prot · FU09121 · 1971-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes till en början av herr tredje vicetalmannen. § 1Allmänpolitisk debatt (forts.) HenPETERSON I (s): Denna remissdebatt har mer än någon annanriksdagsdebatt visat skillnaderna mellan socialdemokratin ochde borgerliga partierna. Detta kan ingen som önskar en klar belysning av deideologiska skUjelinjerna beklaga. har med sin uppgörelse medmoderaterna sålunda klart talat om att partiet är på väg att omorientera sinpolitik och att färdriktningen nu går åt höger. VI har fått uppleva hur den nyecenterledaren gjort sitt val till förmån för en konservativare linje än vad vihar varit vana vid från sida . Detta understryks av denglädje man på folkpartihåll känner över att ha fått med I ett nära ochvänskapligt samarbete med . "Äntligen", har moderatatidningar utropat med stor glädje. Många borgerliga anföranden under den här debatten harpräglats av en pessimistisk bedömning av våra förutsättningar att klara oss iframtiden. har samhället kritiserats. Värdet av det vi kollektivtskapar har kritiserats. Med andra ord: en negativ bedömning av den offentligasektorn. Mest utpräglat var detta I moderatledarens nedlåtande beskrivning avberedskapsarbeten och andra åtgärder. En utgångspunkt för kritiken av samhället är en kritik avskatterna. Ord som världsrekord i höga skatter har återkommit under dennadebatt i . Tongångarna känner vi igen kverulansdebattom skattepolitiken. Visst kan det under en lågkonjunktur uppkomma en debatt omskattetrötthet. Visst finns det i och för sig förståelse för synen attmänniskorna vUl ha så mycket pengar som möjUgt I sina lönekuvert för egna behovoch för den egna eller för famUjens konsumtion I olika avseenden. Men det är ändå hårresande att Inte betrakta det man fårför våra skatter som en nyttighet och en del av vår standard. Den som inteerkänner detta hänger sig åt en Ideologiskt grundad kampanj mot skatterna somsådana och slutligen mot de ändamål som betalas med skattepengarna. De tre borgerliga partierna deltar I en kampanj, därskatter utmålas som något enbart ont. Men vi måste ju också föra in i bUden vadvi får för skatterna. Vad det gäller är att sakligt diskutera skattetrycket ochden offentliga sektorn, inte ryckas med i en kveralantisk kampanj. Utgångspunkten för ett sakligt resonemang måste då vara: Vi har trots dehöga skatterna en stor privat konsumtion i kronor räknat per Invånare. I deflesta länder där skatterna är lägre får människorna trots att de får mera överi procent ändå mindre över i pengar för sin privata konsumtion. Den offenthgasektorn har betytt mycket för framstegen, för trygghet och utiämning. Vi har enskyldighet att förklara sambandet mellan reformer och skatter och gemensamt taansvaret för de beslut som fattas. En stor borgerlig tidning i för enkampanj mot "skatteslöseriet". "Hur pamparna slösar med Dinaskatter", lyder texten som möter oss och som skall få svenska folket attse de människor som I demokratisk ordning har valts till förtroendeuppdrag Ikommuner, landsting och riksdag såsom slösare och oansvariga figurer. 1 den nuvarande kampanjen mot skatter och den offentligasektorn vänder man sig till låginkomsttagarna. Men vad är då syftet medkampanjen? Jo, att åstadkomma ett nytt skattesystem I borgerlig anda och enomfördelning av skattebördan till de högre Inkomsttagarnas förmån. Högerns ochmoderaternas olika skatteförslag I detta syfte har vi I klart minne. När hade landsmöte I detta hus folkpartiledaren att många i samhället-kollektivet eller den offentligasektorn sei en Jätten Glufs-Glufs. Aptiten förefaller glupande frisk ochobändigt stark. Iakttagelsen är riktig, ansåg folkpartUedaren. Han har i remissdebatten fått medhåll av moderatledaren.Talar man också för det nya ? När man nu vänder sig mot den offentliga sektorn ochutmålar den som en Jätten Glufs-Glufs, vad är det då som enligt borgarnasuppfattning har gått för fort i den offentliga sektorns expansion? Tala om vaddet är vi gjort för mycket av! Vilka