prot · FU0954 · 1971-12-31 00:00:00 — Resolulionen anger olika möjlighelerför hur della beslul skall fallas men antyder inle i vilken riktning det kankomma att gå. Vissa ultalanden har sedermera gjorts lill förmän för allalla beslul skall fallas av minislerrädel och kräva enhällighet, dvs. velorällskall finnas för de dellagande staterna. Eör etl litel och neutralt land kan reglerna ombeslulsfallandel inle lUlmälas avgörande vikl vid elt ställningslagande tillekonomisk integration med tillskapandet av en union som slutmål. Möjligheternaall utnyttja vetorätten måste antas i praktiken bli högst begränsade i de falldel neutrala landel slär ensaml. Den är ocksä främsl för tanken allanslula sig lill ell samarbele dä tveksamhet redan i utgångsläget föreligger ommöjligheterna att kunna della fulll ut. Vi bör anslula oss tillinternationelll samarbete endasl i sådana fall dä vi är förvissade om attsjälva kunna bidra positivt till detta arbetes utveckling och helt acceplerarsamarbelels syfle och mäl. Del kan inle vara riktigt att gä in i arbelel på denekonomiska och monetära unionen under förutsättningen all vi skall begränsavärl deltagande genom all falla lillbaka pä vetorätten. Etl sådant handlandeskuUe inte skapa respekl för vårt land som samarbetspartner. deltagande i ell ekonomiskt samarbete, som lederfram till en ekonomisk och monetär union, reser neulralilelspoliliska problem.En inskränkning av vär handlingsfrihet inom den ekonomiska politiken i denomfattning som kan förutses bli följden av den ekonomiska unionens uppbyggnadoch genomförande minskar möjlighelerna att fullfölja neutralitetspolitiken. Av särskUt intresse ur svensk synpunkt är självfalletsamarbetet på utrikespolitikens område mellan EEC-länderna. Davignonkommiltén framlade en rapport utrikesministrar om hur man skulle nä framsteg i fräga om delpoliliska enandet i perspektivet av de Europeiska Gemenskapernas utvidgning.Rapporten förslog etl syslem för konsultationer och samverkan inomutrikespolitikens område. Den godkändes av EEC;s utrikesministrar den 27oktober 1970. Formellt är de ulrikespoliliska konsultationernafrislående från EEC:s institutioner. Det adminislrativa organet är inlekommissionen utan i stället respektive länders utrikesdepartement. Mensambandet med EEC-samarbetet är ändock uppenbart. Det är beslulal ochorganiseral av EEC4änderna. Utrikes- och handelspoUtisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt Davignonrapporlen underslryker "del samband som rådermellan all tillhöra de Europeiska Gemenskaperna och all della i de föranslallningarsom bör leda UU all framsleg förverkligas i fräga om del poliliskaenandet". Vidare fastslås all de länder som söker medlemskap skall anslutasig till Davignonrapporlen när de blivit medlemmar av Gemenskapen. Vid dekonlakler med EEC-regeringarna som förekommil har faslhelen i della sambandklarl bekräflats. Del är uppenbarl all man belraklar Davignonsamarbelel som eltvikligt led i förverkligandet av politiska målsättningar, vilkasaccept uppställts som en förutsättning för medlemskap. Den slutsats som alltså mäste dras är all svenskimedlemskap i skuUe leda lill utrikespolitiskt samarbele i Davignonplanenssyfle och form. Därmed blir frågan om svenskt medlemskap i av i vilken omfattning utrikespolitiskt samarbete enligtDavig-nonplanen är förenligt med neutralitetspolitiken. Samarbelel syflar lill en harmonisering avulrikespolitiken. Del skall enligl överenskommelse mellan EEC-ländernasregeringar främja "en avstämning av deras inställning i olika frågor"samt "gemensamma åigärder när detla uppfattas som möjligl ochönskvärt". Det poliliska samarbelel skaU inriktas så att "detögonblick kommer närmare då skall kunna lala med en enda stämma".Man syflar lill "alt i allas ögon manifestera att har en politiskkallelse". Arrangemanget är tänkt enbart som etl första steg mot ell ännärmare samarbele . Regeringarna skall enligt Davignonplanen samräda om allavikliga ulrikespoliliska frågor. Medlemsstaterna skall kunna föreslå