prot · FU09117 · 1971-12-31 00:00:00 — Jagställde mte det kravet kategoriskt, därför att utan att känna till något utgårjag Ifrån att verkligen agerar också bakom kulisserna ochinte bara offenthgt och gör vad den kan för de poUtiska fångarna i Östbengalen. En frågasom tagits upp här men som jag anser att man skaU akta sig för attblanda in i frågan om Bangla Desh ar Biafrafrågan, Jag skaU inte dra upp dendebatten nu igen. Det är en stor principieU skUlnad på den frågan och frågan omPakistan, Det skuUe leda tUl orimUga konsekvenser om man nu bökade peta sönderde statsbUdningar som ursprungligen var syntetiska, såsom och dessaandra afrikanska stater, där stormakterna bara drog ett streck på kartan varpåstaten fick ett namn och en gräns som inte tog hänsyn tUl stamförhåUanden, tUletniska eller andra förhållanden. Vi skuUe komma i en orimhg och farhgsituation I världen, om man nu skulle bötia ändra på gränserna. Men äringen gammal statsbUdning. bUdades 1947, och t, o, m. namnet Pakistanär ett fantasinamn som kommer av begynnelsebokstäverna i de provinser som bUdarstaten. Själva tanken på en stat som är också av ganskafärskt datum - jag tror den först kom fram omkring 1930. De tvådelarna ligger från varandra. De har inga som helstgemensamma drag; bengalerna talar ett annat språk än majorUetsbefoUc-ningen iVästpakistan. Det enda gemensamma skuUe alltså vara rehgio-nen, vilket förövrigt också är dubiöst eftersom det finns rätt många mUjoner hinduer IÖstpakistan. Det är bara bUdades och denna stathar sedan utvecklats på ett sätt som inte aUs har stärkt de mycket bräckligaband som fanns från bötian. I Västpakistan har det skett en utveckling ävenom den varit långsam och dåhg och tUl förmån för huvudsakhgen en hten gruppInom samhället - medan Östbengalen har stått praktiskt taget StUla. SkiUnaden igenomsnittsinkomst för befolkningen I de båda delarna har bhvit alltstörre tUl förmån för Västpakistan, där inte befolkningens majoritet trotsdetta lever under särskUt gynnsamma förhållanden. Staten , som aUtså redan från början var en mycketegenartad konstruktion, kan hite eUer någonting annat håUa ihop. Detär en befrielserörelse på gång I Bangla Desh, och den har vi anledning attstödja på alla sätt. Jag hoppas att den segrar så snabbt att flyktingarna kankomma tUlbaka innan de, som sade, fastnar i flyktinglägren medaUa de konsekvenser som det får. Det som närmast gjorde att jag tog tUl orda igen var herrAlemyrs förslag, som jag tycker är aUdeles utmärkt. Eftersom håUer i gångkriget och massakrerna genom att vara den stormakt som ger det avgörandemihtära stödet tUl Västpakistan, är det trycket på som är det väsentUgastei sammanhanget. Där hoppas jag att regeringen agerar snabbare än när det på sintid gäUde - regeringen har där en hållning som jag i stora styckenuppskattar mycket, men den kom efter att det hela hade börjat. Om densvenska regeringen i fråga om visar en resolut Inställning och böqaröva tryck på genom aUa tänkbara kanaler och om många andra regeringar ocksåoffentligt och genom andra kanaler övar tryck på kan det bh av avgörandebetydelse. Dessutom bör självfallet mlUtärjuntan i Västpakistan Isoleras ochbefolkningen I Bangla Desh bör få känna att den har världsoplnlo-nens stöd. Ang. den östpakistanska konflikten Ang. den östpakistanska konflikten Fra andrevice talmannen (): Herr talman! Jag vUl gärna varmt Instämma Imm koUega beskrivning av de enorma prestationer som den indiskaregeringen har gjort för att ta det ansvar som vi egentligen Inom hela världenborde ta på oss, fastän vi tycker att vi kommer ifrån det genom att vi befinneross på så långt avstånd från det. Jag kan däremot inte lova attavstå från att ständigt "pusha" på i denna fråga intUl dess vi haruppnått en tUlfredsstäUande lösning, såväl poUtiskt som humanitärt. Jag trorrent av att herr utrikesministern kan ha nytta av att en opinion inom Sverigedriver på när man på det Internationella planet vidtar åtgärder i de härfrågorna. Det var också därför som jag såg det