prot · FU0946 · 1971-12-31 00:00:00 — i sjätte distriktet kallades vid elttUlfälle lUl etl fartyg i hamn. Fartyget låg och lastadefärdigslingad waU-board, som hade transporterats från bruken. Banden som manskulle hiva i hade skadats under transporten. Kranmaskinisternas huvudskyddsombuduppmärksammade saken. Huvudskyddsombudel för stuveriarbetarna uppmärksammadeden också. De diskuterade saken och kaUade på skyddsingenjören hos förelaget.Alla dessa tre, som hade huvudansvaret för skyddsarbetet i hamnen, var fullleniga om all arbetet inte kunde bedrivas på del sättet. De lUlkalladeyrkesinspektionen, och dess representant var av samma uppfallning. Han åladedärför företaget, som var Broströmkoncernen, att företa omslingning av godset,innan arbelel fick påbörjas. Företagels ledning var emellerlid av en helt annanuppfattning. Åläggandet efterföljdes inte. I stället krävde den mäktigaBroströmkoncernen ett sammanträde med representanter från arbetarskyddsslyrelsenoch yrkesinspektionen och givelvis ocksä de agerande i del här faUel. Vid delsammanträdet konstaterade representanten för arbetarskyddsslyrelsen ochchefsinspektören i sjätte distriktet - den som hade skickat ut yrkesinspektören för alt göra undersökning - att Ang. anvisningar till skydd mot olycksfall i arbetet Ang. anvisningar till skydd mot olycksfaU i arbetet yrkesinspeklörenhade gjort sig skyldig tUl tjänstefel. Del fanns ingel slöd i lagen som gavhonom rätt all ingripa pä del säll som han hade gjort. Han kunde således intestoppa det arbetet. Trots att samtUga skyddsansvariga för de berörda gruppernahade en samstämmig uppfattning att arbetet i fråga var förenat med slora riskerför olycksfall, kunde yrkesinspektionen inte rå på Broströmskoncernen i dettafall. Ett sådant förhåUande kan givelvis inte stimulera lill ettaktivt skyddsarbete. Strikta bestämmelser som ovillkorligen mäste följas är enligtmin uppfattning en absolul nödvändighet för att man skall kunna uppnä etteffektivt skyddsarbete. Socialminislern säger i slutet av sitt svar att dessafrågor kommer att ingående behandlas av arbelsmiljöulredningen. Del säges ocksäalt utredningen fått direktiv att lagstiftningen skall ge en fast grund förätgärder och ingripanden från arbetarskyddets sida i alla stadier iarbetsprocessen. Jag hoppas verkligen att dessa direktiv följsoch inte blir föremål för nägra som helst kompromisser. Jag viU först tUl säga ochjag viU gärna understryka detla att om man inle är nöjd medskyddsanvisningarna i det särskUda faUet, är del naturligtvis en viktig ochangelägen uppgift för de fackliga skyddsombuden att påkaUa inspektion frånyrkesinspektionens sida. Jag skaU inte ta upp del enskilda fall som har redogjort för, men jag viU återigen betona alt den arbetarskyddslag vihar inle är något tandlöst inslrumenl. Jag har i milt svar redogjort förde möjUgheter tUl direkta ingripanden som föreligger. Fär jag lUl della bara foga, herr lalman, någraytterligare synpunkter. Jag har i mitl svar framhåUit all del numera är praxisatt arbetarskydds-styrelsen vid ularbelandel av skyddsanvisningar närasamverkar med arbetsmarknadens parter på respekiive områden. Denna samverkaninnebär ett medinflytande från arbetstagarsidan när det gäller utformningen avskyddsanvisningar. Man bör i sammanhanget ocksä beakta alt representanter förarbetsmarknadsparlerna brukar ingå i arbetarskyddsstyrelsen när beslut fattasom anvisningar som är av mer eller mindre kontroversiell nalur. Jag vUl också framhåUa all en viktig del av arbelsmUjöulredningensuppdrag gäller hur man skall bereda just arbetslagarna elt ökat inflylande imiljöfrågor, i skyddsfrågor. Jag har haft anledning, herr talman, att tidigarefrån denna talarstol starkt undersiryka viklen av att vi på ell bredare sätt förankrardessa uppgifter just pä de lokala arbetsplatserna. Några kommenlarer lUl; jag skall emellertid inte förlängadebatten alltför mycket. säger att det är massor av områden däringa anvisningar föreUgger. Han nämnde exempel på det. Jag viU fästa