allafrågor de önskar till konsultation. Bland dessa har nämnts förhållandet mellanöst och väst, Försvarspoliliska frågor är inle ullryckligen undantagna,Regeringsullalanden ger tvärtom vid handen all sådana frågor kan bli föremålför behandling. Del utrikespolitiska samarbetet är inle enbarl avrulinkaraklär och oberoende av utvecklingen i omvärlden. Dess karaktär ochintensitet görs direkl beroende av om spänningarna och oron i världen ökar. Ikrislägen skall del ulrikespoliliska samarbelel Irappas upp. Om läget ärallvarligt kan slals- respekiive regeringscheferna mölas i slällei föruUikesminislrar-na. I händelse av allvarlig kris skall exlraordinära samrådorganiseras mellan medlemsstaternas regeringar. Den svenska neutraliletspolitiken syflar lill alt hällaoss utanför ell eventueUt framlida krig. Den riänar också till all vidmaklhållastabilile-len och lugnel i norra och utgör därigenom etl bidrag lillfreden i hela . Detla är en bedömning som delas av länderna i säväl östsom väst. En grundläggande linje i vår neulraUlelspolitik är att våraställningstaganden uiformas frilt och efler värt eget självständiga bedömande,I akuta situalioner av spänning är det särskilt angeläget alt vi inle ingeromvärlden föreställningar att vårl uppträdande är beroende av konsultationermed en viss krels av slaler. De länder som lagit initiativ tiU del ulrikespoliliskasamarbetet i Davignonplanens form är alla medlemmar av NATO, De länder som söktmedlemskap är aUa - med undantag för - också medlemmar av Det utrikespolitiska samarbele som syftar till att siärkaländernas solidariiei, harmonisera deras synpunkler och avslämma derasinställning kommer alllsä alt domineras av länder som ingår i enmilitärallians. Vi respekterar andra länders säkerhetspolitiska lösningar.Men våra egna nationeUa säkerhetspolitiska iniressen kräver alt vi håller faslvid neutralitetspolitiken. Elt utrikespolitiskt samarbete i Davignonplanens formkan inte förenas med neulralitelspolilikens krav. Medlemskap i förutsällerdellagande i delta samarbele och accepterande av de politiska målsättningar somligger bakom. Elt svenski deltagande i en ekonomisk och monetär union,som innebär ett uppgivande pä belydelsefulla områden av nalionell beslutanderätt,kan inle förenas med en svensk neulralilelspolitik. Därför har regeringen kommit lill sluisatsen all etlmedlemskap inte är en realistisk möjlighel för del. Enligl vår meningär del av vikl all klarhet härom skapas. Våra förberedelser för förhandlingarnakan koncentreras lill de väsenlliga sakfrågorna. Del nu redovisade ställningstagandet innebär inte alt denprakliska uppläggningen av värl förhandlingsarbete påverkas. De sonderandesamlalen med kommissionen kommer all slutföras . Kommissionenvänlas sedan avge sin rappori rörande de icke medlemskapssökande länderna lillminislerrädel nägon gäng . Del egenlliga förhandlingsskedel förSveriges del kommer sålunda försl lill höslen. Lägel är delsamma för övrigaicke medlemskapssökande länder som befinner sig i nägon form av kontaki medEEC. Även de länder som söker medlemskap i , med undanlag av ,befinner sig i ungefär samma siiualion när del gäller de för dem viktigaförhandlingsomrädena. Alll lyder på alt ulvecklingen av EEC:s förhandlingarmed Slorbrilannien kommer all bestämma tidtabellen för förhandlingarna medalla övriga länder. Utgångspunkten för våra förhandlingar är alltjämt, säsomangavs i vär deklaration , vår slrävan all med Gemenskapernauppnä nära, omfattande och varaktiga ekonomiska förbindelser under hänsynslagandelill neulraliteten. Vi har bl. a. förklarat oss beredda delta i en tullunionomfallande både induslri- och jordbruksvaror. Vår inställning är grundad på intresset att delta i ettbrett sakligt samarbete med frihandeln som bas. Frihandeln tjänar till allfrämja exporten och därmed den ekonomiska tillväxttakten och sysselsäilningen ivärl land. Vi inser ocksä betydelsen av att åtgärder vidtas så att denutvidgade västeuropeiska varumarknaden fungerar effektivt och ger deltagarnastörsta