som glädjande attutrikesministern hade så riktigt uppfattat den positiva synen fråninterpeUanternas sida för det var verkUgen avsikten. Sedan, hen utrikesminister, vUl jag säga att det är välIngen här i debatten om jag har hört rätt som har bestritt bestämmelsen IFN'Stadgan om förbud emot Ingripande i enskilda staters Inre angelägenheter.Men det är ju Inte det frågan här har gäUt, utan det är om detta över huvudtaget är att betrakta som en inre angelägenhet. På den punkten tycker jag detskuUe vara av stort Intresse att få en slutUg konkretisering frånutrikesministern; den har jag hite uppfattat att vi ännu har fått. När 10mUjoner människor drivs ut tUl ett annat land, när det landet får ta hand omdem och hela världen får ett ansvar är det ett lands inre angelägenhet? Detär just tolkningen av stadgan som är den Intressanta frågan, inte aUs att stadganexisterar. Jag hörde Inte heher att utrikesministern sade något omvarför det var möjUgt att starkt reagera i FN emot apartheidpohtikenI men icke är möjligt att betrakta det som vi nu upplever som enfråga där reaktionen kan gå Uka långt och åtgärder kan vidtas. Är det inteockså riktigt, herr utrikesminister, att det erfarenhetsmässigt har visat sigatt långvariga flyktlngvistelser ger upphov tUl dhekta krigsrisker? Det är ju Isig sjäh/t ett kriterium på att det finns skäl för ett Ingripande från FN. Jag viU gäma upprepa vad flera här har frågat om, eftersomjag tycker det är värdefuUt att i denna kammare vi är ju ändå inget FN fåen precisering av utrlkesmlrusterns egen principieUa inställning tUl de härfrågorna. Anser inte utrikesministern att mUitärrättegångarna bör Inställas,att Mujibur och de övriga pohtiska fångarna bör friges, att frågan omÖstbengalens stäUning skaU avgöras I former som garanterar respekt förbefolkningens I val uttalade vUja och rätt tUl självbestämmande? Om vi äröverens om de här principerna och flera som har varit före I sammanhanget, dåkan vi ju sedan diskutera vUka procedurer som är önskvärda och vUka som ärmöjliga InternationeUt sett. Jag efterlyser aUtså i klara verba utrikesministerns egengrundinställning i de h:är viktiga frågorna. HerrWERNER I (m): Om man ger utrikesministern ett hllfinger såtar han hela handen! Här kommer jag med ett htet nätt förslag och så överdriverhan våldsamt och säger att i -viU ha ett nytt FN. Det vlUvisst inte ha - utom måhända i den meningen att han vUl ha ett FN därländerna i FN-famUjen föher stadgan eUer rättare har en enhethg tolkning avdess Innebörd. Utrikesministern säger att skuUeupphöra, om man gav möjlighet att Ingripa när staterna förlöper sig på sätt somskett. Vi har ju den möjligheten redan genom säkerhetsrådet. Men det är därföratt -vi har så ohka tolkningar av stadgan om inblandning i Internaangelägenheter som Ingenting sker. Det kan ju Inte vara rimligt att vi fortsätter årtiondeefter årtionde och låter den ena konflikten efter den andra passera sådana konfliktersom FN är tUl för att lösa. Något måste göras, och det var därför jag tUlät migföreslå utrikesministern att Initiera en omprövning av innebörden i den nämndastadgan. Ang. den östpakistanska konflikten Det var väl htet ledsamt, även om det kanske var naturhgt,att anslöt sig tUl slutord: att man inte skaUdriva på genom att kritisera. Mm mening är att om man anser att regeringen görför htet på ett område, då skaU man kritisera för att få tUl stånd enförändring och för att få skarpare uttalanden gjorda. Jag hälsar därför medstor glädje att Bangla Desh-rörelsen i är så aktiv, att FPU gör ensärskUd kampanj just om Bangla Desh och att en rad tidningar-vlU gå längre än vad utrikesministern vUl göra. CecUia Nettelbrandt och jag har haft samma målsättning här diskussionen. Det är Inte någon motsättning, , meUan å enasidan kritik och å andra sidan konstruktiva förslag och positiv viha; det harju den här debatten klart visat. Jag tycker fortfarande inte att har talatklarspråk vad gäher tolkning. Han hänvisar tUl sitt FN-tal, där detbara står så här: "Föhderna