prot · FU09117 · 1971-12-31 00:00:00 — Och kraftigt ökade hjälpinsatser tUl flyktingarna måstekomma snabbt, , denna höst. Till utrikesministerns slutord, vars värderingar jagdelar, har jag bara ett tUlägg att göra. Krav på social rättvisa ochsjälvbestämmanderätt kan inte, säger , "mötas med våld ochmilitära maktmedel". Han kanske menar att man Inte kan uppnå rättvisa ochdemokrati med mUitära medel. För vi vet väl ändå aUtför väl att på många håll ivärlden slår man ner krav på frihet och människovärde just med våld och vapen.1 Sydafrikaoch , i och , i och -överallt talarvapnen ett fruktansvärt språk, och ofta är det språket effektivt tUl övermått.Men den Insikten får aldrig bU en pessimism som slår över i passivitet. Tvärtommåste våra kunskaper om internationella konfUkter leda oss att ta stäUning ochvisa soUdaritet, När vi nu läser om slutet av och hur litet man dågjorde från omvärldens sida för att hindra det folkmord som nazisternaplanerade bUr vi förskräckta över likgiltigheten. Det får inte sägas om vårgeneration när vi nu står inför den största tragedin efter den epoken, att viinte gjorde vad vi kunde för att påverka dem som har makt att hindra fortsattdödande och Undra nöden. Den avgörande frågan i kriget i Östpakistan är ju ommänniskorna där skah styras av en regering som bygger på förtroende och inte påvapen. Har ett folk, tio gånger större än , rätt att självt få formasitt öde och sin framtid? De som vägrar att besvara den frågan, de som tigereUer hymlar om Bangla Desh, kommer att dömas . Ang. den östpakistanska konflikten Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. är det sedan flyktingströmmenfrån Östbengalen bötiade, 1 genomsnitt har 50 000 flyktingar per dagkommit tiU , Ena dagen ett , ett , så ett , ettKarlstad, ett dag ut och dag in . Och inte in i ettrikt land som utan i en av det fattiga allra fattigastelandsändar. För den som kring mitten av ständigt hördesägas från socialdemokratiskt håll att den svenska u-hjälpens ökning delvishindrades av bristen på projekt en utsaga som var felaktig redan då liggerdet nära tUl hands att nu vända de orden och säga; Här finns det projekt, ettgigantiskt projekt att ge pengar tiU! Att hjälpa flyktingama är dels humanitär u-hjälp,dels också en utvecklingsbefrämjande u-hjälp för ingen skaU tro att enbefoUcning som lidit av umbäranden under flykten, av svält och sjukdomar, bhrhka effektiv i sitt senare utveckhngsarbete om hjälp inte satsas på att igenbygga upp befolkningens hälsa, dess UtbUdning, jordbruk, bostäder,kommunikationer. Ta nu chansen att öka u-hjälpen i nästa årsstatsverksproposition, så att den växer med de som behövs föratt u-hjälpen skall bli en procent av BNP i varje fall 1974/75 med jämna, århgahöjningar! Här har ni socialdemokrater en jättechans, och dessutom en humanitärinsats utan hke att göra. Vi minns luftbron till . Det var en nästan ofattbarapparat för att hjälpa en befolkning vars hvsmedelsförsörjnlng en diktaturstatsökte strypa. När den var som effektivast landade ett fullastat flygplan var140;e sekund på flygfält. Det är internationella Insatser av ensådan storleksordning, ja än större, som behövs , "Luftbro tiU Indienoch flyktingarna" borde vara dagens motto. Utblottade,hungriga, förtvivlade har flyktingarna kommit. Ang. den östpakistanska konflikten räckligtmånga detaher trängt ut tlU svenska folket, har problemet blivit fuUt nogåskådUggjort för aUmänheten? Hjälporganisationernas pådrag under veckoslutetvar värdefuUt, och värdefuUt bhr det också med alla lättillgängliga fakta i denbok av Andres KUng som om ettpar veckor utkommer som första pocketbok här i landet i detta ämne och somCecUia Nettelbrandt citerade i början av sitt anförande. Informationen måste tränga fram, VI kan också se medglädje att även på ungdomshåll görs stora satsningar för politiska krav och föratt informera i frågan, såsom nu sker av FPU. I själva verket är det tvåområden hos FPU som utvalts tUl specieUa kampanjämnen : dels mlhön,dels just Bangla Desh. Så