prot · FU09104 · 1971-12-31 00:00:00 — Vi har i den reservationen föreslagit detta tillägg till19 §; "Ej heller får sådant hvsmedel saluhåUas under uppgift i text ellerannorledes, vari den förbehåUna beteckningen Ingår eller som antyder Ukhetdärmed." Det är alltså ett förbud. Detta redovisas i reservationen 2 vid K i utskottetshemställan. Jag ber, herr talman, att också få yrka bifaU till denreservationen. Livsmedelslag m. m. FruSUNDBERG (m): Olika skäl har angivits som orsak till att1951 års livsmedelsstadga är fullt användbar som underlag förproduktion, distribution och konsumtion av hvsmedel. Som huvudskäl har oftastangivits konsumentintressen. Med tanke på det ökade utrymme som ges i massmediaför vetenskapligt mer eUer mindre underbyggda sensationsuppgifter om risker medolika livsmedel är det inte att undra på om konsumenten känner sig otrygg.Otryggheten vad gäller UvsmedelstiU-satser, svårigheten att verkhgen veta vadman äter, men också bristande kunskaper om vad man bör äta har bidragit tiUdenna osäkerhet. Den nya hvsmedelslagstiftningen kommer troligen attkunna skänka konsumenten trygghet. Vad som däremot är mera osäkert är i vilkengrad den kan bidraga tiU att göra konsumenten mera kunnig och medveten. Det huvudsakhga skälet till den nya Uvsmedelslagstiftningen torde Livsmedelslag m m. dock liggai den samhällsförändring som har ägt rum och som i hög grad gått ut över såvälvåra kostvanor som hvsmedelsframställning och distribution. Den tid är fjänannär majoriteten av oss själva producerade våra råvaror, tillagade ochkonsumerade aU mat i hemmet. är konsumtionsmönstret helt förändrat.Ungefär en miljon måltider serveras I storhushåU, varannan giftkvinna förvärvsarbetar, och tiden för matberedning i hemmen har sjunkit till enbråkdel mot tidigare. Maten tillverkas centralt, distributionen sker i storskala, och lanthandeln är utbytt mot all-Uvsbutiker. Färdiga produkterefterfrågas aUtmer, brödet och pålägget skall vara skivat, saften färdigutspäddoch fisken formad tiU pinnar. Men en faktor är oförändrad - kostnadsaspekten.Man är viUig att betala mer för bekvämlighet, men man är inte vilhg att betalahur mycket som helst, och den intressanta frågan är; Hur mycket mer ärman vUUg att betala för tryggheten? Propositionen bygger på två huvudprinciper, dels dethygieniska kravet att skydda konsumenten från skadliga och otjänliga hvsmedel,dels det ekonomiska att främja redlighet i handeln med hvsmedel. Förkonsumenten tiUkommer ytterligare ett intresse: att inte varoma bhr för dyra.Varje krav på hygien och redhghet måste aUtid sättas i relation tiUkostnadseffekten. Låt mig ge ett par exempel Om inga ägg som var mer än envecka gamla fick säljas skulle detta innebära en kraftig prishöjning på ägg ochom alla konditorivaror måste säljas förpackade skulle de fördyras. Det lagförslag som här har att behandla är enhgtmin uppfattning i det stora hela väl avvägt. Det är en fullmaktslag somvisserhgen ger det nya hvsmedelsverket stora befogenheter men drarupp rikthnjerna för de åtgärder som kommer att vidtas. harockså med ovanhgt stor enighet godtagit propositionen. Lagstiftningen kommer att medföra prishöjningar, och detär inte mycket att säga om det. Men en lagstiftrung som denna får inte betydelseförrän den praktiskt tillämpas, och det intressanta är, om hvsmedelsverket ochKungl, kan utforma nödvändiga bestämmelser, så att konsumentintresset vadgäller hygien och redhghet fullt tillgodoses utan att konsumenten bUr Udandeekonomiskt i så hög grad att hon avstår från att köpa en produkt eller avstårfrån den av henne egentligen eftertraktade bekvämhgheten i produktvalet. hör man påståendet att hvsmedel inte är särskiltpriskänsUga; äta skall ju aUa, Just före redovisades bl, a, från KF;ssida att en kraftig konsumtionsförskjutning skett inom Uvsmedelsområdet, Vi harplötshgt börjat äta mer fläsk än oxkött, brödförsäljningen har gått ner ochfläskförsäljningen har ökat. Människor har fått mindre pengar att röra sig med,och det går ut såväl över sådana