prot · FU09124 · 1971-12-31 00:00:00 — beslutade vi om Införandet av denpolitiska demokratin I vårt land. I en sådan situation borde samhället ha söktskydda sina och medborgarnas Intressen för missbruk från herremakten - för attanvända det gamla uttrycket - vilken har betraktat det som sin rätt att läggabeslag på tillgångar som för både samhäUet och den enskilde medborgaren harhaft livsavgörande värde. Det är t. ex. ganska märkhgt att uppleva att storaekonomiska intressenter utan protest från myndigheterna kan få kränkaexisterande rättigheter avseende användningen av mark. I kan detexempelvis inträffa att stora områden övergår till att bil bolagsmark, trotsalt marken har nyttjats och brukats av enskUda eher avsamfäUlghet. Jag har själv upplevt det underliga förhållandet att på tvåskär, vilka nytfiats och brukats av mina förfäder , ett bolaghelt plötsligt flyttar gränser, hugger ned skog m. m. Jag eller min släkt harvisserligen aldrig själva ägt dessa skär, men vi har haft nyttianderätten tilldem. behöver samhället överta huvuddelen av min nyttjanderätt och det ärkronan som rår om marken. Men det märkliga Inträffar att bolagets folk reserrunt och sätter upp nya gränsstolpar utan att någon myndighet ochpekar på de gamla gränsmärkena, som finns kvar. VI blir Ju väldigt upprörda, när nägon har gått In I enbank eller på ett postkontor och lagt beslag på en mihon. Men när någon heltenkelt tar I anspråk enormu markområden till egen , så Ingriper Interättsväsendet. Möjligen kan gärningsmannen få en medalj I stället. Alltsedan 1 700-talet har min släkt haft den nyttjanderättsom Jag talat om, men i och med att vi inte nyttiar marken till fullo så är detJu rimligt att även andra medborgare får tillgång till området och attsamhället utan kostnad övertar en del av nyttianderätten. visar det sig attett bolag kan tvinga människor alt skriva på kontrakt om upplåtelse av marken.Rättsväsendet träder Icke I funktion. Men samhället måste Ju bevaka sinäganderätt, ty den är förutsättningen för atl medborgarna ute I bygderna skallkunna hävda nyttjanderätten. Sådana här händelser inträffar runt om i vårt land. Numerabestämmer bankerna över bolagen, oeh det finns ingen särskild person utt gåtill attack mot. Jag har försökt följa rättsutvecklingen på det här området400-500 år tillbaka. Det märkliga är att tillämpningen från olika myndigheterär det väsentliga. Med min motion har Jag velat framhålla alt samhället måstege våra grundlagar en reell Innebörd. Jag anser att man skall ha respekt förSveriges grundlagar och följa de regler som där föreskrivs för hur ettförfarande skall ändras. Man kun lycka om en lag eller Inte, men det heter juatt vi skall respektera lag till dess lag blir ändrad. Måhända kangrundlagberedningen komma fram till en ordning som pä ett bättre sätt än dennuvarande ger slöd tor uppfattningen att lag oeh rätt skall gälla oekså för deekonomiskt svaga även i fråga om sakrätter. De stora markområden som är sä väsentliga för t.ex. byggenskapen oeh för fritidsändamål - utefter stränderna oeh på andra håll behöver samhället .självt ha tillgäng till. Då är del självklart attgamla nylljanderälter, som jag exempelvis kunnat hu inom min släkt, måste vikaför hänsynen lill dem som äger det hela oeh alt vi inte konstruerar etträttstänkande som inte har någon som helst grund, om man försöker följarättshistorien i detta sammanhang. Likhet inför lagen nt m. Utskottet har mera tänkt på hur kommande grundlag skahutformas. Jag hade önskat atl själv skulle säga Ifrån att man I dettasammanhang skall beakta de värden som grundlagen skulle skydda för allamedborgare och samhället och som har vida större betydelse än förr.Tyvärr har man inte gjort det. Utskottet har bara sagt att man skall försöka utformaen grundlag som för framtiden skulle ge bättre uttryck åt detta. Jag vet Inte om man av utskottets skrivning kan förväntaatt själv på ett annat sätt skall se till att inte bara lagensparagrafer