prot · FU0955 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag är ganska säker päatt vi från svensk sida innan 1970-talet är slul kommer alt ivingas ompröva dennegativa inställning, som regeringen nu har intagit, pä grund av en ulvecklingsom den inle har Utiikes- och handelspolitisk debatt Utiikes- och handelspolitisk debatt någraslörre möjligheter att påverka. För även inom regeringspartiet finns del trots aUlpersoner som inser all det är en historisk och fascinerande ulveckling som ärpå gäng i bara någon timmes flygresa från den svenska huvudstaden.Länder som ofla varit i krig har inlett elt länglgäendesamarbete. Gränshindren i häUer pä alt rivas, barriärer meUan människori olika länder undanröjs. För att markera att det ändå finns en gemensam vilja frånhela det svenska folkels sida att della i detla arbete viU jag avsluta miltinlägg med elt citat från handelsministerns anförande i den 10 november1970 som väl tolkar också min bedömning av målsättningen för den svenskaulrikespolitiken. SkUlnaden är den all jag häller fasl vid denna bedömning; handelsministernoch regeringen har av skäl som jag tidigare i mill anförande har redovisattvingats överge den. Handelsminislern slutade sitt anförande med att"uttala en förhoppning att de förhand-Ungar och diskussioner som harinletts skall vara ell led i uppbyggandet av ell fredligl, fritt, starkt ochmot omvärlden öppet och generöst sammansatt av staler som trots sinaolika nationella särdrag strävar efter en alll slörre enighel underhänsynstagande lUI allas väsenlliga intressen. Det kan då fullt ut medverka tUlavspänning i hela världen och etl närmande mellan alla folk." När man läser dessa ord och sedan larslällning till den deklaration som avgavs , när man märkerkontrasten meUan den deklarationen och de här stolta och smält visionära orden,finns det, tycker jag, bara en slutsats att dra av denna förändring, nämligen;upp som en sol, ned som en pannkaka. Under detta anförande övertog hen talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. I ett inlägg hänvisadeherr tUl en artikelförfattare i Times som menade att den svenskaneutraUlelspoliliken snarare blivit en språngbräda för inblandning i andrasangelägenheter än en skyddsmur. Då kan man undra: Hur vUl hadel? Menar han alt neulraliletspolitiken enbart skall tjäna som skyddsmur? Detlåter väl ändå inte riktigt så när vädjar UU oss att visa ettstarkare engagemang i enande. SkUlnaden mellan ochregeringen är väl därvidlag snarare att regeringens och socialdemokralernasengagemang sträcker sig över betydligt större geografiska områden. Om vi isjälva verkel är överens om att dagens svenska neutralitetspoUtik icke endastskall vara imiktad på att tjäna som skyddsmur, att bara trångt tiUvarala våraegna iniressen, utan också visa ett ansvar för vad som händer i världen iövrigt - ja, dä kan det naturUgtvis leda tUl alt, när vi frän moraliska och demokratiskavärderingar uttalar en mening om vad som händer i olika delar av världen, vårarelationer exempelvis tUl kan bli ansträngda. Men inte har välhen ' parti någonsin visal några hämningar mol svenskastäUningstaganden som kunde anstränga våra relationer till den Och man behöver ju bara lyssna till anförande litelsenare för att fä klarl för sig att del finns svenska sländpunklslaganden sommed en viss sannolikhel väcker irrilalion även i . Lät mig sedan övergå nägra personligtfärgade reflexioner kring EEC-frågan. Jag länker inte blanda mig i herrSjönells uppgörelse med dem som enligt hans mening gör opäkallade och diffusaultalanden om EEC. Jag antog givetvis, liksom alla andra lyssnare, all handärmed avsäg alt rikta elt hugg mol sin partivän . Sedanupptäckte man lill sin förvåning all del gäUde ell uttalande av ,som har klarats av lidigare i debaiten här . Jag tänker inte heller kommentera min yngre namnes senasieinlägg som lydde på all han inle följl vad som har sagls under dagens lopp. Del klagas ofta över att linje iEEC-frågan länge förefallit oklar i utlandets ögon. Något har det väl legat ide klagomålen. Men som vi alla vet hänger del samman med all EEC-problemalikenär särskUt komplicerad för vårt land. Vi har del paradoxala förhållandet attvår ekonomi sannolikt lältare skulle kunna anpassas lUl EEC-reglerna änexempelvis och , samiidigi som vi slär ännu mer främmande ändessa länder för vissa av EEC:s ideologiska mälsätlningar. 