prot · FU0994 · 1971-12-31 00:00:00 — Regeringen föreslår att regleringen slopas förlokaler, vilket reglering m m. utskottsmajoriteten inte velat godta även omman vUl gå med på en kraftig uppmjukning. Regeringen och utskottsmajoriteten äröverens om fortsatt regional avveckling. När det gäUer hyresprissättningenföresläs att den genereUa hyresprissättningen slopas och att man i ställetövergår tiU en hyresprissättning grundad på överenskommelse meUan hyresmarknadensparter, varvid man för in bruksvärdehyror i hyresregleringslagen. Det är väl ioch för sig riktigt att använda beteckningen generell hyresprissättning. Ireahteten har den aldrig fungerat på annat sätt än att den lett tUl kraftigaoch ofta återkommande genereUa hyreshöjningar. Partsöverenskommelser torde irealiteten inte komma att handla om något annat än kraftiga hyreshöjningar. Den stora bristen i hyreslagstiftningen finns inte ihyresregleringen utan i den allmänna hy reslagen. Denna lag innehållerväsentliga förbättringar jämfört med den äldre lagen när det gäUer sådanafrågor som besittningsskydd och bytesrätt. Men vad som är väsentligt i dettasammanhang är hyreslagens prissättningsparagraf, 48 § med bruksvärderegeln ochde motiv för hyresprissättningen som hgger tih grund för denna paragraf. Den nya hyreslagen som trädde i kraft harsom uttalad målsättning en övergång tUl marknadshyror. På bristorternaföreslogs visserligen i motiven för hyreslagen en spärregel, men denna är såkonstruerad att den inte innehåller några garantier mot mycket kraftigahyreshöjningar i det äldre privata fastighetsbeståndet. Jämförelseprövningenmed det äldre privata fastighetsbeståndet skall enligt hyreslagens motiv ske såatt man utgår från lägenheternas bruksvärde och därefter gör jämförelser medhyrorna i nyproduktionen i allmännyttiga företag, men mte vilka aUmännyttigabostadsföretag som helst. Jämförelseprövningen sker med tillämpning avbruksvärderegeln med nyproduktionens hyror. Det är detta som är hyreslagens kärna när det gäUerhyresprissättning. Det talas I förarbetena till hyreslagen ymnigt om att de aUmännyttiga företagen är många och att de står för en aUt större del av nyproduktio nen. Samma argumentation återkommer i den nu aktuella propositionen om hyresregleringslagen. Antalet allmännyttiga företag sägs utgöra en garanti mot oskäliga hyreshöjningar vid jämförelseprövning, men det är inte antalet lägenheter i aUmännyttiga företag som är avgörande för hur prisledande de blir. Det är i stället hyresnivån vid nyproduktionen som avgör detta. Hyresnivån var mycket hög och i snabbt stigande när hyreslagen tUlkom. har vi sådana rekordhyror i nyproduktionen, även i aUmännyttiga företag, att man på många håll har svårt att avyttra de lägenheter som produceras. Låg- och medelinkomsttagare kan, trots statliga och kommunala bostadstiUägg, bara hyra de nyproducerade lägenheterna med mycket stora uppoffringar. Många måste därutöver 149 Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. anlitasocialvården för att kunna behåUa en modern och rymlig bostad. Mot den bakgrunden är det som regeringen föreslår och somutskottsmajoriteten accepterat mycket oroande. Det gäller samtliga förslag ipropositionen, även om majoriteten i utskottet inte vill slopa utan endastuppmjuka hyresregleringen när det gäller lokaler. Jag vill först ta upp frågan om slopande avhyresregleringen för fastigheter färdigställda . Det märkhga ochcyniska är motivet tUl att slopa regleringen för dessa årgångar. Motivet är vUl slopa hyresregleringen för att få erfarenheter av hur hyreslagensbestämmelser om bruksvärdehyror fungerar. I den allmänna debatten, ipropositionen och i utskottsbetänkandet återkommer gång på gång det argumentetatt man Inte vet hur bruksvärderegeln fungerar. Det vet man naturligtvis Inte Idetalj, i kronor och ören, men det är inte det saken gäUer. Vad man vet är attdet finns en hyressättningsparagraf, 48 § i hyreslagen, och motiven bakom dennaparagraf är heUer inte okända. För fastigheter färdigstäUda skaUhyresprissättningen, om utskottsmajoriteten vinner, ske enUgt hyreslagensbestämmelser om bruksvärde och i jämförelse med rekordhyrorna i nyproduktionen.