områden skulle vi ha sparat på för attkunna hålla skatterna lägre? Anständigheten kräver en sådan redovisning. Vad är då den offenthga sektorn, som ligger och lurpassaroch tar Ifrån människorna deras pengar? Jo, den offentliga sektorn är Ingentingannat än det vi g;emensamt skapar på områden där den enskilde behöver det. Dethör till jämllkhetspolitiken att hävda, att det Inte är likgiltigt hur andramänniskor har och får del. Endast den djupt reaktionäre kan säga att han Intehar intresse av de åtgärder som samhället vidtar i solidaritetens ochutvecklingens namn, på områden där det behövs utiämning, skydd och bistånd. De människor som drabbas av Industrins rationaliseringar,driftsinskränkningar och arbetslöshet, tycker de att den offentliga sektorn ärför stor? Tycker de att jätten har alltför mycket resurser? De vänder sig i .sin svåra situation - den är svårför många av dem - till samhället med kravet: Jag vill ha Jobb, Jag vill ha enmöjlighet atl förtiäna mitt uppehälle. Jag vill kunna försörja mig och min famih!För dessa människor är det en livsviktig sak att samhället rycker in, hjälperoch skyddar dem i arbetslöshetssituationer. För dem är det angeläget attsamhällets insatser riktar sig direkt till dem, till deras bygd och region,till den näringsgren de arbetar i. Fråga de människor i somnu till följd av Facitkoncernens hårresande felsatsningar och felbedömningarriskerar att förlora sina Jobb! Fråga arbetarna och tiänstemännen i ,om de blir hjälpta av att storbolagen får befrielse från arbetsgivaravgifteneller om deras chanser till nytt arbete blir större, då man drar åt svångremmenför den offentliga sektorn. Fräga de människor I sydöstra , som till följdav en stark mejerikoncentration förlorar sitt arbete på hemorterna. Fråga dem,om de tror att de borgerligas förslag om sänkt moms ger dem chansen att behållasina arbeten eller om det ökar samhällets möjligheter att lämna dem den hjälpde kommer att fråga efter, när de ställs Inför mejerlbola-gets hårdastrukturrationalisering. Fråga de äldre arbetslösa I tätorter eller I glesbygd,om de tror att det blir lättare för dem att få arbete hos t. ex. skogsbolagen,om bolagen slipper arbetsgivaravgiften. Tro heher inte, att den oro människor känner i dagslägetär något som möter oss enbart I tider av konjunkturnedgång och av svårigheteratt upprätthålla sysselsättningen. Den samhällsutveckling vi har framför ossunder kommer att Innebära förändringar och omställningar som ocksåde frestar på människorna, fyller dem med oro. Också då kommer människorna attvända sig tUl samhällets organ med begäran om hjälp och stöd för att klara uppsin situation. Och de väntar sig - helt riktigt - att samhället är stabilt nogatt ta sin an de problem de har. När man vet detta är det än mer oförsvarligtatt, såsom skett I det förslag de borgerilga partierna presenterat, frånhändasamhället stora delar av de resurser som framgent behövs för att fullföhatrygghetspolltiken. Rätten till arbete är det viktigaste för människorna - dethar också många talare i denna debatt slagit fast. Men meningarna är starktdelade mellan socialdemokraterna och de borgerliga partierna om hur detta skallförverkligas. För socialdemokratin är det väsentligaste att de åtgärdersom sätts In kommer människorna direkt till godo, att Insatserna kommerdrabbade människor, branscher och regioner till del. Vi vet attsammansättningen av arbetslösheten är viktig för bedömningen av dess socialaverkningar men framför allt för bedömningen av hur åtgärderna skall inriktas.VI har lärt oss alt arbetslöshetens struktur företer stora skUlnader mellanolika grupper. Arbetskraftsundersökningarna visar att ett stort antal ungdomarär arbetslösa. Bland dem som var registrerade arbetslösa vidförmedlingarna var en tredjedel . De äldre utgör således en stor delav de arbetslösa. Det är också de som får gå arbetslösa än någraandra grupper. Men det här visar också att åtgärderna måste vähas med omsorgför att nå de mest utsatta på vår arbetsmarknad. Det behövs då