1 var EEC;s federalistiska övertonerså uppenbara all regeringen och kunde bestämma sig för den enkla ochlällfaltliga linjen att bara kunde söka associering. Sedan gick åren,och en del iakttagare trodde sig kunna upptäcka en väsentlig förändring avEEC-problemaliken. Man menade framför alll all de praktiska formerna förekonomiskl samarbele inom EEC inle skilde sig alllför myckel frän dem som viblivii vana vid inom andra inlernationella organ där vi medverkar. Resultatetav den omvärderingen var 1967 ärs brev. Men man fådieUer inte glömma all del brevetkom lUl i en förändrad polilisk situation. Socialdemokralerna hade lidil ellallvarligt nederlag i 1966 ärs val, och de tre borgerliga oppositionspartierna- alliså inbegripet även - yrkade pä all medlemskapsallernalivetskulle hållas öppet. och var angelägna om all Sverigesagerande i EEC-frågan skulle samordnas med deras eget. Och så blev det som detblev. Och del har bundit den svenska förhandlingsuppläggningen ända inlUl nu.Uppriktigt sagl har jag alltid funnii innehållel i 1967 ärs brev en aningsvårsmäll. Med all förståelse för de svårigheter regeringen ställdes införföreföll del mig vara ett slags Ulusionsmakeri, att förutsättningarna försvenskt medlemskap väsentligt skulle ha förändrats sedan början av 1960-lalel.Jag grundade min reaktion på en räll långvarig erfarenhei av diskussioner medpolitiker frän EEC-staterna. Deras allmänna attityder föreföll mig ytterligtsvårförenliga med tanken på svenski medlemskap, och sist och slutligen var delju de som i sina parlament skulle godkänna en eventuell uppgörelse med Sverige.När jag nägon tid efter brevets överlämnande deklarerade inför etlinternationeUt forum att jag personligen skulle ha sympatiserat med denförsiktigare schweiziska uppläggningen, om inte haft all ta hänsyn lUlsina nordiska grannars intressen, fick jag myckel rikligt bannor ifolkparti-pressen. Jag tror att del finns en omständighet kring brevsom Utiikes- och handelspoUtisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt inletUlräckligt uppmärksammats i deballen. Del gav de borgerliga en chans alt tänjabrevels innebörd i en riktning som regeringen inte kan ha avsell. Man fick iåratal höra borgerliga utläggningar om all gav prioritet ät medlemskap,trots att det varken framgick av brevet eller av de muntliga förklaringarna isamband därmed. SkUlnaden var viktig. Regeringen uteslöt inte medlemskap.Oppositionen vUle göra medlemskapet tUl huvudsak. Sä fick vi en snedvridningav debaiten bäde på hemmaplan och pä bortaplan. När man klagar över oklarheteni utlandet, fär man inle glömma alt dessa borgerliga utlolkningar spelade enväsentlig roll i sammanhanget. Det svenska privata näringslivet och dessborgerliga supporters har ofantligt många fler och tätare personkontakter medtongivande och inflytelserika personer i EEC-slalerna än vad socialdemokratinrimligen kan ha. Om dessa kontaktmän beskäftigt spritt uppfattningen allSverige i första hand önskar medlemskap i , är det väl inte så underligt omman på ledande håll i utlandet har fått uppfattningen all detta är denegentliga innebörden av den svenska linjen. Jag har ibland upplevat hur del här går lill. Svenskaborgerliga politiker försöker inför representanter för EEC-staterna klargöraall svenskt medlemskap är fuUt förenligt med EEC:s målsättningar och att dettaär vad vi egenlligen önskar. De möls med höjda ögonbryn och misstänksamma miner,när de inte rent ul fär svarel all del är orimligt alt ha en neutral slal sommedlem i EEC. Jag medger all jag i några enslaka fall mött EEC-poUtiker somkunnat tänka sig ett sådanl medlemskap. Men när man närmare granskat derasbedömning