långtom u-hjälpsanslagen och det stora behovet av information. Beträffande flyktinghjälpen har debatten gäUt denärmaste månadernas krav. I utrikesministerns svar nämns en beräkning ombehovet av pengar , En sådan närahggande och stor insatsär viktig. Men det måste gång på gång sägas ifrån att behoven är merlångsiktiga än så. Det behövs vida mer pengar på htet sikt, och det behövsplanering nu för hjälp , Problemet är långvarigt, och detoavsett om en politisk lösning skuUe komma snabbt. Låt mig I10 punkter ange varför hjälpbehoven är så långsiktiga, Flyktingantaletinom s. k. Östpakistan är mycket stort. Många mUjoner människor som är kvar iBangla Desh har lämnat sina åkrar, sina bostäder. Där behövs en gigantiskinsats av mat, kläder och medicin när sådana humanitära insatser kan utföras pårätt sätt och i mängd. Hus, vägar ochbroar är fördärvade. Ett stort byggnadsarbete väntar världen . De övergivnaåkerlapparna, bristen på tUlsyn, frånvaron av sådd på stora områden - alltdetta kommer att drabba livsmedelsproduktionen framöver. Västpakistanskasoldater har skövlat en bred landremsa vid gränsen till för att sökakontroUera flyktingströmmen och gerillaaktiviteter. Livsmedelsbristen ochmisären har där blivit total, Cyklonen inovember 1970 var en av de grymmaste som drabbat något land. Den hade redan dåskapat ett stort hjälpbehov, som bara tlU ringa del var täckt före den militäraterrorns utbrott . Omflyktingarna utom landet, I , gäUer: Ungefär 10miljoner flyktingar finns redan, mer än hela befolkning. Antalet ökarvarje dag. Militärövergreppen och osäkerheten i Bangla Desh gör att siffraninte kommer att stanna förrän den nått långt över 10 mUjoner. De som flyr ärtUl stor del hinduer och kristna, dvs, minoritetsgmp-per. Kriget har lokaltfått vissa reUgiösa övertoner. Därför kommer många att inte viha återvända ensnär läget blivit något så när lugnt igen. De bhr kvar i och måste gesbostäder, redskap och arbete där, Flyktingarnahar kommit tUl ett av de fattigaste och redan förut mest arbetslöshetsdrabbadeområdena i . , ett av de fattigaste , måste få all hjälpför att inte dess egna utvecklings- ansträngningarskaU slås över ända. Man talar i inte om "flyktingar" utanom "evakuerade". Detta för att understryka kortvarigheten i detansvar som landet kan åtaga sig. Det betyder ett ökat hjälpbehov utifrån. Dessa 10 punkter visar att vi mte har ettkortvarigt problem på ett kvartals eller ett halvårs sikt. Internationellt och Inom varje givarland, måste nu till. svar är alldeles för tamt då han i bötiannämner strävanden tih en fredhg lösning av de konstitutionellaproblemen och tUlägger: "Det har knappast varit möjhgt för utomståendebedömare att ta ställning tUl varje fas i det förhandhngsskede, som föregickden sluthga brytningen." Det är aUtför vekt, och jag reagerade liksom henAhlmark genast vid läsningen av det stycket i svaret. Mycket annat borde istället ha sagts; InstäUningen i svaret i denna del verkar nu som entredje ståndpunkt. Men det bör opartiskt sägas ifrån att intenödvändigtvis krävde en separat stat och att utgångskraven var andra - de gäUdenämhgen en starkt vidgad självständighet samt att förhandhngsmöjligheternaotiUständigt inte kunde fuUföhas på grund av de västpakistanska truppernasingripande och på grund av fängslandet av . Jag viU på den senare punkten stäUa en dhekt fråga: Anserutrikesministern att rättegången mot bör InstäUas och att han börsättas på fri fot så att verkhga förhandhngar om en pohtisk lösning skuUe kunnakomma tiU stånd? En annan punkt där jag vill anmäla skUjaktig mening gäUerFN-ingripande. Utrikesministern citerar det uttalande han gjorde införgeneralförsamUngen men är återhåUsam när det gäller att resa de poUtiskafrågorna på många fler sätt Inom FN. Jag skah beröra detta helt kort - det hardelvis tagits upp i två tidigare anföranden. Beträffande förenhgheten med är bara attkonstatera, att genom den flyktingsituation som skapats och aUa dennas föhdverkningarföreUgger en uppenbar fara för freden. Och