åtgärder avlångsiktig natur. Det gäller anställningstrygghet, arbetsmarknadsutbildning,skyddad sysselsättning och anpassning av arbetsplatserna till den äldrearbetskraftens förutsättningar. Den äldre arbetskraftens problem löses Integenom en allmän konsumtlonsstlmulans. Det visar för övrigt med all tydligheterfarenheterna från förra högkonjunkturen. Den äldre arbetskraftens problemlöses inte genom ett borttagande av arbetsgivaravgiften. Inte heller på den punkten ger den senaste högkonjunkturenmed de goda vinståren för företagen något stöd för ett antagande attarbetsgivarna i någon högre grad skulle bh benägna att I första hand anställaäldre arbetskraft. Målinriktade åtgärder på de regioner, branscher ochbefolkningsgrupper, som drabbas hårdast, karakteriserar socialdemokratinsarbetsmarknadspolltlska åtgärder. När får tUlstånd attvidga de skyddade arbetena och arkivarbetena, att öka arbetsmarknadsutbildningeneller ägna sig åt särskilda Insatser mot ungdomsarbetslösheten, då vet vi attdet är de grupper på arbetsmarknaden, som har det besvärligast, som får hjälpoch sysselsättning. Det är de handikappade, det är de äldre, det är kvi.nnornaoch det är de unga som slutat sin utbildning, som får ett meningsfulltarbete eller kan bygga på sin utbildning, så att de starkare km komma tillbakapå den öppna arbetsmarknaden. Fråga dessa grupper sammantagna om de åtgärder, som de treborgerilga partierna nu fört fram, skulle ha hjälpt dem. Skulle en momssänkningoch en sänkt arbetsgivaravgift på samma sätt ha gynnat våra svårast drabbaderegioner och befolkningsgrupper? Svaret blir entydigt nej! De bhr hjälptaendast om man koncentrerar Insatserna till de utsatta grupperna. Men skUlnaderna mellan socialdemokratin och borgerhghetennär det gäller sysselsättningspolitiken är större än så. Här finns å ena sidansocialdemokratins förslag om en långsiktig uppbyggnad av vår Industriellaslagkraft och därmed en satsning på de långsiktiga IndustrUnvesteringarna. Härfinns å andra sidan den borgerilga trepartilnrlktnlngen på konsumtionen ellerherr Heléns s. k. Julhandel. Här finns skUlnader I synen på samhället, denoffentliga sektorn. Socialdemokratin hävdar att det behövs ett starkt samhällesom kan omfördela, hjälpa och skydda. Det behövs verkligen Insatser från det allmänna om manskall kunna råda bot på brister och orättfärdigheter. Morgondagens problem ärInte lösta och minsann Inte heller dagens. Runt omkring oss I samhället finnsmånga brister och orättvisor som det gäller att råda bot på. Ytterst gäller detsynen på hur det som är omkring oss skall fungera, om morgondagen skall betydatrygghet eller otrygghet och hur framåtskridandet och tryggheten skallfördelas. För socialdemokratin är det en principiellt viktig fråga att det påolika områden förs en solidarisk politik - en omfördelningspolltlk.Utvecklingen måste styras så att den leder till minskade klyftor, inte tillökade. Omsorgen om enskilda människor kräver en rättvisare fördelning. Om denskall uppnås krävs ett aktivare samhälle. Socialdemokratin kommer att fortsättakampen för detta, och den striden kommer att föras hårt - om så behövs. FruTHEORIN (s): Jag vill Innan Jag går in på mitt egenthga ämne tUlkammarens protokoll få noterat att Jag finner den amerikanska regeringensbeslut om provet med en fem megatons vätebomb i Amchitka inte bara är avskyvärtutan också omdömeslöst. Utan att ta hänsyn till de varningar harfått från vetenskapsmän om risker för Jordskalv och flodvågor tänker man ändåpröva ett vapen som redan bedöms som gammalmodigt och omodernt. Trots de aUtstarkare protesterna från människor i hela har tydligen Pentagons i Indoktrineringsanslag för upprustning än en gång gett resultat. Jag har för avsikt att I denna debattbegränsa mig till ett särskUt område - kvinnorna och arbetsmarknaden. Jag gördet utifrån synen att I en arbetslöshetssituation som kvinnorna Inte pånytt får användas som en arbetskraftsreserv, hänvisas till hemmet och sedanåter kallas på, när de behövs I det privata näringslivet, I