Även om man gör undantag för enstaka topphyror handlar det om att jämförahyrorna i något mer än lägenheter med nyproduktionens hyror ochdessa nalkas i exempelvis i rask takt perkvadratmeter; i många fall ligger de högre. Det handlar här om hyrorna iaUmännyttiga företag med vUka jämförelsen skah ske. SkUlnaden i utrustningsstandard meUan fastigheterfärdigstäUda och lägenheterna inyproduktionen är inte särskUt stor, men hyrorna ligger väsentligt lägre i deförra. Här utsätter man medvetet tiotusentals hyresgäster för risken avbetydande hyreshöjningar som man för en skendebatt om att man intevet något om vilka resultat denna medvetna hyreshöjningspohtik leder till. Detriktiga vore väl I stället att ändra hyreslagens hyressättningsparagraf ochmotiven för denna samt att vidta åtgärder för att pressa ned rekordhyrorna inyproduktionen. Vi vänder oss mycket bestämt mot slopande av hyresregleringenför dessa årgångar. Sedan föreligger ett specialproblem för privatafastigheter färdigstäUda , i vilka hyran ännu inte ärfastställd. Många hyresgäster i sådana fastigheter, enligt uppgift avordföranden i över 4 000 hyresgäster enbart iStockholm, hotas nu av betydande retroaktiva hyreshöjningar, som skah betalasför tUlbaka i tiden. Det är orimligt. Vi har i vår motion föreslagiten spärregel att träda i kraft redan den 1 juh , som innebär att hyran idessa fastigheter inte skulle få fastställas tUl högre belopp än om de hadevarit stathgt belånade. Mot detta förslag har rests den invändningen att maninte kan genomföra en retroaktiv lagstiftning. Det är ett mycket märkligt ochavslöjande resonemang. Man kan genomföra hur mycket retroaktiv lagstiftning somhelst om den gynnar de privata fastighetsägarna och höjer hyrorna, men man kaninte genomföra en retroaktiv lagstiftning som gagnar hyresgästerna. Vad ärhela lagstiftningen om bruksvärdehyror om inte en retroaktiv lagstiftningdär privata fastighetsägare i efterhand skah tUlgodogöra sig extravinster påhyresgästernas bekostnad på grund av att lägenheternas bruksvärde ökat genomkommunernas insatser? har vi ju en statsminister som påstår att politik äratt viha, men den regering han leder vill i det här avseendet inte medverka tUlandra viheyttringar än sådana som höjer hyrorna I efterhand. Några förslag omåtgärder som syftar tUl att pressa ner rekordhyrorna i nyproduktionen är maninte beredd att vare sig acceptera eller lägga fram. Så några ord om lokalerna. Regeringen föreslår att manhelt slopar hyresregleringen för lokalerna. Utskottets majoritet viU inte gå sålångt utan nöjer sig med att bibehåUa den, dock med betydande försämringarjämfört med nuläget. Regeringen motiverar sitt förslag med att det inte finnsnågon påtaghg brist på lokaler ens i storstadsområdenas centrala delar.Detsamma var här inne på. Jag vet inte om regeringens ledamöter och hört talas om smygkontoriseringen I . Den snabba legala kontoriseringenoch smygkontoriseringen är väl om något ett uttryck för den mycket stora bristpå lokaler som finns i storstädernas centrala delar, inte minst iStorstockholm. Här bygger man upp en storstadsstruktur där allting skaUstråla ihop i ett enda dominerande city. Innerstaden skah vara det centralaarbetsplatsområdet, och detta skapar en enorm efterfrågan på lokaler. Sedankommer man och säger att det inte finns någon påtaglig brist på lokaler. I debatten och även i motionerna, där man yrkar på atthyresregleringen skaU bibehållas för lokalerna, har man främst uppehålUt risken för att hyresvärdarna skall vältra över kostnader, som de inte kanta ut på bostäderna, på lokalerna. Justitieministern hävdar att hyresprissättningenpå lokaler och bostäder är helt skild och att det därför inte finns någon sådanrisk. Det är aUdeles uppenbart att den risken finns. Men även om det inte blir fråga om att en hyresvärd vUlkompensera en enligt hans