varor vars konsumtion är önskvärd, t, ex,frukt och grönsaker, som över förberedda varor vilkas användning är ett viUkorinte minst med tanke på den stigande kvinnUga förvärvsverksamheten. Bägge dessasidor måste beaktas vid utformningen av tilläggsbestämmelserna. har redovisat i sin broschyr Kost ochmotion, den där AUmänna förlaget lämnade åtta sidor blanka, negativa följderför folkhälsan av de förändrade kostvanorna. Den ökade förbrukningen av fett ochsocker har medfört att dagens kost innehåUer mindre, av näringsriktiga ämnenper energienhet än den gjorde förr som vår totala energikonsumtionminskar med den avtagande fysiska aktiviteten. En onödig höjning avframstäUnlngskostnaderna för hvsmedel skulle kunna förstärka denna negativatendens och gå rakt emot önskemål; en bättre folkhälsa vilket väl är det aUra starkaste konsumentkravet. Alltför rigorösa märkningskravskuUe också kunna få en prishöjande effekt som icke skulle stå i relation tillkonsumentintresset i övrigt. och jag har tilljordbruksutskottets utlåtande fogat ett särskilt yttrande. Det tar upp justfrågan om utformningen av innehållsdeklarationen på hvsmedel. Utskottet har denuppfattningen att konsumenternas behov av information om livsmedlenssammansättning kräver i princip fuUständig innehållsdeklaratlon rörandeUvsmedlens oUka beståndsdelar. Man medger dock att vissa undantag må kunnagöras. Vårt särskilda yttrande visar överensstämmelse iprincipuppfattningen. Vi anser emeUertid att en aUtför rigorös tiUämpning avinnehållsmärkningen kan få konsekvenser som för konsumenten är klart negativa.Risk finns nämligen att om kraven sätts alltför högt kommer bestämmelsen att fåhandelshindrande och konkunensbegränsande effekter. Detta medför dessutom iallmänhet prishöjningar. Låt mig ta ett exempel! För svenska producenter avketchup, gjord på tomatpulp, vore det givetvis utmärkt om importen avamerikansk ketchup gjord på färska tomater försvårades på grund av atttillverkaren vlU ange det exakta förhåUandet meUan oUka ingående råvaror.Men något konsumentintresse är detta givetvis inte. har i ohka IntemationeUa sammanhang främst inomGATT med hänsyn tiU sina exportintressen också inom Uvsmedelsområdetenergiskt arbetat för ett avskaffande av sådana märkningsbestämmelser vilkavisat sig alltför kompUcerade och därför i reahteten utgjort s. k. icketariffära handelshinder. Mot denna bakgrund är det angeläget, att demärkningsbestämmelser som föreslås för importerade konsumentför-packadehvsmedel ges en sådan konstruktion och framför aUt en sådan praktisktiUämpning, att våra exportländer gentemot inte kan Invända att deföreslagna märkningsföreskrifterna kommer att utgöra handelshinder av sammaslag som från vår sida har klandrats. Jag skuUe vilja ta upp en sak tiU som detegentUgen inte står någonting om i propositionen, något som förvånar mig. Detgäller frågan om altemativ näringsdeklaration av Uvsmedel, För en konsument måste det vara betydUgt mer angeläget att få besked om en varas halt avprotein och fett inte minst mot bakgrunden av den kostpropaganda som startatsav . Detsamma gäller för många kalorilnne-hållet. Detta måste,som jag ser det, vara ett betydhgt större konsument-Intresse än att kännaantalet gram stärkelse eller socker i en produkt. Jag skuUe gärna se att jordbruksministern,om han kommer att delta i debatten, berör frågan om näringsdeklaration. Jag serdetta som det mest väsenthga konsumentintresset. En annan viktig sak är att märkningen görs lättförståehg.Det har sagts att det innebär att texten Inte skall avfattas på engelska ellernågot annat Livsmedelslag m. m. Livsmedelslag , m. m. främmandespråk och att den inte sätts med för hten stil. Men för många av oss kan enmärkning vara svårförståeUg även om den är skriven på svenska och med storabokstäver. Låt mig ta ett exempel som vi ofta ser . En produkt innehållerett visst antal kalorier. anges i näringsdeklarationen viktprocentenfett respektive protein. Men det intressanta, inte minst med hänsyn tillsocialstyrelsens