prot · FU0958 · 1971-12-31 00:00:00 — Någon kanske då erinrar om att det ju finnsett särskilt anslag för icke lönsamma busslinjer. Det uppgår tUl 12 miljonerkronor. Det måste stå klart för alla att man inle löser de härproblemen och inte kan skapa en tiUfredsstäUande ersättning för den ickelönsamma busstrafiken med . Det är fullständigt orimligt. Utei kommunerna i bygder finns en väldig opposition mot det tUlstånd somnu råder. Jag är säker på all även kommunikationsministern håller med mig omatt detta är en fuUständigt ohåUbar situation. Han kan hänvisa att härfinns en utredning som arbetar och att denna bör komma fram tUl elt resultat.Men denna utredning har stött på svårigheter, och det finns risk för att denkan fördröjas därför att den blivit hopkopplad med tvä andra utredningar. I utskottet har vi varit eniga om en sak, nämligen attdetta tiUstånd är så OtiUfredsstäUande för att använda ett mUt uttryck attvi måste ändra på det. Och det måste ske snabbt. Därför skriver utskottet attutskottet fömtsätter att ell förslag på denna punkt förelägges . Med anledning därav avstyrker man motioner från oppositionshåll ochfrån socialdemokratiskt häll om att bussbidragsulredningens arbete skallpåskyndas. Jag skuUe sätta ell storl värde på om kommunikalionsministern härvUle bekräfta att han tillmötesgår det enhälliga trafikutskotlet pä denna punkloch att han ser så allvarligt på den situation som vi befinner oss i att hankommer att förelägga nästa års riksdag ett förslag. Det är del viktigaste i denpunkt vi nu behandlar. Men vi har också en punkt, i fråga om vilken vi inte äröverens och där det finns en reservation. Från oppositionens sida har vi begärtatt man i awaktan på bussbidragsulredningens resullat skall höjamilersättningen från nuvarande 2:50 till . Denna ökning är i och försig inte särskUt imponerande, men man fär i aUa fall istället för . Denna ökning kan hjälpa tUl att hålla rätt storbusstrafik i gång i regioner där man annars har svårt att fä entUlfredsställande trafikförsörjning. Detta förslag är inte på något sätt gripetur luften, utan det är vad den statliga föreslagit. Jag ber med den motiveringen, herr talman, att få yrkabifall UU reservationen 5, Idetta anförande instämde (). HerrDAHLGREN (c): Jag skulle ha kunnat nöja mig med attinstämma i vad i sade i denna fråga, men jag vill ändågärna betonariksdagens ansvar utifrån del beslut som fattades 1963, Den här frågan är mera aktuell . Ytterstgäller det att skapa ekonomiskt underlag för kollektiv trafik på landsbygden iallmänhel och i glesbygden i synnerhet, Säkerl har ingen av kammarens ledamöterkunnat undgå att observera den debatt som förs i landets kommuner blandkommunfolk och kommuninvånare beträffande det krav som harställt om kommunala driftsbidrag tUl SJ;s bussrörelse. Att SJ i ultimativform lUl kommunerna framstäUer detla krav beror även här på att anslagsramentUl olönsam busstrafik är otillräcklig. Egentligen är detta en fräga om uppföljande av 1963 årstrafikpoUtiska beslul, och jag vUl gärna citera vad dåvarande statsrådetSkoglund skrev i den proposition som var gmnden tUl detla beslut:"Glesbygdernas transportförsörjning framstår härvid såsom ett väsentligtproblem, vars lösning förutsätler insatser frän det allmännas sida. Allkollektiv trafik numera i sädana bygder ofla inte kan bedrivas med lönsamhetfår inte leda till en utarmning på kommunikationernas område." 