mening bristande inkomst på bostadslägenheterna medatt ta ut högre lokalkostnader, så finns ju den mycket stora risken atthyresvärden vUl skaffa sig extrainkomster på lokalerna. Fastighetsägarna vetatt det finns en betydande efterfrågan på centralt belägna lokaler och att detfinns många som är villiga att betala överpriserna. De som kommer att drabbas är i första hand affärsldkareoch hantverkare med mycket blygsamma inkomster, människor som dessutom oftakommit upp i den åldern att de har svårt att skaffa sig annat arbete, om de bUrav med sin arbetslokal. Sedan rimmar ju det här resonemanget väldigt dåligt medde diskussioner som förs om en närhetsservice, som alla uttalat sig mycketvälvUligt om. Regeringen vUl uppenbarligen genom slopande avhyresregleringen på lokaler befordra en ändå snabbare kapitalistiskstrukturrationalisering där de stora kapitalstarka företagen tar över även pålokalhyresmarknaden. Hyresregleringen för lokaler bör bibehållas oförändrad.Det finns ingen anledning att vid bibehållande göra den uppmjukning somutskottsmajoriteten föreslår. Det principieUt nya i förslaget tiU hyresregleringslag ärgmnderna för prissättningen, Enhgt vår mening är det avgörande inte vUka som Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. Nr 94 faststäUer hyrorna - om detta skergenom statliga myndigheter eUer ~, j j genom partsöverenskommelser - det avgörande är påvUka grunder -, 1071 hyresprissättningen sker. Härkan vi inte acceptera regeringens och ------------------- utskottsmajoritetens grundläggande förslag. Detta innebär inte bara att Fortsattgiltighet nian ersätter den nuvarande genereUa hyresprissättningen eUer rättare av lagen om hyres- sagt generella hyreshöjningar med överenskommelser meUanpartsorgani- reglering m. m. sationerna. Vad som är avgörande äratt dessa överenskommelser grundas inte barapå fastigheternas kostnader utan också på en bruksvärdering, GenereUahyreshöjningar ersätts med höjningar enligt schablonregler som parterna kommeröverens om. Men schablonregler är i princip detsamma som genereUahyreshöjningar. Propositionen är här oerhört mångtydig. Det finnsingenting som klart säger ut på vUka grunder hyresprissättningensbruksvärdering och överenskommelser skall ske. Det principieUt nya är att man ihyresregleringslagen överför hyreslagens bestämmelser om bruksvärderegeln,varigenom man tydhgen hoppas på att med en mjukare metod få en övergång tUlhyreslagen, när hyresregleringen skall slopas. Utskottet har inte velat vara med om vårt förslag attriksdagen hos Kungl. skall hemstäUa om en snabb översyn av och förslag tUländring av 48 § i hyreslagen utan nöjer sig med att hänvisa till att man harbegränsade erfarenheter av hyreslagen och att frågan kommer att belysas i denöversyn som skall ske med anledning av en framställning från . Utskottet har inhämtat och redovisar på s. 9 i betänkandet attregeringen genom en enkät hos olika myndigheter och organisationer inlettförberedelser för en översyn av förfarandet i hyrestvister ochhyreslagstiftningen i övrigt. Ordföranden i har gång på gång,bl, a, vid sitt besök i civilutskottet, hävdat att regeringen håller på med enöversyn, vilken senast tih nästa vårriksdag skah innebära förslag tUl riksdagenom förbättringar av hyreslagen, bl, a, av den omstridda 48 §, I utskottet hardet upplysts om att det är en illusion att tro att detta skaU medhinnas tUl nästavårriksdag, I ett anförande inför fullmäktige med iStor-Stockholm, som jag själv bevistade, uttryckte justitieministern denförhoppningen att han skulle sitta kvar , så att han kundepåverka frågan då tidpunkten för förlängning av hyresregleringen löper ut ,Det är ju inte precis den takt som Hyresgästernas riksförbunds ordförande far land och rike runt och utlovar. Varken i propositionen eller i utskottsbetänkandet finnsdet några utfästelser om tidpunkten för ändring av hyreslagen, än mindre någrauttalanden, om i vilken riktning dessa förändringar skaU gå. Det helt avgörandeär ändringen av 48 §, Hur den verkar