möjliga utbyte av samhandeln. Vi får vara beredda alt i detla syfle lapä oss beslämda förpliktelser. Vi har etl uppenbart intresse av all reglernaför frihandeln och del ytterligare samarbele som kan komma i fråga Ugger närade lösningar som uppnås av de andra nordiska länderna och över huvud möjliggörett fortsättande och en ulbyggnad av det nordiska samarbetet. Formen för samarbetet mellan och Gemenskaperna fårbli ell särskUt avtal, vari parternas rättigheter och skyldigheter klarl anges.Härom skall förhandlas. Eflersom inle kommer alt ingå i EEC;s Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt ministerrådeller kommissionen får man organisaloriskl söka särskilda samarbelsformer somsvarar mol omfallningen och karaktären av våra förpUklelser, Även för ellsådanl samarbelsavlal gäller all det materiella innehållet och formen församarbelel måsle vara förenligt med de krav som neutraliletspolitiken släller ochsom angavs i deklarationen . Vi efterslrävar, nu som lidigare, en bred samling avopinionen kring den svenska poliliken i marknadsfrågorna. HenANTONSSON (c): Regeringsdeklarationen klargör all del världspolitiskalägel, nu som alltid, präglas av ell myckel kompliceral mönsier och framföralll all de konventionella krishärdar som vi vant oss vidforlfarande består. Del är väl rikligt, som antytts i regeringsdeklarationen,att lägel i har ljusnat. Supermaklerna och USAjämle och slär nu i nära kontaki med varandra för alt försökafä stånd en mera varaktig fred mellan och arabstaterna. 1 Indokinafortsätter däremol, som också framhålls i deklarationen, del förödande krig somhar krävl sä enorma offer i människoliv. Lägel i Öst- och Västpakistan har juunder undergått en mycket snabb förändring, och jag hållerinle för otroligt att den förändringen kan komma alt allvarligt påverka delinternationella lägel. Jag betraktar del som myckel värdefullt all i EuropaVästtyskland genom sin östpolitik har lyckals inleda ell nytt skede i europeiskpolitik, ett nytt skede med vilja till samförstånd och samarbele mellan statermed olika samhällssystem. Vi har länge väntat på della, och jag delarregeringsdeklarationens positiva inställning denna fråga. Slutligen har, säsom framhålls i del andra avsnillel avregeringsdeklara-lionen, del som handelsminislern föredrog, den europeiskaintegralionen återigen kommit in i elt aklivi skede, och delta har lett lill enpånyttfödelse av 1950-talels och 1960-talets federalistiska tongångarom ettpoliliskl enal . Vi har ju ocksä i värt land berörts av detla förhällandepä elt sätt som gör all jag vill markera att vaksamheten kring värneulralilelspoliliska linje ytterligare har aklualiserals och mäsle hällaslevande, FörhåUandet mellan de tvä supermakterna har väl i viss män försämrats,men trots della kan man väl ändå som något positivt noiera attSALT-förhandlingarna och nedrustningskonferensen inom FN forlsäller.Spänningen mellan de båda supermakternas intressen i hargjortall den arabisk-israeliska konfliklen är ännu mer explosiv . Dess bällresynes man dock inte ha uppgetl hoppet om all man skall kunna lösa denna konfUktpä polilisk väg och inle med vapen. Stormakternas slöd ål och hans hittillsvarande arbete talar för delta. Del är klart, herrlalman, alt slormaklerna inle direkl kan diktera villkoren för fred iMellanöstern, men de kan öva slarka påtryckningar. Del är emellerlid inle allssäkerl all de direkl berörda parterna kommer all handla pä del säll somslormaklerna önskar, utan del finns en beiydande risk för alt de handlar på detsätt som de tror bäst gagnar deras egen sak men som inte överensstämmer med detallmänna inlressel av fred, som slormaklerna lydligen hai. Trols den klyfta som synes skilja parterna ål, bordeen kompromiss vara möjlig. Jag tycker att visat en vilja lill enfredlig lösning , som varit mindre påtaglig tidigare. Men för att fred skallkunna uppnäs fordras givelvis all ocksä visar god vilja. Del skulle varadjupt olyckligt om genom all hålla fasl vid en gäng intagna poliliskasländpunkler