bättre skall utformas utan jämväl att lagens anda och Innehåll vidtillämpningen skall komma tUl uttryck. Jag har Ingen möjlighet att ställa någotyrkande, men eftersom jag har haft tUlfälle att följa mycket grava ochbesvärliga rättsfall I olika delar av vårt land skulle jag bara vilja vädja Ivatie fall till regeringen att vi får ett förfarande som inte Innebär, att etträttsförhållande som påtalades för tre nu på ett automatisktsätt löses genom att ålder, sjukllghet och död gallrar ut dem, vilkas rätt harkränkts. Jag skulle kunna anföra ganska upprörande fall I detta sammanhang, menjag förutsätter, herr talman, att grundlagberedningen av skall beakta deolika synpunkterna och även se till att vad som tagits från samhället ochenskilda om möjligt skall återställas. Det fanns, herr talman, en gång I Baltlcum en gravsten,kring vilken aUa krigsinvalider från samlades till enceremoni, detta var 1935. Då sade man ungefär så här till ett visst land: Givtillbaka det du tagit! Det är anledning såväl för allmogen I vårt land som församhället att till vissa Intressen säga: Giv tUlbaka det du tagit! Överläggningen var härmed slutad. § 16 Det statliga remissväsendet Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 53 i anledning av motion om det statliga remissväsendet. 1 detta betänkande behandladesmotionen 1971:86 av m. fl. (fp), vari under punkt 7 yrkats, attriksdagen i skrivelse tUl Kungl. Maj:t hemställde att en aktueU vetenskapligkartläggning gjordes av det stadiga remissväsendets principer och praxis. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen 1971:86såvitt avsåg hemställan under punkt 7. Reservation hade avgivits av herrar () ochNorrby I (fp), vilka ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1971:86, såvittavsåg hemställan under punkt 7, I skrivelse tUl Kungl, Maj:t hemställde atten aktuell vetenskapligkartläggning gjordes av det statliga remissväsendets principer och praxis. Om man tar en blomma ur en välkomponeradblombukett kan den se htet ensam och övergiven ut. Om buketten har stått längekanske den enskilda blomman har mist sin fräschör. partimotion nr86 vid årets riksdag kan liknas vid en blombukett, väl sammansatt, där de olikaIngående delarna kompletterar varandra, Behandllngsordnlngen I göremellertid att helheten inte har kommit fram men väl de olika delarna medalla deras fördelar och principiellt tungt vägande argument. När vi nu skaU ta ställning till en av de sista blommornai buketten är det risk för att den har mist sin fräschör, dvs,blivit inaktueU. En ytlig betraktelse ger också det Intrycket när det gällerdet ärende som vi nu har att behandla. Men om man sätter sig In I det krav somställts I motionen 86 på en vetenskaplig kartläggning av det statligaremissväsendets principer och praxis ser man att det faktiskt har vunnit istyrka. har två viktiga åtgärder vidtagits för att utvecklaoch rationalisera remissväsendet. Dels har tagit enförvaltningsrättsreform, dels har revisorer efter vederbörUgutredning, remitterad till en lång rad statliga remissinstanser, föreslagitKungl. Maj:t åtgärder för en rationalisering av remissväsendet. I båda faUenhar vi att göra med kvantitativa åtgärder. Motionens krav på kvalitativaåtgärder blir därmed så mycket angelägnare. Remissförfarandet har Ju genom de här två undersökningarnagivits en kvantitativ belysning. Man talar om formerna för remissväsendet, hurmycket tid det kräver, hur mycket det kostar osv. Man har också begränsat sigtUl de statliga remissinstanserna och Inte tagit upp remissinstanser utanförstatsförvaltningen. Det väsentliga kravet på denna punkt i motionen 86 är attåstadkomma en kvalitativ analys I form av en förutsättningslös vetenskapligkartläggning av remissverksamheten. Det kravet är alltså Inte tillgodosett.Däremot har man aktualiserat en kvantitativt inriktad rationalisering avremissväsendet. Och rationaliserar man remissväsendet effektivt riskerar manatt så att säga slänga ut