prot · FU0993 · 1971-12-31 00:00:00 — När nu finansministem har sagt att man i det här läget, närdet gäller att skaffa fram pengar tUl ett av alla erkänt presstöd, bordekunna ersätta den anonyma prisstegringen med en skattehöjning, visserligen på 6och inte , då har hela den våldsamt indignerade debatten uppstått.Denna stadigt flytande, kontinuerliga prisstegring har Inte föranlett någonminskning annat än vad som möjligen kan föras fram med hänsyn till dekonjunkturella svängningarna. Jag är övertygad om att denna sexprocen-tigaskatt inte heller kommer att märkas med någon nedtagning av annonsvolymen.Skulle den göra det, skulle det således logiskt Innebära att de svenskakonsumentema skulle kunna få sina varor något öre bilUgare, och eftersom det ärde som betalar annonserna är det kanske något som man också till äventyrs kankomma över. Närjag satt och lyssnade på var det ett ståtligt anslag i hans förstainlägg han har ju hunnit med åtskilhga under debattens gång, "än fri rösträtt" - även om det var ett citat så låg det kanske för att citera en annan talare en tanke bakom. Men jag tycker attdet är en malplacerad tes när den uttalas i anknytning till det förslag som vinu debatterar. Dethar anförts en del statistik om utvecklingen för de daghga nyhetstidningarna.Den statistiken finns återgiven i regeringspropositionerna och visar med alltydlighet hur just den s. k. annonsspiralens konsekvenser ter sig och vad deninnebär för faror' för den fria och nyanserade debatten. som de delarav tidningspressen som är ensamma på sin ort expanderar, har man den klarareduktionen på aUa de andra orter, där det finns två eller tre tidningar, justpå grand av oförmågan att följa med i konkurrensen med den förstatidning somhar den stora upplagan och därmed tar sina annonser. Därför kan den storatidningen som tar mera betalt per millimeter för sina annonser än den hllatidningen och därmed bhr ännu mera ekonomiskt slagkraftig och ökar sin upplagaytterligare, håUa prenumerationsavgiftema nere på en nivå som Iförhållande tUl annonslnkomstema ovedersägUgen inte innebär någon riktigawägning och som naturligtvis slår ihjäl de konkurrenter som inte har dennaannonsstock att falla tillbaka på. Så fortsätter detta. Om ingenting händerstår vi där med en ytterst ensidig, jäg vågar säga monopoliserad dagspress. Detskulle väl inte spela så stor roll om det bara vore fråga om nyhetsförmedling,men en dagspress har ju också vissa andrafunktioner att fylla. Den skall vara idégivare, den skaU föra ensamhällsdebatt, den skall vara bärare av de politiska ideologierna, och då ärman inne på ett annat och väsentligt allvarligare område. Jagavstår från att kommentera övertramp i debatten på samma sätt somhan använder uttryck som han helst borde avhålla sig ifrån. När han försökergöra förslaget till en fråga om moral, när han försöker tala med den därindignationen som står ända upp i tonsiUerna på honom, vet jag inte hur mycketärlighet som finns bakom. Jag avstår från att kommentera detta. Jag kan förlåtahonom på grund av hans övermått på energi och hans ungdom. Jag har svårare attförlåta när han faller in i samma sätt att argumentera. Härhar förts en debatt om det grundlagsenliga i det framlagda förslaget. Ett av dekronvittnen som åberopats är den avsomnade . Han var säkerligen enmycket respektabel jurist det tror jag. Hans uttalanden gällde dock den gamlatryckfrihetslagstiftningen, eftersom den vi nu har kom till efterMalmgrens död. Men jag tycker inte ens man kan anföra juristen såsomkronvittne för att detta i något avseende skuUe vara skumt och gå på tvärs medgrundlagarna, är -vid varje tiUfälle angelägen om att understryka attså länge man inte med några direkta pålagor eller åtgärder angripervederbörande skrifts innehåU kan man inte komma i kollision medtryckfrihetsförordningen. Och det är andra kriterier som hgger bakomannonsskatten. Det är de enkla kriteriema att andra-, tredje- ochfjärdetidningama skaU ha ett handtag