kommun eller stat.Hemmet och äktenskapet bör Inte längre få fungera som kvinnornas arbetslöshetsförsäkring. Regeringen har i en rapport till FN 1968 klart fastlagtatt rätten tUl arbete är en medborgerlig rättighet och att det är oförenligtmed jämlikheten att betrakta kvinnorna som en arbetskraftsreserv. Man säger iden rapporten bl. a., att den aktiva moderskapsperioden endast tar en mindredel av kvinnans liv och att de flesta kvinnor inte har minderåriga barn.Kvinnornas yrkesambitioner måste tvärtom stimuleras. Vidare: "Trots attsamhäUsåtgärder och reformer I princip måste riktas In på alla medborgareoavsett kön är det nödvändigt att göra speciella msatser förkvinnorna." Denna regeringens rapport och går mycket klaradeklaration om kvinnornas rätt till arbete visar regeringens medvetna vilja attvidta åtgärder för kvinnorna på arbetsmarknaden. Det finns emellertid anledning att peka på några fakta omkvinnorna och arbetsmarknaden samt på långtidsutredningens prognoser för framtiden.Vissa antaganden om arbetskraften framgent, prognoser och slutsatser I långtidsutredningen,pekar på en avtagande trend för de gifta kvinnornas utträde på arbetsmarknaden.I september i år var antalet sysselsatta kvinnor 1,55 mUjoner och antaletsysselsatta män 2,3 mUjoner. Det är en ökning med 19 000 kvinnorsedan september förra året, och av den ökningen är 17 000 gifta kvinnor. har tydligen ganska grovt underskattatden faktiska ökningen. Mot långtidsutredningen måste Invändas att prognosenspelat en avgörande roU för utredningens slutsatser, bl. a. för inskränkningari den offentliga sektorns tUlväxt. Sådana Inskränkningar kan i värsta fall ledatill att gifta kvinnor inte kan gå ut på arbetsmarknaden, och på så sätt blirprognosens antaganden sanna. Enhgt AKU-undersöknlngen fanns det 64 000arbetslösa kvinnor, och inte av dessa var under 25 år.Siffrorna säger att 56 000 är arbetslösa. Det är en förbättring menfortfarande en alldeles för hög arbetslöshet. Oroande är att andelenlångtldsarbetslösa kvinnor - en månad eller längre - har ökat under det senasteåret och utgör av de arbetslösa kvinnorna. I de ca 20 000beredskapsarbeten som är I gång sysselsätts knappt 900 kvinnor. En naturligförklaring till detta är att beredskapsarbeten i första hand utgjorts avtraditionellt manliga arbeten. Kvinnorna bör givetvis utnyttia möjligheternaatt ga In på den typiskt manliga arbetsmarknaden och accepteraberedskapsarbeten för människor oavsett kön. Dock måste sägas att det för endel kvinnor lika väl som för en del män är omöjligt att ta emotberedskapsarbete I vissa, oftast tunga eller specialiserade yrken. Problemet med beredskapsarbeten för kvinnor är självfalletockså beroende av att vi I praktiken har två arbetsmarknader. Kvinnornaåterfinns till allt övervägande del i särskilda yrken, främst inom värd- ochserviceyrkena. Affärsbiträden utgörs till av kvinnor, sekreterareoch maskinskrivare till , sjukvårdsbiträden till ,hemvårdare och hemvärdarinnor tUl , konfektionssömmerskor till 98,3procent och servitör eller barbiträde till . Låt mig också påminna om låginkomstutredningens siffror,som visade att medlanlönen för friska helårs- och heltidsanställda män 1966 var24 och för kvinnor , dvs, en löneklyfta på ca 8 000 kronor.Låginkomstutredningen beräknade också totalinkomsten, dvs. summan avskattepliktiga och Icke skattepliktiga inkomster. Man fann att bland de helårs-och heltldsanstäUda hade av männen men av kvinnorna enlägre totalinkomst än . Högre totalinkomst än 30 000 hade ca 23procent av männen och av kvinnorna. Låginkomstproblemet är Iförsta hand ett kvinnoproblem! Men låg lön är också ofta förenad med dåligaarbetsvillkor, medan välavlönat arbete I regel är mer omväxlande, fysisktlättare, renare och förenat med bättre sociala förmåner. Möjligheten för enlågavlönad arbetstagare att själv planera sltl arbete och påverka sinarbetssituation är starkt begränsad, oeh detta leder ofta tUl en känsla avfrämlingskap och OtUlfredsstäUelse med arbetet. Stora delar av