satsningar, är hur stor del av vår kalorikonsumtion som utgörsav fett respektive protein. Jag är inte kapabel att vid en snabbköpshylla göradenna omräkning och jag undrar om någon annan kan göra det utan tillgång tillpapper och penna. En detaljerad viktangivelse av ingående ingredienser, som hardiskuterats, tillfredsställer konsumenters och kanske också i hög gradkonkunenters nyfikenhet, men den ger ju ingen verklig information om varansnäringsvärde. Jag skulle vilja stäUa ett par frågor, närjag nu har tillfäUe tiU det. Utskottet har behandlat propositionen och hargjort det ganska noga, men det är ett par saker som inte, såvitt jag vet, finnsmed i propositionen. Jag viU då fråga: Kommer regler att utformas för hur sistaförbrukningsdag skaU fastställas? Här har diskusionen rört sig om förpackningsdagoch förbrukningsdag, men intressant är att konstatera att stadsveterinär hälsovårdsnämnd fann vid en undersökning som han gjorde påförpackade livsmedel att av varoma hade bakteriella anmärkningarinnan de uppnått sista förbrukningsdag. Jag viU ställa frågan; Har producentenfull frihet att sätta praktiskt taget vilket datum han viU? får väl dockinte bU alltför grön eUer börja lukta. En annan sak som jag skuUe vilja ha klarhet i är följande.Det är utomordentligt viktigt för lagring av Uvsmedel att lagringen sker vidtiUräckUgt låg temperatur. Det gäller framför allt djupfrysta varor där man ipropositionen sätter gränsen . Vi vet kanske åtskilliga av oss attdet för glass vore önskvärt om temperaturen vore ännu lägre. När det däremotgäller s. k. kylvaror har vi inga fasta bestämmelser. Jag vill där fråga:Kommer bestämmelser att utfärdas för kontroU av temperaturen i frys- ochkyldiskar? Man kommer ju att få möjlighet att i butikema kontrollera vikten påprodukten. När det gäller förvaringen vore det, som jag ser det, Uka viktigtmed en kontrollmöjUghet. Ja, herr talman, jag skulle kunna stäUa åtskUUgt flerfrågor, men detta är en fullmaktslag och det återstår bara att hoppas attverket kan fyUa alla de krav som kommer att ställas på det, inte minst frånkonsumenternas sida. FruLINDBERG (s): betänkande nr 41 kan nog inte fåkänsloma i svallning på samma sätt som det betänkande som vi förut underåtskUUga timmar har behandlat. Jag tänker då närmast på rennäringslagen. Mensom jag ser det är den en för oss alla så viktig iag, och jag skuUe vilja sägaatt den är viktig inte bara för samerna och befolkning utan betyderväldigt mycket för hela svenska folket. Det är klart att den har ett ganskaprosaiskt innehåll och ändå är den av såstor vikt för oss alla. Jag vill inledningsvis säga att vi i utskottet, om jag dåser till majoriteten, inte alls har varit så tveksamma som när det gäller nödvändigheten av denna lag. När vi diskuterade rennäringslagen om jag ytterhgare ettögonbhck får gå tillbaka till den -visade det sig där att man hade hålht med förberedelsearbetet Innan lagen kom till, och ungefär sammatid har gått åt till förberedelsearbetet för den viktiga lag som vi nu ärberedda att anta. arbetade nämligen i ungefär sex årinnan förslaget från kommittén angående ny Uvsmedelslag överlämnades till socialministern. Efter en ingående remissbehandhng hos myndigheter ochövriga av förslaget berörda kom sedan propositionen från jordbruksministem omny hvsmedelslag. Den föreslagna lagen ställer strängare krav i olikaavseenden om man jämför med nu gällande hvsmedelsstadga. Jag tror att jag talarpå hela utskottets vägnar när jag understryker att den nya hvsmedelslagentillgodoser högt ställda anspråk på att väma om konsumenternas intressen. Efter detta konstaterande vill jag också understryka,liksom i gjorde, att utskottets betänkande är enhälhgt sånär som på två punkter eller detaljer, skulle jag vilja kalla dem, som jag idet följande närmare skall redogöra för. Den första reservationen gäUer utformningen av 13 §angående märkning av importerade livsmedelsförpackningar. Livsmedelsstadgekommitténföreslog I sin 17 § under punkten 5 följande lydelse; "Färdigförpackat