har det visat sig alt deras uppfattning om den svenskaneutraliletspolilikens innebörd varit tämligen ytlig. ulrikespolilikär ju inte precis ett ämne, som håller dem vakna om nätterna. De har resoneratsom så, alt politik lydligen beslår i alt inte tUlhöra NATO. EftersomNATO-medlemskap inle är obligatoriskt för EEC-medlemmar, borde det alltså varamöjligt för att bli medlem. Men detta är ju en tolkning avneutralitetspolitiken, som vi lämnat långt bakom oss. Vi hade för åtskUliga ärsedan en diskussion med en tidigare högerledare, som tänkte sig att Sverigevisserligen skulle slä utanför NATO men ändå ha ell slags tyst samförstånd medvästmakterna i händelse av krig. En sädan tolkning av den aUiansfria politikenhar en överväldigande majoritet i tagil avstånd ifrån. I den aktuella deballen om presstöd ochannonsskati har Dagens Nyheier hotat med att annonsskalten kan leda all deslora lidningarna kan hälla sig med fasta utrikeskorrespondenter.Man kan ha olika åsikter om det argumentels tyngd. Jag vUl inte etl ögonblickbeslrida kompetensen och sakkunnigheten hos dessa observatörer. Men jag troratt de är ulsatla för samma fara som andra personer som länge varil borta frånSverige, nämligen all de blir främmande för dominerande värderingar ihemlandet. Därför tror jag ocksä att de bidragil tUl alt ge den svenskaEEC-debatten elt overkligt drag. Deras informationer må i huvudsak ha varilkorrekta, i den män de redovisat EEC;s ulveckling, men de har alllför oflatappat bort den faktiska svenska bakgrunden. Jag blev livligt påmind om det ijanuari 1970, när jag iEuroparådets församling mäste la avstånd frän en resolulion, som bl. a.handlade om EEC:s politiska mälsätlningar. Jag mäste vid det UllfäUeldeklarera, att om resolutionens tolkning av Haagkommunikén frän december 1969var riktig, sä var nalurliglvis elt svenski medlemskap i uteslutet. DagensNyheters korrespondent pä platsen nolerade med beklagande att jag hade hålliten dundrande neutralilelspredikan och renl av skapat intrycket att intevar särskilt intresserat av ell medlemskap i , Han menade lydligen all jaguppträn yllersl opassande, medan hade varit lite försikiigarei sitt ordval. Han förstod tydligen inte all jag sade precis vad jag mäste sägamot bakgrund av mill partis och regeringens linje. har jag undral om inle intrycket av all den svenskestalsministern skulle ha rest omkring i och bonat ommedlemskap för i EEC har skapats av andra utrikeskorrespondenter,ocksä de utan tUlräcklig kunskap om grundläggande svenska värderingar. Jag harnoggranl studerat de offentliga uttalanden som stalsministern gjorde under sinaresor, och jag har inle kunnai finna all han i någol sammanhang gick längre iriklning mol medlemskapsallerna-livel än vad vi som tUlhörde delsocialdemokraliska fotfolket har framförl pä lägre nivåer, MytbUdningen kringSveriges EEC-politik har emellertid varil seglivad. Den aklueUa förskjutningeni regeringens bedömning, belingad av den senaste liden ulveckling, har i självaverket varil mindre än vad som framgått av denna mytbildning. Men nogförefaller det som om avståndet lill och harökat, därför att dessa parlier som ståndaktiga tennsoldater häller fasl vidpositioner som tiden ridit förbi. Utrikes- och handelspolitisk debatt HerrLARSSON i Bonby (c): Uppträdande i hägnet av tvä stycken Björkarskulle jag kanske känna det lockande alt nägol kommenlera i varje fall denförstes anförande, men eflersom den andre Björkens anförande, som var sä fylltav saklighet, väl avbalanserade den förstes, skall jag nöja mig m'ed all sägaalt i något övervärderade cenlerns roll när det gäller allpåverka handelsminislern. i närstående ledarskribenter påslåribland alt cenlern har traskat snällt efler regeringens ställningstagande iEEC-frågan. påstår här all regeringen skuUe ha traskat eftercenlerns ställningstagande. Som vanligt i sädana sammanhang ligger sanningenkanske någonstans emeUan, Jag tror alt det finns anledning förmoda all tväpartier kan ta slällning vart för sig och ändå komma fram lill