och att det skall finansieras viaannonser. Omman gör sig besvär med att närmare fundera över den här frågeställningen finnerman det har också åberopats från denna talarstol att man inte kanpresentera propositionen på sådant sätt att man påstår att det är specifikapolitiska meningsriktningar som den har slagit vakt om på bekostnad av andrapolitiska meningsriktningar. Om format, storlek och upplaga har inneburit attde dominerande tidningarna råkar tala med samma politiska stämma är det en mersekundär konsekvens av det hela det är andra kriterier som hgger ibakgrunden. Nuär beskattningen av tidningar inte något nytt jag tror det var erinrade om detta. Vi tog det beslutet , 1960, när dengenerella omsen infördes. Vi repeterade det när den i sin tur evalverades tillmoms . Det kunde ha sitt värde i en sådan här debatt att sägaatt vid denna genereUa skatteläggning av allt vi köper gjordes ett undantag fördajtidningama. Vi gav dagstidningarna en preferens. Man kan säga: Var detnödvändigt att ge dem den preferensen? Ja, vi gjorde det av skäl som jag endastmed viss möda skulle kunna förklara och därför avstår jag från det. VI gavalltså dagstidningarna en preferens genom att befria den delen av svenskafolkets konsumtion från både oms och moms möjligen med den reservationen attde rent personhga annonserna som den enskilde medborgaren sätter in drabbas avmoms utan någon möjhghet tih avlyft eftersom den enskilde medborgaren Inte ärnågot skatteobjekt i lagens mening beträffande mervärdeskatt. Vihar försökt räkna på vad denna eftergift, denna preferens innebär för dagspressen.Från flera olika utgångspunkter vågar jag hävda att när aUt annat blev belastatmed oms och moms och man uraktlåt att belasta dagstidningarna fickdagstidningama ett ekonomiskt handtag av som kan värderas tillnågonting meUan 70 och . Eftersom man i annonsskatttar ut endast 26 mihoner kronor är det alldeles orimligt att göra gällande här begår skattemässiga övergrepp mot dagstidningama de är fortfarandestarkt favoriserade vid en jämförelse med all annan konsumtion. Tryckfrihetsförordningenkan Inte åberopas till stöd för uppfattningen att regering och riksdag skaU ståoverksamma när tidningsmarknaden hotar att monopoliseras regionalt och lokalt.Detta gäller - det är jag angelägen att understryka även om det bara skuUe varasocialdemokratiska och centerpartistiska tidningar som var på väg att slå utmoderata och folkpartistiska tidningar. Förslaget har således ingenting med detatt göra, utan den här frågan skall ses som den skall ses; det gällerambitionen att hålla debatten fri och mångsidig och inte låta den helt bhavhängig av att upplagan ger de stora annonslnkomstema och därmedmonopolställningen. Tryckfrihetsförordningensstora och väsentliga uppgift är att skydda det fria ordet. Håller man det klartI minnet, då framstår alla attacker som görs mot de här båda propositionema somtämligen meningslösa och iUa underbyggda. Dethar klagats över att man inte anhtat den tryckfrihetssakkunskap som tiUäventyrs skulle finnas I vårt land, att man inte har konsulterat den, att eller skatteutskottet har tillåtit den att skrivatillräckligt många utlåtanden för att vetenskaphgt analysera hum-vlda det härskulle vara någonting som går på gränsen till det i grundlagama tUlåtna ellerinte. Jag tycker nog att har lagt ner ett ambitiöstarbete på att redovisa vad som kan redovisas i det här avseendet. Låtmig, hen talman, bara understryka att kanslihuset ju inte heller i sådana härfrågor är alldeles i avsaknad av juridisk expertis. Här har varit ordenthgautredningar bland både , statsrådsbered-lungens ochfinansdepartementets jurister innan vi blev helt på det klara med attpropositionema inte står i någon konfliktsituation gentemottryckfrihetsförordningen. Då har det sagts här från talarstolen: Varför har maninte talat om det, varför har man inte redovisat det? Ja, saker och ting somman kommer fram tiU är självklara, dem behöver man inte hålla på att