1propositionen skrev vidare: "I den mån det inte med kravetpå kostnadstäckning går att lämna en viss bygd den trafikservice i fråga omlandtransporter som frän samhällets synpunkt är rimlig, bör ersältning utgå avallmänna medel. En dyUk ersättning är inte att belrakla såsom en subvention åt trafikföretagetutan såsom ett köp från det aUmännas sida av vissa transporttjänster somföretaget självt från företagsekonomiska synpunkter ej har anledningutföra." Detta skrevs och beslutades av , har vi en diskussion som, enligl vad som sades 1963, egentligen ingenlingannal är än en fråga om det allmännas, dvs, statens köp av tjänster tillmänniskor i glesbygd. Jag måste säga att viljan UU köp av sådana tjänster frånstatens sida inte är imponerande. Man väljer hell enkelt att lägga överansvaret på kommunerna. Detta har aldrig varit avsikten, Inle på något StäUe i1963 års proposition eller beslut kan jag finna alt man sattUkhetstecken meUan det aUmänna och kommunerna, ulan avsikten var vid dettatUlfälle att staten skulle svara för kostnaderna. Jag kan inle heller påminnamig att i annat sammanhang skulle ha fattat något beslut som skuUelägga denna kostnad direkt på kommunerna. Jag är medveten om som sade att detfinns en statlig utredning som arbetar pä detta problemkomplex om kolleklivtrafik och ersältning tUl busstrafikens utövare. Utredningen är inte färdig såvitt jag förstår har den försenats av den sammankoppling som har skett med enannan statUg utredning. Det finns därför anledning att i awaktan påutredningens förslag nu biträda denna reservation, som föreslår en höjning avdriftbidraget tUl per mU. Jag yrkar,herr talman, bifall UU reservaiionen 5, den 2 aprU 1971 Ersättning tiU trafikföretag för drift av icke lönsammabusslinjer HenLOTHIGIUS (m): För att vinna tid ber jag att få instämma ivad de tvä föregående talarna sagt och yrkar bifall UU reservationen. för drift av icke lönsamma busslinjer Hen (): Såsom bäde i och har påpekat, rörden här punkten en fråga som diskuteras ganska livligt runt om i våra kommuner,kanske inte minst glesbygdskommunerna. Det är aUtså den fråga som SJ harställt tiU kommunerna rörande den olönsamma busstrafiken i statlig regi. Jaghar UU kommunikationsministern framstäUt en interpellation som rör en av dekommuner som här kanske har vissa särproblem, nämligen . Jag får vältUlfälle att återkomma tUl speciella problem när jag får svar på deninterpeUationen, men jag vUl här peka på någonting ganska säreget: En statligjärnväg läggs ned 1960, Från SJ kommer 1971 ett nästan i ultimativ form håUetmeddelande att den statliga busstrafiken också kommer att nedläggas, om intekommunala subventionspengar beviljas. Eftersomkommunikationsministern sitter här kanske jag kan få ställa en direkt fråga UUhonom om ett ganska egendomligt förhållande: Hur kan det komma sig att frågornarörande lokaUseringspoUtik och näringspoUtik fladdrar omkring meUan olikadepartement såsom nu tycks vara fallet? Här är dock en fråga som rörlokaliseringspolitiken och näringspolitiken i allra högsta grad. Vore det inleskäl i att kommunikationsministern toge kontakt med inrikesministern ochförsökte fä fram inte bara den trafikplanering, som man i oUka sammanhangefterlyser, utan också en plan för hur lokaUserings- och näringspolitik skallbedrivas ute i regionerna, ty det är ju ändå det som det ytterst gäller. skriver att ifrågavarande "utredningsarbete har dessutom näraanknytning med frågor, som behandlas av den tUlsatta arbetsgmppen föratt leda utarbetande av modeUplan för regional planering", är man ju innepå rätt spår. Men att då vidta dessa drastiska åtgärder, innan man får fram ensådan plan, från SJ:s eller kommunikationsministerns sida, det finner jagganska egendomligt. Denmest bistra kritiken under denna punkt kommer från motionärer som tiUhörkommunikationsministerns eget parti. Det enda jag har att invända mot detresonemang som förs i denna kritik är att det riktas mot ett centralt ämbetsverkunderställt kommunikationsministern och inte mot departementschefen, som bordesamordna de här frågorna. JagvUle bara ha sagt detta, herr talman, i detta sammanhang trols att jag som sagthoppas få tiUfälle återkomma till frågan framöver. Jag yrkar också bifall tUlreservationen 5, i (s); Jag står tillsammans med några kolleger som undertecknare av en avmotionerna under denna punkt. Det gäller motionen 949 i den del som behandlas idetta betänkande och som avser