livsmedel skall märkas med följande uppgifter; ------ förpackarenseller tillverkarens namn eller firma samt hemort eller ocksåendast firman eUer förkortning därav, om denna är allmänt känd. Härutöver skaU tUl riket Infört Uvsmedel, somfärdigförpackats utomlands, märkas med uppgifter om importörens namn ellerfirma samt hemort eller också endast firman eller förkortning därav, om dennaär aUmänt känd. Om särskilda skäl finns äger livsmedelsstyrelsen föreskriva attsådant livsmedel även skall märkas med uppgift om det land varifrån däriingående råvara härrör." Departementschefen har inte ansett sig kunna biträdalivsmedelsstad-gekommitténs förslag i denna del. Motiveringen till departementschefens stäUningstagandefinner vi på s. 193 i propositionen, där han uttalar följande: "På grund av de praktiska svårigheter som skulleuppkomma vid en sådan kompletterande märkning kan kravet på en sådan märkningnämligen komma att verka som ett handelshinder och bh konkurrensbe-gränsande.För att tillgodose syftet med nu ifrågavarande märkning föreslår jag emellertidatt den som importerar livsmedel skall vara registrerad hos den centralahvsmedelsmyndigheten. Vidare bör tullmyndigheterna i de orter där import skerha förteckning över de registrerade hvsmedelsimportörema. Ett utländskthvsmedelsparti bör inte få införas i landet, om det inte finns någon förvarorna registrerad importör. Genom ett sådant förfarande ges möjhghet att fåkännedom om importören." Livsmedelslag m. m. Livsmedelslag itt m. Reservanterna anser att det avdepartementschefen föreslagna tillvägagångssättet inte är tillfredsställandeur konsumentsynpunkt. Man anser att det uppstår svårigheter för en konsumentsom vill framföra klagomål på en erhåUen vara. Detta har också iBorrby framhåUit. Konsumenten måste gå vägen över myndigheten för att kunna fåuppgift om importörens namn eller firma. Reservanterna yrkar därför bifall tUImotionen 1424, I vilken förordas att alla Importerade Uvsmedel skall märkas meduppgift om den svenska importörens namn eller firma samt hemort. Utskottsmajoriteten kan inte dela denna uppfattning. Vitror inte att det är realistiskt att anta att konsumenten i första hand villkomma i kontakt med importören när konsumenten av något skäl vill framföra ettklagomål på en vara. Om kvaUteten är undermåUg eller varan på annat sätt intemotsvarar de krav som konsumenten kan ställa på varan, är det naturUgt att hanvänder sig tiU den affär där livsmedlet har inköpts. Det torde också vara ettintresse för detaljhandeln att, om varans kvalitet är undermålig, ta en sådankontakt med importören, detta bl. a. av det skälet att fler kunder därigenomförhindras att få varor som inte håller den kvalitet som kunden kan fordra. Vi tror också att detaljhandeln är angelägen om att ge ensådan service. Genom att importören är registrerad kan konsumenten ändå fåupplysning om vem som är Importör, om han vUl ha den upplysningen. Utskottsmajoriteten upplever inte alls departementschefensställnings tagande som ett hot mot konsumentens trygghet. Vi anser därför attvi kan biträda departementschefens förslag i denna del. Den andra punkt där meningarna går isär gällerformuleringen av 19 §, som behandlar frågan om att särskild beteckningförbehålls -visst slag av hvsmedel. understryker vikten av attutvecklingen av nya produkter inte hämmas. Ur konsumentsynpunkt är det viktigt,anser kommittén, att konsumenten får ett ur pris- och kvalitetssynpunkt sårikhaltigt sortiment som möjligt att välja mellan. Man framhåller också att nyahvsmedel kan vara fullt jämförbara i näringsvärde och kvalitet medhuvudvarorna. En annan viktig motivering för att jämförelser skall fågöras är att konsumenten skall få kännedom om hur de nya varorna skallanvändas. Därför kan det inte anses orimUgt att en produkt, när den presenterasför konsumenten, anges kunna användas på samma sätt som eller i stället förhuvudvaran. Här är det bara fråga om själva användningsområdet. gör också ett annat viktigtpåpekande som jag anser förtiänar