hansuppmärksamhet pä att del finns anvisningar för skyddsåtgärder vidmolorkedjesägar, i dykeriarbete, skyddsåtgärder vid Iraklormonterade s, k,skogskranar osv. Jag harsagt i mitt svar - och det ber jag observera att anvisningarnaalltid mäsle vara under konlinueriig förändring och bevakning på grund av densnabba ulveckling som äger rum, område kan pä grund av den lekniskautvecklingen helt enkelt ha fält en annan karakiär och olycksfallsriskerna kanha ökal. Skogsbruket är ett exempel härpå - vi vel att motorsågen i vissaavseenden kan vara ett mycket farligl arbetsverktyg. Arbetarskyddslagen omfattar praktiskt laget allverksamhet. Att läcka in varje verksamhet som omfattas av lagen med anvisningarskulle med nödvändighet vara en myckel stor arbetsuppgift pä lång sikt. Det ärdärför ofrånkomligt all i första hand tUlgodose behovet av anvisningar förbranscher som har stora yrkesskaderisker. För mänga branscher torde det förnärvarande vara lämpligast att rikta in anvisningsarbetet pä vissa maskinereller arbetsoperationer som är förenade med fara. Som jag nämnt i mitt svar ärmålet alt anvisningar skall finnas sä snarl behov föreligger av störreprecisering än vad arbelarskyddsförfallningarna kan ge. Den pågående ochalltmer forcerade utbyggnaden av kapaciteten för ularbelande av anvisningarkommer att föra väsentligt mol detla angelägna mäl. Jag skall stanna där, herr talman, och bara ytterligareunderstryka att arbelsmiljöulredningen har tUl uppgift att se över alla dessafrågor för att åstadkomma ökad effektivitet pä delta myckel viktiga område. anvisningar till skydd mot olycksfall i arbetet HenHALLGREN (vpk): Vad statsrådet sade i sitt senasie anförandeinnebar i någon män ett förtydligande av vad som har skrivits i svarel. Denfråga som jag efterlyste svar på är emellertid fortfarande obesvarad. Del ärnämligen så att de anvisningar som utgavs av riksförsäkrings-anslalten ärskrivna med slörre skärpa än de som utgavs av kungl.arbetarskyddsslyrelsen. Det är kanske en fräga av mycket stor betydelse om mankan skönja en liberalisering, en uppmjukning av de beslämmelser som lidigarehar ansetts vara nödvändiga. Jag kan med bestämdhet säga att sluveriarbetet,som dessa anvisningar gäller, på. intet säll har blivit mindre riskfullt nu snarare tvärt om, när de här stora arbetsmaskinerna har kommii lUI; För demfinns del inte några anvisningar. Jag viU bara fästa uppmärksamheten pä alt när man hargivit ut de nya anvisningarna har man tagil borl en hel paragraf som finns medi de gamla anvisningarna. Och del är inle vUken paragraf som helst; det ärnämligen föreskrifterna för hur arbetet skall ordnas så all man inle hamnarunder hängande last. Alla som har varit i en hamn eUer bara gäll igenom enhamn måsle vela att del föreligger väldiga risker för olycksfall om manhamnar mitt under ett hiv med gods som kan ramla ned pä en. Jag kan försäkra att det inte är på grund av någotremissyttrande från arbetstagarparten som denna paragraf har försvunnit -snarare mäste det från produktionssynpunkt vara fördelaktigt förarbelsköparparten att fä borl den. Dä kan man nämligen köra med hur mänga gängsom helst pä en båt och pä sä sätt driva upp produktionen. Där kommer såledessäkerheten i andra hand. arbetarskyddsslyrelsen har lydligen gett efter pä de här kraven. Jag efterlyser forlfarande besked av social- 2* protokoU 1971. Äng.särskilda bestämmelser om biografföreställningar ministernom hur han ser på de här frågorna, om han över huvud taget vUl ägna någonuppmärksamhet äl dem. Bara en kort kommentar. Jag har vid ettpar lillfällen sagt tUl att när man utarbetar sädana häranvisningar sker det numera i arbetsgrupper, där den fackliga sidan ärrepresenterad. Jag har framhåUit i mitt svar att sluverianvisningarna harutarbetats av en kommitté med arbelstagarrepresentanler fränLandsorganisationen, och Kommunalarbetareförbundet.Jag vet inte om viU underkänna dessa fackliga representantersansvar och kunnighet; jag litar på dem. När det gäUer förändringarna av anvisningar