prot · FU0962 · 1971-12-31 00:00:00 — TUl "Att bota sjuka" följer det med fyra klippur , alltså ur en enda svensk lidning. Del är egenlligen inle klipputan slencUer av artiklar jusl om alt bota sjuka. Del gäller alltså kristengudstjänst och krislen verksamhel. Där tar man först upp hur Kalhryn botar sjuka ochvad kvacksalverilagen säger om lekmäns räll all bola sjuka. Man frågar omverksamhelen är lagsUidig osv. På näsla sida talar man om att "Läkare och polis kaninle sloppa mass-frälserskan". Del är klarl all journalislerna gör sådanthär för all vara Uevliga, men hur kan det vara avfolograferal i ell program somgäller sä många elever? Del finns en hel del saker i den arlikeln som manverkligen mäsle sälla frågetecken för. Nästa blad har rubriken . Man mäste fräga vad detta har att göra med ellerhur det skall vara möjligt för den som leder en lektion all klargöra att dettai alla fall är avarter och saker som inte hör lill en levande kristendom. Jagförstår inte hur man skall kunna klara del på den lektionstid som anges. Slutligen kommer den fjärde arlikeln frän , därdel slär om "Riksdagsmannen som är undergörare". Det skulle alltsågälla min ringa person. Jag sade i intervjun med journalislerna, som för alldel var vänliga och trevliga och som lovade all skriva somjag sade, all jaginle är undergörare. Men del stär alltså i rubriken. Sedan är kanske tongångarnamjukare inne i artikeln, men hela arlikeln är i alla fall underlig. Jag tyckeratt den är infam. Jag är själv inle särad av den och bryr mig inle om den förmin personliga del. Men när den las med i en lektion i skolan, som handlar omreligionskunskap och kristendom och om all krislen gudsljänsl och krislen Irokan belyda all man vänder sig lUl för all bli hjälpl när del gällersjukdomar, tyckerjag all det är hell orikligl. Det borde inte fä förekomma. Manborde väl ha frägai riksdagsmannen, som del stod om i artikeln, om han villevara med i undervisningsmaterialet. Jag lycker alt del skulle finnas andrasaker som man kunde införa. Framför allt är det anmärkningsvärl all del inle finnsnågonling från annal häll. Del finns inte någon hänvändelse kyrkan ellertill de kristna med begäran om etl ullalande. Jag lycker ocksä att när elevernaskaU svara och pricka för, mäste det vara väldigi svårl för dem att komma rätt. Vi hade en debatt i om allernalivskola. Vi hade den ocksä. Man har sagl lill mig och andra, som har denuppfallningen alt vi mäste fä en ändring, all del är fel all begära ettskolallernaliv, en parallell lUl den nuvarande skolan, för vi har ju enobjektiv religionsundervisning. Jag säger all fär vi den verkligl objekliv ochkan den fä det uirymme den bör ha, är jag glad över del och kan liksom dämpamin lon dä jag begär ell allernaliv. Men när man ser sädana här exempel gäng pägäng pä vad som förekommer i undervisningen och hur krislendomen framslälls,blir man ledsen och nedstämd. För min personliga del såsom förälder kan jaginte vara nöjd med all krislen framställs pä della säll. Jag sersnarl ingen annan utväg för min personliga del än att emigrera den 15 aprU 1971 Ang. granskningen av läroböcker m. m. 3 protokoU 1971. granskningen av läroböcker m. m. Jag kan inle skicka mina barn till en skola där sådanl här förekommer. Jag har i interpeUationssvaret inte tagit uppde delar som berör radio- och TV-sändningar, Vi hade en diskussionmed anledning av en fräga av i liksom någon vecka senaremed anledning av en fråga av i , och dä fick vi alllsä ikammarens prolokoll den problemaliken relativt ulföriigt belyst. När del sedan gäller den andra frägan är det naturligtvisomöjligt för mig att diskutera exempel som kommer upp på olika läromedel.Det finns ingen möjlighet att känna till i förväg och ännu mindre all nu