bidrag tiU busslinjer vUka inte har lämnat etttillfredsställande ekonomiskt utbyte för SJ. Motionen är så att säga formeUtavstyrkt men reellt är den tUlstyrkt i det att man från utskottets sidaförutsätter att Kungl. Maj;t kommer att lägga fram en proposition 1972, sombaserar sig på busskostnadsutredningen. Anledningentill att jag väckte denna motion och där kan jag anknyta tUl vad herrGustafson i sade är de framställningar som hargjorts från SJ UU kommunerna om ekonomiska bidrag för icke lönsamma busslinjer.Jag vet inte hur det har gåll till i landel i övrigt, men jag vet att man isydösira har gjort framslällningar om alt få full täckning för delinjer som ekonomiskt inle går ihop. Man har där också från SJ:s sida fört ettmycket underligt resonemang, och del är därför vi vänder oss mot SJ, Man villnämligen inle diskutera de linjer som eventueUt lämnar överskott utan endast delinjer som lämnar underskott inom samma område, TiU dem vUl man att kommunernaskall lämna ekonomiska bidrag. Vi har självfallet awisat detta och menat attdet är en uppgift som med hänsyn till trafikbeslut bör ligga på de statligamyndigheterna. Vi förväntar oss nu emellertid att frågan kommer att lösaspä angivet sätt. Vi tror inte att det som föreslås i de övriga motionernainnebär en lösning. Man begär där per vägtrafikmil, vilket är ett aUlförlitet ekonomiskt bidrag. Det blir i så faU endast en liten del av landel somskulle kunna bli tillgodosedd. Låt mig bara nämna som ett exempel att SJ för detre länen i Sydostsverige, , och , sammanlagt harbegärt . Den ökning man begärt i dessa motioner belöper sig UUungefär . Det säger klart att denna linje inte innebär enlösning utan att det måste till kraftigare tag. Vi förväntar oss emellertid att den nu arbelandebussbidragsulredningen kommer att snabbt avlämna sitt betänkande och attKungl, Maj;t i enlighet med vad utskottet förmodar kommer att framlägga enproposition i frågan , I awaktan på vad den kommer alt innehäUa vUljag yrka bifaU tUl utskottets hemstäUan, Ersättning till trafikföretag för drift av icke lönsammabusslinjer ~ Ldetta anförande instämde i (s). i (fp) kort genmäle: Vi är fuUt överens närdet gäller vikten av att få en lösning av denna fråga genom ett förslag redantill nästa års riksdag. Den ökning som vi begär är inte på något sätt enpermanent lösning. Det har vi klart och tydligt sagt ifrån. Men eftersomutredningen dröjt så länge har vi tyckt att vi i awaktan på dess resultatskulle följa vad den ansvariga statliga transportnämnden har föreslagit. Ävenom det inte är några särskUt imponerande siffror skulle det dock innebära enförbättring. Och läget är så pass iUa nu att varje förbättring borde varavälkommen intUl dess att vi kan komma överens om etl förslag vUket, som jaghoppas, ger en tUlfredsstäUande lösning på . HenMELLQVIST (s); Som framgått av de gorda inläggen harutskottet inte kunnat enas på denna punkt. De borgerliga ledamöterna har ställtsig bakom en reservation, som innebär att man redan nu gör en uppjustering aversättningen per vägmU tUl . Utskottsmajoriteten har inle kunnat följade borgerliga i detta avseende, eftersom vi awaktar den bussbidragsutredningsom är i arbete och som vi utgår ifrån skall kunna lägga fram ett förslag underdetta år, så tidigt att det kan bU underlag för en proposition . Det är mot den bakgmnden och med Nr 58 den moiiveringen som vi hartillstyrkt Kungl, Maj:ts proposition, som den innebär oförändrade bidragsmedel även , 2 anril1971 "' yrkar, herr talman, bifaUUU utskottets hemställan. Förbud mot en- överläggningen var härmed slutad. Proposilioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 1 punkten 12 mom, 1 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUl reservationen nr 5 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöier ha röstat för ja-propositionen. Däherr i Göleborg begärde rösiräkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemstäUan bifölls. Utskottets hemstäUan bifölls. Lades till handlingarna. § 9 Föredrogs jordbmksutskottets betänkanden: Nr 20 ianledning av motioner angående vattenvården i 21 i anledning avmotioner angående den kommunala miljövården Nr 22 i anledning av motionangående mUjövårdsforskning m. m. Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. § 10 Förbud mot engångsglas m. m. 58 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 23 i anledning av motioner angående förbud mot engångsglas m. m. HerrSTRÖMBERG (fp); TUlsammans med i har jagväckt en moiion om förbud mol engångsglas. Med hänvisning lUl att miljökontrollutredningensnart kommer att avlämna sitt betänkande lämnar utskottet denna motion utanåtgärd. Mot delta ståndpunktstagande har jag ej något att invända och kan intepolemisera mol det, utan jag ber bara att få knyla etl par principiellatankegångar lill motionen. Del finns i vårt land en utbredd opinion mol engångsglas.Undersökningar har visat della, och dessa undersökningar stöder sig på eltrelativt stort material. Mycket tyder på att de svenska familjerna är villigaatt ta på sig den ytterst lilla inskränkning i valfriheten som del innebär atthuvudsakUgen använda returglas i stäUet för engångsglas. Det finns vidare enligt min uppfattning en utbredd opinionför att åtgärder snabbt måste sättas in mol den miljöförstöring som engångsglasenmedför. måste vi vänla ytterligare en liten tid på utredningen, men sedankommer den dag dä vi mäste ta ställning, och då måste vi handla. Elt tredje konstaterande är jag också tvingad att göra.Trots en intensiv kampanj för ett renare slängs det fortfarande enormamängder engångsglas. Glasen slängs tanklöst utan hänsyn UU eventuellskadeverkan. Mot ett förbud används ofta skäl såsom enklarevarudistribution, hygieniska fördelar, ökad bekvämlighet för konsumenterna etc,men lika slarka, ja ännu starkare skäl finns för ett förbud, t, ex,; Vad kosiaralla skador som engångsglasen förorsakar? Vad är del värt att slippanedskräpningen? Ett förbud mot engångsglas skuUe troUgen också påskyndaoch intensifiera forskning och utvecklingsarbete i riktning mol förpackningarsom är mera ofarliga än de nuvarande. Som tidigare nämnts har jag intet yrkande. den 2 aprU 1971 Bidrag till företagareföreningar m. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Anslag inom verksamhetsområdeavseende företagareföreningarna, m. m. Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 6 i anledning avKungl, Maj.-ts framställningar i statsverkspropositionen om anslag /72 inom verksamhetsområde avseende företagareföreningarnasamt av dem administrerad garanti- och långivning, m. m,, jämte motioner. Bidrag till företagareföreningar m. Kungl.Maj:t hade (punkten C 6, s. 114-117) föreslagit alt den 2 aprU 1971 Bidrag till företagareföreningar m. tillBidrag till företagareföreningar m. : Administrationskostnader /72 anvisa ett reservationsanslag av . I detla sammanhang hade behandlats dels motionen 1971:81 av i m.fl.vari hemstäUts alt i skrivelse UU Kungl. Maj:l skulle anhålla omskyndsam prövning och förslag UU angående statUgt stöd UUföretagareföreningar för s. k. rädgivningsgrupper med leknisk och ekonomiskexpertis för förstärkt företagsrådgivning åt mindre och medelstora företag ienUghet med vad som anförts i molionen, dels molionen 1971:1059 av i m.fl.vari hemstäUts all skuUe tiU företagareföreningar m. ;Administrationskostnader för /72 anvisa elt reservationsanslagav , dels moUonen 1971:1093 av m. fl. varihemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t skulle anhålla omutredning och förslag angående möjligheterna all öka företagareföreningarnasrådgivningsverksamhet i fråga om marknadsföring, delsmotionen 1971 :l 139 av dels motionen 1971:1197 av vari hemslälllsatt i syfte att möjliggöra en ökad uppföljningsverksamhet från företagareföreningarnainom de sju skogslänen - BD-, AC-, Y-, Z-, W- och S-länen - beträffande detstatliga lokaUseringsstödet inom nämnda län skuUe anvisa ett beloppav att tagas ur anslaget till . 