etc. är detmig inte möjligt att gå in på de olika enskUda anvisningarna i denna debatt.Men det är klart att på detta område är mycket under utveckling och förändring.Jag har redan framhåUit att den lekniska ulvecklingen i sig själv kan tvingafram förändringar. gör gällande att det här är fråga omUberaUseringar, uppmjukningar. Ja, del är ett påslående han gör här. Jag ärinle färdig att skriva under det, eftersom jag är övertygad om att de som harutarbetat dessa anvisningar har gjort det under etl mycket stort ansvar och meden känsla av att det gäUer att söka åstadkomma så effektiva anordningar sommöjligt. Hen (vpk): Jag kan hålla med socialministern om attfackföreningsrörelsen är representerad vid varje tiUfäUe när man utarbetar skyddsanvisningar,och jag hyser givetvis ingen misstro mot de fackrepresentanter som sitter med;det är helt främmande för mig. Men jag anser ändå att man bör breddaarbelstagarrepresentationen genom förarbete ute pä fältet, bland dem som står ijobbet. Jag kan tala om att Transportarbetareförbundel hade enskyddsombudsman med vid upprättandet av förslaget tUl de här sluveristadgarna,men hans uppfattningar om skyddsarbetet delades inte av alla stuveri-arbetare iSveriges land. De hade faktiskt slörre erfarenhet och bättre kännedom om deriskmomenl som finns. Därför är det inle alltid saUggörande med representationpä toppnivå. Man bör nog gä ner bland dem som stär i jobbet och hämtaerfarenheterna där. Jag tror att det är viktigt. Överläggningen var härmed slutad. §17 Ang. särskUda bestämmelser om biografförestäUningar Herr utbUdningsministern erhöll ordet för attbesvara hen () framstäUda interpeUation, nr 20, ochanförde; har frågat mig om jag är beredd delge riksdagenmin uppfattning angående särskUda bestämmelser om biografföreställningar. har i sin interpellation uppehälUl sig vidett särskUt censurärende, som pä grund av anförda besvär prövats av regeringen.Jag är enligt bestämmelsema i regeringsformen förhindrad att här redovisamotiven för regeringens beslut i detta ärende. Allmänt viU jag emellertid understryka alt frågan omförevisningen av en fUm kan verka förråande eUer skadligt upphetsande skallbedömas med hänsyn tUl det sätt på vUket händelserna skUdras och del sammanhangi vUkel de förekommer. FUmen måste aUtså ses som en enhet. Det är vidareuppenbart att den allmänna opinionens uppfattning om gränsen för det godtagbaraförskjuts. Ett uttryck härför är att riksdag antagit en lag, varigenombrottsbalkens ansvarsbestämmelse om sårande av tukt och sedlighet ersätts meden bestämmelse om otUlåtet förfarande med pomografisk bUd. särskilda bestämmelser om biografföreställningar HenDOCKERED (c); Jag ber att tUl utbildningsministern fä riktaett tack för svaret på min interpellation. Jag kan dock inte frigöra mig fränintrycket att han missförstått min fråga och att svaret därför har blivitsynnerligen knapphändigt. Vid antagandet av förslaget tUl ändring av brottsbalkensansvarsbestämmelser om sårande av tukt och sedlighet uttrycktes i riksdagsdebattenen stor och berättigad oro för vad som skulle bU bestämmande för fUmen.Justitieministern sade då att vi inte skuUe vara oroUga; utbUdningsministernskulle ta ansvaret för bestämmelsema angående fUmen. Jag citerar urjustitieminister anförande ; "------ fråganom samhäUskontroll över fUmen kan prövas självständigt. Det ärnämligen ingenting som hindrar att man skapar särskUda straffbestämmelser för fUm--- ; det ansvaret faUer på utbUdnings departementet." Man undrar givetvis också om några nya omständigheler hadetUlkommit när regeringen gjorde sin bedömning av filmen , eftersom regeringen desavuerar sina egna beredande organ pä sättsom skett vid handläggningen av det ärende som jag nämnde här. Jag tycker inteatt det kan anses tUlfredsstäUande. Jag hänvisade inte tUl beslutet om "Mera ur kärlekensspråk" för att locka utbildningsministern att överträda regeringsformensbestämmelser. Jag anförde detta konkreta ärende som exempel på vUken förviningsom råder på detta område