av konflikten har fått en så aUvarhgomfattning att det fmns skäl att Instämma i vad generalsekreteraren sade I sinrapport att dessa nödvändigtvis måste vara en angelägenhet för denInternationeUa gemenskapen.FN har bland flyktingarna I inlett-- ." menar attdet bara är halva steget. "En angelägenhet för den Intemationellagemenskapen" det är Inte att säga klart ut att detta är ett hot motInternationell fred och säkerhet I mening. Men vi får tydhgen Inteklarare besked av utrikesministern . Sedan är jag också ledsen över attutrikesministern Inte ens reagerar på och säger någonting om dessa övriga kravsom och jag StäUt gång på gång. Kräv att Västpakistan skaU dratiUbaka sina trupper. Kräv frisläppande av de pohtiska fångama.Protestera mot planerna på en rättegång mot Mujibur ! Vad är det, herrWickman, som hindrar den svenske utrikesministern att just nu gå upp i den härtalarstolen och säga att det Icke får bh en pohtisk rättegång mot MujiburRahman? Jag såg att herr talmannen fattade klubban,och jag skall inte svara en gång tUl på alla de frågor jag har fått. Ang. utbildningen av hälsovårdsinspektörer oviha frånmin sida, , att svara. Men faktum är att svaren på de frågorsom gång på gång upprepas redan har lämnats, dels I mitt interpellationssvar,dels I mina tidigare inlägg, och jag ber att få hänvisa tUldessa. När det gäller rättegången mot Mujibur vUl jag barasäga att den precis som gissade har gjortframställnhigar I just I detta sammanhang. Jag tycker det borde varahtet genant för de andra deltagarna I debatten att inte ha så pass mycketutrikespoUtisk analysförmåga som . Huvudfrågan är folkets i Bangla Desh rätt att själ-vt fåutforma sin egen framtid. Att den västpakistanska regeringen skaU ha respektför folkets i demokratisk ordning uttryckta viha har jag sagt så många gångeratt jag icke kan uppfatta det Insinuanta upprepandet av er fråga på annat sättän att ni trots ert engagemang för själva saken - för det har ni - förledsnågot htet tUl sidomanövrer. Jag hoppas att den här debatten nu skaU kunna sluta ochatt det -därmed sträcker jag ut handen tUl fru vice talmannen - bör vara vårtgemensamma intresse att nå en lösning av denna stora och tragiska konfhkt. Detbör också vara slutvinjetten på denna kanske aUtför långa interpeUationsdebatt. Jag uppfattar vad utrikesministern sade I sittsenaste inlägg - att man gjort framställningar i i den här frågan -som att har samma uppfattning som jag om att fördöma de planeraderättegångarna mot de pohtiska fångarna och mot Mujibur , och att han ärberedd att arbeta för samma sak intensivt och aktivt. Jag är ledsen över attdet tog så att pressa fram det, men jag tackar ändå för det sistasvaret. Överläggningen var härmed slutad. §11 Ang. utbildningen av hälsovårdsinspektörer Herr socialministern erhöU ordet för att besvaraherr Signeils (s) framstäUda interpeUation, nr 170, tUl herrjordbruksministern, och anförde; har frågat om jordbruksministernär beredd att medverka tUl en översyn av nuvarande utbUdnmg av hälsovårdsinspektörer- i såväl kvaUtativt som kvantitativt hänseende I samband med atthuvudmannaskapet för denna utbUdning överflyttas tiU statens naturvårdsverk.Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande. Med anledning härav får jaganföra följande. Genom beslut har jag tUlkaUat enutredning med uppdrag att verkstäUa en översyn avhälsovårdsinspektörsutbUdnlngen. Enligt vad jag inhämtat från utredningenkommer förslag om en utbyggd och fördjupad hälsovårdslnspektörsutbUdnlng attläggas fram . Därvid kommer hänsyn att tas tUl bl. a. den skärptahvsmedels- och mihöskyddslagstiftningen.Utredningen kommer också att redovisa en beräkning av det framtida behovet avhälsovårdsinepsktörer. Dessutom kommer utredningen att ta upp frågan omutbUdningens framtida organisation och förläggning. Hen (); Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min InterpeUation. Av svaret framgår att den av socialministern I januari1970 tUlsatta utredningen angående översyn av utbUdning