angående frågan om man kan vinnaframgång bör påpekas, att inte slutade att år , redan i börjanav , i FN-organ efter FN-organ upprepa sina argument om vikten avfamUjeplanering. Inte sade vi då att andra länder inte delade vår ståndpunkteller var ointresserade. Nej, ett tålmodigt opinlonsbUd-nlngsarbete bedrevshkväl, och tUl slut fick vi resultat. Varför skulle vi handla mindre aktivt när 10 mUjonerflyktingars väl och ve står på spel, ? kan ske även om säkerhetsrådet inte skuUe kunna förmodasgöra långtgående uttalanden. Ang. den östpakistanska konfiikten Jag hörde tUl dem som för en dryg månad sedanhade tUlfäUe att besöka och med egna ögon se vad som där försiggår.Därför har jag med stort intresse föht debatten och tagit del av de svarsom utrikesministern har lämnat på InterpeUanternas frågor. Jag vUl verifieravad här har sagts: det finns inte en möjUghet för oss att här hemma, även om vihar utomordenthgt goda Informationer i både text Ang. den östpakistanska konfiikten och bUd omvad som försiggår där borta, göra oss en förestäUning om omfattningen av det.Och inte ens när man stod där öga mot öga med flyktingarna, när man åkteutefter de vägar som tidigare beskrev och mötte denna aldrigsinande ström av utarmade människor, bärande sina få tillhörigheter på huvudet.Inte ens då kunde man så att säga gripa dimensionerna av det hela. Det är alltså, som aUa talare här har sagt, en katastrofav oanad omfattning, och värre blir den för som går. Vad som inte såofta nämns i sammanhanget är att var 8 mUjoner Indier hemlösa pågrund av översvämningar. vet vi att har drabbats av en annankatastrof, genom vUken ytterUgare miljoner Indier har bhvit hemlösa - dessaindier som har tagit på sig bördan att ta hand om nu nära 10 miljonerflyktingar! Man skulle här kunna berätta många intryck som man fickdär borta, men jag skall avstå från det och bara säga att den Information somförmedlas lut är sann och att förhållandena på många håU är mycket värre, attbarnen är i en otrohg nöd och att hjälpinsatser måste till snabbt. Men det var en sak som gjorde ett fantastiskt intryck påmig och som jag ändå vUl ta upp här. Det var när vi besökte sjukhuset iBongaon, ett sjukhus som saknar det mesta av vad vi är vana vid att finna påett sjukhus. Där låg sårade, där låg människor med aUa de sjukdomar som man kanfå i de här trakterna. Vid slutet av besöket blev vi visade in i vad som vardet sjukhusets förlossningsavdelning; två små rum med tre sängar. Där förlösteman 40 kvinnor per dag. När förlossningen var över lade man de små nyföddabarnen på golvet i vad mammorna hade haft med sig dit. De låg där i sina småklutar, i smuts, i armod och elände. fick mammorna ge sig iväg därifrån, och vart skulle de gå? Jo, tUl något som man mte kan kaUabostäder; de skuUe gå till de tak som de bodde under utefter vägarna. Den syn som man såg där, den kan man hite glömma. VilkentUlvaro var det som dessa barn föddes till? Vi vet att de som har föttstidigare lider av undernäring, lever i nöd och svåra umbäranden. Då måste vifråga oss; Vad har vi för ansvar för dessa bam - för dem som redan är födda ochför dem som föds där borta? Jag sade att Indierna har fått en tung börda. De harredan, som framhållits här, en orimhg börda med sma egna problem. en gång sagt: "Vi måste springa fort för att stå stUla." I daghjälper det Inte hur fort indierna springer; de står uite ens stilla. Vi fickden uppfattningen att deras utvecklingsprogram har fått läggas ned ochatt utveckhngen går tUlbaka. För mdierna är inte denna flyktingkatastrof ettinternt problem. De har utan egen förskyllan fått ta på sig en orimUg börda. De flyktingar som vi talade med var aUa överens om attfick man en politisk lösning i Östbengalen, skuUe de gå tUlbaka, De var starktförvissade om att man skuUe kunna bygga upp en fri stat om man bara fick sinademokratiska fri- och rättigheter. Det är alltså den poUtiska lösningen som ärden elementära delen i problemet. Men vi vet också att den politiska lösningenär svår att