just . Det hade varit bra om vi hade kunnat få en deklarationfrån utbildningsministern om hur han ser på problemen med pomografisk fUm, samtett besked om det har varit möjUgt för honom att ge en klarläggande anvisningtiU vägledning för biografbyrån vid dess bedömning av filmens värde. Debestämmelserna har även varit intresserad av. Den utredning som skulle granska frågan om filmcensurenföreslog ett upphävande av denna. Men det verkar inte som om den skall upphävaseftersom biografbyrån fortfarande skaU finnas kvar och göra sina bedömningar. Ang. särskilda bestämmelser om biografföreställningar Jag beklagar att svaret på inlerpellationen inte klarladevad jag frågade om. Jag skall inte ta upp någon debatt om pornografinsbetydelse; det råder ju så delade meningar om den. SamfäUt har emellertiduttalats att grov pornografi med sadistiska inslag kan verka förråande,särskilt på ungdomen. Den utredning som kallar sig kommittén för lagstiftningenom yttrande- och tryckfrihet gav uttryck för sin oro genom att säga att deavancerade pornografiska filmer som kan framställas i hägnet av en obeskurenfrihet kan spoliera den sexualundervisning som skolan söker bibringa. Dessa frågor intresserar inte bara biografbyrån och del av svenska folket utan också vi här i vUl ha besked om hurdessa ärenden bedöms från regeringens sida. har jag fått ett mycket allmänt hållet svar.UtbUdningsministern understryker att fUmen måste ses som en enhet och att depåhängda pornografiska inslag som kan finnas skall ses i sitt stora sammanhang.Det är ju rätt självklart. Jag skulle vUja fråga om utbUdningsmirUstern medsitt svar menar att mentalhygieniska skäl även i fortsättningen skaU vara skälockså för att förbjuda en film med rent pornografisk karaktär. Jag tror att ensådan upplysning skulle vara värdefuU och ett stöd för dem som skaU handläggadessa känsUga frågor. Jag tycker det är viktigt att understryka attvisst har vi värdefuUa beredningsorgan, som gör ett mycket skickligt arbete,men medborgarna har ändå rätt att kräva, enligt de nuvarande bestämmelsema,att Kungl. Maj:t på grundval av förberedelserna försöker bUda sig en egenuppfattning. Det är vad som har skett i detta fall och det är vad som har skettockså i fråga om andra fUmer. Jag vUl vidare understryka, eftersom man möjUgen av herrDockereds anförande kan ha fått ett annat intryck, att det är visst inte så attvi släpper igenom aUa fUmer som man begär att få visa, att vi godkänner allaöverklaganden. Vid det tUlfäUe då den film som har nämnt fick tUlståndatt visas blev det ett nej tUl fyra kortfilmer, därför att vi ansåg att destred mot de gällande bestämmelserna. Och det är bara någon vecka sedan vibeslöt att totalförbjuda en fUm som vi ansåg vara grovt fönåande. Av de exempel som jag här har angivit framgår att detfortfarande finns fUmer som faUer för de bestämmelser och den praxis som vi harför närvarande. Så är det också riktigt som herrDockered underströk, att vi har ett utredningsförslag om censurens avskaffande.Vad gäUer det förslaget pågår beredning inom departementet, och vi har frånregeringens sida inte tagit StäUning tiU förslaget. Därför måste vi nu utgåfrån de bestämmelser som gäUer, och det innebär att dä och då stoppas vissafUmer eUer också kan det förekomma en del klippningar som vUlkor för att en fUmskall fä visas. HerrDOCKERED (c); Jag ber att få tacka för de klarläggandeupplysningar somutbildningsministern nu lämnade rörande detta problem. Jag tror att Nr 46 det varmycket värdefuUt ur många synpunkter att man fick en mera Torsdaeen den fylUg bUdav var regeringen står i den här frågan än som gavs i det ig knapphändigasvar som jag fick direkt på min interpeUation. jag tacka utbUdningsministern, och jag upprepar att jag tror attupplysningama var mycket värdefulla. Överläggningen var härmed slutad. § 18 Föredrogs och hänvisadesKungl. Maj :ts propositioner m 32 tUl kulturutskottet och m41 tiUjordbmksutskottet. § 19 Föredrogs och biföUs interpeUationsframstäUningarnanr 77-80. § 20 