bedömade läromedel som här åberopas. Att avgöra om elt läromedel slår iöverensstämmelse med läroplanens tankar och principer kräver nalurliglvisbetydligt större omsorg, och det är därför vi har läroboksnämnden. Den skallfungera med den målsättningen. Och inför genomförandet av den revideradegrundskolan har läroboksnämnden ingående prövat frågan om granskningen av nyaläromedel utarbetade enligt Lgr 69. Även har produktionslaget inomläromedelsbranschen beaktats av nämnden. SärskUda åtgärder har måst vidtas föratt trygga skolornas legala tUlgäng på läromedel, bäde äldre och nyproduceradesädana. Äldre läroböcker har efter omgranskning uppförts påläroboks-förteckningen för den reviderade . Även böcker som inlehelt stämmer överens med den nya läroplanen har, där man kunnat konstatera enbristande nyproduktion, förts upp på förteckningen enligl bemyndigande avKungl. Interpellanten var också krilisk mol att praktisk prövningav läroböcker och läroboksersättande material har behövt tillgripas. Läroboksnämndenhar emellertid inte haft något annat val inom ramen för gällandegranskningsförhällanden belräffande läromedel. Finns det inga läromedelfärdigställda, sä att de kan granskas innan de tas i bruk i undervisningen, fården författningsenliga granskningen ske i eflerhand. Och i en sådan situationinnebär praktisk prövning i förening med generelll tillstånd tUl användning altskolorna får legal möjlighel att antaga läromedel som inte finns uppförda påläroboksförteckningen. Del är klarl alt del nägon gäng kan inträffa att ett läromedel- och jag sade del redan i den diskussion vi hade efter del föregåendeinterpellationssvarel - inle är hell lyckat. Men jag tror ändå att vi iSverige har etl system som skapar goda förutsättningar, och vi har UU yttermeravisso, som i själv var inne på, tUlsatt en ulredning somskall försöka förbättra delta system ytterligare. Men jag tror alt det vore olyckligl om vi utan alt avvaktaulredningen tog vissa beslul nu utan att pä sedvanligt sätt noga ha övervägtåtgärdernas lämplighet och effektivitet. Granskningen av läroböcker, som detidigare talarna varil inne pä, är en ulomordentligt viklig fräga. Den harmänga principieUt mycket känsliga aspekter, och därför har jag del varamin skyldighet alt avvakta vad utredningsarbetet kan leda fram UU. Till slut vUl jag, herr lalman, undersiryka all del fmnsen kontrollmöjlighet som ingen av de båda talarna varit inne pä men som ärutomordenlligt viktig. Den lokala skolstyrelsen har ju möjlighet alt gä igenomdet malerial som kan finnas, eventuellt efter reaktion frän föräldrar ellerelever. Där finns en lokal granskningsmöjlighet vid sidan av den centrala somjag tycker det är vikligl att man uppmärksammar och i fall där så anses önskvärtockså utnyttjar. den 15 aprU 1971 Ang. granskningen av läroböcker m. m. Hen i (m); UtbUdningsministern ansåg sig ha rätt att gäförbi det undervisningsmaterial som produceras av radio och TV, detta underhänvisning lUl lidigare lämnade svar i . Men efler vad vi lidigare harhörl om övertramp finns del väl anledning all ständigt haögonen på den verksamhet som där bedrivs, i synnerhet när den kommer in iskolorna. Den prakliska prövningen förde utbildningsministern ocksåpå lal som en särskUd åtgärd man måste vidtaga. Det är beklagligt att manmissbrukar en i och för sig god idé, ly den praktiska prövningen är ju etl ledi proceduren. Men här används den som en täckmantel därför att man inle hinnerpröva böckerna. Jag lycker nog att belräffande sådant malerial som både herrNUsson i Agnas ochjag har lagt fram bör man räll snart vara klar med denpraktiska prövningen. Det bör väl , när utbildningsministern har hörtinnehållel, kunna bedömas som prövat och befunnet på lok för lätt. Det är nog