samma resullal. Jag hade annars för avsikt, herr lalman, alt i detlaanförande något beröra en svensk roll i internationeUt sammanhang som inle harberörts lidigare i denna debatl. Jag avser dä roll i detinternaiionella miljövårdsarbetet. Som del har omnämnts i regeringsdeklarationen ärSverige värdland internationella konferens om den mänskligamiljön. I deklarationen säger man försikiigi och neulrall att man hoppas kommafram lUl åtgärder mot miljöförstöringen. Man hoppas kunna urskilja och 5* protokoU 1971. Utrikes- och handelspolitisk debatt prioriterade uppgifler pä miljövårdsområdet som är angelägnast all lösa genominlernationella insatser och dra upp rikllinjer för del arbetet. Jag anser att den förhoppningen är riklig och välment menall den är aUdeles för viljelös, och jag hoppas därför verkligen all del bakomdessa lUI inlel förpliktande förhoppningar ligger myckel mera av både ambition,handlingskraft och politisk vilja, eflersom jag anser det ställt utom allltvivel all värl land jusl pä miljövårdens område har en uppgifl, ell ansvar, enroll all spela i internationeUa sammanhang. Inte sä all vi skulle vara sämyckel bällre eller kunna sä myckel mer än andra eller att vi skulle haulrältal sä mycket mer än andra, men snarare därför att della problemkomplex ärav den karaktären all jag tror all vi trots all är elt litet land har en myckel större möjlighel all göra vär stämma hörd; betydligt större idessa sammanhang än när vi står upp och tycker något om olikakonfliktsituationer slormaklerna emellan. Vi kan dessutom med glädje konstatera all en alltmeraenhällig positiv opinion för aktivt miljövårdsarbete tycks växa fram i värlland och alt vi i så måtto kanske har elt Ulel förspräng i internationellbedömning. Huvudansvaret för miljön vUar tU syvende og sidst aUtid påslalsmaklerna, pä polilikerna i varje enskUl land och därmed sammantaget påden internationella politiken. Del kunde ligga nära lUl hands för polilikernaatt när del gäUer föroreningsproblemen lela efler enskilda syndabockar, alttala om olika föroreningskällor, om enskilda exploatörer, all skylla påindustrins ekonomiska intressen, men eftersom dessa juridiskt sett i aUmänhelinle begått nägol brott, återfaller ändå alllid ansvarel pä polilikerna ochlagstiftarna. Konflikter kan synas uppslå mellan begreppen miljö ochulveckling, men jag anser alt det uttrycks mycket fint av generalsekreterarenför konferens i Mr. , , när han säger:"Ehuru konflikter i vissa fall kan uppstå pä kort sikl i avvägningen avgrandläggande frågor som befolkningstillväxten industrialiseringen, urbaniseringenoch tUlämpningen av vetenskap och leknik, sä kan del ändå aldrig bli tal om enkonflikl när del gäller slutmålet som måste innebära uppnåendet av bättrelevnadsförhåUanden för hela mänskligheten." Jag lUläl mig, hen lalman, att inledningsvis efterlysamiljövårds-politiskt uttalad vilja i regeringsdeklarationen, men jag vUl påsamma gäng vara rättvis och uttala min stora glädje över de principuttalandensom gjorts för räkning av jordbruksminister isamband med diskussioner angående FN;s konferens om den mänskliga miljön. JagvUl inslämma i och hälsa med slörsla lUlfredsslällelse hans uttalanden när detgäller exempelvis havsföroreningsomrädel, önskemål om elt nätverk avmätstationer för registrering av miljöförändringar, miljövårdsarbetetsbetydelse för , bedömningen att det är de falliga som drabbas hårdastav miljöförstöringen saml förhoppningen all det ekonomiska tUlväxtbegreppetmåste breddas sä att det kommer att innefatta även kvalitativa aspekler, avvUka en god miljö är en. Jag vill gärna inslämma i alla de formuleringar somstatsrådet använt i FN i della sammanhang. Om inle min finkänslighethade lagt hinder i vägen, skulle jag ha sagt att jag rent kände igen en del avordvalet frän gamla cenlermolioner under de senasie lio åren. inle sämreför del - snarare tvärtom. Del växande intresset frän allmänhetens sida förmiljövårdsarbetet över huvud tagel accentuerar ocksä dess berätligade krav ochförväntningar