prot · FU0971 · 1971-12-31 00:00:00 — Justitieministerns utförUga svar hänvisar endast ibegränsad mån till aUmänt socialpolitiska reformer såsom medel att bekämpabrottsligheten Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. Svaret är därför enUgt min mening välgörande reaUstiskt. För att ingamissförstånd skaU uppkomma viU jag, då jag nu särskUt tar upp poUsfrågorna ochbrottsbekämpningen i mera speciell mening, kraftigt understrykavikten och värdet på av en aktiv ungdomspoUtik, fritidspoUtik,bostadspoUtik och kulturpoUtik såsom led i det aUmänt brottsförebyggandearbetet. Det är så mycket mer naturUgt för mig att ta upppoUsresurserna som jag såsom jag tidigare sade i min interpeUation särskilthaft i tankarna det starkt ökade antalet post- och bankrån, dvs.en specieU form av akut och grovt hot mot liv och egendom med påtagUg tendensatt öka. I och för sig är det ingen verklig lösning på detta akuta problem attkräva ökad poUspersonal. Man måste dock för rättssäkerhetens tryggande och föratt skydda Uv göra detta ändå. Man säger ofta att poUsen har tiUförtsväsentUgt ökade både personella och materieUa resurser. Justitieministern harockså starkt framhålUt detta i interpeUatlonssvaret. Påståendet är riktigt, menUkväl Inte ett godtagbart besked, då ju brottsUgheten fortsätter att öka ochuppklaringsprocenten mte hittiUs har kunnat nämnvärt påverkas uppåt och aUtsåinte bUvit bättre. Vad beträffar post- och bankrån, dvs. mycket grova och förallmänhet och personal riskabla aktioner, eftersom vapenhot ofta förekommer viddessa brott, utgjorde de fram tlU , då jag väckte mininterpeUation, 22 stycken och torde ha ökat med ytterligare minst ett par grovabrott av denna typ . Det betyder att mer än ett bank- eUerpostrån begåtts . var totalsiffran, enligt uppgifter jag harfått, minst 50, och vi äi aUtså uppe i siffran 24 . De statistiska uppgifter jag har lämnat i mininterpeUation avser, såvitt kan bedömas, väpnade bank- och postrån. Siffrornahar jag fått under hand från poUsen, och de kan av vissa omständigheter attdöma t. o. m. vara för låga. Reservanterna i justitieutskottets betänkande nr 6 sägeratt personalökningen för poUsen enligt regeringens förslag inte ens motsvarararbetskraftsbortfallet, som inträder på grund avarbetstidsförkortningen. Det är inte första gången detta påpekande görs dåjustitiehuvudtiteln behandlas i . Liksom blir detinte någon reell personalförstärkning nu heller. Det vore, herr talman,välgörande om vi slapp diskussioner här i och t. ex. mellanpoUsledningarna och departementet om så uppenbara fakta som dessa och merakunde ägna oss åt hur vi skaU få prioriteringarna tiUräckUgt stora, dvs. hur viskaU i reeU mening få bättre tillgång på personal på poUssidan. Vi kunde dåockså mera resonera om vad justitieministern hänvisar tiU, nämUgen attpersonalbrist kan kompenseras genom rationaU-seringar och organisatoriskaförändringar, som för övrigt förbereds, och fortsatt överföring av inteutpräglat poUsiära uppgifter tUl annan personal. SannoUkt kan mycket vinnas påsådana vägar. Jag tycker att justitieministern på någon punkt iinterpellationssvaret kanske tar ut Utet av vinsten på ratlonaUseringar iförskott, t. ex. vad gäller nyorganisation av . Detheter: "Antalet vaktdistrikt minskar från 13 tUl 6. De nya vaktdlstriktenkommer att få en sådanorganisation att de har möjUghet att utan förstärkningar klara dearbetsuppgifter som normalt förekommer inom området." Detta är, tyckerjag, en litet väl kategorisk utfästelse. Vad menas för övrigt med"normalt" i detta sammanhang, när brottsligheten, inte minst dengrövre, och behovet av t. ex. ambassadbevakning ständigt tycks växa? Behovet av ännu större personal är väl också påtagUgt ochväldokumenterat med tanke på de aUt klarare beskeden om att den grovabrottsUgheten nära hänger samman med narkotikamissbrukets (och för övrigt ävenalkoholmissbmkets ökning), och med tanke på nödvändigheten att tiUse att deskärpta bestämmelserna om olaga