avhälsovårdsinspektörer redan under nästkommande år kommer att lägga fram förslagom en utbyggd och fördjupad hälsovårdslnspektörsutbUdnlng, Efter denna redogörelsekan man vara helt nöjd med svaret, men låt mig ändock, herr talman, få göranågra korta kommentarer. Som framgår av min interpeUation är antaletutbildningsplatser I dagens läge mycket otUlfredsställande. Den lågautbUdningskapaciteten har resulterat i att många kommuner har brist påformellt kompetenta hälsovårdsinspektörer. Mot denna bakgrund och med vetskapom att den nya hvsmedelslagen skaU träda i kraft är detglädjande att höra att utredningen snart kommer med sitt förslag. Och jag är fastövertygad om att många kommuner hälsar detta besked med tiUfredsstäUelse. I min InterpeUation har jag även något berört de formellakrav som ställs på de sökande tUl de av kurserna för utbUdning av hälsovårdsinspektörer. För inträde tillFolkhälsans kurser krävs formeUt avgångsbetyg från teknisk fackskola eUerjämförUg teknisk utbUdning. Vissa grundläggande kunskaper i husbyggnadsteknikerfordras. Den som saknar dyhk kan exempelvis studera en för ändamålet sammanstäUdkonespondenskurs på vilken tentamen sker i institutets regi. Det rådandekonkurrensläget har emeUertid medfört en väsentUg höjning av Inträdeskraven.Sålunda krävs I praktiken avgångsbetyg från gymnasium ehermotsvarande. Jag tror att detta kan Innebära en viss faraför att man lätt faller för en övertro på enbart teoretiska kompetenskrav.Hänsyn bör även tas tiU de sökande som har en lång praktisk erfarenhet frånkommunalt arbete inom hälsovårdsnämnder eUer på annat sätt skaffat sigpraktiska erfarenheter. Det kan bl. a. vara genom sysselsättning inomhvsmedelsindustrl eUer likartat arbete. Jag hoppas därför att den avsocialministern nämnda utredningen kommer fram med förslag som gör det möjligtför dessa grapper att få vara med och konkunera om UtbUdningsplatser förhälsovårdsinspektörer . Efter dessa korta kommentarer, herr talman, har jag fördagen Inget mer att tlUägga tUl vad jag anfört i min mterpellation, men jagawaktar utredningen med stort intresse. Ang. utbildningen av hälsovårdsinspektörer Överläggningenvar härmed slutad. Nr 117 § 12 Föredrogs och hänvisadesKungl. Maj:ts proposition nr 137 tiU , , jordbruksutskottet. § 13 Föredrogs och hänvisades motionen nr 1508 tUl civUutskottet. § 14 Föredrogs, men bordlades åter justitieutskottetsbetänkanden nr 1622, försvarsutskottets betänkande nr 16,soclalförsäkringsutskottets betänkanden nr 3234, socialutskottets betänkandennr , kulturutskottets betänkanden nr 1921, trafikutskottets betänkandennr 21 och 22, näringsutskottets betänkanden nr 2833, inrikesutskottets betänkandennr samt civilutskottets betänkanden m 2025. § 15 Interpellation nr 190 ang. investeringsstödet tilljordbruket i norra Ordet lämnades på begäran tlU HerrÅNGSTRÖM (fp), som yttrade; Inom jordbrakspoUtlken har sedan lång tidtiUbaka tUlämpats särskUda regler för att stödja det norrländska jordbruket, Isamband med att rikthnjerna jordbrukspohtik fastställdes uttaladesockså att en betydande jordbruksproduktlon borde upprätthållas I ochatt statsmakterna med särskilda stödåtgärder borde garantera en sådanmålsättning. Skälen tUl detta stäUningstagande har bl. a. varit att man numeraär ense om att viss jordbruksproduktion 1 lämnar ett tiUfredsstäUanderesultat och att de samhäUsekonomiska och sociala verkningarna betyder mycketför landsändan. Stödet tUl det norrländska jordbruket är av gammalt datum.De vägar som statsmakten gått fram på i detta hänseende är genom direktprisstöd I skUda former, genom Indhekta stödåtgärder, t. ex. genom lägreslaktdjursavglfter, samt genom ohka stödformer tUl rationaliseringar. För attfå en grundhg översyn av de ohka stödformerna och anpassa dem tiU detmarknadsmässiga och sociala läge som näringen befmner sig i tUlkaUades år 1969en särskUd utredning, och det beslut som vårriksdagen fattade om stöd tiU detnonländska jordbruket är i huvudsak grundat på denna utrednings förslag. Som angavs I