barnet med badvattnet, dvs, rationalisera bortväsentliga, bärande, kvalitativa principer I remissväsendet I dess nuvarandeform. Att reformera remissväsendet utan en föregående analys avde remissinstanser som finns utanför statsförvaltningen tycker jag också är attgå för snabbt fram. Den rationalisering av remissväsendet som riksdagensrevisorer har föreslagit I sin framställning tUl Kungl. MaJ:t måste bygga påden bredare undersökning som krävs I motionen. Det är odiskutabelt så att remissväsendet är ett centraltInslag I beredningen av samhällsfrågor av olika typer. Man kan här rentparentetiskt notera att det då också är angeläget att remissvar redovisasutförligt och på ett rättvisande sätt I regeringspropositionen, men det är enfråga som vi får anledning att återkomma till I ett annat sammanhang. Denviktiga frågan om hur exempelvis statliga Instanser och remissinstanser utomstatsförvaltningen behandlar remitterade skrivelser och utredningar är intebesvarad med de utredningar som är redovisade. Det finns en rad frågor som kan göras. Hur ofta ställersig t. ex. en tung med bara några få kommentarer bakom enviss I utredning presenterad lösning som man får på remiss? Hur har man berettfrågan inom remissinstansen? Hur många personer Inom remissinstansen stårbakom de bedömningar som görs I remissvaret? Hur stor vikt fäster man vidavgivandet av remissvar? Hur bereder man Inom en statlig institution svaret påen viktig remiss? Hur kommer man fram till ett remissyttrande, som kanskeständigt åberopas när likartade ärenden senare dyker upp? Har man fått en bredbelysning av de problem som det remitterade ärendet avser? Det kan också Ifrågasättas om man Inte nöter utremissväsendet genom att remittera för ofta och ge för korta remisstider. Detär så att säga den kvantitativa aspekten som här leder till kvalitativaeffekter. Det är alldeles klart att många Instanser anser besvarandet avremisser som en betungande arbetsuppgift, men att bara helt rått göra enrationalisering som avser en lättnad av arbetsbördan kan ju Innebära att manInte längre bibehåller remissväsendet som det väsentliga Instrument det är.Risken finns att principiellt väsentliga delar I remissväsendet rationaliserasbort i administrativt syfte. Motiven för den i motionen begärda undersökningen hårväxtI styrka sedan motionen väcktes, vilket Ju är något överraskande när man läservad utskottet säger I sitt betänkande. Men det är det ytliga betraktandet somger det resultat som utskottet har kommit fram till. En mer djupgående analysav den här viktiga frågeställningen visar att kartlägg-nlngskravet har vunnit istyrka, och därför, herr talman, yrkar jag bifall till den reservatlon som herrNelander och jag själv har fogat till betänkande nr 53. 1detta anförande Instämde (). HenADAMSSON (s): Jag skall Inte försöka göra någonkarakteristik av demokratlmotlon. En sådan har redan gjorts av denföregående talaren, som sade att motionen var en blombukett. Det tycker Jag kanvara en riktig bUd av denna motion; den är til lyst, och I en blombukett kandet befinna sig olika sorters växter, t. o. m. sådana med taggar, och Iblandsådana som bränns. påstod att buketten höll på attvissna, och man har väl närmast att uppfatta hans anförande som en skvättvatten för att den så här på slutet skulle blomma upp I debatten. Det kan Inte förnekas att den här frågan om remissväsendethar varit föremål för mycket stor uppmärksamhet från sida. Jag kanerinra om att lämnade enredogörelse till kamrar I samband med sitt dechargebetänkande, därvi mycket Ingående redovisade våra synpunkter på de här tingen. Konstitutionsutskottetkommer Inte att släppa den uppmärksam- Detfinns alltid skäl att vara vaksam här. Det är riktigt som sade att sedan motionenväcktes har det hänt ytterhgare saker. Den nya förvaltningslagen, somträder I kraft , har beslutats av . Den innehållerting som är beaktansvärda I de här sammanhangen. revisorer har såsent som gjort en framställning