vinna, och vi känner stor maktlöshet Men därför får vi inte springa ifrån vårt ansvar vi som äroberoende och lever i ett demokratiskt land. Vi måste på aUt sätt stryka underatt vi inte accepterar att andra folk inte får sina demokratiska rättighetertillgodosedda, att man Inte får den regering som folket i val sedanhar sagt sig vUja ha. Jag tycker att det svar som utrikesministern här haravgivit andas en mycket positiv inställning tiU dessa problem. Men jag tyckeratt han är för blygsam när det gäUer möjhgheter att göra en insats. ren tUlfällighet läste jag i går vad hade yttrat i remissdebatteni . Hon framhöU att enUgt hennes erfarenheter som FN-tjänstemanvar möjligheter att påverka andra länder mycket större än vad manskuUe kunna tro om man såg tUl vårt lands storlek. Vi har alltså ett stortansvar. Vi får inte underskatta våra möjligheter att vara opinionsbUdare idenna fråga. När utrikesministern säger att det skulle vara en tomdemonstration om man från sida skulle föreslå att denna fråga tas uppi FN, tycker jag därför, Uksom flera tidigare talare, att man är för blygsam.Utrikesministern säger: "Regeringen välkomnar därför det levande intresseför demokratiska principers tillämpning i Östpakistan, som kommit tUl uttryckinom svensk opinion." Han säger också: "När en vaken världsopinionpåtalar överträdelser av deklarationens principer," det gällerdeklarationen om de mänskliga rättigheterna - "kan opinionsbUdningen hkvältänkas påverka staternas handlande." Då viU jag säga att vi måste flytta fram vårapositioner i denna fråga, ständigt påpeka vad som pågår där borta och ständigtfrån vår utgångspunkt fördöma dem som inte låter människor leva under fria ochdemokratiska förhållanden, när de själva har valt den vägen. Det är min förhoppning att man inte nu låter det vara medatt man en gång har uttalat sin mening utan att man kommer igen i denna frågaoch även uppmärksammar vad som händer där borta. För faktum är ju att har händelserna utvecklat sig på ett sådant sätt att man kansäga att det nu förehgger ett annat förhållande än närutrikesministern höU sitt tal i FN, och detta kan vara anledning nog att pånytt ta upp den här frågan. Vi har ett internationellt ansvar, och jag viU till sistunderstryka, att vi får inte underskatta våra möjligheter att varaopinionsbUdare i de frågor som rör så väsentliga saker som människors fri- ochrättigheter. Jag har här inte sagt så mycket om de humanitära insatserna. Jagansluter mig tUl dem som här har uttalat att vi måste uppmärksamtfölja utveckUngen, och vi kan konstatera att finns ett oerhörthjälpbehov. Jag är glad för att regeringen hittUls handlagt den här frågan påett positivt sätt och bidragit med de 34 mihoner som här har redovisats. Mendet är inte nog - vi måste bidra med mera, VI måste också, aUa som har ansvar iden här frågan, gå ut och tala om vad vi har sett, vad vi vet och vad vi harhört, så att vi även på den frivUUga sidan kan få ökade bidrag tih dennaverksamhet. Vi har alla ett internationeUt ansvar, och det ansvaret får vi intespringa ifrån. Ang. den östpakistanska konflikten Ang. den östpakistanska konflikten Det är som bekant vanligt att Interpellantertackar för svaret. Jag skuUe gärna vUja vända på detta och säga, att idet här faUet känner svararen ett behov att också tacka mterpellanterna för deInlägg som de har gjort i debatten. Jag viU tacka dem därför att de, om jag tar iMalmö och och , dhekt kunnat åberopa sina egna iakttagelserfrån besök på platsen. tackar jag för en sakkunnig och starktengagerad analys. tackar jag framför aUt för hans uppträdande ifrågan i , Så har i ohka funktioner alla bidragit inte tUl att denpakistanska tradgedin kommer att bringas ur världen, ty det vet vi att detkräver betydUgt störte krafter än vi kan mobUisera, men tiU att vi ändådeltagit i den stora gemensamma uppgift som här hgger framför oss. Jag tänker inte använda detta tillfälle tUl någon Ingåendepolemik på de punkter där våra bedömningar något skUjer sig, VI skUjer ossnämhgen Inte I