på resultatbringande åigärder frän regeringens sida. Något mäslehända nationellt och internationellt. Det räcker inte längre med försiktigthållna resolutioner och rekommendationer. Vi mäsle försöka alt verka för allkomma fram tUl rejäla överenskommelser för alt nä praktiska resultat, Nägra små exempel pä nära häll, t, ex, när del gäller våranärmaste grannar: att rädda frän all bli en enda slorflytgödselbassäng, all bevara från alla de föroreningsfaror som holaroch all söka få ell grepp om vilka giftiga kemikaher som följer med våraimporterade livsmedel. Det räcker inte längl att lagstifta om en massa förbud jag länker inte dä särskilt pä användningen av hormoslyr pä björk - mot gifterhär hemma, om man samiidigi av kortsiktiga ekonomiska skäl för in över landetsgränser födoämnen som utsatts för den exponering av gifter som förbjudits ivärl land. Vad tjänar del lUl alt förbjuda användningen av DDTi , när vi vet all föres in med vinden över vårt land? Jag vUl bara nämna ytterligare etl exempel; medverkan UUetablerandet av ett internationeUt syslem för studier av representativaekologiska system och tUlskapandet av en internationell databank förinsamlandet och bearbetningen av miljövårdsuppgifler frän hela världen. För att lyckas uppnå resultat av här antydda ambitionerfordras politisk handlingsvilja. Det krävs att regeringar och allmän opinionfär konlinueriig tUlgång till vetenskapligt underbyggda informalioner. Jag har med delta anförande i aUra slörsla korlhel velalrikta uppmärksamheten pä alt just miljövärdsarbelel är en god och gemensamplattform för inlernalionellt samarbele mUjön är ju gränslös. Del är minförhoppning all verkligen skall se tUl all vårl landtUlvaralar sina möjligheter all verka som en pådrivande krafl förmellanfolkliga överenskommelser i syfle att skapa en människovärdig omvärld. Utiikes- och handelspolitisk debatt HenULLSTEN (fp): Debaiten har i huvudsak handlat om EEC. Det är välocksä ganska naturligt all den har gjort det. Utvecklingen inom den europeiskahandelsgemenskapen och formerna för en svensk anslulning är av så centralbelydelse för vär framlid all dessa frågor måsle fä en framträdande plals i värutrikesdebatt. Men som nämnde i sill anförande, mäsle värlulrikespoliliska intresse ocksä lillälas omfatta frågor där vi kanske inte ulanvidare kan hävda alt svenska iniressen är involverade, i varje fall inte pänågot mer framträdande sätt, men där våra värderingar är det. Jag lycker attdella gäller situationen i . Under de fem sex är som gåll sedan situationen iSydafrika diskuterades myckel och länge i samband med diskussioner om svenskutrikespolitik har förhållandena pä inlel säll blivit bättre för den förlrycklasvarta majoriteten. Genoin apartheid dikterar mindre än en femtedel avbefolkningen i livsvUlkoren för den återstående Utiikes- och handelspolitisk debatt majoriteten,de färgade. Det sydafrikanska samhällel täcks av ett nätverk av lagar sombegränsar rörelsefriheten och de poliliska, sociala och ekonomiska rälUgheternaför den färgade befolkningen. De vila har företräde lUl vissa slag av yrken,ensamrätt lill andra. De färgade är hänvisade lUl de hårdaste och sämst belaldaarbetena. I gruvorna utgör de en bUlig arbelskrafl för utvinnande av deofantliga naturrikedomar som finns i , rikedomar som näslan heltförbehålls den vila minoriteten. Apartheid griper in pä praktiskt tagel aUa områden:undervisning, kidtur, sport, rättsväsende. Den färgade påminns om althan betraktas som en mindervärdig varelse med skyldighel alt utslå alla slagstrakasserier och skändligheter frän den vita minoritetens sida. Men del är möjligl att denna minoritets lanke alt man kanbygga en välfärdsstat i lyxklass för en liten del av befolkningen och lämna denstora massan ulanför skall visa sig omöjlig alt genomföra, inle kanske främstav politiska skäl men av rent ekonomiska. Den sydafrikanska ekonomin har underde drabbats av svåra problem som delvis hänger samman just med denförda aparlheidpoliliken. TiU dessa svårigheter