1. all med bifallUll Kungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionerna 1971:1059, 1971:1139 och 1971:1197 UU Bidrag UU företagareföreningar m, fl,; Administrationskostnader för /72 anvisade elt reservalionsanslag av , 2, attriksdagen skulle avslå a) molionen1971:81 angående förstärkt företagsrådgivning genom företagareföreningarna, b) motionen 1971:1093 angåendeföretagareföreningarnas rådgivning i fräga om marknadsföring. 1. beträffande medelsanvisningen av herrar RegnéU (m),i (fp), i (c), (), () och Hovhammar (m) samt fm (), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att i anledning av Kungl, Maj:ts förslag ochmotionen 1971:1197, med bifall UU motionen 1971:1059 samt med avslag påmotionen 1971:1139 till företagareföreningar m, fl. ; Administrationskostnaderför /72 anvisade ett reservationsanslag av , 2. beträffande företagareföreningarnasrådgivningsverksamhet av herrar Regnéll (m), i (fp), i (c), SjöneU(c), () och Hovhammar (m) samt (), Nr den 2 aprU 1971 Bidrag till företagareföreningar m fl. som ansett att utskottet under 2bort hemslälla, alt med bifall UU a) molionen1971:81, Maj;t hemställde att frägan om en ulvidgning avföretagareföreningarnas rådgivningsverksamhet prövades i enlighet med vadreservanlerna anförl. HerrANDERSSON i (fp): Mellan mindre och medelstora företag finnsinte någon markerad gräns. Men del finns många problem, som är gemensamma förden stora grapp företag som betecknas som mindre företag. Det gäller t, ex, ifräga om utbildning, informaiion, administration, produktionsteknik ochmarknadsföring. Delta motiverar speciella åtgärder för denna del avnäringslivel. Från statsmakternas sida har man ofla betonat betydelsen av dessaföretag. 1 propositionen med förslag riktlinjer förföretagareföreningarnas fortsatta verksamhet som lades fram framhöllsocksä hur hantverk och småindustri traditionellt spelat en viktig roll isvenskt näringsliv och att dessa sektorer i näringslivel utgör en bådekvantilativt och kvalitativt betydande del av den samlade förelagsamheten.Mindre industriföretag på upp till 4050 arbetare svarar för 25 proceni av värtotala industrisysselsätlning. Det framgår därav vilken |Stor betydelse församhället denna sektor av näringslivel har. Och med all sannoUkhet kommer enväsentlig del av den produktiva verksamheten även i fortsättningen att bedrivasav mindre och medelstora företag här i landet. En utveckling och effektivisering av dessa förelag mäsledärför även frän samhällsekonomisk synpunkt framslä som en väsentlig uppgift.Storföretagen har oftast administrativa, lekniska och finansiella möjligheteratt komma rätta med sina framtidsproblem, medan den mindre industrins meraaktiva förnyelseverksamhet försvåras av framför allt två faktorer: brist påpersonella resurser och brist på riskvilligt kapital. Dessa brister har successivtaccentuerats genom den snabba lekniska utveckUngen och den ökande konkurrensenom kapital och marknader. Det är alltså elt vitalt samhällsintresse att ulvecklingeninom denna sektor främjas så att bästa möjliga produktionsresultat uppnäs. Enaktiv näringspolilik som riktar in sig pä att främja de mindre företagensUtveckUng bör kunna ge väsentliga fördelar ät samhället. Vi Ivingas föraen mycket starkt defensiv näringspolilik i stället för vad man skuUe önska, enoffensiv. Detta sammanhänger med att den organisation som i första hand hjäperde mindre och medelstora förelagen, alltså företagareföreningarna, i storutsträckning tas i anspråk för att lösa kriser och ordna rekonstruktioner somorsakas av bl, a, nuvarande kreditsituation, som vållar problem för mångaföretag. För den dubbla uppgiflen att medverka i en både offensiv och defensivnäringspolitik räcker inte föreningarnas resurser lill, Ofla fordras omfattande uiredningar och andra ätgärder föratt