redovisa.Det är ju endast i de fall, där man finner att det kanske kan ifrågasättashurdant läget är, som man kostar på sig en längre och mera utförligargumentering. Jaghar med stort intresse läst bUagan tUl betänkande därman citerar vad som har sagts i ärendet Inte bara av , som i enhast i tappning blev ett så avgörande kronvittne att hanciterades vid inte mindre än fyra tillfäUen i hennes inlägg. Det finns ocksåandra som har fått komma tUl tals, men jag menar att man även kan citera BjörnKjellin htet mera utförligt och få en helt annan och mera nyanserad uppfattningän den som framkom ur . Häråberopas t. ex. HUding Eek, som säger att "åtgärder som särskUtunderlättar en skrifts utgivning, t. ex, ekonomiskt stöd från det allmänna inte kanangripas såsom otlUåtna hinder för utgivningen av andra skrifter". Det ärju ett ganska klart och alldeles ovedersägligt utlåtande, som går i denriktningen att här föreligger det inte några kontroverser med grundlagama ochtryckfrihetsförordningen. Här citeras också , som tar upp fråganhuruvida en ekonomisk åtgärd kan anses utgöra hinder för en skrifts utgivande.Han säger: "Av betydelse är vidare, att den hindrande åtgärd, som avsesmed sistnämndaförbud, skall ha sin gmnd i skriftens innehåll, Även vid bedömandeav vilka åtgärder som skola betecknas som hindersamma för tryckning ochutgivning måste hänsyn främst tagas till om åtgärden verkligen syftar till attangripa yttrandefriheten." Det finns ju inte en stavelse, inte en bokstav,inte ett kommatecken i de här propositionerna som andas någonting om att manskulle förgripa sig på innehållet, på rätten att fritt föra fram sin mening iden aktuella dagspressen. Vidare säger ytterligare en expert, ;"Det kan fastslås att generella subventioner inte förbjuds av TF. Vissaselektiva subventioner faller också utanför TF;s förbud mot hinder därför attde delas ut oberoende av skrifternas innehåll." Propositionens selektivastöd delas ut oberoende av skriftemas InnehåU, Att försöka driva någon annanuppfattning innebär bara att man har andra syften när man torgför denuppfattningen. Jag skulle kunna citera ytterligare, när hanutvecklar denna fråga, men allt detta finns ju i tryck ikonstitutionsutskottets betänkande. Eftersom så flitigt har citerats fråntalarstolen , vUl jag emellertid läsa Utet mer av hans yttrande 1965 tiUVectu Veckopressektionen inom , , Huruvidaskatt kan utgöra ett hinder enligt tryckfrihetsförordningen bedömer han så kan "i de flesta faU anta att en skatt icke kan betecknas som ettsådant hinder, I varje fall synes man helt kunna utesluta en skatt som ärställd i relation tUl i vad mån verksamheten är inkomstbringande och blottavser en procentuell andel av vinsten." Ingen skaU väl bestrida attannonsverksamheten är en inkomstbringande verksamhet. Ingen gör väl gällandeatt man konfiskerar hela vinsten på annonsema med det förslag som behandlar. Är skatten så Ingripande att verksamhetens fortsättandeicke kan anses ekonomiskt berättigat, då föreligger det hinder. Om man meddenna skatt, för att tala klarspråk, stäUer tiU konkurs för ,och , då kan det talas om att man kommer i konfliktmed tryckfrihetsförordningen. Men är det någon I denna kammare som vågar ställasig upp och allvarligt säga att de riskema föreligger? Tidningama betalar juingen skatt, de är uppbördsmän för de svenska konsumentema som betalar skatten.Det är riktigt vad säger tidningarna fungerar här somuppbördsmän och ingenting annat. Under sådana förhåUanden är den våldsammaindignationen så malplacerad som den någonsin kan bU. Det kanske inte riktigt faUer in I stUen omjag ger mig på att kommentera varje hten detalj i de tidigare, motpropositionen aggressiva anförandena jag skulle hamna i htet för mycket avpetitesser Mennär gör jämförelserna mellan den stora textihndustrinoch den lUle konfektionären eUer meUan och Verkstad, så är det välegentligen ingenting annat än en ordek-vihbristik som vid ett grunt tänkandekan låta htet slagkraftig