prot · FU09139 · 1971-12-31 00:00:00 — Han har inte möjhghet att yttra sig här i ,men mot bakgrund av det material som riksåklagaren har borde det redan nu varitmöjhgt för statsrådet att ta stäUning utan att awakta ytterhgare utredning. sade i hkhet med mig att strängare straff intealltid är lösningen för att komma tUl rätta med viss kriminahtet. När det somhär är fråga om yrkesmässig brottshghet har han emellertid ett annat synsätt,och det tycker jag är riktigt. Jag har flera korta citat som visar attöveråklagarna redan tidigare poängterat detta för riksåklagaren. Sålunda säger överåklagaren i :"Både den, som yrkesmässigt säljer sprit på olovhgt sätt, och den, som driver spelhåla, står nära det krimineUa skiktet i landet ." Överåklagaren 1 säger också :"Utövarna av denna verksamhet väger förvisso det ekonomiska utbytet avverksamheten mot det obehag en fällande dom kan medföra. Några morahskahämningar bör man ej räkna med." Överåklagaren i säger 1971:"Dobbleribrottshghetens snabba utbredning är vidare av sådan art att manej kan bortse från risken att krinUnella syndikat bUdas på spelvinsterna somekonomisk grundval med fara för tiUtagande organiserad grövre brottsUghet, Detförtjänar även anmärkas att skjutvapen förekommer i stor omfattning på klubbarna." Detta har alltså de tre överåklagarna sagt under åren19691971 och noggrant redovisat skälen för sina påståenden. Det är såledesinget nytt problem. Det gick till och med så långt att rikspohsstyrelsen idecember 1970 skrev tiU riksåklagaren och formulerade ett förslag tUl hurlagtexten borde ändras: "Lagtekniskt kan denna (straffskärpning) ske t.ex. genom att BrB () 16 kap. 14 § kompletteras med en bestämmelseatt om brottet är att anse som grovt, skaU för grovt dobbleri dömas tillfängelse i högst samt att vid bedömandet härav särskilt skall beaktas,om gärningen skett yrkesmässigt eher ehest i större omfattning." Allt det material som riksåklagaren redan har och somstatsrådet naturhgtvis har tUlgång tUl är enUgt min mening tillräckhgt underlagför en snabb straffskärpning. Jag har en bestämd känsla av att det här gäUeratt stämma i bäcken. HerrANDERSSON i (fp); Man kan väl Inte komma ifrån att man rentaUmänt har bilden rätt klar över de förhållanden som råder på spelfronten. Nusäger statsrådet att när man fått in mer material så skaU statsrådet övervägaatt återkomma tUl . Vidare säger statsrådet att strängare straff inte aUtid ärdet som ger det bästa resultatet, I det här faUet är det emellertidotvivelaktigt så att det kommer att behövas. Men kanske vi behöver enmer detahrik skrivning vad gäller lagen om spel och dobbleri. Man kan välförutsätta att det ständigt kommer att växa fram ny teknik när det gäher deoUka spelautomaterna aUteftersom elektroruken har börjat utnyttjas också närdet gäller dem. Då jag var över i för att studera problemet däroch tog del av 's rapport, tog jag mig friheten att översättaavsnittet om "gambhng" ur staten criminal law and procedur;den lagen är verkUgen detaherat skriven. SkaU vi komma tUl rätta med det mestaav spelet här i landet har vi nog anledning att titta htet grand på deerfarenheter man har framför aUt i det stora landet i väster, där man har ettverkhgt problem med spel. Enhgt utredaren kunde konstateras att manspelade för Uka mycket som de sociala utgifterna gick tlU I den federalabudgeten. Ifrågavarande lagtext innehåUer en bra passus, som sägeratt den "som i hasardspel förlorat 50 doUar eUer därutöver kan vid domstolväcka talan mot vinnaren om återfående av förlustsumman. Om förlorarenunderlåter att väcka talan mot vinnaren kan vem som helstdärefter inleda rättegång mot vinnaren. Rätten skah då bestämma förlustsummansstorlek och därefter utdöma det sålunda bestämda beloppet." Detta innebär naturhgtvis också en ökad påfrestning fördomstolarna, men enhgt den erfarenhet man har där drar sig enormt många för attsätta i gång spel. Vidare har man en bestämmelse som stadgar att den somgjort sig skyldig till hasardspel genom