propositionen syftade beslut tUlatt bryta den nedåtgående trenden I produktionsutveckUngen för det norrländska jordbruket, att Intensifiera näringen i de områden av Nonland som har specieUt goda förutsättningar samt att med specieUa stödåtgärder stimulera jordbruket i det s. k. inlandsområdet, där sysselsättningsläget är synnerUgen ansträngt. De av beslutade stödåtgärderna har redan avsatt påtaghga resultat. Jordbrukarna i Nonland kan nu arbeta med en förbättrad lönsamhet, och Intresset att investera och satsa är ett helt annat än före beslutet. Bristen på andra arbetstUl fäUen i , särskUt kännbar i inlandet, gör också att aUt fler unga människor ser en framtid Inom jordbruket som ett reaUstiskt alternativ. 106 Detta Intresse bland de unga människoma är dock inte möjhgt att tUlvaratamed de utfärdade bestämmelserna för rationaUseringsstöd, om Nr 117 dettainte avser stora brukningsenheter eUer sammanläggningar tUl större Tisdaeenden enheter. Denna typ av rationahsering är begränsad endast tUl de stora 2november 1971 jordbruksbygdernaI Nonland, i övriga delar är den inte möjUg att ---------- genomföra.Men de många brukrungsenheterna och det stora flertalet som harjordbruksnäringen som bas för sin försöqnlng finns spridda över övriga delar avNorrland. Det begränsade Investeringsstödet skaU enhgt de utfärdadetUlämpnlngsföreskrifterna utgå endast om den huvudsakhga Inkomsten förbrukaren och hans famUj kommer från jord- och skogsbruket på den aktueUabrukningsenheten och därvid utgör ett tUlfredsstäUande försörj-nlngsunderlag.Den s. k. deltidsjordbrukaren som har arbeten vid sidan om jordbruket och där,i varje faU . Inkomsten från dessa arbeten är högre än från jordbruket,är utestängd från stödet. Denna begränsning upplevs som synnerUgen olyckhg idet sysselsättningsläge som är rådande I det nonländska inlandet, där aUatänkbara kombinationsmöjUgheter i fråga om arbeten måste prövas för att manskaU komma fram tUl en godtagbar försörjningsnivå. Denna typ av kombination avohka försörjningsvägar diskuteras också i den s. k. glesbygdsutredningen, menI det desperata sysselsättningsläge som råder i stora delar av ärsnabba åtgärder av nöden, och en stimulans tiU deltidsjordbrukaren skulle få enmycket god effekt. En annan typ av begränsning i Investeringsstödet är attdet endast kan utgå tiU nuvarande brukaren och hans famUj; det kan aUtså inteutgå till den nyetablering som en jordbrakarson eUer -dotter kan vUja göra.Denna begränsning gör att man åstadkommer en avgränsning för det norrländskajordbruket, och vid den nuvarande jordbrakargenerationens frånfäUe kommerjordbruksdriften i dessa områden också att upphöra. Den stora grupp ungamänniskor I som vänder sig tiU lantbruksnämnderna och annanarbetsrådgivnmg för att få en orientering om möjligheterna tUl en framtid Ijordbraket vittnar påtagligt om en omvärdering av yrket och är att betrakta somett hoppfuUt tecken på en levande landsbygd även i Nonland. Med begränsningenav Investeringsstödet, att Inte gäUa nyetableringar, är det dock Inte möjhgtatt ge den jordbrukslntresserade ungdomen ett gensvar. Av gjorda uttalandenfrån och ohka stathga myndigheter har också framgått,att den sysselsättning som jord- och skogsbruk kan ge de norrländska bygdernabetraktas som ytterligt värdefuU, Med stöd av det anförda anhåUer jag om kammarens tillståndatt stäUa föhande fråga tUl herr jordbruksministern: Är statsrådet beredd att snabbt ta upp tUl omprövningformerna för det begränsade investeringsstödet för det nonländska jordbruket,så att detta kan utgå tiU s. k. deltidsjordbmk och vid nyetableringar? Denna anhåUan bordlades. § 16Inteipellation nr 191 ang. lärares ställningstaganden i politiska Ordet lämnades på begäran tlU HenBERNDTSON I Linköpmg (vpk), som yttrade: Den Indoktrinering av borgerUg Ideologi ochsamhällssyn som förekommer i skolorna har belagts i flera analyser avläroböcker och läromedel. Efterkrigstidens historia skUdras t. ex. i flera avläroboksnämnden godkända böcker ensidigt ur