prot · FU0977 · 1971-12-31 00:00:00 — Låt mig sluta med att uttrycka den förhoppningen att sådana förslagspeciellt skall ta sikte på småsparandet och även inkludera åtgärder av dentyp jag har diskuterat här. Jag avstår från att framstäUa något särskUtyrkande med anledning av motionen. Under detta anförande övertog fra andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HenFRANZÉN (s): hade ju inte något yrkande ianledning av detta utskottsbetänkande, och därför kan jag göra en mycket kortkommentar. säger att utskottet uttrycker sig iförsiktiga ordalag, och det kanske utskottet gör. Men i stort sett delar vimotionärernas idé om att det är nödvändigt att öka sparandet, och vi har ocksåsagt det I utskottsbetänkandet. Detta betänkande bygger på en propositionrörande det s. k. Strängaspelet, vilket behandlades i . DetgäUer nu att bevilja medel för att klara de kostnader som detta har dragit medsig. Vad vi inte kunde godta var motionärernas förslag att manför premiesparande i anslutning tiU utbetalning av eventuella retroaktivalönehöjningar osv. skulle använda samma metodik som man använde förSträngaspelet. Vi kunde inte skriva under på det, eftersom det inte är såsjälvklart att just den metodiken är den aUra bästa. Men i det ekonomiska lägesom uppstod när i skatt skulle återbetalas strax före juloch när momsen skulle höjas, var det kanske nödvändigt för finansministern attlägga på extrakol för att dra in så mycket köpkraft som möjligt. Det varavsikten, och det lyckades ju också. Det var därför förslaget kom att manskulle premiera sparandet med en så hög ränta att den, om man slår tiUsammansdet hela, varierar mellan . Vi har aUtså inte kunnat skriva under på motionen i dethär avseendet, utan sagt att man får bedöma saken från fall tUl faU med hänsyntUl den ekonomiska situationen och konjunkturerna. Jag måste nog säga att finansutskottet inte har en tendensatt ta lätt på frågan om sparandet, utan vi anser precis som finansministernatt det är nödvändigt att se tUl att åtgärder på något sätt vidtasför att öka hushållssparandet. På den punkten är vi således ganska eniga. När det gäUer de utredningar som har talat omtror vi också att de kommer. är tidigare nämnd, men vivet också att budgetberedningen sysslar med de här sakerna och det dröjersäkert Inte så länge Innan man kommer fram tUl åtgärder. Det stämmer nog vad har sagt, attfinansministern är intresserad av dessa ting. Han nämner det ikompletteringspropositlonen, men han säger bara att utifrån de erfarenheter hanhar när det gäller att dra in köpkraftsöverskott etc. så kan han vandra vidarepå vägen med sparstlmulerande åtgärder. Han talar emeUertid inte om att hanskall gå på samma linje som han gjorde när det gäUde Strängaspelet. ställde ju inte något särskilt yrkande, menjag ber för min del att med dessa ord få yrka bifall tUl utskottets hemstäUan. Överiäggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 5 Föredrogs finansutskottets betänkande nr 17 ianledning av Kungl. Maj:ts proposition angående utgifter på tUläggsstat tiUriksstaten för /71 i vad avser anslag inom finansdepartementetsverksamhetsområde. Utskottets hemställan bifölls. § 6 Fortsatt valutareglering Föredrogs finansutskottetsbetänkande nr 18 i anledning av Kungl. Maj;ts proposition 1971:69 angåendefortsatt valutareglering jämte motion. Maj:t hade i propositionen1971:69 under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över finansärendenför 1. begärtriksdagens samtycke till att Kungl. Maj:t med stöd av 1 § tredje stycketvalutalagen förordnade, att vad som föreskrevs I 2 § första stycket 1, 2 och4-7, 5 § 1 och 3 samt 9 § samma lag skulle äga fortsatt tUlämpning under tidenden , 2. velat inhämtariksdagens yttrande över ett vid propositionen fogat förslag tUl kungörelse omfortsatt giltighet av valutaförordningen (1959:264), Innebörden av vad som föreslagits ipropositionen var att samtycke begärdes tUl förordnande om fortsattvalutareglering för tiden den 1 juti 1971-den 30 juni 1972 med samma omfattningsom den nu gällande valutareglerlngen. 