att delta i spel eller vadhåUning ådömsböter om högst 500 doUar eller fängelse i högst . För övrigt hasardspelstadgas böter om högst 5 000 doUar eUer fängelse . Stränga straff utdöms för den som t, ex, ställer lokal tiUförfogande för hasardspel. Straffet skärps vid upprepat brott, Sptiträttighetero, d, dras In om i serveringslokalema bedrivs hasardspel, I den nuvarande situationen anser jag i Ukhet med detidigare talarna att här behövs det snabba åtgärder för att få ett slut på denorganiserade spelverksamheten i landet. Ang tillgängen tiU personuppgifter frän databanker, nt m. Med detta anförande, under vUket herr talmannen övertogledningen av kammarens förhandUngar, var överläggningen slutad. tillgången till personuppgifter frän databanker, m. m. Herr justitieministern erhöll ordet för att besvara hen Ang. tillgången till personuppgifter från databanker, m m. (vpk) framstäUda interpellation, nr 174, och anförde: har frågat mig om regeringen ärberedd att ta omedelbara initiativ för att 1, se över huvudprinciperna förnuvarande och planerade databanker och medverka tlU datateknikens utnyttjande isyfte att ge medborgarna insyn i och mformation om myndigheterna, 2. införaförbud mot sammanstäUnhig av detaherad information på data om enskildamedborgare, 3. förbjuda försäljning av personuppgifter, 4. i allmän ägoöverföra privata databanker InnehåUande personuppgifter, ADB-teknikens utveckUng under de två senaste årtiondenahar skapat helt nya förutsättrungar för behandhng av ohka slag av information.Under ett tidigare skede var det främst beräknings- och redovisningsarbetensom utfördes med hjälp av ADB-teknik. Mer avancerade system, som börjar tasi bruk, och utvidgade kommunikationsmöjhgheter har gjort det möjhgt attutnyttja ADB för kvahficerade administrativa uppgifter. Det har också bhvitmöjhgt att skapa s, k. databanker, dvs, stora tekniskt avancerade ADB-systemsom gör det möjligt att mycket snabbt finna, välja ut, stäha samman ochdistribuera stora mängder information. Flera sådana system planeras ochutvecklas nu inom statsförvaltningen. Som exempel kan nämnas det centralapersonregistret, rättsväsendets informationssystem, det personaladministrativainformationssystemet och fastighetsdatabanken. AU hantering av mformation om enskUda personer medför oavsett vUken teknik som används problem med anknytning tUl vad somsammanfattande kan betecknas som privatUvets helgd. Klart är emeUertid attdessa problem kompUceras och accentueras genom ADB-teknikens utveckhng.Särskilt har möjhgheterna att i databanker från skUda håll ställa samman ochbearbeta mängder av information väckt behov av att ytterhgare stärka skyddetför den enskUdes privatUv, Frågan om sådana åtgärder är också föremål förbehandhng i stathga utredningar, bl, a, offenthghets- ochsekretesslagstiftningskommittén och kreditupplysnings-utredningen. När det gäUer ADB-teknikens användning inom den offenthgasektorn uppstår i första hand frågan om en lämplig awägning meUan å ena sidanden i vårt land sedan gammalt gäUande offentlighetsprincipen och å andra sidanbehovet av sekretesskydd för uppgifter av ömtåhg karaktär, bl. a. om enskildaspersonhga förhåUanden, OffentUghets- och sekretesslagstiftningskommittén har iuppdrag att särskUt undersöka hur offenthghets-principen skah kunna tUlämpas ifråga om ADB-material och vilka ändringar beträffande sekretesskyddet somADB-tekniken kan göra nödvändiga, ADB-frågorna har av komrruttén tagits upp medförtur. Under sitt arbete har kommittén kommit tUl denuppfattningen, att frågorna om utlämnande av ADB-material från myndigheternaoch användningen av det utlämnade materialet står i så nära samband, att de börlösas i ett sammanhang. fick kommittén ochkredltupplysnlngsutredningen därför ändrade direktiv. Kommitténs uppdragutvidgades tih att avse hela frågan om lagstiftning rörande s, k.personorienterad ADB-information, dvs, frågan om sådan information inte barainom den offentUga utan också inom den privata sektorn. Enligt vad