och positioner skulle spela bort möjligheten lill fred, enmöjlighet som vi i alla fall ser avteckna sig . Den optimism som vi väl alla hyste beträffande kriget iIndokina i samband med all presidenl aviserade lillbakadragning av deamerikanska styrkorna har väl vänts i en djup pessimism. Invasionerna iCambodja och har belyll en upplrappning och utvidgning av kriget. De officielladeklaralioner som avgells frän amerikanskt och sydvietna-mesiskt håU om dessainvasioner kan inte undanskymma del faktum alt alla inblandade parter begåttaggressionshandlingar mot Cambodja och mot pä ell sätt som vi måsle slarklfördöma. Små och falliga länders och nalioners begränsademöjligheler alt försvara sig ger inget land rätt all med någon som helslmotivering begå aggressionshandlingar mot dessa mer eller mindre värnlösaländer. Speciellt invasionen i innebär allvarliga risker för enylleriigare ulvidgning av kriget sedan vi nu kan konstalera all Sydvielnam ochFörenta staterna inle uppnåll de mäl de slälll upp och som invasionen avsäg. Del förljänar väl att framhållas all Förenia staterna inleensamma är ansvariga för den farliga siiualion som uppstått, men delta kan inlehindra all som den ojämförligt slörsla av de krigförande parterna på etlsärskUl säll måsle besinna silt speciella ansvar för situationen i . Ominle kriget skaU ytterligare vidgas i omfallning krävs det all de amerikanskatrupperna möjligt dras tillbaka och alt det skapas sådana förhållandenalt de indokinesiska folken själva kan besluta om sin framlid ulan inblandningutifrån. I del sammanhangei finns del anledning all myckel krafliglfördöma användningen av biologiska och kemiska slridsmedel som enligl samstämmigauppgifter från flera håll gjort sig skyldiga . Effekternaav dessa slridsmedel det vel vi redan trots all forskningen ännu pågår -begränsas inte liU den generation som lever, ulan användningen av dessastridsmedel kan komma all fä oöverskådliga konsekvenser på kommandegenerationers människor och deras möjligheter till mänskligl liv. Ingen makt,stor eller liten, kan försvara insalser av biologiska slridsmedel; derasohyggliga effeki bör vara en varning och en uppmaning attintensifiera våra anslrängningar att inom nedrustningsarbelet få framett allmänt gällande förbud mol dessa vapen. Jag och hela mill parli belraklar det sommyckel betydelsefullt att man nu kan konima fram en mer realistiskbedömning av hur vi skall fullfölja våra slrävanden att della i del ekonomiskasamarbelel i . Del är nu klargjorl att svenski medlemskap i inteär förenligt med vår neulralilelspolitik. Samlalen i och vad som har hänl kringDavignonrapporlen och Wernerplanen har givil besked om delta. Jag tycker förmin del att det Utrikes- och handelspoUtisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt beskedetär mycket entydigt. Samiidigi måsle man ju vara öppen för del faklum att vårllands handelsutbyte med alla andra länder är av mycket stor betydelse. Cirka 40proceni av industriproduktionen säljs lill utlandet. Del leder fram lillden myckel nalurliga och enkla konklusionen alt en fri handel övernationsgränserna är etl livsintresse, inle minsl för elt litel men höginduslrialiseralland säsom värl. har sländigl slutit upp kring strävandenaatt frigöra handeln och vidga det ekonomiska samarbetet bäde i vår egenvärldsdel och i världen som helhet. Vi fäster myckel stor vikt vid demöjligheter som kan finnas lill ytterligare handelsfrihet på ochKennedyrondens väg. Jag har för min del ofla haft anledning all iutrikesdebatterna betona detta. Men naturligtvis är det som en försia åtgärd avprimärt inlresse all medverka ell ökal ekonomiskl samarbete i , av vår exporl gär till EEC- ochEFTA-länderna. Vi önskar en utvidgning av handeln med dessa länder. Vi kan välkonstatera alt när vi önskar en utvidgad handel med öslslalerna ochu4änderna är dessa tvä handelspartners ingel alternativ för oss, helt enkelldärför alt värl näringsliv inte har den ulformningen. Vi mäste väl hålla iminnet att vär handel har ökat under 