vapeninnehav, som föreslagits, kommer ifuUt tiUfredsställande tiUämpning för det måste väl ändå vara meningen. På försäkringshåll sammanfattar man i en tidningsartikelde mera påtagUga och för dagen lätt lakttagbara orsakerna tiU brottsUghetensökning i dagens samhälle på följande sätt. Jag väljer detta tidningscitatdärför att ju försäkringsbolagen har ungefär som poUsen den mycket nära,breda, påtagUga och handgripliga kontakten med brottsskadorna. Man har satt inorsakerna under fem punkter enligt följande. För det första; Narkotikaproblemet skapar brottslighet.Knarkare tvingas tiU inbrott och stöld för att få pengar tUl narkotikan. - Detär faktiskt försäkringsbolagen som finansierar narkotikan, eftersom vi fårersätta inbrottsskadorna. För det andra: Det har blivit för lätt att göra inbrott.Portvaktssystemet är på avskrivning och aUmänheten viU inte "lägga sigi". Det är inte lätt för t. ex. en äldre dam att hindra ett ungdomsgängsom härjar uppe på en vind eUer i något annat utrymme. För det tredje: Den yrkesverksamma brottsligheten harökat. IntemationeUa Ugor arbetar med export och import av stulna bUar. Ligornakalkylerar kaUt med risk och förtjänst. stjäls mte bUar enbart för attskjutsa en flicka . För det fjärde: Det är för lätt att sälja stöldgods. Ettordinärt hem innehåUer flera värdefuUa saker: TV-apparater, stereoanläggningar,kameror m. m. Dessa är svåra att identifiera och därför lätta att sälja. Och för det femte: Polisens resurser är otillräckliga. Denhinner inte utreda aUa brott. Allt fler lagöverträdelser blir därför aldrigbeivrade. Detta medför en ökad frestelse att begå stölder. Det är en ond cirkelsom kan göra hyggUga människor tiU brottslingar. Den sista synpunkten finns, tycker jag, uttryckt mednästan samma ord i justitieministerns svar på min interpeUation. Man slutar alltså de fem punkterna med vad jag tidigareberört, nämUgen poUsbristen. Man kan inte nog ofta understryka att det nutidasamhäUet ju är så förändrat tUl sin aUmänna struktur, bl. a. i fråga omsäkerhetskrav, att ett ganska starkt och successivt växande personalbehov påpoUssidan inte är någonting som man kan förvåna sig över, en naturUg konsekvensav strakturförändrmgarna, inte minst med tanke på bUismen, den ökade rörUghetsom därmed följer och de växande internationeUa kontakterna. Även om jag är medveten om att man inte jag har sagt detförut -löser de stora problem vi här uppehåller oss vid enbart med tillskott av Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. ytterUgarenågra hundra poUstjänster, kan jag i dagens läge inte göra annat än stäUa migbakom reservationen under punkten 8 i justitieutskottets betänkande nr 5. Jagyrkar alltså blfaU tiU denna reservation. Jag vUl, herr talman, gärna tUl sist stäUa en direkt frågatiU justitieministern. I organisationsplanerna på ingår att inriktapoUsverksamheten mera på den grova brottsUgheten, och det tycker jag ärriktigt. Är det med tanke på den akuta ökningen av post- och bankrånen attvänta en snabb och kanske tidsbegränsad omdlsposition av poUspersonal redan nuför att effektivare bekämpa specieUt dessa brott, Uknande den omdlsposition somskedde , då 600 man sattes in på narkotlkabekämpandeverksamhet, en omdlsposition som jag för övrigt på grund avnarkotikamissbrukets fortsatta härjningar beklagar inte blev mera permanent? HerrTURESSON (m): Även jag ber att få tacka justitieministernför det svar som avgivits på min enkla fråga och iStockholm InterpeUation. ordförande debatten kring dettabetänkande med en överbUck över situationen på det område som interpeUationenoch den enkla frågan gäller och berörde därvid en rad av de problem som man somfrågeställare naturUgtvis skuUe kunna kommentera, när man tackar för svaret.Jag skaU inte upprepa detta men vUl ändå göra några randanmärkningar tillsvaret. Jag förestäUer mig att vanliga människor och jag räknarmig själv dit reagerar ganska hårt mot den här utveckUngen i vårt land, somalltid har betecknats som ett