bra alt vi har en läromedelsutredning, somskall komma med sitt belänkande, men som jag sade lar det tid och mycket ontkan ske , Utbildningsminislern anför ocksäden lokala skolstyrelsens ansvar, och del läler ju bra. Men utbUdningsministernvel lika väl som jag alt det är elt teoretiskt resonemang. kanicke följa alla lärarnas åigärder när det gäller all skaffa material UUlektionerna. Teoretiskt låter del bra, men praktiskt kan man inle räkna med attdel ger någol slörre utbyte. HerrSTÄLHAMMAR (fp): Den här frägan har ocksä akluahserats i enmoiion frän . Efter vad vi hörl nu och med erfarenhet från skolankan man ju fråga sig varför inte utredningen påskyndar sitt arbete eller om delöver huvud tagel inte finns möjligheter all påskynda del. Det vi har hört hittUls har varit exempel pä vad som kanhända om det inle sker en ordentlig granskning, men del jag gärna skulle viljahöra frän utbildningsministern är litet grand om hur man tänker sig all den härgranskningen, när den kommer, skaU gå tUl, Del är ju del som kommer att bli detintressanta. Läromedel skaU ju produceras på grundval av läroplanensanvisningar. Men läroplanens anvisningar är ganska allmänt formulerade. För attde skall kunna tjäna som underlag för en läromedelsproduktion måste man alltsåbryla ner dem i delmål. Ju mer man bryter ner dem i s. k, observerbara beteenden,desto slörre är naturiiglvis risken för att man Ang. granskningen av läroböcker m. m. styrläromedelsproduktionen äl del ena eller andra hället alltefter nedbrylarensegen uppfallning om vad som är väsentligt och ibland kanske efter hans egnavärderingar utan alt han själv är medveten om della. Dä är frägan den: Skall den härmälforniuleringsverksamhelen ligga på en central myndighet och denna sedan geut anvisningar för hur läromedel skall uiformas och ulprövas eller kan mantänka sig alt verksamheten läggs ul på en mängd olika förlag ochläromedelsproducenter? Hur skall utprövningen gä lill? Utprövningen i och försig är naturligtvis värdefull men skall naturligtvis ocksä leda lUl allproducenterna lar rättelse av de erfarenheier som görs. Sedan kommer vi fram lUI en ulvärdering, någon form avVDN-deklaration av etl läromedel, så all man kan säga att det har god effekioch följer läroplanens inlenlioner. Del som jag upplever som beklämmande i denhär diskussionen, och inte bara här utan över huvud taget i rätt myckel av värskolverksamhet , är att den reformmetodik som man har använt,tyvärr varil sä dälig all den i väldigi niånga fall har direkt motverkat dereformer som man har velat genomföra. Vi är överens om all vi har en bragrundskola, som skulle kunna bli bällre. Vi är överens om linjerna förgymnasieskolan. Men jusl sädana här plumpar i protokollet, som uppträder t. ex.nu när del gäller vissa läromedels utformning, gör att mänga människor får ennegaliv inställning inle bara lill läromedlet som sådant utan kanske ocksä lillskolan. Det borde ju för ulbildningsminislern och andra personersom sysslal med denna fräga ha varil ganska lält att förutse all när man införell nyll högstadium enligl Lgr 69, dä man börjar lillämpa en hell nyarbels-metodik med arbetsområden, sä kommer del all leda lill all läromedlenkommer all produceras i en annan form . Det blir alltsåhäftesnietoden som används i stället för den traditionella läroboken. Ochdärmed blir ju risken för plumpar i prolokollet mycket större än den varlidigare, om del inle görs nägon granskning. Hade man redan lidigl bestämt sig för all även de s. k.icke läroboksersättande läromedlen skulle granskas i samband med all maninförde Lgr 69, sä hade man sluppil de här problemen. Vidare har vi del problemel all producenlen i regel harför liiet lid att producera läromedlen. Vi kan ju se vad som kommer all