jag harinhämtat arbetar kommittén nu med sikte på att lägga fram ett betänkande IADB-frågan . Kommittén har bl. a. nyhgen sänt ut ettfrågeformulär för att få belyst hur ADB-tekniken har använts inom den privatasektorn och vUken användning som planeras. En ADB-lagstiftning som täcker hela området förutsättersannohkt grundlagsändringar. I sin helhet kan ny lagstiftning därför träda ikraft . I awaktan härpå måste enhgt min mening utveckhngen avADB-systemen hos myndigheterna ske med särskUt beaktande av de problem i frågaom den enskUdes Integritet som ADB-tekniken medför. Så har också redan skett.Som exempel kan hänvisas tUl den komplettering av sekretesslagen, som beslötsunder våniksdagen och som avsåg vissa uppgifter inom rättsväsendetsinformationssystem. För det planerade centrala personregistrets del harregeringen -vidare, i samband med att uppdrag lämnades om det fortsattautveckhngsarbetet, förbehålht sig att besluta om registrets användning. Strävanär att söka motverka en obehörig spridning av ömtåhga persondata. Att genomförbud söka hindra enskilda att samla och använda sådana data kan däremot intevara en reahstisk metod. Vad jag hittUls har sagt avser framför allt vad som nugörs och vad som förbereds för att hindra att ömtåhga uppgifter om enskUda kanspridas genom ADB-tekniken. En annan sida av problemet är frågan omADB-systemen skapar säkerhet mot felregistreringar, läckor, datastölder,sabotage m. m. Chefen för har nyhgen tiUsatt en utredningför att undersöka bl. a. dessa frågor. I direktiven för denna har framhålUtsvikten av att statsmaktema får ett avgörande inflytande på utveckUngen inomADB-området. I fråga om den privata sektorn nämns i InterpeUationensärskUt verksamheten på kreditupplysningsområdet. Frågan om insamling ochbearbetning av information om de enskUda för kreditupplysningsändamål hggerinom kreditupplysningsutredningens verksamhetsområde. Utredningens arbetetorde komma att redovisas i ett betänkande . material har lagts fram kan några åtgärder mot nu befinthgaregister som knappast kan betecknas som databanker i den mening jag använtdenna beteckning här inte anses påkaUade. Jag vUl också påpeka, att ADB-tekniken erbjuder särskUdaproblem på det internationeUa planet. Dessa problem har uppmärksammats bådeinom , som främst har sysslat med de tekniska och administrativaaspekterna, och inom , där förslag rests om en närmare undersöknmgav integritetsskyddsproblemen. Ang. tillgången till personuppgifter från databanker, m. m. HenHAGBERG (vpk): Jag tackar justitieministem för svaret på mininterpellation. Statsrådets svar ger vid handen hur känshg denna fråga är förregeringen. Ty det är ju så att kontrollen över utveckhngen på dataområdet helthar sprungit förbi statsmakterna. UndfaUenhet på tidigare stadier är orsakentUl att samhäUet inte har kontrollen över Ang. tillgången till personuppgifter från databanker, m.m. datautvecklingeni , Det står väl ganska klart att det är de privata kapitaUstiskaintressena som fått styra den svenska utvecklingen på det här området, när intestatsmakterna på ett tidigare stadium tog initiativ för att själva drivautvecklingen och etablera en stathg dataindustri som kunde användas iplaneringen av en sociahstisk ekonorru. När inte regeringen vUle se dennamöjlighet, fann det privata kapitalet det lämpUgt att helt ta hand om utveckhngen.Det är främst utländska intressen som har styrt inriktningen av datateknikensutformning. Det är främst också mUitära och storföretags intressen som drivitfram utveckhngen i vårt land. TydUgen skaU makthavarna kontroUera de enskUda människornasförehavanden. Som exempel vUl jag ta hur man i företagen använder datatekniken.Man sammanstäUer uppgifter om sina anstäUda. Man gör sjukstatistiker. Man gårmycket närgånget in på varje individs närvarotid i arbetet. Med andra ord: medstatistik föher man upp människornas beteenden, och mindre och mindre fårmänniskan göra ett omdöme om människan. Statistiska uppgifter får varavägledande. Det har varit möjligt med hjälp av datatekniken. Jag vill barapåminna om att lönearbetarna inte har några möjhgheter att kontrollera sinaöverordnade. Med datatekniken skuUe detta kunna vara möjligt, men här är det juhelt och hållet en fråga om hur man ser på maktstrukturerna i ett företag. Det är inte nog med att de som äger företagen leder ochfördelar arbetet, utan de kan med statistik och metoder över huvud taget dömaut och slussa ut människor som inte anses lönsamma, arbetare som inte uppfyllerde fordringar som företagsledningen stäUer. 