man skaU fä liUförUtligt underlag för beslul om ätgärder genom vilka mankan Bidrag tiU företagareföreningar mfl. förhindraalt förelag läggs ned det må gälla enskilda företag eller grupper. Dennadefensiva näringspolitik är givetvis nödvändig, men frägan är om man inte genomen mer offensiv näringspolitik, genom profylakliska åtgärder, skuUe sparakoslnader för samhället och vinna mera. Företagareföreningarnas knappa ekonomiskaresurser medger inte att de engagerar sig i mera omfattande åtgärder föratt åstadkomma en sädan anpassning eUer komplettering av näringslivet somskulle behövas för alt hindra eUer dämpa den negativa utveckUngen, har i skrivelse tillKungl, Maj;t starkt framhållit all nuvarande administrationsbidrags storlekinte gör det möjUgl för föreningarna att fullgöra de arbetsuppgifter somstatsmakterna i ökad grad ålagt föreningarna. Det gäller dåföretagareföreningarnas förutsättningar att effektivt fullgöra de uppföljnings-och bevakningsuppgifter som åligger dem. Departementschefen föreslår i propositionen alt för näslabudgetår skaU ulgä i administrationsbidrag, ochutskottsmajoriteten godlar den linjen. Vi har i motionen 1059, som följs upp ireservaiionen 1, vid punkten 1 yrkat pä en uppräkning av detta belopp med , aUtså sammanlagt . Vi har ansetl del angelägetatt företagareföreningarna får detta ökade stöd. Vi är ocksä medvetna om attföretagareföreningarna fått hjälp att klara en stor del av sina ökade kostnadergenom bidrag som lämnats av landstingen och som under förra budgetåret uppgicklill . Även om uppräkningen av årets anslag med I miljon kronorförenas med sädana vUlkor alt det, enligt vad som framhålles både i propositionenoch utskottsullåtandet, skapas garantier för att låneärendena kan följas uppoch bevakningsuppgifterna mer aktivt fullgöras, anser vi att en uppräkning medytterligare hade varit rimlig. Jag yrkar därför bifall UUreservaiionen 1 under punklen 1. I reservationen 2, som bygger pä molionen 81, anhälles omen skyndsam prövning och förslag om förslärkl förelagsrådgivning äl mindre ochmedelstora företag. Man får räkna med alt mindre företag i forlsätlningenkommer all startas av människor utan företagsledamt-bUdning, Dessa mäste fähjälp med styrning och ulveckling av företaget. Del gäller att i lid öppnaderas blick för de ekonomiska sammanhangen samt behovet av att anpassaproduktionen utveckUngen. måste kanske upphöra med alt varamarknadsförande och produktionsutvecklande något som är mycketkostnadskrävande och som del lilla företaget ofla inte har råd med - och istäUel gå in för att vara underleverantör. Innovationer kan ändå uppkomma idessa företag, och de skaU givetvis stödjas. För att kunna genomföra sådanaanalyser, som ger underlag för företagsledarens styrning av företagel, behöverföretagareföreningarna ökade resurser. Jag yrkar bifall reservationen 2 vidpunkten 1 av m, fl. Under detla anförande övertog vice lalmannenledningen av kammarens förhandUngar, HenGUSTAFSSON i (c): i har ulföriigtuppehållit sig vid de tvä reservationer som fogats till punklen 1 i förevarandebetänkande. Låt mig bara få säga all jag instämmer i de synpunkter som han haranlagt på de här frågorna. Jag vill dock med några ord utveckla den tankegång somligger bakom motionen 81. Avsikten med de rådgivningsgrupper, som man kräver iden motionen, är inte att de skall överta någon verkstäUande funktion iföretagen, vilket någon har anat att de skulle göra. Som molionärerna har tänktsig skall uppgiflen i stället vara alt medverka tUl en styrning av företagensverksamhet mol ell på läng sikl uppstäUt mål. Rådgivnings-grapperna skullekunna hållas informerade om företagens stäUning och utveckUng genom periodiskarapporter om resullal- och Ukviditelsutveck-Ung, Vidare skuUe de kunna hållasinformerade om företagens planer genom en löpande budgetering av derasförväntade utveckling pä kort och lång sikt i vad avser såväl resullal somlikviditet.