händapä gymnasieskolan nu tUl höslen. Del går inle att producera ell läromedel somär pedagogiskt bra och dessulom fyller alla krav på fullständig objektivitet,om man skaU arbeta under en enorm tidspress. Vad jag hade förväntat mig här var således att man hadehafl en metodik i själva reformverksamheten, som hade förhindrat all man medsädana här kringarrangemang egenlligen molverkal det mål som man har satt uppför skolan och som gör all det blir myckel svårare all återvinna folksförlroende för den skola vi har. Den konkrela fräga som delta skulle leda framtill blir dä i alla fall: Avser ulbildningsminislern alt påskynda ulredningenom granskning av läromedlen? HerrNILSSON i Agnas (m): Det är ju glädjande all ulbildningsminislern har förlroendeför de lokala skolstyrelserna. Men hur är del i praktiken? Är det verkligenmöjligt jag belönar det som i ocksä sade för dessaskolstyrelser all i förväg se pä alla de häflen och alll del malerial somkommer? Del finns väl nägon gäng nägra som gör del, men de flesta hinner inteoch de flesta vill väl lita på statens läroboksnämnd. För övrigt blir det päsätt och vis en granskning i eflerhand. Materialet är tryckt, utsänt, harkommii skolorna. Skall man vraka del dä? Man kan väl inle gå upp lilliryckeriel eller gå upp när malerialel skrivs och se efler om del är riktigt. Jag tror del är en felaktig princip all lila på attskolstyrelserna skall ha ögonen öppna och se tUl alt del inte kommer med någotmateriel som de bedömer säsom olämpligl. Vidare torde del bli myckel svårt därockså all uppnå enighet. Från föräldraföreningen, från enskilda lärare och fränkollegier har jag blivit vidtalad om detta, och jag vel alt det är sloragrupper som är myckel bekymrade. Jag hoppas att ulbildningsminslern inle ilängden skall lycka all del som massmedia sänder i skolan, del som just hargenomslagskraft och kanske når längst, inte skall behöva granskas likaallvarligl som annan skolmateriel. den 15 aprU 1971 granskningen av läroböcker m. m. Om alll hade varil perfekt hade vi intetillsalt ulredningen. Om jag hade velat svaren pä en del av de frågor som harställts hade jag heller inte behövt tiUsätta nägon utredning. Då hade jag redankunnai direkl komma med ell förslag UU . Det är mol denna bakgrund som vi tUlsatt en gruppmänniskor som vi tror är kloka och förnuftiga och som kan utarbetareformförslag. Jag vUl självfallet awakta de reformförslagen innan jag vidlarätgärder. TUl vUl jag säga att jag lUl uiredningensordförande , som är ledamoi av denna kammare, har sagtatt jag är angelägen om all arbetet skall bedrivas så snabbt som möjligl. Jaghar också vid samlal med uttryckt förhoppningen all del skallleda UU en förslärkning, en effektivisering av den framtida läromedelsnämndensarbete och funklion. Jag har velat göra della sista lUlägg framför alll medhänsyn UU inlägg. i (m): Jag betvivlar inle elt ögonblickutbildningsministerns ärliga ambition att fä etl snabbi resultat fränläromedelsuiredningen, men han har heller inte kommenterat det material som vihar lagl fram. Kunde jag fä slälla en myckel personlig fräga lill herrCarlsson -kanske inle sä mycket i hans egenskap av ulbildningsminisler som ihans egenskap av familjeförsörjare? Anser Ni inte all det är helt misslyckatatt lill en 13-åring ställa en fräga av typen: Känner ni er ensam därför all ermor eller far missbrukar sprit? Alla människor man möler har direkt enuppfallning om en sädan fräga lill en 13-äring. Vad är utbUdningsministernsåsikt? Nr 62 Herr ulbUdningsminislern : Jag tror att det är omöjligl att i dennakammare böria föra diskussioner i skilda ämnen med den lyp av frågor som nusenast togs upp, höll vi pä lUl klockan halv tvä, och iMalmö var då den siste talaren. Skulle vi dra ut våra