hör bl. a. brist på arbelskraflinom sektorer där man utestängt de färgade och avsaknad av en expanderandeinhemsk marknad. De vita köparna är för fä, de färgade är för faltiga.Visserligen ökades de färgades genomsnittliga inkomst med 2,5procent och den är högre än i mänga andra näraliggande afrikanska stater - ensak som brukar göra etl slort nummer av. Men priserna är ocksä högre.De har i själva verkel under denna lid ökat med 1 proceni mer än lönerna och irealiteten har de färgade alltså fält en försämring, 68 proceni avJohannesburgs befolkning befinner sig under det s, k. "fatligslrecket". Det finns också inom de som vägar se eller harintresse av all se sambandet mellan den förda aparlheidpoliliken och denvikande marknaden för sydafrikansk induslri. Finansmannen , somjag inle i vanliga fall brukar ha anledning att cilera med nägol gUlande, sadeför sedan att "ell land som vägrar all utbilda och sysselsätta 80 %av sina invånare kan inle anses riktigt friskt. För all skapa en stabUkonsumtionsinduslri fordras även en inhemsk marknad," En sädan, menadehan, "kan endast skapas om den färgade delen av befolkningen ges braarbetsmöjligheter och betalas i förhållande tUl sin arbetsinsats. Del nuvarandesyslemet är en långsam marsch mot självmord." De senaste årens ekonomiska ulveckling i lyderknappast pä att de styrande i insett delta samband, I stället försökerman täcka behovet av nya marknader genom att vända sig till övriga delar avAfrika, Del är mol den bakgrunden som vi mäsle se försöken under senare tidlill något som liknar en diplomatisk charmoffensiv gentemot det fria Afrikasstater från sida. Länder som , och SwazUand har pägrund av sitt geografiska läge i förhällande lUl den sydafrikanska republikenlätt kunnat Ivingas in i elt starkt ekonomiskt beroende av Pretoriaregimen,upprätthåller som enda afrikanska stat diplomatiska förbindelser medSydafrika, Med har för en korl tid sedan ingått etlhandelsavtal, som dessutominkluderar en beiydande biståndskredil från sida. Även längre norr ul i har man lyckals hittabundsförvanter. president föreslog för en tidsedan en afrikansk toppkonferens där man skulle överväga om inle denhittUlsvarande isolalionspolitiken mot , som han uttryckte del, hadevarit "en verbal eskalering i loml våld" och om man nu inle i ställetborde sälta sig ned och resonera i lugnare termer. Han fick instämmanden fränbl. a, president. Men den utåtriktade politik som man har kunnai observeraall fört och som ulan tvivel har hafl en viss framgång harnaturligtvis inte bara en ekonomisk sida. Den utgör också ett medel all byggaen skyddsmur mol norr. Genom alt ekonomiskl binda upp de närmaste belägnaafrikanska staterna hindrar man att dessa stater används som baser förbefrielserörelserna. I denna kedja av bufferlstaler utgör naturUgtvis deporlugisiska kolonierna och Mogambique liksom de vikligasielänkarna. Del är naturUgtvis av slörsla vikl för egen säkerhei attden illegala Smithregimen i består, att och Mozambiqueforlsäller att vara kolonier. Deras ekonomiska beroende av är ocksäbeiydande. Varken Cabora Bassa eller dess syslerpro-jekt i Ängola,Cunene-utbyggnaden, hade varil möjliga att genomföra utan sydafrikansktkapital. Det är ocksä klarl att blockaden mol givit etl annat ochbältre resullal om inte lan hade fäll hjälp frän . Vad den sydafrikanska politiken syflar lUl - del tyckerjag kan vara ganska viktigt all påpeka även i en svensk utrikesdebatt, eflersomsituationen faktiskt är annorlunda nu än dä vi, som jag tidigare sade, brukadetala även om denna del av världen är att behålla det nuvarande bältet avkuvade och lojala slaler och kolonier mellan och del fria Afrikasländer, länder med vilka man vägrar lala politik, t. ex. apartheid, men gärnagör affärer. Del är såvitt jag förstår mot denna bakgrund vi måsteanalysera dagens situation i södra . utgör en enhel, varsslarka sammanhällande och expanderande maktfaktor är och vars svagapunkl är de portugisiska kolonierna, där del sedan tio är lillbaka pågår ellbefrielsekrig.