och hur den är avsedd att verka framgårklart av motivuttalandena tUl denna hyreslagens hyressättningsparagraf.Riksdagen bör därför göra ett klart uttalande i den riktning vi föreslagit. Men iavvaktan på att vi får en sådan översyn av hyreslagen är det nödvändigt att skriva in spärrar mot bruksvärdehyror i hyresreglerings lagen. Det är ju intressant att notera de borgerliga partiernas reaktion på 152 förslaget tUl hyresregleringslag, ivilket föreslås övergång till bruksvärde- hyror, låtvara att man inte går Uka långt som i den aUmänna hyreslagen. I den reservation, som undertecknats av folk- ochcenterpartisterna i Tisdaeen den utskottet, noteras att det nu framlagda förslaget tUl ändringar i 25 mai 1971 hyresreglerlngslagen medger en smidig övergång tUl jämförelsehyror, -- varmed man uppenbarligen avser jämförelsehyror enligt hyreslagens Fortsattgiltighet motiv och hyressättningsparagraf. av lagen om hyres- Från borgerligt håll och från fastighetsägarna samt tyvärräven från reglering m. m. hyresgästhåU har man drivit tesen om hyresutiämning.De borgerhga partierna har hävdat och fortsätter envist att hävda att man fårfler lediga lägenheter och att man skapar större rättvisa meUan hyresgästernagenom att helt slopa hyresregleringen och låta tUlgång och efterfrågan bestämmahyrorna. Men det återstår fortfarande för dem att förklara på vUketsätt hyresgästerna i de rekorddyra lägenheterna I nyproduktionen får billigarehyror' genom att de privata fastighetsägarna kan höja hyrorna I det privataäldre fastighetsbeståndet. Det enda som inträffar är att fastighetsägarnaskaffar sig ytterligare arbetsfria inkomster på hyresgästernas bekostnad. Inte heller de borgerliga har några recept för hur manskall tränga tiUbaka spekulationen i mark, byggande, byggnadsmaterialproduktlonoch finansiering för att bringa ned rekordhyrorna i nyproduktionen. Det endarecept man har och det enda man kampanjerar för är att så snabbt som möjligthöja hyrorna i det äldre privata fastighetsbeståndet. Den här debatten om hyresutjämning i hyreshus äregentligen mycket märklig. Jag har aldrig hört någon som föreslagit att manskall ha en hyresutiämning för folk som bor i viUor. Det finns ju massor avviUaägare som bor biUigt i äldre och bra vlUor jämfört med dem som skaffat-viUa . Jag har heller aldrig hört att man skah genomförahyresutjämning i bostadsrättsföreningar. Det finns ju massor av äldrebostadsrättsföreningar, där bostadsrättsinnehavarna har bUliga hyror jämförtmed bostadsrättshavare i nyare bostadsrättslägenheter. Inte heUer jag anser skaU ha hyresutiämning meUan vUlor och meUan bostadsrättsföreningar. Jagnoterar bara den sneda debatt som har förts. Det är bara i hyreshusen man skall ha hyresutjämning ochbortse från fastigheternas verkhga kostnader, aUt i det uttalade syftet atttUlföra de privata fastighetsägarna ökade inkomster. Man sätter gång på gång upp ett lika förvånat ansikte närhyresgästerna i de privata fastigheterna opponerar sig, och man drar i gångsnyftkampanjer om de stackars unga bamfamUjer som tvingas betala rekordhyrornaI nyproduktionen. Men dessa rekordhyror vUl man inte göra något för att få ned. Vad man inte vill och inte kan förstå på borgerligt håUoch tydligen inte på socialdemokratiskt håll är att hyresgästerna i privatafastigheter har en sund syn på dessa frågor. 1 den sneda jämlikhetsdebatt eller omvändaklasskampsdebatt som vi har kan det vara skäl att erinra om några ord av ErnstWigforss, som han yttrade inför en Storforumdebatt i TV . yttrade: "Så länge det är möjhgt attutan arbete förtjäna lika mycket som de arbetande välavlönade, så länge finns inte 153 Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. denverkliga grundvalen för en vädjan till löntagarna att sinsemeUan lösafördelningsproblemen," Man skuUe med en travestering av 'yttrande kunna säga: Så länge privata fastighetsägare utan arbete kan tjäna påhyresgästerna, så länge finns inte den verkUga grunden för en vädjan tUlhyresgästerna att sinsemellan utiämna