västmaktssynpunkt. Genomgåendeskildras de sociaUstiska statema som diktaturer och de kapltahstiska staternasom demokratier. De sociahstiska länderna framstäUs ofta som expansionistiskamedan , som bedriver sitt folkmord I och vars underrättelsetjänststår bakom åtskilUga reaktionära mlUtärkupper, skildras som fredsälskande, I enlärobok ges t, ex, föhande förklaring tlU efterkrigstidens historia; "Förenta statema 'vann kriget men förlorade freden'.Amerikanerna förmådde inte hindra att lägga under sig stöne delenav . De förstod emeUertid, att mte kunde lämna denövriga världen åt sitt öde utan måste ta ledningen bland demokratierna, om mteSovjetunionen helt skuUe få övertaget. Därför hjälpte den amerikanskaregeringen länder att återuppbygga sitt näringshv och försvar.Också I satsade amerikanerna miharder dollar för att hjälpa landet på fötter,men där segrade kommunismen ändå." Årskurs 8, s, 199,) En sådan skUdring är mte bara ensidig utan dessutom iflera avseenden rent fakta\idrig. Den strider klart emot grandskolans läroplan,vari det sätts som målsättning; "Undervisningen skaU vara objektiv, dvs,sakhg och allsidig. Kravet på sakUghet mnebär först och främst, att endastuttalanden som bedöms vara sanna eller som har en hög grad av sannohkhet medtasi framstäUningen." Trots denna uttalade målsättning förekommer, under sken avobjektivitet, en rad läroböcker med en ensidig västmaktspropaganda eUerborgerUg ideologi. Inget fall är känt där en lärare har fåtttjänsteanmärkning därför att han underlåtit att, i aUsidlghetens namn,polemisera mot ensidigt undervisningsmaterial, som strider mot läroplanen,BorgerUg och proväst-Ug ensidighet räknas som det normala iskolunder-visnlngen. Den borgerhga Ideologins och den prokapltahstiskahistoriesynens dorrunans i läromedlen gör talet om ensidig "vänsterindoktrinering"I skolorna absurt. Något sådant är omöjhgt. Däremot kan en lärare med ensociahstisk grimdsyn bidra tlU aUsldlgheten genom sin undervisnmg och läraeleverna att Ifrågasätta och kritiskt granska den förhärskande ideologin. Dettatorde stå helt i samklang med läroplanens citerade målsättning. Men brytsden borgerhgt-ideologiska ensidigheten och undervisningen I verkhgmening görs aUsidlg, beskyUs lärare ofta för att bedriva poUtlsk propagandaoch anklagas för ensidighet. Sådana beskyllningar har t. o. m, gått sålångt att lärare, som eftersträvat en mot-vlkt mot den borgerhga 108 ideologin i sm under-visnhig, avlänsskohiämnden i tiUdelats Det som intresserar här är de principieUa aspektema.Lärarna anklagas för att de mför elevema avbrutit och gjort Invändningar emot en ° föredragshållaresom presenterat civilförsvaret, (En anklagelse som för ö-vrigtinte styrks med be-vls för att det som denne representant yttrat varitoförvithgt: tvärtom finns belagt att derme föredragshållare t, ex. förtalatnamngivna vapenvägrare osv.) En av dem anklagas för att ha uppehåUit sig förlänge vid avlägsna länder i sin undervisning, en annan för att ha ifrågasattkristna värderingar. De anklagas för att ha burit och sålt nålar som "angepohtisk tUlhörighet", tiU skolelever det är här fråga om märken medtexten "Med FNL för foUc", märken som bärs av personer med mycketskiftande pohtisk hemvist. Ett par av lärarna anklagas vidare för att ha angmtsina telefonnummer som "kontaktnummer" på ett flygblad, vars textbl. a, uppmanar folk att sätta upp det på skolor, arbetsplatser etc. På sådana grunder har lärare dömts för tjänstefel. Det aUvarligai saken är för det första att detta är uttryck för en tendens. Inte ett enstakafaU även om detta är det hittiUs mest groteska exemplet. För det andra har jufaUet en -viss prejudicerande betydelse. Med hänvisning tUl det anförda anhåUer jag om kammarenstiUstånd att tiU hen utbUdningsministern få stäUa föhande frågor: Hur ser statsrådet på lärares rätt att i anslutning tiU t.ex. föredrag i skola av utomstående uttrycka personUga åsikter? Anser utbUdningsmlnistem att lärare bör ha rätt att redovisaaltemativa synsätt tUl dem som läroböckema uttalar?