rättssamhäUe. Rättssamhällets uppgift måste juvara att skydda medborgarna tiU Uv och lem och egendom, och när samhäUet intekan klara den uppgiften frågar sig människor vart vi är på väg om vi är påväg bort från rättssamhället. Och det är allvarUgt. I ökade brottsUgheten från 83 000 brott 1969 tiU105 000 1970. Det var en ökning med 22 000 brott eller , och ökningenhar fortsatt i något snabbare takt som har gått. Om manräknar behovet av personal hos krimmalpoUsen i förhåUande tiU den personal mantidigare har haft där, så skuUe ökningen av brott ha motiverat 38 nya tjänster. Man fick en. Detta gör naturUgtvis att personalsituationen hosStockholmskriminalen är utomordentUgt besvärUg. Av tio rotelchefer är förnärvarande tre långtidssjuka på grund av överansträngning, och man tvingasbedriva verksamheten på sparlåga. Situationen är sådan att det omdöme somförekom I pressen i samband med kriminalpoUschefens larmrapport är motiverat;man sade där att brottsbekämpningen i hotar att bryta samman. I InterpeUationssvaret berör justitieministern en hel radfrågor. a. erinrar han om vad som gjorts i fråga om poUsens upprustning.Det är givetvis bra i och för sig att man har skaffat mer materiel och tekniskutrustning. Justitieministern säger att kostnaderna harfördubblats. Men verkligheten säger att det inte räcker. Eller också är vi innepå fel väg. Vidare nämner justitieministern en rad orsaker tiU den ökande brottsUgheten,bl. a. det hårda tempot i arbetslivet. Jag viU inte bestrida att det kan habetydelse. Men å andra sidan kan jag inte undgå att göra den reflexionen attnarkotikabrottslingarna och en hel rad av de dagdrivare som uppträder påStockholms gator och torg och bland vUka brottsligheten är mycket hög näppeUgenkan vara särskUt besvärade av något hårt arbetstempo; mig veterUgen arbetar demte alls. Sedan talar statsrådet också om olika åtgärder för attförebygga brottslig verksamhet, och det är intressant. SäkerUgen är också enhel del av de uppslag som prövas av värde. Men justitieministern säger mte ettord om att det kan finnas ett samband med bristen på fostran av de ungamänniskorna här i landet. Vi får ju inte ens använda ordet fostran igrundskolans läroplaner. Barn och ungdomar skaU inte fostras, och då går detnaturUgtvis lätt på sned om de inte får lära sig ens de enklaste normer för hurman skaU uppträda i samhället i relationerna tlU andra människor. Givetvis finns det också andra orsaker tUl den ökadebrottsUgheten än de som justitieministern nämnt och som jag här harkommenterat. När knappt en fjärdedel av aUa brott upp, när chansen attklara sig om man begår ett brott alltså är tre mot ett, när tre bovar av fyragår fria, så skapar det lätt en uppfattning hos svaga själar att brott lönarsig. Och är vi inne i den onda cirkel som i taladeom. Jag tror också att den slapphet varmed man i massmediernaofta ser på och kommenterar brottsUgheten är en bidragande orsak tiU attmänniskor i vårt land, kanske också I världen i övrigt, får minskad respekt förlagarna och en ökad benägenhet att begå brott. Jag såg ett TV-program,där man intervjuade en intern. Man bagatelUserade hans brott och sade att detvar ju beklämmande att han hade kommit In på brottets bana på gmnd av en sådanobetydUg förseelse som att ha stuUt en moped. Man kanske kan tycka att detbrottet mte är så märkvärdigt, men för den människa från vilken vederbörandestal mopeden och det är ju den människan som bedömer det s. k. rättssamhäUetssätt att fungera är det en mycket väsentUg sak att bU frånstulen den mopedsom han med vissa uppoffringar har skaffat sig. Vi får därför Inte slå oss tiU ro med den situation sområder och med de åtgärder som justitieministern säger sig vilja vidta, utan vimåste angripa detta problem från roten, vi måste se tUl att den onda cirkelnbryts, vi måste göra klart för presumtiva brottslingar att brott inte får lönasig. Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. i frågade om poUsenhar möjlighet att göra en omdisponering av resurserna och inrikta dem motbefarade bank- och postrån såsom man har gjort när det gälltnarkotikan. Det är väl klart, , att poUsen gör vad den kan på dettaområde och försöker att använda tUlgängUga resurser på det mest rationeUasättet. Men jag fruktar att en storsatsning av den typ som berördeknappast skuUe vara menlngsfuU här på samma sätt som satsningen när det gälldenarkotikabrottsUgheten var. Jag skaU inte utöver vad jag har gjort iInterpeUationssvaret fördjupa mig i frågan om poUsresurserna. Det räcker atterinra om att Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m, m. poUsenfått 3 000 nya tjänster sedan förstatUgandet och om att en omorganisation pågårsom vi väntar oss mycket av. Vi kan naturUgtvis diskutera om det behövsytterUgare 300 poUstjänster, som man har föreslagit i en reservation, eUerdubbelt så många, eUer så många, eUer fyra gånger så många. Detmåste ju ändå göras en avvägning, det måste finnas en gräns för vad vi kan görapå detta område i förhållande tUl de satsningar som görs på andra områden momsamhäUsUvet. Det är ändå en betydande satsning vi har föreslagit i åretsstatsverksproposition, om man jämför med vad som har kunnat satsas på atttUlföra andra områden personal. Jag tror inte heller att man bör låta de påståendenrörande uppklaringsprocenten som ofta görs i debatten stå oemotsagda. De berori aUmänhet på att man inte läser tabeUerna ordentligt. Jag hörde nu senast hertTuresson säga att uppklaringsprocenten skuUe vara eUer något sådant.Jag vet inte vad han avser med den siffran, vUken typ av brott han syftar på eUervarifrån han har hämtat den. Det finns ju i statsverkspropositionen vissauppgifter om detta, och där kan man finna att det finns någonting som kaUatsför uppklaringsprocent, som för samtUga brott som kommit tlU poUsens kännedomär omkring 30 tiU . Den siffran är givetvis I och för sig riktig, menden ger inte sanningen, av det enkla skälet att den avser uppklaradebrott i relation tiU de brott som har anmälts . Brott som klarats uppsenare inräknas aUtså inte. Vidare ger siffran inte heUer någon uppfattning omuppklaringsprocenten i fråga om den typ av brott som av naturUga skäl tUldrarsig störst uppmärksamhet, nämUgen våldsbrotten, framför aUt de grövrevåldsbrotten. Det är ju mord, dråp och grov misshandel som vi måste ha skyddemot. Om man ser på poUsens Insatser på det området finner man attuppklaringsprocenten om man tar hänsyn även tUl de brott som klarats uppsenare än det år då brottet begåtts för grövre våldsbrott under de senasteåren ligger på mellan , beroende på brottets art. I varje faUUgger uppklaringsprocenten för dessa våldsbrott på , medan vidäremot det skaU jag gärna erkänna för checkbedrägerier, snatterier ochsådana brottstyper har en uppklarlngsprocent som kanske Ugger betydUgt under 30procent; den Ugger I vissa faU ända nere vid . Men det är ju rimUgt att poUsen sätter in sinaansträngningar på dessa grövre brott. Svaret på dessa frågor är aUtså jag hari viss mån redan gett det att vi när det gäUer brott av typenbutikssnatterier och checkbedrägerier nu har fått ett förslag från en statUgutredning om att vi bör överväga att befria poUsen och domstolarna från att tahand om dessa brott. Därmed har vi inte på något sätt sagt det vill jag mycketstarkt understryka - att samhället skulle upphöra att reagera på sådana brott.Jag menar alltså inte att samhället skaU underlåta att reagera om någon snattart. ex. en burk kaviar. Men man bör fråga sig, om vi har vårt poUsväsende ochrättsväsende för att ta hand om den typen av brottsUghet. Vi anser att det närdet gäUer sådana brott finns andra möjUgheter för samhäUet till en lämpUg ochadekvat reaktion. HerrWIKLUND i (fp) kort genmäle: Jag tackar justitieministern för detkompletterande svaret. Jag avsåg självfaUet inte en så stor satsning som närdet gäller narkotikabekämpningen. Jag drog bara paraUeUen att man i fråga omnarkotikabrottsligheten gjorde en omdlsposition och därav fick ett