men som ju inte har någonting att göra med denrelativt aUvarhga fråga vi nu debatterar. Den hlle industriföretagaren kanhävda sig på kvaliteten och det gör han bra kontra den store företagaren.Hur man får kombinationen VolvoKalmar Verkstad har jag htet svårare att se,eftersom de ju tUlverkar olika produkter. Dessutomfattar man inte här vad det är fråga om. Vi diskuterar ju tidningarna i de härbåda propositionerna från den enkla utgångspunkten att vi vUl garantera detfria ordets möjligheter att göra sig gäUande i vårt samhälle - den fria ochnyanserade debatten, de olika politiska ideologiema och meningsriktningamaskall kunna föra fram sitt budskap. Detta är ju en av grundtankama i detdemokratiska systemet som vi bekänner oss tih. Att det härmed textUproduktion,med VolvobUareUer med parkeringsdäck att göra kan ingen människa övertyga migom. Jaghar sett det här argumentet tidigare i den allmänna debatten, och jag lademärke tih, när gjorde sitt inlägg, att hon är flitig läsare avden debatt som har gått av stapeln och att hon är en ambitiös och receptivläsare, även om hennes eget tillskott tih budskapet var tämligen klent. 1 denaUmänna debatten har funnits de här jämförelserna mellan den stora och den hUaindustrin som gör produkter och den tidning som för ut om jag nu skall varaså högtidlig, och det kan jag väl vara om jag ser på tidningarna i deras bästastunder ett andligt budskap. Det är inte kommensurabla storheter och kanaldrig bli det, och därför är alla de här jämförelserna så oerhört meningslösa. HenAhlmark, som lägger ned en energi på dessa ting som kanske skulle kunna varavärd ett bättre ändamål inte när det gäller själva sakfrågan men när detgäller de argument som han för fram kommer gång på gång tillbaka tlU ensynpunkt och säger: Om man nu har på en ort , , med upplagor som ligger väldigt nära varandra, så kan man komma i densituationen att man begår mannamån mot den tidning som för tiUfäUet är störstmen bara litet större än andratidningen. Nuär det ju klart angivet I propositionen, att vad man skaU bedöma är upplagan iden storkommun där tidningen ges ut. Vi har gjort ganska noggrannaundersökningar om detta innan propositionen skrevs, och det visar sig att omman håller sig tih detta kriterium som är klart och odisputabelt angivet -finns det ingen ort, inte ens och inte ens och inte ens ,där tidningama i kommunen ligger så förskräckligt nära varandra. Vi undersökteom man på någon av dessa orter låg inom en 1 O-procentsmarginal mellan första-och andratidning och fick klart för oss att det inte fanns någon sådan plats. Jaghar inte undersökt om man, ifall man utsträcker dessa tiU 20procent, måhända får fram någon ort där skillnaden i kommunen, iutgivningsorten, mellan första- och andratidning hgger någonstans meUan 10 . Men här har ju utskottet varit vänligt i sina skrivningar och sagt,att i sådana faU bör det finnas möjligheter för den bestyrelsesom skaU hantera det hela att fatta erforderliga beslut. Som de flesta avkammarens ledamöter har lagt märke tUl är också avsikten, enligt propositonenoch utskottets betänkande, att denna styrelse skall förstärkas med ettparlamentariskt inslag, och då har man ändå, så långt det i praktiken går, skaffatsig remedier och garantier för en mot aUa hygghg och anständig tiUämpning, () kort genmäle: Finansministern måtte ha känt sig ordentligttrampad på tårna av mitt anförande och det tycker jag var bara bra. Det varnämligen avsikten. Jag tog i så att det skulle kännas. Men jag tycker att detvar att gå litet för långt att göra gällande att det var en"oförskämdhet" mot och utskottet då jag varnade förkonsekvenserna för det politiska anseendet av det spel som det här gäller.Finansminister måste ju ändå vara medveten om att det finnsen bred opinion som uppfattar vad som här skett som djupt ovärdigt detpolitiska arbetet. Det kan finansministern inte vara okunnig om. Jag skulle inte ha tagit i så hårt som jag gjorde, om detbara hade gäUt