till Kungl. MaJ:t om enöversyn av remissväsendet. VI har velat avvakta vad Kungl. Maj:t gör Ianledning av denna skrivelse. I det sammanhanget behöver man ju Inte vara såpessimistisk att man inte tror att även den s. k. kvahtativa sidan avremissväsendet blir uppmärksammad. Jag föreställer mig att också den frågankommer att beaktas av Kungl. Maj:t vid handläggningen av ärendet. När Jag läser folkpartimotionen kan jag Inte frigöra migfrån känslan av att man tror att man med remissväsendet skall kunna kartläggahela den svenska opinionen I olika frågor - man vill bl. a. ha reda på hurmånga som står bakom remissyttrandena. Detta anser jag vara en politikernasuppgift. Det viktigaste med remissyttrandena är deras kvaUtet och att derassynpunkter kommer fram och blir belysta vid behandlingen. Politikernas uppgiftbör ju vara att sedan göra en bedömning utifrån en vidare aspekt, dvs. med sinkännedom om den breda allmänhetens uppfattning i dessa frågor. Jag tycker nog att på detta områdefäst uppmärksamhet på väsentliga ting, framför allt . VIfår väl nu avvakta och se vad som kommer ut av den framställning somriksdagsrevisorerna har gjort till Kungl. MaJ:t, och vi har kanske anledningatt därefter återkomma tUl dessa frågor. Med det anförda ber Jag att få yrka bifall tillkonstitutionsutskottets hemställan. Hen NORRBYI (fp); Hur man upplever en blombukett beror minstlika mycket på den som betraktar blombuketten som på buketten själv. Om den somser en bukett av viktiga förslag för att förstärka den svenska demokratin Intehar känsla för förslagens valör, då ser han den naturligtvis som taggar ochbrännässlor. Men om man studerar purtlmotlon nr 86 kan man lugntkonstatera alt den Innehåller vackra exempel på hur man kan föra den svenskademokratin framåt. Punkten om remissväsendet är där en punkt bland många.Plockar man loss den ur sltl större sammanhang, verkar den kanske litet ensam.Men när man fördjupar analysen visar det sig atl där finns åtskilligt som ärväsentligt om det torde vi kunna vara överens. Vad Jag har pekat på är att den framställning till Kungl.Maj:t som revisorer har gjort belyser den kvantitativa aspekten. Jagkan påvisa det genom att citera några avsnitt. Så här säger revisorerna bl. a.I skrivelsen till Kungl. MaJ:t: "Syftet med undersökningen har varit attförsöka fastställa dels den arbetsbelastning och därmed de kostnader somremissförfarandet vållar myndigheterna, dels möjligheterna att rationaliseraformerna för denna verksamhet."' Granskningspromemorian innebär ellförslag till rationalisering av remissväsendet, och man talar om atl den skallomfatta den egentliga statsförvaltningen. Man rör sig här alltså medkvantitativa termer. Vad vi ser som väsentligt är hur remissyttrandena kommerfram, hur man arbetar sig fram tUl de ställningstaganden som görs Iremissvaren. Det är ju av utomordentUg betydelse för att vi politiker skallutvärdera sammanställningar av remissyttranden. Risken är att man föratt fortsätta bildspråket - inte ser skogen för bara träd. Man ser alltså Intede väsentliga principerna I remissväsendet därför att det kvantitativt harblivit för omfattande. Remissväsendet är enligt vår mening en alltför viktigdel av det svenska samhällets funktion för att man skall kunna rationaliseradet med förbigående av de kvahtativa aspekterna. Jag vidhåller mitt yrkande. Hen (): Jag vill Inte säga att Intefolkpartiets blombukett kunde te sig både vacker och välkomponerad. Men somgammal trädgårdsmästare vågar jag hävda att man kan göra en vacker bukett medganska enkla blommor, om man har tillräcklig fantasi. De kan vara ganskaanspråkslösa och ändå ge ett väldigt vackert helhetsintryck. Men det vi har att behandla är en enskild blomma Idenna stora bukett, och medgav ju att den hade mistsin fräschör och höll på att vissna. Jag vill bara ha sagt att det var Inte jagsom använde denna bild; gjorde det själv, och jag tyckte den varrättvisande I det här sammanhanget. Sedan