1 tider av arbetslöshet kan endastA-människor få arbete. Samhället får ta över de andra. Den privata företagsamheten har aUtid varit snabb attutnyttja tekniska hjälpmedel för att kontroUera människor. På arbetsplatsernahar vi stämpelklockor och TV-kameror som kontrollerar vatie arbetaresprestationer. Det finns mindre och mindre utrymme för mänskliga arbetsplatser . Jag vUl även påpeka vilka möjUgheter datatekniken kan få för en arbetaresom av företagaren anses besvärhg. Genom datatekniken kan en sådan människakanske bh helt spärrad från arbete, I svaret från justitieministern kan jag inte finna att hanpå något sätt ifrågasatt nuvarande huvudprincip om informationsystemet:myndighet över medborgare, företag över arbetare. Min första fråga berörhuvudprinciperna för informationsystemet, och det är beklagligt attjustitieministern inte berör detta problem. Jag kan bara finna att det kommeratt fortsätta som förut. Vårt första exempel på ett stathgt personregister ärarbetsmarknadsstyrelsens. Huvudvikten läggs där vid registreringar överenskUda personer i stället för vid arbetsuppgifter, arbetstUlfäUen och nyaarbeten. När man skall byta ett jobb, går man tUl den lokala arbetsförmedUngen,som efter en registrerings- och kontroUprocedur, något som man kan kaUa enliten personUghetstest, faststäUer en "intresseprofil". Den matassedan in i datorn observera att processen mte är omvänd, dvs, att den somsöker jobb skaU få väha en serie arbeten genom att själv lämna in detaljeradeönskemål. Databanken skriver sedan ut en Usta som kan passa vederbörandes"IntresseprofU". Sedan får han välja 1 det förelagda materialet. Vad jag kan se finns det ingen forskning ellerplanering som studerar datasystem och planläggningsmetoder ur arbetarnassynvinkel. Det finns heller ingen möjlighet för arbetarna att välja och vrakameUan arbetsköparna om dessa har betalat låga löner, hur deras företag äruppbyggda, vUken arbetsmihö som finns på företagen, osv. Detta vore förarbetama och samhället ett ännu viktigare område för datatekniken att sysslamed än att samla perondata I tid och otid. Den andra frågan jag stäUde gäUer förbud försammanställning av data, och den har mycket att göra med grundinstäUnlngen tlUhur datatekniken skall utnyttjas. Av svaret kan jag bara finna att någonåtstramning finns det ingen tanke på, vare sig på den offenthga sektorn ellerden privata, och det hänvisas tUl utredningar. Även på den tredje frågan är svaret att man inte väntarsig några avgörande förändringar. Hänvisningar görs också där tUl utredningarsom sysslar med dessa frågor. Riskerna för att försähning av persondata kanfortsätta är påfaUande. Justitieministern svarade över huvud taget inte på fråganom att i aUmän ägo överföra privata databanker som innehåUer personuppgifter.Av tystnad med hänvisning tUl utredningar vih jag dra den slutsatsen attregeringen vUl ta några initiativ på datafronten utan väher attUtveckUngen får framskrida tUls man känner sig tvungen att lagstifta, och detgör man först i efterhand. Men två orsaker är i aUa faU klara. Kontroll överdatatekrukens UtveckUng och inriktning betyder kontroU över människor. De somhar hand om statsmakten och det privata kapitalet i detta land är de som sitterinne med informationen och makten, Medborgama har inte någon möjhghet attkontroUera sina företag och myndigheterna. Dessutom vUl jag säga att omarbetarna skaU styra utveckhngen och regeringen vill medverka tUl detta, måsteteknikens