de anställdaInom låglöneyrkena rekryteras främst bland kvinnorna, som Jag sagt,och därför drabbas också denna grupp hårt av sambandet mellan Inkomsten ocharbetsförhållandena. Alltför ofta, och senast vid I , hardet gjorts gällande att kvinnor generellt är mindre Intresserade av sitt arbeteoch har en högre frånvaro än männen. Av de objektivt genomförda undersökningaroch de jämförelser som är gjorda kan man dra slutsatsen att förhållandet attkvinnorna har ett lägre arbetsengagemang och en högre frånvaro från arbetettill stor del måste ses som ett lesultat av den rådande diskrimineringen påarbetsmarknaden, nämligen att kvinnorna i stor utsträckning är hänvisade till ensidigaoch okvalificerade arbetsuppgifter. De undersökningar som gick ut på enJämförelse av arbetsengagemanget bland män och kvinnor med lika kvalificeratarbete visar att de 1 stort sett var lika positivt och negativt inställda ochlika mycket frånvarande. Det utbredda deltidsarbetet är en annan av orsakerna tillden särskUda arbetsmarknaden för kvinnor. .Är 1968 var största delen eller 80procent av de deltidsarbetande kvinnor. Ett av skälen till att kvinnorna Istörre utsträckning än männen har deltidsarbete är bristande tillgång påbarntillsyn. Men det skall också sägas att av den ökning av förvärvsarbetet.som man har kunnat notera har den största ökningen -- funnits I gruppen mödrar med ett förskolebarn. Bland deltidsarbetande finns många kvinnor som hartimanställning, ofta inom den sociala hemvården. När hemvården av ekonomiskaskäl skärs ned I kommunerna går det Inte bara ut över pensionärer och andra De kvinnor som har dessa arbeten drabbasav en arbetslöshet som Inte syns I den officiella redovisningen. nämnde I går att låga Inkomster ofta är en föhdav undersysselsättning och att ökad sysselsättning leder tUl ökad Inkomst. Detstämmer ocksä väl med låginkomstutredningens undersökningar, som pekar på attendast av befolkningen I åldrarna var fulltförvärvsverksamma . Man har också funnit att mellan 180 000 och 230 000kvinnor skulle arbeta om lämpligt arbete fanns på orten. Jag har pekat på några fakta om kvinnornas situation påarbetsmarknaden: arbetslösheten, låg lön, deltidsarbete, särskUda kvinnoyrken,önskan att arbeta och långtidsutredningens prognoser för framtiden. Detta lederfram tUl att för kvinnornas del är en serie av både kortsiktiga och långsiktigaåtgärder nödvändiga för att målet om full, produktiv och fritt valdsysselsättning skall gälla även för kvinnorna. Kvinnorna bör stimuleras att väljaarbetsmarknadsutbildning oeh längre utbildning, sä att de blir bättre rustadeoch får chansen till ett mer kvalificerat och självständigt arbete. Genomaktiva åtgärder bör de -Stimuleras att I det akuta arbetsmarknadsläget söka sigIn på de traditionellt manliga områdena. I yrkesorienteringen bör filekornastimuleras att välja manliga yrken respektive pojkarna stimuleras att väljakvinnliga yrken. Tyvärr är könsdifferentieringen i pryovalen tUl och medskarpare markerad än på arbetsmarknaden, vilket bekräftar att könstänkandetmåste brytas tidigt, redan I hem- och förskola. En attitydförändring är nödvändig också hos arbetsgivarna,så att de aktivt söker rekrytera kvinnor till s. k. manliga yrken och tvärtom.Arbetsgivarna oftast män - måste då också ha klart för sig verkligheten omkvinnlig arbetskraft och göra sig fria från tro och könstänkande. Av stat ochkommun krävs prioriteringar och stimulerande åtgärder särskilt påbarntillsynsområdet. Detta har nämnts av flera talare under den här debatten.Tillgången till barntillsyn har en uppenbart styrande effekt på den kvinnligaförvärvsverksamheten. Regeringens konjunkturpaket Innehåller också en sådanstyrd stimulansåtgärd tUl kommunerna genom höjningen av driftstödet från 2 800tUl per plats, vilket jag med glädje noterar. Jag vill I detta sammanhang bara Instämma I vad GertrudSigurdsen har sagt liksom 1 LO:s krav på ett väsentligt starkarestatligt stöd till driftkostnaderna. Kommunernas prioriteringar bör, som fruSigurdsen sade, i