den grundläggande synen på vad som är på gång. Vi skUjer ossheller inte i grunden, tror jag, i vår syn på förphktelser i dennafråga. Det är bara på en punkt som jag tror det är viktigt ändå att jag gör endeklaration, och det gäUer den kritik som min analys i InterpeUationssvaret avFN;s möjhgheter att agera har väckt hos flera av talarna hos , hos , hos hen och även hos hen MöUer i ,Man säger att det verkar blekt och att det verkar formahstiskt, och man sägernästan indhekt att den är Utet feg, när den kryper bakomFN-stadgan, Jag tycker att det sättet att karakterisera regeringens stäUningstagandeborde vi kunna sUppa i den här typen av debatter, i all synnerhet som jag intehos någon av talarna har kunnat konstatera något reeUt Ifrågasättande av denanalys av FN:s möjUgheter som finns i interpellationssvaret. Man kan ha oUka inställning till verkhgheten i FN-arbetet,sådan den är beskaffad, men jag förstår inte att det är någon mening med attlåtsas att FN i dagens läge jag är fuUt medveten om att situationen kanändras kan förväntas ingripa annat än humanitärt i den pågående konflikten.Detta betyder inte aUs att den Inte vUl driva opinion elleratt de svenska regeringsmedlemmarna icke är anhängare av demonstrationsrätteller inte mser demonstrationers nödvändighet. Detta är en sak. Det är en heltannan sak att i FN resa frågor och ställa krav, som vi vet kommer att awisasmed hänvisning till . Att agera på det sättet i FN skapar interespekt vare sig för vårt eget land eller för FN och för inte heher den sak somvi vUl främja ett dugg framåt. Vi kommer att fortsätta att I FN-debatterna geuttryck för vår uppfattning om utveckhngen i Östpakistan med samma ord - och omman läser uttalandena skall man finna att det är utomordenthgt skarpaformuleringar, jag vih understryka det. Det kan vara lätt att gyckla med deorden och säga att det är ett oerhört diplomatiskt språk, men man får väl ändåse tUl de poUtiska reaUteter som hgger i ordens Innebörd, när man bedömer vadsom sagts. Vi kommer självfaUet att fortsätta vår aktivitet i FN I dedebatter I denna fråga som återkommer, vi kommer på det sättet att använda FN somplattform för opinionsbUdningen. VerkUgheten är nu en gång så beskaffad attstormakterna i säkerhetsrådet icke hittiUs - det kan komma att ändra sig harbetraktat utvecklingen I som ett hot mot freden. Detsamma gäller denärmast berörda parterna. Vi har där en annan mening, och vi kommer inte attavstå från att uttrycka vår mening. Däremot menar jag att det Inte gagnar sakenatt formellt föreslå att säkerhetsrådet skall handla på ett sätt som vi vet attrådet hite kommer att handla på. Sedan är det ett par konkreta frågor som stäUts till migoch som jag vUl försöka svara på. frågade om jag kanprecisera fortsättningen av den svenska hjälpinsatsen, dels de belopp som detkan bU fråga om, dels de former vi kommer att välja. Det är emellertid intemöjligt för mig att precisera nästa etapp. Jag talar nu om det sominnebär de största kostnaderna, nämUgen hjälpen tUl flyktingarna i Indien.Anledningen härtUl är att vi vill fortsätta deöverläggningar som vi inlett med FN:s flyktingskommissarie och deöverläggningar i vUka vi deltagit I de s. k. Indien- och Pakistankonsortierna.Likaså vUl vi fortsätta med de bUaterala kontakter vi har med ohka regeringarför att det ökade stöd som vi kommer att lämna skall få sådan form och komma isådana sammanhang att vi i ökad utsträckning drar med oss också andrabidragsgivare och därmed totalt får ut en stöne effekt för de människor det härgäUer, Det kommer emeUertid Inte att dröja så särskUt länge förrän fruNettelbrandt får svaret på den frågan. Det är alltså inte någon ovUja från minsida att precisera. Jag har med detta bara velat ange anledningen tUl attett mera preciserat svar måste dröja ytterligare någon tid. Vad formen beträffar har FN:s flyktingskommissarie klartoch otvetydigt prioriterat kontanta bidrag. Det är de bidragen som behövs, heltenkelt av den praktiska anledningen att den indiska administrationen