Interpellation nr 81 om förstärkta regionalpolitiska åtgärder i Ordet lämnades på begäran tUl FruMARKLUND (vpk), som yttrade: "Med tanke på betydelsen av attNorrbotten fungerar gentemot såväl riket som den enskilde individen viU /Planeringsrådetunderstryka betydelsen av att statsmaktema förstärker de regionalpoUtiskaåtgärderna i länet. kan lämpligen utgöra en försöksregion för enkraftig sysselsättningsinsats ." Detta citat är hämtat ur ,sammanstäUt av /planeringsrädet i . Det uttrycker enmöjUghet tUl förändring av den situation som länet kommer att råka i redan inomnågra få år, om inte kraftfulla insatser görs. har nämligentvingats slå fast att en katastrofsituation hotar på gmnd av den kraftigautflyttning som skett och fortfarande sker och som oundvikUgen leder tUlarbetskraftsbrist och en skev åldersfördelning. Tankegången i det citerade stycket är inte ny. Frånkommunistiskt håll har i ett flertal år och i olika sammanhang rests krav påökade statliga insatser i . Vi har därvid noterat att Norrbottenredan är det län i vårt land där den statUga företagsamheten är mest företrädd.Insatserna för en ökning av driften vid NJA tUlhör därvid det positiva som häntpå senare tid, och det är naturligtvis nödvändigt att den Unjen fortsätter.Länet har också tUlförts arbetstiUfäUen genom subventioner tUl privata företagsom etablerat sig där. Men detta har inte tiUnärmelsevis förmått uppvägaföljderna av den fortgående omdaningen inom jord-och skogsbruket ochrationaliseringen inom gruvdriften. TiU detta kommer också de problem somuppstått i samband med företagsnedläggningar. Länsprogram 70 är en ny, uppfordrande signal tiU åtgärderför att vända utveckUngen i en hel landsända. Men dessa åtgärder måste få helt andra dimensioner än tidigare och dessutom en helt ny principieU 45 f4j 46 imiktning, som gör uppbyggnaden avnya statsägda industrier tUl det väsentUgautan att man fördenskuU upphör med stöd tUl andra industrier som vUl förläggaverksamhet tiU länet. Även i det senare faUet måste det dock bU fråga om enstyrning, exempelvis av investeringsfondsmedel, så att det inte bara blirsmulor som faUer på Nonbottens del, medan de avgörande investeringama görs i andradelar av landet, där behovet ur sysselsättningssynpunkt inte är på långt närlika uttalat. Idén om att göra tUl en försöksregion för enkraftig sysselsättningsinsats borde kunna omsättas i en plan för utvidgning avstatsdriften i Nonbotten för att pä sä sätt göra slut på arbetslösheten ochmaximalt ta tUl vara länets resurser. I en sådan plan vore det naturUgt attsamordna driften vid och och utifrån detta fä tUl stånd en storstatlig verkstadsindustri. En industri för tUlverkning av olika slags fordon ärockså fuUt tänkbar. Sådana industrier har också den fördelen attfiUaltiUverkning kunde spridas tUl olika delar av länet. Detta är några håUpunkter för en diskussion om en riktigplanering av Nonbottens utveckling. Det viktiga nu är att det görs kraftiga ochsnabba insatser för en bättre sysselsättningssituation i . Och dessainsatser måste göras planmässigt. Det är mot den bakgrunden somjag ber omkammarens tiUstånd att tUl herr inrikesministern få stäUa följande frågor; ViU statsrådet medverka tUl att statsmakterna tUlmötesgårde non-bottniska länsplaneramas krav om förstärkta regionalpolitiska ätgärder ilänet? Hur ser statsrådet på idén att göra Nonbotten tUl enförsöksregion för en kraftig sysselsättningsinsats ? Denna anhåUan bordlades. § 21 Interpellation m 82 ang. tUlämpningen avföretagsdemokratiska principer inom den statliga verksamheten Ordet lämnades pä begäran tiU (), som yttrade: Enligt av regeringen offentliggjorda uppgifterkommer att föreläggas förslag om utflyttning av vissastatUga verksamheter från . Utflyttningen ingår som ett led i denangelägna strävan att dämpa expansionen i och skapa nyasysselsättningstUlfäUen i andra delar av landet. Denna flyttning av arbetstUlfällen har Uksom deflyttningar på grund av brist på sysselsättning, som förekommit i stor omfattning, betydande konsekvenser för de anstäUda. Konsekvenserna skulle ha kunnat bli betydUgt mindre om det tidigare hade förts en konsekvent decentraUseringspolitik med dämpning av expansionen i storstadsregionerna och skapande av sysselsättningstUlfäUen på andra håll i landet. Sålunda borde nyetablering av bl. a. statUg verksamhet i ha undvikits. 