rön noga kontrolleras av folkets flertal och inte av näringshv,myndigheter och tekniker. Redan nu eller i en mycket nära framtid kan myndigheternaeUer företagen analysera Medelsvensson, ta reda på vUken Inkomst han har,skatter, socialkostnader och bidrag. Man kan analysera om man vetförlustobjekt. Man kan kontroUera hans betyg, tester, personhghetsprofil. Mankan kanske titta på Medelsvenssons brottsbUd den kan snabbt gås igenom ochfamiljeförhåUanden, och man kan göra en beteendeanalys. Det är med hjälp av påohka stäUen i vårt land lagrade data som är mycket lätta att få, som dettasker. Men samme har ingen möjlighet att kontroUera vem somkontrollerar honom. Han har inte den hjälpen via data. Jag tror inte heller attdet sekretesskydd som en utredning skah komma fram tiU kan bU tiUräckhgt.Lagstiftningen kommer I efterhand. Utredarnas målsättning är vad jag kan se inte att lägga fram ett förslag om att styra den framtida utveckhngen utanendast att mUdra verkningarna av det som redan åstadkommits. Jag vill fästauppmärksamheten på att aUa existerande dataanläggningar är av ett visst slag,aUa tjänar samma syfte att öka effektiviteten, spara personal och ökaprofiten. Den av AMS planerade databanken som jag tidigare nämnt ärbelysande. Det är inte företagen som skall utsättas för kontroU utan det Ang. tillgången till personuppgifter från databanker, m.m. Ang. tillgängen tiU personuppgifter från databanker, m. m. Annars vore det inte orimUgt om samtliga arbetssökande fick redapå aUt om arbetsmiljön där de eventuellt skaU vistas , om luft,buUer, hygien, löner, arbetstakt osv. Men det sker inte. AMS har gemensammaIntressen med stats- och privatkapitahs-men som i högre grad viU haskräddarsydd personal. Det måste också för kapltalistema stå som genialt attAMS register kopplas ihop med försvarets med tanke på aUa de tester som manfår genomgå 1 värnpUkten. Denna kopphng mellan datorerna och makthavarnaInnebär att en mängd databanker som skuUe Ugga i folkflertalets intresse inteexisterar. Vi har ingen miljödatabank, som berättar för oss vilka fabriker somsläpper ut gift i våra vattendrag eUer skämd luft. VI har ingen databank somanalyserar maktstrukturen i vårt land. Vi har inte heller någon databank somberättar för oss sanningen om de produkter som företagen med hjälp av SCBtänker reklamera för i våra brevlådor. Jag skuUe tiU sist vUja fråga justitieministem: Finns dethos regeringen någon tanke på att förändra inriktningen av datatekniken? VI hade en hknande debatt här i kammaren fören vecka sedan. Då var det hen finansministern som svarade, och den frågan -vitalade om då gäUde huvudsakhgen de stathga databankema. Svaret gick egenthgenut på att finansministern inte kunde ge besked om huruvida datorerna skuUekomma före lagstiftningen eher lagstiftningen före datorerna, och det ärfaktiskt ett problem som vi håUer på att diskutera här också, fastän vi talar mera om de privata, de enskUda, databankerna. Vad denna debatt handlar om är integritet, ett ord somplötshgt fått en aUdeles ny klang för oss, då vi plötsUgt upptäckt att den kanbU hotad av en ny teknik. Men jag tror att -vi får akta oss för att alltförmycket acceptera den väldigt defensiva definition på privatUvet som ofta kommerfram i dessa sammanhang. Det är som om man såg för sig människoma sittande iett alltmer krympande revh där de tUl nöds kan kura Uiop och hålla på med någonprivat hobby; utanför lyser TV-strålkastarna aht starkare, och vartenda steg detar utanför registreras. Lagarna skulle alltså vara ett slags vägg omkring ettområde, där vi har vår integritet och där -vi inte har något annat att göra änatt håha oss stUla och vara oss själva. Detta är inte att vara sig själv detär att vara fånge. Sig själv är människan när hon påverkar andra, dvs. när honsamarbetar med andra, StäUer upp mål. , uttalar sig så att folkhör det, ställer krav på samhäUet, tar ställning i små eller stora frågor ochbUdar opinion även om det bara är tUlsammans med några få