1960-lalet, särskilt inom EFTA och framförallt med våra nordiska grannländer. Jag tror att tullaweckUngen inom EFTA:s rammellan länder har betytt ganska mycket och i viss män har motsvarat vadman skulle ha åstadkommit genom det s. k. just på handelnsområde. Vi strävar väl aUa efter all försöka förbättra värstandard. Dä är del nödvändigt att vårt näringsliv får möjligheter attkonkurrera pä likvärdiga villkor med näringsUvet i i övrigt. Dä numedlemskap i är omöjligt pä grund av vår neulralilelspolitik, är delangeläget all vi snarasl inriktar oss pä alt genom en annan anslulningsformuppnå, som det heter i regeringsdeklarationen, "nära, omfattande ochvaraktiga ekonomiska förbindelser med EEC". Då klarhet nu har vunnits pädenna punkt, aUtså när det gäller neutralitetspolitikens oförenlighet med ettfuUl medlemskap, måsle vi snabbi gripa oss an problemet i den nya situationen. Jag lilläler mig all göra nägra reflexionerkring . Jag skall inte bli aUtför långrandig på denna punkt. Vi kanväl konstatera all när upprättades i millen av 1950-talelförenades där flera olika strävanden. Det fanns ett omedelbartbehov av all få borl de handelsbarriärer som man hade byggl upp under, som jaghoppas, det sista världskriget - jag poängterar detla medvetet. Det fanns ävenönskemål om all åsiadkomma en liberalisering av handel och produktion som gicklängre än så. Del är bl. a. mot den bakgrunden som man skall se delångtgående reglerna i om fria kapitalrörelser, om frietableringsrätt, om en fri arbetsmarknad osv. Romfördragel var väl emellertidockså ell uttryck för olika poUtiska ambitioner. Allmänt hyste man förhoppningom alt etl samarbele av della slag skulle överbrygga gamla och myckeldjuplgående motsättningar i vår världsdel. Jag vill gärna säga att i den nyaliden måsle man väl betrakta de närmanden som har skett mellan Västtysklandoch , tvä staler som hislorien igenom har ställ mol varandra päslagfältet, säsom en trygghetsfaktor i hela vär del av . För många utgjorde emeUertid EEC ocksä drömmen om ellFörenat som skulle kunna skaffa sig en maktposition mellan öst och väst.Dessa drömmar förenades i mycket hög grad med strävan alt bygga enförbundsstal, dvs. en federalistisk stat på överstatlig grund. Alla dessaslrävanden har gjort sig gällande under hela EEC:s lillvaro; del får vi inleglömma bort, även om vi vel att de har gjort sig gällande med olika styrka iolika skeden. Del första uppbyggnadsskedet präglades i hög grad av depolitiker som stod som författare lill Romfördragel, och EEC fick under dennatid myckel slarka inslag av politiska och federalistiska tankar. Särskiltframgick detta i den s. k. Bonndeklarationen , där EEC:s stals-ochregeringschefer bl, a. kom överens om all - jag citerar ordagrant "sinsemellan avslämma sin politik och komma fram lill en gemensamuppfallning för all befordra poliliska enande och därmed stärka denatlanliska alliansen". När vårl land 1961 begärde all få uppta förhandlingar omsamarbete med Gemenskapen var del ålminslone för den allra slörsla delen avden svenska opinionen inle tal om att söka medlemskap ulan om all försökafinna en lösligare anslutningsform. Den form som vi dä ansåg vara lämplig varassocieringsformen, vUket också kom lill uttryck i del brev som regeringen dengången avlät. När jag är inne på dessa något hisloriska aspekter måstejag väl tillägga alt det i mitien på 1960-lalel inträffade klara förändringarinom EEC. EEC:s inre arbete inriklades i högre grad än lidigare på altfullfölja målsättningarna nästan enbart pä det ekonomiska områdel. Än viktigarevar emellerlid den skärpla hållning mot överstatliga inslag i Gemenskapen somgeneral de GauUe intog och delvis ändrade ulrikespo-Uliska kurs,Alllsä kom det poliliska inslagel under en lid i EEC;s ulvecklingsskede något ibakgrunden. Frågan var om detla skulle medföra en definitivnyorientering när del gällde ulvecklingen för EEC:s framlid. När iomedelbar anslutning till förnyade ansökan om medlemskap på nyttbegärde överläggningar med EEC är 1967 hölls, såsom