är jag alldeles överens med när hansäger att remisserna kan bli för omfattande ur kvantitativa synpunkter.Personligen är jag ganska stark motståndare till onödiga remisser. som vill ha In en remiss får alltid överväga huruvida det ärnågonting att vinna på att vederbörande skall yttra sig över ett förslag. Påden punkten tror Jag Inte vi har några delade meningar. Hen (fp): I mitt första Inlägg framhöll Jag att vid enytlig betraktelse kan den här blomman synas ha mist sin fräschör. För herrAdamsson har blomman mist sin fräschör - han har alltså gjort sig skyldig tUlen ytlig betraktelse. Vad vi kräver är en mer djupgående analys av den härviktiga frågan. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den somvill att kammaren bifaller hemställan i betänkandet nr53 röstar Ja, den det ej vill röstar nej. vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar och . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposltionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Lagstiftning angående ideella föreningar § 17 Lagstiftning angående ideella föreningar Föredrogs lagutskottets betänkandenr 14 I anledning av motion om lagstiftning angående Ideella föreningar. Det är klart att mina medmotionäreroch jag känner stark besvikelse över att man I utskottet Inte har kunnat fattaett positivt beslut rörande vårt motionsyrkande om en utredning angåendeIdeella föreningar. Detta är ett gammalt ärende, som åtskilliga gånger tidigarehar varit föremål för behandling. behandlades för förstagången ett betänkande om lagförslag rörande Ideella föreningar, och ett pargånger har lagförslag I ärendet fallit i på grund av att de bådakamrarna fattat olika beslut. Det sägs att svenskarna är ett ovanligt starktförenlngsorganlserat folk. Uppenbart är även att vi har ett behov avgrundläggande normer för hur de IdeeUa föreningarna här I landet skall bedrivasin verksamhet. De flesta av remissinstanserna har dock avstått från att tyckaså. Det är egentligen bara I som har instämt I vårtförslag att utreda frågan om lagstiftning för de ideella föreningarna. Det händer i själva verket ofta att medlemmar av Ideellaföreningar finner sina Intressen på olika sätt förtrampade, och det hadesäkerligen förekommit många fler överklaganden vid domstolarna, om det Intehade varit så besvärligt att beträda den vägen. De flesta av dem som tycker sigha blivit Illa behandlade i en förening lämnar bara föreningen. De går Intevidare med ärendet för att tillkämpa sig sin rätt. Därför är det Inte riktigtsom några remissinstanser påstår, att denna sak är lätt ordnad genom att mangår vidare med frågan till domstolarna. Som ärendet nu liggertill har jag Inget yrkande utan beklagar bara att utskottet har yrkat avslag påvår motion. Jag hoppas att tiden skall verka för en ändradInställning I denna fråga här I . HenWIKLUND I (fp): Eftersom motionärernas talesman något yrkande skuUe det väl egentligen inte vara erforderligt att gåupp I denna Upplysn ingsverk-samhet angående de handikappades problem,m. talarstoloch motivera utskottets ställningstagande. Jag är .äjälv sedan ganska mänga år starkt engagerad Iolika former av ideeUt föreningsarbete och alltså Inte utan erfarenhet avsådant arbete. Jag tycker att det på något sätt ligger I de Ideellaföreningarnas natur att de skall få arbeta under största möjliga frihet. Jaghar därför mycket svårt att förstå lämpligheten av att vi egentligen på någonpunkt i deras verksamhet här i skall ge oss på en särskildlagstiftning. Därtill kommer att, som även motionären självkonstaterade, de flesta remissinstanserna har avstyrkt motionen, och det ärmycket tunga sådana Instanser som har gjort det - Jag tänker på LO, , , frikyrkoråd,och Svenska röda korset. Samtliga dessa avstyrkersom sagt. Jag tycker att det under sådana omständigheter är rättnaturligt att utskottet har kommit tiU slutsatsen att yrka avslag på motionen. Jag yrkarmed detta bifall tUl utskottets betänkande. Överläggningen