debatter i oändlighet pådella sätt och slälla frågor som i praktiken är omöjliga att besvara och ännumindre ger nägon rimlig vägledning för förfallare av läroböcker ja, herrtalman, jag vet inte var vårl riksdagsarbele då skulle slula. Vi skall angripadessa problem på ett sätt som leder lUl resultat. Det gör det inte om jag färhöra etl lösryckt citat pä en mening ur en lärobok som förmodligen omfattaråtskUliga hundra meningar och som någol kan nyansera vad harrefererat. Hen i (m); Jag tror att utbUdningsministern underskattarsina egna ultalanden en deklaration beträffande hans åsikt hade säkerligenvaril mycket nyttig och välgörande. Överläggningen var härmed slutad. § 24 Föredrogs och hänvisadesKungl, Maj ;ls propositioner nr 93 tUl skatteutskottet och nr 103 tUl civilutskottet, § 25 Föredrogs och lades lUl handlingarna riksdagensförvaltningsstyrelses berättelse för verksamheten inom riksdagensförvaltningskontor , § 26 Föredrogs, men bordlades äler skatleutskottetsbetänkande nr 18, försvarsutskottets betänkanden nr 7 och 8,jordbruksutskottets betänkanden nr 24 och 25 samt näringsutskottetsbelänkanden nr 712, § 27 Föredrogs och biföUs interpellationsframställningennr 103, § 28 Interpellation nr 104 ang. sysselsättningsfrämjande åtgärder i län Ordet lämnades pä begäran lUl HerrSTÄLHAMMAR (fp), som yttrade: Antalet arbetslösa uppgick i mitten av mars1971 till 2 695 personer i län. Inte haren liknandehög arbetslöshet registrerats. och framåt har för mars månadoavbrutet stigande siffror för arbetslöshet presenterats. Antalet lediga plalser som redovisas för är 839mol 1 882 för . Antalet personer som sysselsattes genom arbetsmarknads poliliska älgärder som allmänna beredskapsarbeten, beredskapsarbeten för handikappade, arbetsmarknadsutbildning m. m, harökat från 2 724 i tiU 3 749 , den 15 aprU 1971 har antalet varsladeuppsägningar varit Nr 62 myckel stort. På mindre än etl halvt år har55 förelag varslal om friställning av mer än 1 400 personer. har varsel om inskränkningar berört drygt 5 000personer. Genom att uppsägningar och fristäUningar lill viss del skersuccessivi och därför inle kommer med i statistiken, kan man förmoda alt dessasiffror i realiteten är avsevärl högre. Av de 2 695 personer som registreratssom arbelslösa är 334 24 är eUer yngre, 502 mellan 25och 39 är, vUket visar att ca 30 proceni av de arbelslösa är . Antaletarbetslösa kvinnor är 770, En branschvis genomförd analys av orsakerna tUlfriställningar och arbetslöshet visar att byggämnesinduslrin drabbats hårt.Varslet om medläggning av AB A-betong i kommer sålunda att slälla 140personer utan sysselsättning. För lättbetong och mineralull har en minskadefterfrågan kunnat noteras. Inom järn- och stålindustrin är bUden splittrad, menflertalet företag konstaterar alt orderingången är klart vikande och bUdenosäker för framliden. Åtgärder som indragning av vissa skiftlag är indikatorerpå del kärva läget. Inom skoindustrin har omfattande förändringar vidtagits,vilka ledde tUl friställning av ca 425 personer . Antaletsysselsatta inom länets skoinduslri är nu ca 700 mol 3 500 för lio är sedan.Prognoserna för framtida sysselsättning är osäkra. Konfektions-industrin ilänet minskas ytterligare dä ell 60-lal sömmerskor fristäUs från etlföretag som då upphör med sömnadsverksamhelen. De konfektionsföretag som finnskvar i länet arbelar huvudsakligast med slalliga beställningar. Frän den kemisk-lekniska industrin redovisas också minskadorder-lUlgång och vikande efterfrågan på arbetskraft. En bedömnuig av läget inom byggarbetsmarknaden visar attetl överskott av arbelskrafl uppslår och början av1972. För alt säkra sysselsättningen behöver länet i sin helhet tillgäng tUlstörre byggnadsobjekl. Även om delta skulle