har heladet operationella ansvaret för flyktinghjälpen i och enhgt allarapporter utför det arbetet på ett mycket beundransvärt och utomordentligteffektivt sätt. Det är egenthgen bara på en punkt en så att säga bUateral naturainsatsär efterfrågad. Vi bör, menar jag, i princip söka svara mot de krav som de påplatsen kompetenta myndigheterna stäUer på oss. Jag avser kravet på leverans avfUtar, Det finns ett totalbehov på 1 mUjon filtar, som det dessutom brådskarmed, eftersom vintern snart kommer. De svenska friviUlgorganlsationerna harstäUt löfte om 500 000 av de fUtarna, och regeringen kommer som bekant attbidra med 100 000 av dem och skall också se tlU att fUtarna kommer fram . Det har också ställts frågor, om det är möjhgt att drivaFN-lnsatsen I Östpakistan effektivt. i var inne på den fråganoch hkaså. Enligt de uppgifter som vi har fått har FN faktiskt -ivarje faU - lyckats med att under fuUt förtroende från befolkningen iÖstpakistan distribuera denna hjälp. Det har varit viktigt att hjälpenorganiseras under FN:s ansvar. Det finns FN-observatörer för dessa humanitäraprogram i Östpakistan, och erfarenheterna hittUls har varit sådana, att detfinns skäl att fortsätta hjälparbetet, även om naturligtvis behoven är oerhörtmycket större i . Ang. den östpakistanska konflikten Ang. den östpakistanska konflikten kommer attfå besök i under av den i FN ansvarige för arbetet iÖstpakistan, och det kan då finnas anledning att återkomma med en utförhgareredovisning. Jag ber att få tacka för att han korrigeradeen felöversättning. hade dock haft möjlighet att göra dennakorrigering , eftersom interpellationssvaret harvarit tiUgänghgt för rätt . Då hade sluppitobehaget att få en felaktig översättning uppläst från talarstolen. Låt mig tUl slut bara återkomma med en allmän kommentar omde huvudproblem som vi diskuterar. Vi är alla överens om att den enda lösningen påflyktingproblemet -och på hela den pakistanska tragedin är en politisklösning av förhåUandena i Östpakistan som gör det möjligt för flyktingarna attåtervända dit. Innan en sådan lösning har kommit till stånd. Innan det harskapats ett sådant tiUstånd i Östpakistan att flyktingströmmen upphör och de9-10 mihoner flyktingar som finns i känner ett sådant förtroende attdet blh möjligt för dem att återvända finns det självfallet ingen varaktiglösning. Men hurviktig denna fråga än är jag kommer strax tUlbaka tlU den får visjälvfaUet Inte minska våra ansträngningar att bistå i landets uppgift att lösa det akuta flyktingproblemet. Detta kunde i och för sig räcka som motiv. Det gäller här 10 mUjoner människor, och det har sagts mycket dramatiskt om de förhållanden under vUka de lever. Jag skuUe också viha peka på den stora politiska betydelsen av att får en tiUräckUgt omfattande hjälp att klara den väldiga belastning och påfrestning som flyktingströmmen innebär. Jag tror att vi kan ha förtroende för att den indiska regeringen fortsätter att göra väldiga Insatser för flyktingarna, oberoende av hur omvärlden beter sig. Men om icke får hjälp bhr påfrestningarna så stora,att stabUiteten i det indiska samhäUet bUr aUvarhgt hotad, i första hand naturligtvisi , på grund av de ofrånkomhga motsättningarna, inflationen ochden stigande arbetslösheten. Det är verkligen i hög grad ett internationelltintresse att göra det möjligt för att fortsätta på den väg som Indienbörjat beträda när stått inför påtagligamöjhgheter att äntligen få i gång en progressiv och framgimgsrik utveckling. En press på regeringen i det är hka bra atttala klartext skulle kunna möjliggöra en pohtisk lösning. Jag har sagt att vii dagsläget - ochdet är Ingen defaitism utan resultatet av en analys som inte är origineU; jag tror att vem som helst som studerar frågan kommer tiU samma slutsats inte skall räkna med att FN kommer att kunna utöva den pressen på regeringen i Västpakistan. Det hänger här ofrånkomligen på stormakterna. För att tala klartext är det och kanske i första hand som har de avgörande maktmedlen I sin hand.