var härmed slutad. § 18 Föredrogs betänkanden; Nr 16 I anledning av Kungl. Maj:ts proposition med förslagtill lag om Internationella rättsförhållanden rörande adoption m. m. Nr 17 I anledning av motion om införande av s.k.promUleregler inom sjötrafiken Nr 35 I anledning av motion om översyn av pensionsregiernaför handikappade, m. m. Kammaren biföll vad utskotten I dessa betänkandenhemställt. § 19 Upplysningsverksamhet angående de handikappades problem, m, m. Föredrogs socialutskottetsbelänkande nr 32 I anledning uv motioner om upplysningsverksamhet angående dehandikappades problem, m. m. I detta betänkande behandlades 1) motionen1971:483 av m.fl. (s), vari yrkats att I skrivelse tillKungl. MaJ:t skulle anhålla att ålgärder vidtogs I syfte att hos en bredallmänhet sprida upplysning om de handikappades situation i enlighet med vad Imotionen anförts, 2) motionen 197 1:948 av m.fl. (m). A. attriksdagen skulle avslå motionen 1971:483, B. attriksdagen skulle avslå motionen 1971:948. Hen (): Det är riktigt, som socialutskottet Iföreliggande betänkande anför, att det sedan motionen 483 skrevs harhänt en del på det område som motionen berör. Frågan är dock om det som hänt ärtiUräckligt. Det anser ett enhäUigt utskott, sedan man uttalat att man helt ochfullt delar motionärens uppfattning. Jag är Inte helt ense med utskottet I dessslutledning. Jag tror att man I utskottet vid behandlingen av motionen varitInförstådd med att motionens syfte helt hgger på det psykologiska planet. Detkan också sägas att motionen handlar om Information och uppfostran, kanske enuppfostran framför allt genom föräldrar, skola och ungdomsorganisationer. Dennauppfostran kan I sin tur leda till förtjänstfulla beteenden I andra sammanhangoeh I andra situationer än motionen anför. För att få olika gruppers och enskildas uppmärksamhetInriktad på något konkret I denna sak fordras Information. Denna Informationhar jag svårt att tänka mig genomförd på annat sätt än centralt. Informationenmåste ges genom våra olika massmedia, och den måste vara kontinuerlig.Resultatet av sporadiska aktioner kan Inte bh mycket annat än sporadiskareaktioner I detta fall, och därmed uppnår man Inte det syfte som motionärenavser på lång sikt. Att åstadkomma en attitydförändring hos oss människor ärett arbete på lång sikt. Ett uppfostrlngs-arbete kan väl aldrig anses avslutat.Det är därför som vi i motionen nämner , ,handikapporganisationerna osv. som I detta hänseende berörda organ. Men visäger också I motionen att detta får undersökas Innan en verksamhet kommer igång. Det är säkert Inte fråga om mycket pengar I detta fall,utan fastmer att uttalar en mening genom en skrivelse till Kungl.Maj:t. Och det är detta Jag tycker är viktigt. Tror utskottet att man kan nå lika mycket med attfullfölja det som påbötiats och sedan motionen skrevs dels medläns- och kommunhandikappråd, dels med den referensgrupp som sedan halvårsskiftetär knuten tUl - är det bra. Jag är dock tveksam ochförutsätter att man når bättre resultat med det syfte och den Inriktning sommotionen 483 har. Därföryrkar Jag bifall till motionen. Upplysn ingsverk-samhet angående de handikappades problem,m. FruERIKSSON I (s): Jag skall Inte yttra mig om motionerna utanbara göra några kommentarer till betänkandet. Jag är glad för att tonen I betänkandet är helt fri frånnedlåtenhet och beskäftighet. Det är ett framsteg; det har faktiskt blivit ettannat sätt att möta handikappade , och man talar om dem med ettannat språk än man gjorde . Men kanske ändå utskottsbetänkandet målarverkligheten htet väl hus. Det är klart att man Inte kan vänta att jämlikheten mellanhandikappade och människor, som Inte anser sig vara handikappade, skallvara fullständig. Det går Inte på en gång. VI har nått stora framgångar I värtland. Jag vågar påstå, att de handikappade inte i något annat land har en sågod ställning som I vårt land. Upplysningsverksamhet angående de handikappades problem,m.