ske uppslår dock en vissbyggarbelslöshel. De friställningar som uppkommit i de olika branscherna harslälll arbelsmarknadsmyndigheterna inför mycket slora problem. Uppkomnaförluster av arbetsplatser inom industrisektorn har inle kunnai kompenserasgenom tUlskapandet av nya arbelen inom induslrin. NytUlskotlen av arbelsplatserhar främst gälll servicesektorn. Sammanfattningsvis kan man alltså konstatera att det ärnödvändigt att ökade sysselsättningstUlfäUen inom främst industrisektorn skapasi länel. Med anledning av det anförda fär jag anhåUa om kammarenstillstånd att UU herr inrikesministern få framställa följande fråga: VUka åtgärder avser statsrådet all vidlaga för all snabbiförbättra det myckel besvärliga sysselsättningslägel i län? Denna anhållan bordlades, 71 Nr 62 § 29 Interpellation nr 105 ang, ökade möjlighetertill arkivarbete, m. m. Ordel lämnades pä begäran tdl (), som yttrade: Den av samhällel bedrivna skyddadeverksamhelen, som kallas för arkivarbele, har pä ökal krafligl iomfallning, "Arkivarbete" rör sig i regel om kontorsarbete. Någraegenlliga försök all anpassa arkivarbete arbeismarknaden har inte gjorls.Inte heller har mig veterligen nägra Ijänster inrättats lill förmän för dugandepersoner i arkivarbete, s, k, arkivarbetare har vidare inle samma socialaförmåner som andra med samma arbetsuppgifter pä den öppna arbetsmarknaden. har i cirkulär av den 8 februari1971 nr 5/71 och lagil upp frågan om omfattning och begränsningav arkivarbelsljänster under återstående delen av /71. Del torderimma dåligt med arkivarbelarnas rättmätiga krav på bättre viUkor ochmöjligheter. Del innebär ell anställningsstopp över hela landet förarkivarbetare med den fördelning som nedan anges; Högsta antal personer som fåranvisas arkivarbete Dä inga ätgärder vidtas för all placera ut de s. k.arkivarbetare, som skulle kunna övergå tUl den öppna marknaden, tordeulvecklingsmöjlighelerna le sig omöjliga för deras del. Den öppna arbeismarknaden upplever nu en särskill besvärliglid med ökad arbetslöshet. Beredskapsarbete och omskolning måsle tillgripas.Arbetsmarknadsstyrelsen torde emellerlid ändå ha ell speciellt ansvar för dengrupp inom arbelskraflen som inle av egen krafl har möjlighet att hävda sig,nämligen arkivarbelarna. Med hänvisning del anförda hemsläller jag om kammarenstUlstånd att tUl herr inrikesministern slälla följande frågor: Avser herrstatsrådet alt medverka tUl alt a) delänskvoler tas borl som begränsar möjligheten lUl arkivarbele. b) utplaceringen på öppna marknaden av arkivarbelareorganiseras och Nr 62 påskyndas? § 30Anmäldes och bordlades Kungl, Maj:ts proposilion nr 104 med förslag lUl lag omändring i kommunalskattelagen (1928:370), Ordet lämnades pä begäran lUl HerrWERNER i Mahnö (m), som yllrade: Jag lilläler mig hemställa att kammaren villebesluta alt tiaen tor avgivande av motioner i anledning av Kungl. Maj :lsproposilioner nr 93 och 103 mätte med hänsyn lill ärendenas omfallningutsträckas det sammanträde som infaller näst frän detpropositionerna kom kammaren tUl hända, dvs. första plenum efter torsdagen den29 april. Denna hemställan bifölls. § 32 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades alt följande enklafrågor denna dag framställts, nämligen av Nr 192 i (c) lill herrsocialministern om ersältning frän sjukkassa för livsviktiga näringspreparalför barn: beredd all överväga möjligheterna att jämställa vissa dyralivsviktiga näringspreparat för barn med läkemedel i fräga om Nr 193 i (fp) lill herrinrikesministern angående Anser slalsrådel att den inom valtenfallsverkel planeradecentraliseringen med indragning av lokala anläggningar och kontor stär i godöverensstämmelse med pågående ullokalisering av statliga verk? § 33 Kammaren åtskUdes .