nämnas. Kommittén erinrar om att utveckhngenvad det gäller produkter på Uvsmedelsområdet varit snabb och effektiv.Konventionella Uvsmedel vidareutvecklas och förändras som helt eUerdelvis nya produkter kommer fram. Syftet är att tUlgodose konsumenternasönskemål att få hvsmedel som passar levnadsvanoma i det moderna samhället. a. av det skälet bör hvsmedelslagstiftningen utformasså att den inte försvårar eller hindrar produktutveckling när det gäller Uvsmedelmed en från folkhälsosynpunkt lämphg beskaffenhet. Och inte heUer bör det finnasbestämmelser som huvudsakligen syftar tiU att skydda vissa Uvsmedel motkonkurrens från andra varor med samma eller Ukartade användningsområden.Kommittén understryker också vikten av konkurrens på Uka viUkor meUan olUcahvsmedel. I den mån det kan finnas skäl att skydda andra, t. ex.jordbmkspohtiska intressen, bör detta ske utanför livsmedelslagens ram. Departementschefen framhåller att det är av betydelse attvarubeteck-ningen är sådan att man inte av misstag förväxlar t. ex, en nyprodukt med en annan mera välkänd. Det tycker jag att hen i Borrbyskall lägga märke till, I det sammanhanget viU jag också erinra om attdepartementschefen uttalat att inga andra restriktioner bör uppstäUas för varesig nya eller gamla livsmedelstyper än sådana som kan motiveras avUvsmedels-hygjeniska eller näringsmässiga skäl eller eljest med hänsyn tUlkonsumentens intressen. Utskottsmajoriteten har funnit att den avdepartementschefen föreslagna formuleringen av 19 § mycket väl tillgodoserkonsumentens intressen. TUl utskottsbetänkandet har också fogats ett särskiltyttrande, och har I sitt anförande tiU en del uppehålht sig viddetta. Yttrandet tar upp ett yrkande i motion 1454 som går ut på att uppgift omhvsmedels sammansättning må avse en redovisning av beståndsdelarna i fallandeordning utan angivande av vikt eller proportion. Departementschefen har uttalat, att uppgift om dengenomsnittliga kvantiteten av eller proportionerna mellan ett Uvsmedelsbeståndsdelar som regel är nödvändig för att konsumenterna skall få en riktiguppfattning om Uvsmedlets sammansättning. Utskottet har också följtdepartementschefen i denna detaljfråga. I det särskilda yttrandet påpekas attdet är angeläget att Kungl. Maj:t eUer vid tiUämpningen av debestämmelser som reglerar angivelse av kvantitativ redovisning beaktar deprishöjande, handelshindrande och konkurrensbe-gränsande effekter kravet påinnehållsdeklaration kan medföra. Jag anser inte att utskottets uppfattning idenna fråga skiljer sig från den som har redovisats i ett särskilt yttrande,och det har också själv understrukit. Jag har förståelse för denbrasklapp som det särskilda yttrandet innebär, men utskottet har ju varit enigtpå denna punkt. Med det anförda viU jag slutUgen tiU aUadelar yrka bifaU till jordbruksutskottets hemställan i betänkande nr 41. Livsmedelslag m. m. Under detta anförande övertog hen talmannen ledningen avkammarens förhandUngar. HerrLARSSON i (c) kort genmäle: Först ett Utet förtydligande beträffande dens, k, tveksamhet som talade om. Jag har inte stäUt mig tveksam till propositionen utan ärpositiv tiU den. Jag tiUät mig bara att göra en Uten försiktig fundering förmig själv vid sidan av det konventioneUa utskottsresonemanget och säga: I en Livsmedelslag m. m. situation,då en mycket stor del av världens människor svälter, sysslar vi med att riktigtpricka in sista förbrukningsdag för livsmedel och eventuellt diskutera hur detskall gå till att destruera dessa Uvsmedel dagen efter det de borde ha varitförbrukade. Det var en liten fundering bara och skall väl inte tolkassom tveksamhet mot den här lagen. Det kanske mera är en fundering över hur passstora eller små våra egna problem egentligen är. Sedan vUl jag varna för att vara alltföraningslös som konsument när det gäUer att använda välkända benämningar på nyaoch okända livsmedel. Är det smör skaU det kallas smör och är det biff skaU detkallas biff, men är det någonting annat och nytt eller något ersättningsmedelskaU