första hand nu gälla kollektiv barntUlsyn. Också I mitt tyckefinns det alltför många exempel på felaktiga prioriteringar ute I kommunerna. I kommunernas beredskapsplaner både i det akuta läget ochframgent för att möta liknande situationer bör ingå åtgärder Inom vård- ochservicesektorn, där det finns uttalade otillfredsställda behov, somvi har en hög arbetslöshet. Där borde man kunna organisera nyasysselsättningstillfällen exempelvis inom den sociala hemhjälpen, inomfritidsverksamheten för barn och ungdom, inom barntlllsynsområdet både i formav hjälp med tUlsyn av sjuka barn I hemmet och som medhjälpare I arbetet pådaghem och fritidshem. Servicearbeten på den sociala sidan bör kunna kombinerasmed utbildning och organiseras så att de ger nyttiga resultat och för individernainnebär en viss yrkeserfarenhet och träning. Min uppfattning är att samhäUet under en lågkonjunktur börsatsa mer på den offentliga sektorn. Det frigör resurser för samhällsbyggandeti stort. Om vi Inte lyckas skapa nya arbetstUlfäUen där de behövs, kommer vi istället att få ökade omkostnader på den sociala sidan, såsom också har påpekatstidigare under debatten. Kedjor av ogynnsamma omständigheter drabbar de svaga Isamhället på många områden . Låg lön leder ofta till dålig bostad,dålig arbetsmUjö och sämre hälsa som i sin tur leder till lägre lön, hårdarearbete och till slut ofta arbetslöshet. Denna kedja måste brytas genom en serieav åtgärder inte bara i vad det gäller utbildning, bostads- och socialpolitikutan också arbetsmarknadspolitik. Låglöneproblemet är tiU största delen ettkvinnoproblem. En av åtgärderna, men en mycket väsentlig sådan, för attväsentligt höja låginkomsttagarnas standard är att bereda kvinnorna arbete ochmed politiska styrmedel se tlU att kvinnorna finns på arbetsmarknaden. Därförkrävs det i en akut arbetslöshetssituation men också för framtiden särskUdaåtgärder för kvinnorna på arbetsmarknaden. Dessa åtgärder har inte de friamarknadskrafterna klarat, och det privata näringslivet kommer Inte ens medhjälp av stora skattesänkningar av borgerlig modell att lösa kvinnornasarbetsmarknadsproblem. Det krävs medvetna samhälleUga åtgärder ochprioriteringar för att målet om full, produktiv och fritt vald sysselsättningskall bli verklighet även för kvinnorna. Regeringens proposition, regeringens rapport till FN ochOlof Palmes tal i går anvisar de enda vägar Jag kan se som ger resultat förkvinnorna på arbetsmarknaden. HenJOHANSSON i Skärstad (c): De flesta av de många talen I dennaallmänpolitiska debatt har rört sig omkring sysselsättningsfrågorna. Att såvarit fallet beror på det allvarliga läge vi befinner oss 1. När talade före middagspausen, sade han atthan vUle medverka till att bl. a. skulle få beträda dennatalarstol. Som kommentar till det vill Jag säga att i debatten meUanoppositionen och regeringens representanter skulle det vara intressant att fåhöra någon av de många arbetslösa och någon av dem som har fått varsel yttrasig. Vi är Inte rädda för att möta dem I en debatt, men i likhet med herrIveroth har de Ingen plattform här. Eftersom det vi debatterat så allvarligt berör de många ivårt land, kommer dessa säkert att noga penetrera de förslag som framlagts ochdet som sagts i denna debatt och därefter fälla sin dom, om inte förr så vidnästa val. När jag sagt detta, vUl jag understryka att om änkonjunkturstimulerande åtgärder är viktiga, så finns det andra sektorer I vårtsamhälle som döher många och stora problem och som berör ett större antalmänniskor än antalet arbetslösa. Låt mig nämna två områden. För det första tänker jag på de många som skadats avalkohol och narkotika. Jag såg I går en uppgift om att vi skulle ha 250 000 alkoholister I vårt land. Hur många som är på väg att blialkoholister vet vi inte, men att det är många kan vi konstatera. Tag sedan aUadem som på något sätt berörs av denna tragik, och det blir en stor procent avvårt folk. Varför är det så här? är en fråga som varjeansvarskännande politiker måste ge sig I kast med.