annonsskatten. Jag gjorde det för att valet av justitieombudsmanoch Rltsemfrågan också har kommit in i bUden, Och jag gjorde det inte därföratt jag har svårt att smälta som finansministem sade avgörandet isistnämnda två frågor utan därför att det finns ett principlöshetens samband ialla dessa tre fall. Vi har procederat på samma sätt som i alla andra ärenden,sade finansministern. Nej, det har ni inte gjort. Ni har lyckligtvis inte gjortdet i alla andra ärenden. När vi här i skall behandla de frågorKungl, Maj:t lägger på vårt bord, då förutsätter vi att de är genomarbetade,fullständigt utredda och remissbehandlade. Jag citerar ;"Enligt tidigare parlamentarisk praxis hade det varit helt otänkbart attför framlägga ett så genomgripande förslag," Vi väcker våramotioner här i och diskuterar i utskotten hur vi skall behandlafrågan; sedan går vi till votering. Så har inte skett i de tre faU som jag härtalat om. Där har det i allra högsta grad gällt om jag nu åter får användalantbrukets terminologi kovändningar, det möjligas konst. Då propositionen om annonsskatt lades på bordhade uppgörelse träffats utanför , herr finansminister.Och frågan var då låst. Aldrig har vi lyssnat så mycket, sade finansministern.Ni har inte lyssnat ett skvatt på de argument som framförts mot beskattningen.Utskottet har t. o. m. vägrat att höra den tryckfrihetsexpertis som vi begärtskulle få komma till tals. Frågan var låst i förväg av en majoritet. Och denkompromiss som träffades hade av en underhg slump gynnat just de två partierspress som medverkade i kompromissen och missgynnat de partiers press som intevar med. Slumpens skördar, kan man säga. Benämningen kohandel tyckte finansministern inte om; denär deklasserande. Ja, i vissa faU är den deklasserande, och det var därför jaganvände uttrycket. Det är deklasserande att driva kohandel av det här 3 protokoU 1971. slaget idet pohtiska hvet! Ja, men vi måste komma tUl en lösning sadefinansministern, Det fanns och finns andra lösningar, som inte får de sakligtdiskriminerande effekter och de tryckfrihetsrättsligt tvivelaktiga konsekvensersom det här blir fråga om. Man kan lösa presstödsfrågan generellt, vilket vihar begärt. Man behöver inte handplocka tidningar på det sätt som här harskett; en handplockning som medfört att de bättre och större tidningamadrabbats, medan de mindre och sämre skötta ty det är ju ändå den saken detgäller - premieras. Utan att dra några paralleller i övrigt med partistödetskulle egenthgen en konsekvens av handlingssättet i presstödsfallet vara att vifick något slags inverterat, ahtså omvänt partistöd. Det stora starka partietsocialdemokratema skulle i så fall ges ett långt mindre partistöd än de övrigapartiema, om man drar ut de yttersta konsekvensema av det tänkande som präglatannonsskattens och presstödets utformning. Slutligen sade finansministem: Ni har inte kunnat anvisanågra vägar för annan finansiering. Men är det inte så, herr finansminister,att den kompletteringspropostion som vi skall behandla här I om ettpar dagar för kommande budgetår redovisar ett överskott på totalbudgeten avdrygt ? Där finns det pengar att ta av, eftersom vi förnärvarande befinner oss i en lågkonjunktur. Men det är anledning att påminna om att socialdemokraternaför när de presenterade den s, k. kompromissen om Ritsemvar beredda att på stubben ta på sig 30 mihoner kronor mera för att rädda sinpolitiska prestige. Då spelade uppenbarligen pengarna ingen roll. Även om depengarna - det är jag medveten om inte tas ut första året, var man i allafall beredd att kasta ut för att rädda detpolitiska ansiktet. , herr talman, finns det verkligen anledning attställa sig starkt frågande till den syn på annonsering som finansministemredovisade när han visade upp de fina helsidesannonserna och sade: det ärkundema som betalar. Jag trodde att finansministern var så kunnig i ekonomiskating att han visste att det är genom reklam och marknadsföring som tillverkareoch