hyrorna. Det är detta det handlar om. Detär så att säga pudelns kärna. Den enda verkliga lösningen på eländet med privatafastighetsägare är att kommunerna övertar äganderätten till de privatahyreshusen. En plan för ett successivt överförande av dessa i kommunernas ägobör nu änthgen göras upp. Så länge det finns privata fastighetsägare måste detfinnas spärrar mot oskäliga hyreshöjningar och mot extravinster förfastighetsägarna i hyreslagstiftningen. Vi skulle gärna se att dessa spärrarfanns i en enda hyreslag. Men i avvaktan på att det blir en ändring avhyreslagen på denna punkt bör spärrarna skrivas in i hyresregleringslagen. Densjälvklara utgångspunkten bör vara två principer: Gmndläggandeprincip bör vara fastighetens drift- och självkostnad. Ett tak eUer enhyresspärr bör införas, som gör att jämförelsen för hyresnivån skall ske medmotsvarande årgångar. VI har I vår motion föreslagit sådana principer förhyresprissättningen och föreslagit konkreta ändringar av 3 §. Så några ord om en detah. Vi har föreslagit att andrastycket under punkten 2 i 3 § skall ändras så att formuleringen om ombyggnadsändrings-eUer underhållsarbeten som "bekostats av hyresgästen" skall ändrastUl "ej bekostats av hyresvärden". Det är ju ganska orimligt atthyresvärd skall kunna ta ut högre hyra utan att själv bekosta arbetet.Utskottet avstyrker vårt ändringsförslag med motiveringen att hyresvärd intekan tiUgodogöra sig hyreshöjning, då t. ex. försäkringsbolag betalat kostnaden.Utskottet talar här mot bättre vetande. Jag har två prejudicerande utslag avstatens hyresråd. Det finns enligt uppgift ett tiotal. Det ena av de två exempel jag har gäller en brand, därkostnaderna bestreds av försäkringsbolaget. avstyrkte värdensanspråk på hyreshöjning med anledning av reparations- och underhäUsarbeten.Hyresrådet ändrade hyresnämndens beslut och tUlerkände hyresvärden enhyreshöjning för arbeten som bekostats av försäkringsbolaget. Det andra faUetgällde omfattande moderniseringsarbeten, där hyresvärden tillerkändes höjningav bashyran på grund av hyresförluster moderniseringsarbetenapågick. Utskottet har alltså fel. Varför kan man då inte gå med på den ändringsom vi har föreslagit? Den omfattande uppluckring avhyresregleringen som sker genom regeringens förslag, om det godtas, har väcktmycket stark oro bland hyresgästerna. Det är naturligt att oron och opinionenmot förslaget är starkast i den region där bostadsbristen, privatägandet avhyresbostäder och bostadsspekulationen är störst, nämligen i ochdå främst inom . i Stor-Stockholmomfattar mer än en tredjedel av medlemmarna I . Vidsitt avhållna årsmöte antog föreningens fuUmäktige ett mycket skarptuttalande som tillstäUts riksdagsgrupperna. Vår grupp har fått ett exemplar.Jag vet inte om det råder pappersbrist hosHyresgästföreningen i , men jag föratsätter att de övrigapartigrupperna också har fått bara var sitt exemplar och att alla riksdagensledamöter inte haft tUlfälle att ta del av uttalandet. Det kan därför ha sittintresse att det föredras. FuUmäktiges årsmöte uttalade: "Ett slopande av hyresregleringen kan inte accepterasförrän hyreslagen främst dess § 48 - ändrats så att lagen innehåherbetryggande garantier mot oskäliga hyreshöjningar. Huvudfrågan är på vilka gmnder hyressättningen skaU ske iaUa fastigheter. En övergång till bruksvärdeshyror kan under inga förhållandenaccepteras. De privata fastighetsägarna kommer att tUlgodogöra sig extravinsterinte på grund av egna insatser utan på grund av samhällets insatser. Vi kräver att det i § 3 i förslaget tiU förändringar ihyresregleringslagen Införs bestämmelser att huvudprincipen för fastställandeav hyra skaU vara fastighetens drifts- och självkostnad samt att det därutöverfastställs ett tak för den högsta hyra som får tas ut. Detta tak bör sättas såatt jämförelse för högsta hyra skall gälla motsvarande årgångar. Vi vänder oss bestämt mot slopande av hyresregleringen iprivata fastigheter färdigställda . Ett slopande av hyresregleringenför dessa årgångar