påtagUgt ochsnabbt resultat. Jag tycker att det är ett utmärkt belägg för att man genom enkoncentrerad poUsinsats kan komma tlU rätta med en viss typ av brottsUghet eller i varje faU påtagligt tränga den tillbaka. Man är tydligen också idepartementets planering mne på att det skaU finnas möjUghet tUl snabbaomdisponeringar, aUteftersom brottsligheten visar ökning t. ex. i viss del avlandet eUer när det gäller en viss typ av brottsUghet. Jag brukar för min del mte ofta tala om"uppklaringsprocent". Jag tycker att det är bättre att tala omupptäcktsrisken, eftersom man då mer associerar med preventionen,förebyggandet. Man tänker då mera på att nå en effekt på ett stadium innan ettbrott har begåtts. PoUsen kan öka upptäcktsrisken, om den har tUlräckUgt medpersonal. Visst kan jag medge att regeringen gjort en ganskastor satsning när det gäller ökningen av poUspersonalen, om man jämför medandra områden. Men ett faktum är fortfarande att arbetskraftsbortfaUet på grundav arbetstidsförkortningen äter upp denna personalökning. Vi anser att manborde komma ett litet stycke därutöver. Jag medger att det mte bUr något stortstycke, om polisen får 300 man ytterUgare. Jag tror att vi måste gå mycketlängre, men det får naturUgtvis bU en sak på litet . Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. () kort genmäle: Eftersom justitieministern berördeuppklaringsprocenten, som även jag snuddade vid, och gjorde det på ett sättsom om han vUle göra gäUande att jag hade sagt någonting som var felaktigt ochmte ägde samband med verkligheten, vUl jag gärna säga att den siffra jag nämnde , aUtså ett brott av fyra upp hänför sig tlU . VIkan ju säga att det om inte annat är ett uttryck för de OtUlräckUga resursersom kriminalpoUsen i har i förhållande tUl den brottsUgaverksamhetens omfattning. Brott som upp året efter det de har begåtts räknasm i statistiken då de upp; de faller således inte på någotsätt utanför statistiken. Rent matematiskt och statistiskt jämnar det därför utsig. Man kan inte säga att det är någonting som ger en felaktig statistik. SlutUgen vore det naturUgtvisIntressant att veta hur samhället skaU reagera mot småbrott av den typjustitieministern nämnde, exempelvis stöld av en kaviarburk. Även om statistik hänför sigtiU och det skuUe vara så att bara ett brott av fyra bUr upptäckt,gäUer ju min Invändning i aUa faU; i statistiken ingår ju då också den därkaviartuben och aUa checkbedrägerier, som sannerUgen har dragit ned statistikeni aUra högsta grad. Men låt oss inte tvista om det. Lokala polisorganisationen, m. m. än en gångframhåUa att vad som är positivt i detta ju är att uppklaringsprocenten i frågaom de aUvarUga grövre brotten i själva verket är, får man säga, mycket hög, närman kommer upp tUl siffror på meUan . Jag skuUe egentUgen svara på fråga omvilken samhällsreaktion vi skaU ha, om vi nu skaU avkriminaUsera en hel rad avsådana här relativt obetydliga brott mot . Det har ju framlagtsförslag om detta från brottsmålsutrednlngen, som nyUgen har överlämnatförslaget om avkriminaUsering av butlkssnatteriema. Vi har också berört det idirektiven till åtalseftergiftskommittén, som tillsattes , ochmenat att man särskUt när det gäller unga lagöverträdare vUket det i höggrad är fråga om vid denna typ av brott skaU genom kontakter med andrasamhälleUga organ söka att komma dessa lagöverträdare så in på livet att manfår möjUghet att påverka dem tlU ett annat levnadssätt. VI tror att det skaUfinnas möjUgheter att med stöd och hjälp av andra samhällsorgan kunna göradetta på ett bättre sätt än genom att de "släpas mför domstol" förett Utet butlkssnatteri med all den uppståndelse, offentlighet och kanske förden enskilde ganska obehagUga psykiska press det kan medföra. FruKRISTENSSON (m): Det måste självfallet vara en käUa tillglädje för oss, som har brottats med de här frågorna i justltieutskmttet, attnotera att dessa frågor har rönt intresse och aktivitet också från andrakolleger utanför utskottets