avtalsfronten. Vi vet nämligen att de beslutade kommunalskatternaoch de väntade kommunal- och landstingsskattehöjningarna på kanske inemot 3:70 som är en föhd av åtgärder där staten i stor utsträckning har varitinitiativtagare - verkar starkt försvårande, inte minst i de storaindustriarbetargrupper där man har en marginalskatt på och dären ytterligare höjning med 3:70 per hundralapp verkhgen känns. Statsministern betonade i sitt anförande attdet nu finns en vilja här i att åstadkomma samlande lösningar och hantog upp sådana faU där partierna har kunnat enas. Jag är också glad över attdet finns åtskilliga sådana faU, För min del inledde jag vårsessionen med attbetona, att om regeringen sökte samförståndslösningar mot mitten skulle deninte finna oss Uberaler nedgrävda i partipolitiska skyttegravar. Men det gårändå inte att komma ifrån, herr talman, att den bild som statsministern hartecknat i sitt anförande endast täcker en bit av verkUgheten; det är så attsäga riksdagsbUden, och tUl på köpet egentUgen bara den formella riksdagsbUden, När beskriver regeringens situation verkar detsom om aUt skuUe vara bra här i landet och som om vi hade en mycketframgångsrik regering. Men om regeringen är så bra och så framgångsrik, hurkommer Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri det sig dåatt de ekonomiska problemen hopar sig och att många upplever problemen somnågonting som angår dem personUgen och som ingriper i den egna familjen? Denfrågan ställer oss mitt ute i den sociala och politiska verklighet som fickganska liten plats i statsministerns anförande. De människorna i många falläven sådana som har stött socialdemokratin - tycker att den nu harmisslyckats med att bygga under för en ekonomisk utveckling som ger trygghet,tillväxt och sysselsättning. Vi känner ingen hemlig eUer öppen glädje över attregeringen har det svårt. Det här är svårigheter som vi gemensamt skall ta itumed. Det finns för små resurser för de väldiga reformkrav som vi aUa har varitmed om att skapa opinion för och det är något som vi verkhgen har anledning attgrubbla över. Men vi måste också notera att det är en reahtet som hgger tiUgrund för reaktionerna hos aUa löntagare - och även alla andra grupper isamhället. Vi tänker därför - även om vi i regel bhr lönade med ganska mycketotacksamhet från regeringens sida fortsätta att försöka ge konstruktivabidrag för att öka kapitalbUdningen, säkra den ekonomiska tillväxten ochdärmed trygga sysselsättningen aUdeles oavsett om vi själva får vara med ochgenomföra förslagen. Min främsta invändning mot bUd är alltså Intevad den innehöll utan vad den inte innehöU, Jag unnar honom väl att fröjda sig åtregeringens knappa voteringssegrar, när han nu sammanfattar den pohtiskavårsessionen. När statsministern i den gamla andra kammarenavslutade riksdag och summerade dess arbetsprogram, lät det ganskaannorlunda. Då trumpetade han i stridslurarna inför valet, och det var nästaningen hejd på alla framsteg och allt förträffligt som socialdemokratin hadegjort och skuUe komma att göra . Då fick vi också höraatt regeringsprogrammet skulle bU just valprogrammet - Kramforsmanifestet, somväl redan då var förberett. stämmer inte den bUden, Av det programmetär det relativt Utet som har kunnat genomföras, BUden bhr så ljus som denmålades av statsministern huvudsakhgen därför att han inte går in på det somregeringen inte har klarat av. När skyler över att arbetslösheten ärden största på mycket länge och att den besvärhga ekonomiska situationen berorbl, a, på det valtekniskt betingade felgreppet att låta penningpohtlken aUtförlänge bära hela bördan, beror det på att han inte viU tala om att regeringenshuvudhnje före valet var att sopa problemen under mattan och att ta fram demtiU beskådande först efter valdagen. Han talar inte heller om att regeringens skattereform harvisat sig innehålla just de svagheter som vi påpekade och somsatt inte minst barnfamiljerna i en besvärlig situation. När han summerarregeringens voteringssegrar glömmer han bort att påpeka att regeringen tydligenäven tänker låta inflationen höja skatten och att regeringenåtskiUiga gånger har utmanat opinionen genom att inte ta fram den fysiskariksplan som skuUe ha gjort att flera av de konkreta misstagen på det områdetkunde ha undvikits. När hantalar om näringspoUtiken viU han inte heller erkänna att det varsocialdemokratin själv som genom att tala om hur den starkt expanderandestathga företagsamheten skulle vara ett inslag i denna näringspoUtik, skapadeförväntningar som lett till besvikelse, vilken har avsatt inte bara dåligaresultat I en del företag utan dessutom en ordförande i .