det varken kaUas smör eller biff, för då är det inte konsumentupplysningutan någonting annat man är ute efter. Jag vill uttrycka en Uten vaming äventiU som konsument att inte alltför lätt nappa på den sortenskonsumentupplysning. Det är en vaming i all vänlighet. () kort genmäle: Det är klart att jag är tacksam för den varningen,men jag kanske inte är fuUt så aningslös som i förutsätter. Jag tror att han försöker blandabort korten en smula, därför att propositionen innehåller inte alls någon rättatt på det sättet använda vad jag skulle vilja kaUa falsk varubeteckning. Vadjag menade var att för att konsumenterna skaU kunna få en uppfattning om de nyavarorna, som kan vara av precis lika god kvalitet, fast av annat slag, börkonsumenterna också kunna få upplysning om hur varorna skaU användas. Skall manintroducera nya varor anser jag det självklart att man också måste geinformation. Jag tror inte att jag och andra konsumenter är fullt så aningslösasom hen i anser. Vad man skaU fordra är att de nya varorna skallpresenteras på ett sätt som gör att konsumenten vet vad han har att välja på.Det kan väl och jag vara överens om. HenWIRTÉN (fp); Den nya livsmedelslag som hgger på bordär en modernisering och förbättring av hvsmedelsstadga. Lagen är, ienhghet med det sätt att skriva lagar som är modernt , en paraplylageller, för att använda ett mer elegant uttryck, en fuUmaktslag. Den innehåUerfå konkreta bestämmelser om vilka ämnen som skaU tiUåtas eller inte tillåtasutan ger i stället föreskrifter om att alla livsmedelstiUsatser skall godkännasav det hvsmedelsverk som också inrättas och som bUdas av delar avveterinärstyrelsen och folkhälsoinstitu-tet. Den innehåUer vidare bestämmelserom att aUa Uvsmedel skall förses med fuUständig innehållsredovisning samtredovisning för hållbarhetstid. Kraven på transport av hvsmedel och på dehygieniska förhållandena i hvsmedelslokalerna skärps. Om denna lag är mest gott att säga, och jordbruksutskottethar, som här har framgått, inte haft många ändringar att göra, Ifolkpartiets konsumentmotioner och har vi kraftigt talat för att varudeklaratlonsphktinförs på för konsumenterna väsentliga områden, och det är med stortillfredsställelse vi nu ser att den nya livsmedelslagen går så långt som dengör när det gäller födoämnen. Jag skall, herr talman, bara ta upp tre frågor tilldiskussion. I motionen 1424 krävs att märkning på utländska språk som regelinte skaU godkännas. Även motionen 1456 av i anmärker påatt innehållsdeklaratlon skall kunna finnas på annat språk än svenska. Utskottet påpekar nu att enUgt lagen krävs det att textenskall vara "otvetydig" och finner detta vara tiUräckligt. Men man gårockså in på sakfrågan och påpekar att ommärkning till svenska språket betyderatt varoma blir a-vsevärt dyrare, vilket man inte tror att konsumenternanödvändigtvis skulle uppskatta. Man föreslår i stäUet att butikerna själva fåri uppdrag att på lämpUg plats sätta upp en svensk översättning av deinnehållsdeklaratloner som kan komma i fråga. Kravet på otvetydig märkning börtolkas så att så snart det över huvud taget är möjligt med märkning på svenskaskaU sådan finnas. Ett konsumentkrav som tagits upp i en motion är det påobUgatorisk ä-pris-märkniiig. och hen i har imotionen 1457 yrkat att sådan märkning skall vara obUgatorisk på färdigförpackadelivsmedel. Utskottet anser att det bör få ankomma på Kungl. att bedöma ensådan bestämmelse om tvingande föreskrifter och att de erfarenheter som redangjorts genom den nuvarande frivilUga märkningen då kan tjäna som vägledning förKungl. Maj;ts beslut. Eftersom departementschefen i propositionen mycket klarthar uttalat sig tiU förmån för ä-prismärkning kan man, hoppas jag, med ettvisst förtroende se fram emot att sådan märkning bhr genomförd, om inte totaltså ändå i sådan utsträckning att konsumenternas intresse bhr tillgodosett. Atten ä-prismärkning av alla förpackningar som lämpar sig för och behöver en sådanmärkning hgger i propositionens anda torde vara ställt utom tvivel.