andra. Hur människan i den situationen påverkas av datateknikenär minst Uka viktigt som hur den påverkar henne i hennes rena tntlmsfär. Ävende böcker och tidningar hon läser, de föreningar hon tUlhör, de vänner honumgås med hör egenthgen tUl hennes offenthga tUlvaro, för det är de som gör detmöjUgt för henne att ingripa i offenthgheten. Det är denna offenthga tiUvarolika mycket som hennes i egenthg mening privata som kan hotas av datorn. Ochför att skydda den sfären i Uvet behövs offensiv, dvs. att man använderdatorerna som offenthga nyttigheter för att stärkamedborgarnas enskilda sammanhåUnlng och alla deras små eUer stora eller kanskeaUdeles tUlfäUiga organisationer. För detta är det inte nödvändigt att avskaffadatabankerna men att kontroUera och utnyttja dem. har vi 1 lagt fram mycketkonkreta förslag om hur detta kontroUerande skuUe kunna ske. Jag skall barakort nämna dataombudsmannen, rätten för den enskilde att kontrollera uppgifteri privata och stathga databanker, regler om hur uppgifterna skall lämnas ut ochrätt tUl skadestånd om de lämnas ut fel. På landsmöte i höstaskrävdes också auktorisation av dem som sköter databankerna inklusivenaturligtvis de privata. Det finns andra lagregler som i detta sammanhang hardiskuterats, och det skuhe, herr talman, vara ytterst intressant att få höraherr justitieministerns synpunkter på dem. Man kan ju t, ex, bestämma att aUauttag av näringsUvet från offenthga databanker, som ju i vissa faU kan hamycket legitima skäl, skaU kontroUeras så att den som begär ett sådant uttagskaU tala om vad han skah använda det tUl. Det skaU aUtså finnas någon Instanssom avgör om man får göra sådana uttag. Vidare har det talats om att alla uttagborde journalföras, att man bör föha upp vad som har skett med utlämnade dataoch att det bör finnas rejäla sanktioner vid missbruk. Och sluthgen har ocksåden idén framförts att man skuUe kunna ha en sådan avgiftspohtik att man togohka mycket betalt av ohka användare. Sådana avgifter skuUe 1 princip kunnatänkas vara prohibitlva i vissa fall. Om detta sedan går ihop medoffenthghetsprincipen är en svår fråga, men kanske den måste övervägas. Däremot är det nog svårt att säga att speciella enskUdadata är så känsUga att de inte kan lämnas ut, 1 många faU är det uppenbart ochstår redan i lagen. Men det täcker inte alls verkUgheten; känsligheten i detregistrerade materialet har ofta väldigt htet att göra med hur känshgt ett endaspeciellt datum är, utan det är den stora sammankopplingen som åstadkommerfarorna. Och den dimensionen kommer man inte åt med alltför genereUa regler.Det måste finnas någon sorts myndighet som kan pröva från faU tUl faU och därman kan överklaga. En av våra dataexperter, , har påpekat att detförmodhgen är nödvändigt med ganska detaljerade rättsregler, annars kan dethända att viktiga Intressea-wägnlngar bhr en angelägenhet för systemfolk ochadministratörer och får sin lösning i ett teknokratiskt skymningsland. Den typ av lagar som jag helt kort har skisserat hgger,såvitt jag kan se, inte fuUständigt inom ramen för de dhektiv som sittandeutrednmgar har. Därför skuhe det vara väldigt intressant att veta om vi kanvänta oss att dessa utredningar det blir väl då främst offenthghets- ochsekretesslagstiftningskommittén och kreditupplysningsutredningen kommer attöverväga också de typer av kontroll som jag här har nämnt och aUtså inteslutför sina uppdrag förrän vi har fått en verkhgt heltäckande lag mot allasorters datamissbruk. Ang. tillgången tiU personuppgifter från databanker, m. m. Det är väl förklarUgt att dessa frågordiskuteras så intensivt och har bhvit föremål för så mycket intresse. Ang. tillgången till personuppgifter från databanker, m.m. attregeringen har tillsatt ohka utredningar och att vi I direktiven har försökt taupp aUa de aspekter på problemet som väcker oro hos människorna, får man intebegära att statsrådet som har stått för direktiven skah kunna ta stäUning tUlproblematiken innan utredningarnas förslag förehgger.