46 Det är angeläget att de anstäUdasom berörs av en flyttning som den nuaktualiserade pä ett tidigt stadium ges möjligheter att ge sin syn på de Nr46 oUka problem som är förknippade med åtgärden. bygger påden huvudrapport som avgivits av delegationen för lokaUsering ,o 1971 som utredningsarbetet pågick togs - enligt deanstäUda ingen meningsfull kontakt vare sig med den berörda personalen eUerdess fackUga organisationer. Regeringen tog vid ett tUlfäUe under en kort stundemot en uppvaktning av representanter för de anställdas organisationer.Förtroendefulla kontakter med de anställda och de anställdas organisationerunder utredningsarbetets gång skuUe givetvis ha kunnat manifesteraföretagsdemokratins mest värdefulla element: att före det definitivabeslutsfattandet berika beslutsunderlaget med mängder av praktiska uppslag ochidéer, framsprungna ur de berörda människornas upplevelser av de personligaarbetsuppgifterna, och med de anstäUdas syn pä hur verksamheten i den nyasituationen bör utformas för att pä bästa sätt tjäna det övergripandesamhällsintresset. Människan skulle aUtså sättas i centmm. Det har efter offentliggörandet av denplanerade flyttningen framkomrrut att många genom den bristande informationenoch de obefintliga möjligheterna att ge sin syn på problemen på ett tidigtstadium känner sig utsatta för maktövergrepp och känner vanmakt. Många kännersig besvikna då de jämför det löfte, som statsministern i TV före valet 1970gav, att aUa som av olika anledningar icke kan flytta skall beredas nya ochUkvärdiga uppgifter i , med den information som gått ut tUl denberörda personalen. Det framhåUs nu att det finns möjlighet att säga upp sig,om man ej viU flytta. Allt detta är givetvis formeUt riktigt. Mycken irritationskulle emeUertid ha kunnat imdvikas om de anställda på ett tidigt stadium hadefått anföra sina synpunkter. Regeringen har givetvis rätt i att, som framhålles i deninformation som gått ut tUl de anstäUda, "ett ökat inflytande för deanstäUda inom statsförvaltningen får inte leda tUl att grandläggandedemokratiska funktioner, främst de politiska organens handlingsfrihet ochansvar, rubbas". Det finns ingen anledning att stäUa denna uppfattning motangelägenheten av att i förelagsdemokralisk anda ge berörd personal möjUghetatt på ett tidigt stadium ge sin syn på viktiga frågor som hänger samman medomlokalisering av statlig verksamhet. Under hänvisning tiU det anförda hemstäUes om kammarenstUlstånd att tUl herr statsministern få stäUa följande fråga; Anser statsministern att de krav på tUlämpning avelementära företagsdemokratiska principer som gäUer inom det enskUdanäringsUvet också skaU gäUa inom den statliga verksamheten? Denna anhållan bordlades. § 22 Interpellation nr 83 om ersättning från försäkringskassa vid behandling hos chiropraktor Ordet lämnades på begäran tUl 47 Nr 46 (), som yttrade; rj, j j Herr talman! Det finns i vårt land mänga människor som trots .Q .Q.,. långvarig, ofta flerårig behandling hos oUka läkare ochexperter inte blivit Vid besök hos en chiropraktor har däremot i flera av dessa fall sjukdomenkunnat hävas eUer lindras. Eftersom antalet utbUdade chiropraktorer är relativtUtet, endast 16 personer lär ha den 45-åriga utbildning som krävs för att blimedlem i chiropraktorsäUskapet, blir kostnaderna för resor och uppehälle isamband med behandlingen ofta mycket stora. Dessa utgifter drabbar oftastmänniskor som på grund av flerårig sjukdom har en svag ekononusk ställning. Den verksamhet som chiropraktorerna bedriver betraktas iallmänhet med viss skepsis, men det finns många bevis på att deras behandlingsmetoderbotat många som inte tidigare kunnai bli friska genom läkarvård.