väggar. MöjUgen kan man tycka att det är UtetbeklagUgt att, när utskottsledamöterna nu äntUgen tar till orda, debatten iviss mån har förlorat sin bouquet. Jag skaU, hert talman, försöka begränsa migmycket hårt i detta anförande, dels med hänvisning till vad jag i mitt tidigareanförande sagt, dels med hänvisning till den debatt som aUdeles har ägtrum i anledning av interpellationema. Jag vill under denna punkt framhålla att det irikspoUsstyrelsens petita hävdades att det inte vore möjUgt att med nuvaranderesurser ge den enskilde medborgaren ett tillfredsställande skydd tlU personoch egendom. Det var mot den bakgrunden som man begärde 800 nya poUstjänster.Sedan den tiden, då rikspoUsstyrelsens petita framlades, har utvecklingenobestridUgen bUvit försämrad. Vi har i den reservation vid denna punkt somfinns fogad tUl betänkandet gjort en sammanfattning av detta och konstaterar,exempelvis när det gäller tunnelbanan i , att det finns aUvarUga kravfrån de ansvarigas sida på en kraftig förstärkning av de poUsiära Insatsema. Vikonstaterar också att våldsmen-taUteten har tagit sig nya uttryck i ökat antalbank- och postrån något som också i var Uine påtidigare och att de terrordåd med internationeU anknytning som vi , i de ytterstaav , har upplevt också ställer krav på ökade poUsiära insatser. ViskuUe önska att inte endast reaktionerna från utlandet gör att man inomjustitiedepartementet vidtar snabba och effektiva åtgärder, utan att ocksåsynpunkter och önskemål från oss på hemmaplan i och blandmedborgarna i det här landet kan påverka departementet i dessställningstaganden I dessa viktiga frågor. VI har slutUgen nämnt läget på narkotikafronten, som jagtidigare var inne på; jag viU bara återigen understryka att detta är en frågasom vi måste ta itu med på ett effektivt sätt annars får vi aldrig någonordentUg lösning på problemet med den totala brottsUgheten. Jag vill också med tUlfredsställelse notera att herrstatsrådet I sin huvudtitel har gått vidare på tanken att bygga utTV-övervakningen. Detta är ju en sak som varit föremål för Uvlig debatt, inteminst under valrörelsen, men jag konstaterar nu med glädje att herr statsrådetdelar den uppfattning vi inom moderata samlingspartiet hyser, att detta är enrimUg väg att gå och att man bör ha TV-övervakning på särskUt utsatta platser. Herr statsrådet var i sin debatt med mne påfrågan om uppklaringsprocenten av begångna brott. Det är klart att man kanbryta ner statistik på oUka sätt. När det gäller tlllgreppsbrotten, kankonstateras att Inte av dem förblir ouppklarade.Samtidigt noteras att man talar om antalet anmälda brott och att,som jag sade tidigare, det s. k. mörkertalet torde vara betydande. Självklart är också att man får utgå från attbrottsUgheten ökar i samma mån som riskerna för upptäckt minskar; detta varockså inne på. Därför är ett tillräckUgt antal poUser en spärremot en utökning av brottsUgheten. Om den som tänker begå ett brott kan påräknarisk för upptakt är det klart att motståndet mot eUer det avhållande momentetmot att begå brottet bUr större. Reservanterna i utskottet har stannat för den bedömningen,att vi åtminstone måste se tUl att det bUr något nettotUlskott tiU poUsensresurser. sägs det i utskottets utlåtande och detsamma har också herrstatsrådet sagt här tidigare att förslaget från departementets sida mnebär enstark prioritering av poUsens resurser. Vi reservanter bestrider dettapåstående. Jag skuUe vUja säga att om man tar hänsyn till denarbetstidsförkortning som vi har genomfört successivt harvi inget nettotillskott utan tvärtom en minuspost. fick vi en förkortning av arbetstidenfrån 45 tlU som rent matematiskt slukade 450 helårstjänster. Den 1januari 1970 fick vissa gmpper poUsmän Inskränkt arbetstid tUl40 timmar, vUket motsvarar ett bortfall på 100 helårstjänster. Det betyder attdet återstående tUlskottet från /68 tUl1971/72 innebär bara ert tUlskott på 700 tiänster, aUtså 1 250polismanstjänster minus de här 550 tjänsterna.