alla vel, frägan omanslutningsformen öppen just av den anledning somjag här har sökt korlskissera, nämligen därför all del hade skell en viss förändring i EEC bort frände poliliska syftena. Följaktligen ansåg man ganska allmänt alt elt svenskimedlemskap låg inom möjligheternas ram. Ovissheten om EEC;s framlid minskade väl inte med generalde GauUes brådstörtade uppbrott från den politiska arenan. Det stod dock på etltidigt siadium klarl alt det vid denna lid fanns ell växande intresse förulvidgning av EEC, som man strävade efter att mjuka upp de poliliskabindningarna. Därmed skapades underlaget för de förhandlingar om medlemskaprespektive anslutning i annan form som pågår mellan EEC och en rad länder. Även i detta skede rådde det stor enighet i vårl land omalt alltjämt hålla samarbelsformen helt öppen i awaklan på att situationenskulle Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt klarna,även om vi väl Utet lill mans hade delade meningar om huruvida del var möjligleUer icke möjligl all uppnä fulll medlemskap. Under del senasie ärel har del och del har sagls frändenna lalarslol ålskUliga gånger vid del här lägel - blivii mindre och mindresannoliki all skulle kunna uppnå medlemskap i med bevaradneutraUtetspolitik, De deklarationer som gjordes vid det mycket betydelsefullaregeringschefsmötel i tydde på all del renl poUUskainslagel på nylt kunde få och fick en mera framträdande plats i EEC-samarbetet,Vid Haagmölel överenskoms att låta uularbeta en plan om ell stegvis upprättandeav en ekonomisk och monetär union vilket handelsministern var inne pä i sinregeringsdeklaration, och utrikesministrarna fick uppdraget att lägga fram enplan för hur del poliliska samrbetel mellan EEC-länderna skulle formas. Dessa beslällningar frän Haagmölel har ju fullföljls genomWerner-rapporten respekiive Davignonplanen, Del är väl hell naturligt all dennaUtveckUng förde med sig en ökad skepsis frän mycket stora delar av del svenskafolkel om möjligheten svenskt medlemskap. Frän sida gav vi vidupprepade tillfällen uttryck ät denna skepsis. Jag kan erinra om allcenterledaren gjorde detta t. ex. vid vårt partis riksstämma ijuni 1970. Del var också mot den bakgrunden som jag för min del i juU1970 i ell par anföranden framhöU att vi redan borde inrikta oss pä alt vi medstor sannolikhet måste söka oss fram en annan anslutningsform änmedlemskap. Vi borde enligl min mening ha en handelsberedskap, där vi skullevara beredda all pröva möjligheten av en EEC-anslutning i form av etl nordisktfrihandelsblock. Åtskilliga ultalanden frän EEC-häll bekräftade att visannolikt inte kunde räkna med fullt medlemskap i den nya situationen. Jag kanerinra om att den i EEC-kretsar myckel välkände belgaren i ellinlervjuutlalande i Svenska Dagbladel den 2 seplember 1970 sade: "Deländer som klappar på EEC.s portar mäste accepiera icke bara Romfördragelsuttryckliga paragrafer utan ocksä tanken på etl politiskt enat somär EEC:s mål." Det finns många andra auktoritativa uttalanden. Jag skallbara nämna tvä ytterligare för alt belägga den nya politiska orienteringen, ochjag vill gärna hänvisa lill den nye presidenten i italienarenMalfalli. Han har gjort elt uttalande i en svensk tidskrift, jag tror del varVeckans Affärer, där han sade all EEC mäsle ha en gemensam utrikes-ochförsvarspolitik, som EEC blir världens mäktigaste handelsblock. Den västtyske förbundskanslern , som kännernordiska och svenska förhållanden mycket väl, skrev i en bok: Detta är alltså uttalanden . Nog var det välsjälvklarl att en UtveckUng i den riktningen icke skulle möjliggöra svenskimedlemskap med bevarad neulralilelspolitik. När inledde samtalen i varDavignonplanen och Wernenapporten kända. allEEC-länderna skall öka silt politiska samarbele och "i en första etappskapa möjUgheler att harmonisera sina synpunkler i fräga om interna-lioneUpoliiik" lägg märke lill uttrycket internationell politik. Det skullealltså bli fråga om regelbundna konsultationer pä del ulrikespoliliska ochmililärpoliliska området.