försäljare breddar basen för sin verksamhet och kan åstadkomma de långaserier som gör att varorna blir tUlgängliga för en bred allmänhet och bilUgareför oss aUa. Det är just genom effektiv marknadsföring, genom effektiv reklamsom man åstadkommer detta. Det är kunderna som ytterst vinner på det det ärinte de som förlorar. Jag trodde inte att jag skulle behöva undervisafinansministern om sådana elementära ting när vi diskuterar annonsskatten. () kort genmäle: Det är nog aUdeles nödvändigt att vi fårklarhet på en avgörande punkt i försvarstal det försvarstal somhan nu håUer inför kammaren för det missfoster som kombinationen av annonsskattoch presstöd i tappning utgör. Ett huvudargument var det attdetta ärende skulle ha förberetts precis som aUa andra ärenden. Antingen är detdå så att alla ärenden som kommer hit tih kammaren är hka hafsigt och slafsigtförberedda som det här eUer också hardet la all tysthet gjorts en statlig utredning om annonsskatt och presstöd, enutredning som i ah tysthet remitterats tUl ett antal sakkunniga instanser,vilkas remissvar har hemligstämplats. Minoriteten i konstitutionsutskottetskuUe heller inte på något sätt förvägrats de remisser den har begärt. Härmåste vara snäU och hjälpa oss tUl klarhet. Är det här den normalabehandlingen av alla ärenden som kommer tiU kammaren eller har -vi helt enkelttagit miste, har det i all tysthet skett en omfattande beredning avannonsskatten och presstödet som vi andra inte känner tiU? Finansministern gjorde ett betydande nummer av denuppvaktning Som ägde ram från i ,där ekonomer och tidningsmän från tidningar företrädande allaåsiktstikt-nlngar, även socialdemokratin, var närvarande. Jag tror inte, herrfinansminister, att det är ogrannlaga att erinra om att de människor som deltogi den uppvaktningen, oavsett partifärg, var chockade över den okunnighet itidningsfrågor som finansministern då visade. Men de har ju möjlighet att här få sitt intryck bekräftat, Finansministem rör sig med uppgifter om självapropositionen som fuUständigt strider mot varandra. Ena ögonbUcket är detavgörande för tidningamas ekonomi om man kan sänka annonsskatten från 10procent tih , är det totalt likgiltigt eftersomingenting av detta drabbar tidningarna utan helt enkelt faller på annonsörer,prenumeranter eUer andra som tidningama kan vältra över kostnadema på. Inom parentes vore det intressant att i detta sammanhangfå veta skälet tiU att finansministem här anser sig kunna gottskrivacenterpartiet sänkningen från 10 tih . Var hade finansministem detparlamentariska underlag som kunde ha säkrat ett beslut om en annonsskattpå för dagstidningarna? Är inte det att vara en liten aningoförskämd mot de socialdemokratiska riksdagsmän som offentligt hade deklareratatt de inte kunde godta en annonsskatt av den typen? Finansministern ironiserar över den altemativafinansiering som vi från sida har erbjudit. Vi gjorde dettaokonventioneUa erbjudande av det skälet att -vi fann det angeläget att få framen lösning av frågan om ett presstöd till de tidningar som behöver ett sådantutan att skada andra tidningars ekonomi vi fann det vara så angeläget att vitog fram denna extra finansieringskälla, Finansministem säger nu om dennafinansieringskälla, gett 50 mihoner kronor genom en höjning avciganettpriset med ett halvt öre per cigarett, att den inte skulle ge någoninkomst alls. Det är ju helt häpnadsväckande. Det är självklart, att även omdet bUr någon nedgång i köplusten just i samband med prishöjningen, inträderändå en återgång av förbrukningen som tiUför statsverket enbetydande summa. Nej, det är verkligen förvånande att finansministern denhär dagen, som han väl ändå kunnat förbereda så länge, inte har kunnat övertygaoss andra om de verkhga skälen till sitt stäUningstagande, Varför har inte finansministem kunnat acceptera principenatt det gäller att stärka tidningar som har det svårt utan att tabort en del av lönsamheten från de tidningar som är skötsamma och lönsamma?