betyder att hyreslagen helt ut gäUer. Privatafastighetsägare kan därvid tillgodogöra sig extravinster enligt bruksvärdesregelnutan att ha några ökade kostnader. Vi kräver en spärr för hyresnivån i privatafastigheter, som byggts utan statliga lån och där hyran ännu ej är fastställd. Vi instämmer helt i affärsldkarsektionens framförda kravatt hyresregleringen skaU behåUas för lokaler. Vi kräver också en mark- och bostadspohtUc där vinst- ochspekulationsintressena i mark, byggnadsmaterialproduktlon, finansiering ochbyggande trängs tiUbaka för en socialt inriktad bostadspolitik," Det är som framgår ett mycket skarpt uttalande medbestämda krav, som det finns all anledning för ledamöter att tahänsyn tih. För kommunisterna är det i det här falletinga svårigheter. Vi har konsekvent krävt att hyresregleringen skall behållasför de årgångar regeringen och utskottet vUl slopa liksom att den bör behåUasoförändrad för lokaler. Vi anser det lika självklart att man måste fastställaandra grunder för hyresprissättningen än dem regeringen och utskottet förordar.Riksdagen kan inte heUer längre nonchalera de aUt starkare kraven på en socialtinriktad bostadspolitik, som bara kan åstadkommas genom att man tränger tUlbakavinst- och spekulatlonsin-tressena på mark- och byggnadssektorn. Tiden är inne att radikalt pröva om den fördabostadspolitiken och att vidta konkreta åtgärder för att pressa nedrekordhyrorna i nyproduktionen. Detta måste vara den främsta uppgiften påbostadsmarknaden; inte att försöka successivt anpassa hyresregleringslagen såatt den vid sitt slopande kan ersättas med hyreslagens bestämmelser ommarknads- och fuUt verkande braksvärdehyror. Jag viU yrka bifaU tiU reservationerna 3 b, 4, 5, 6 b, 7,8 och 9 och sammanfattar våra krav I följande punkter, Hyresregleringen bör bibehåUasför fastigheter färdigstäUda . Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. Hyresregleringenbör bibehåUas oförändrad för lokaler, En fortsattregional aweckling bör inte komma i fråga förrän effektiva spärrar motoskäliga hyreshöjningar införts i hyreslagen. börhos regeringen hemställa om en snar översyn och förslag om ändring av § 48 ihyreslagen på sätt som anförts i motionen 1461. Spärrar motretroaktiva hyreshöjningar i privata fastigheter, byggda ochdär hyran inte är faststäUd, bör Införas i hy resregleringslagen. börfastställa andra grunder för hyressättningen i hyresregleringslagens § 3 ändem som regeringen och utskottet föreslagit, varvid utgångspunkten skall varasjälvkostnadshyror och ett tak där jämförelseprövningen skall gälla jämförligaårgångar för fastigheternas färdigställande. HerrBERGMAN (s): Utskottets värderade ordförande började sitt anförande medatt ge en recension av det drama som hyresregleringens aweckhng utgör. Hanrecenserade pjäsen innan slutreplikerna var skrivna, och han tUldelade ossroller som vi ännu inte vet hur de kommer att lyda. Det är kanske lättare förherr Grebäck att recensera nu än när slutreplikerna är skrivna -kanske inte av honom utan av några andra. Jag vUl inledningsvis säga att vi är I den någotegendomliga situationen att vi har ett utskottsbetänkande där vi fyra som talathittUls jag själv inräknad - samtUga är reservanter. Det är aUtså ett rätttrasigt betänkande, men eftersom jag bara är med på en reservation, får jagbetraktas som vad man brukar kaUa för utskottets talesman. Jag skaU försökavederlägga alla de andra reservationer som är fogade till detta betänkande. För att jag inte skall glömma av det mot slutet, herrtalman, ber jag redan nu att få yrka bifaU tUl reservationen 6 a som jag tUlsammans med några socialdemokrater och moderata ledamöter i civUutskottet står för,och i övrigt yrkar jag ahtså bifall tUl utskottets hemställan. Det vi nu har att ta ställning till är två konkretahuvudfrågor på hyressidan. Den första frågan är om vi är beredda att awecklahyresregleringen vid detta års slut, och den andra frågan är; om inte, hur vidä skaU utforma en för begränsad tid förlängd hyresreglering.