1 motionen 1971:1373 av andre vice talmannen fmNettelbrandt m. fl. hade hemställts att skulle i skrivelse tUl Kungl.Maj:t anhålla om enöversyn av valutalagstiftningen i syfte att, om faktiska möjligheter fanns,uppnå en liberalisering av densamma. 1. att riksdagenskulle samtycka tiU att Kungl. Maj:t förordnade om fortsatt valutareglering ienlighet med vad som förordats i propositionen 1971:69, 2. att riksdagenbeträffande det vid propositionen fogade förslaget tUl kungörelse som sinmening gav Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1971:1373. Reservation hade avgivits av herrarBurenstam (), () och MöUer i (fp), som ansett attutskottet under 3 bort hemställa, att i anledning av motionen 1971:1373 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om en översyn av valutalagstiftningen i syfte att, omfaktiska möjligheter fanns, uppnå en liberalisering av densamma. Hen (): Jag ber att få yrka bifall tiU den vid utskottsbetänkandetfogade reservationen. I detta anförande instämde (). Fm talman!Jag ber att få yrka bifall tiU utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer finansutskottets hemställan i betänkandetm 18 punkten 3 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. att han avsett att rösta nej men naomröstning gav följande resultat: () anmäldemarkerats som frånvarande. A vdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. § 7 Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning påannan ort, m. m. Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 26 i anledning av motioner angående avdrag för ökadelevnadskostnader vid bosättning på annan ort och för kostnader för resor mellanbostad och arbetsplats. I detta betänkande behandlades motionen 1971:238 av m. fl., vari hemställtsatt skulle antaga av motionärerna angivet förslag till lag om ändringi kommunalskattelagen, motionen 1971:317 av herrar i och iRöstånga, vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde utredning ochförslag till ändrade regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattning för ökadelevnadskostnader då skattskyldig hade arbete på annan ort än där han varbosatt, motionen 1971:585 av m. fl., vari hemstäUts attriksdagen i skrivelse tUl Kungl. Maj:t begärde utredning och förslagbeträffande avdrag vid beskattningen för fördyrade levnadskostnader på annanort I enlighet med vad i motionen anförts, motionen 1971:595 av herrar i och Jonssoni , vari hemställts att i skrivelse tlU Kungl. begärdeförslag tUl liberalare regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattningen förökade levnadskostnader i faU då skattskyldig hade tjänst eller anstäUning påannan ort än där han var bosatt, motionen 1971:636 av herrarÅkerlind och Komstedt, vari hemställts att beslutade att avdraget föranvändande av egen bU vid resa tUl och från arbetet skulle höjas tUl attmotsvara den statliga bUersätt-nlngen vid användande av egen bil och attriksskatteverket fick i uppdrag att utarbeta erforderligatUlämpningsföreskrifter. A. beträffande avdrag för ökadelevnadskostnader vid dubbel bosättning att skulle avslå B. beträffande avdrag för bilresortUl och från arbetet att skulle avslå 2. motionen1971:636. Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. beträffande avdrag för ökade levnadskostnader vid dubbelbosättning 1. av herrar i Bäckmora (c), i (fp), i Trobro (m), i (c). (), () och i (c), vilka ansett att utskottet under punkterna A I, 2 och 3 bort hemstäUa, att rUcsdagen med bifaU tUl motionerna 1971:317 och1971:585 samt med anledning av motionen 1971 ;595 i skrivelse till Kungl. Maj:tbegärde utredning och förslag tUl ändrade regler i fråga om avdrag för ökadelevnadskostnader i sådana fall, då skattskyldig hade arbete på annan ort än därhan var bosatt, beträffande avdrag för bilresor till och från arbetet 2. av herrar i och (båda fp), vUkaansett att utskottet under punkten B I bort hemställa, att med bifaU tUl motionen 1971:238 skulleantaga i reservationen angivet förslag tUl lag om ändring ikommunalskattelagen, 3. av herrar i Trobro och (båda m),vUka under åberopande av Innehållet i motionen 1971:636 ansett att utskottet under punkten B 2 bort hemstäUa, att med anledning av motionen 1971:636 skulleantaga i reservationen angivet förslag tUl lag om ändring ikommunalskattelagen. HerrERIKSSON i Bäckmora (c); Med nuvarande stmkturrationalisering inomnäringslivet och med den rörlighet vi har på arbetsmarknaden med starkt sug motstäder och tätorter varierar avstånden mellan bostadsort och arbetsplats ivissa faU ganska avsevärt. Dagens arbetsmarknad präglas därför av ett betydandeantal pendlare, som är bosatta på en ort och har sitt arbete på en annan.Trängseln på bostadsmarknaden i de större tätorterna nödvändiggör i många falldenna pendling; i andra fall har vederbörande kanske en tiUfredsställandebostad på sin hemort och kan eller viU måhända även av andra skäl inte flyttatUl den ort där han har sin nya arbetsplats. SamhäUet förlorar ingenting på en sådan ordning, men förden enskilde och dennes familj uppstår självfallet fördyrade levnadskostnader.Vi har tagit upp det problemet i motionen 585, som har behandlats avskatteutskottet. Vi har i motionen hemstäUt om utredning och förslagbeträffande avdrag vid beskattningen för fördyrade levnadskostnader på annanort. Det gäUer här med andra ord en anpassning av gällande skattelagstiftningtUl den nuvarande utvecklingen på arbetsmarknaden med hänsyn tUl pendlarna ochde stora förändringar som skett genom strukturrationaliseringen inomnäringsUvet. Våra nuvarande skatteregler tillämpas ganska restriktivtav taxeringsmyndigheterna just när det gäUer avdrag för fördyradelevnadskostnader. De s. k. pendlarna har ingen möjlighet attgöra avdrag för ökade kostnader för intäkternas förvärvande. Därmed ställs denenskUde inför problemet att flytta tiU den ort där arbetsplatsen är belägen,med aUt vad detta innebär när det gäUer att skaffa sig en ny bostad och attavveckla bostaden på hemortea Samhällsekonomiskt kan detta inte vara någon vinst när vi vet att investeringen i bostad ochsamhällsservice är av storleksordningen per inflyttad familj. Vi har den uppfattningen att en anpassning av avdragsreglernaför fördyrade levnadsomkostnader skulle vara en rättvis och riktig lösning pådetta problem, som skulle gynna såväl den enskilde individen somavflyttningskommunen och minska investeringarna för inflyttningskommunen.Skatteutskottets majoritet har avstyrkt vår motion och därmed detutredningsyrkande vi där har framstäUt. Det förhåUandet, fru talman, harföranlett oss att foga en reservation tUl skatteutskottets betänkande. Jag ber att med hänvisning tiU det anförda få yrka bifalltiU reservationen 1. Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. HenSÖDERSTRÖM (m): När det gäller skatteutskottets betänkande nr26 är egentligen inte skillnaden mellan utskottets majoritet och reservanternaså stor. Majoriteten anser att "bestämmelserna om avdrag för ökadelevnadskostnader, rätt tUlämpade, tUlgodoser de fall då sådant avdrag kan varaberättigat", medan reservanterna anser att den rörlighet, som alltmerutvecklat sig på arbetsmarknaden, har medfört att dessa bestämmelser behöverses över och ändras. Vi är överens om att den som är berättigad även skallkomma i åtnjutande av avdraget. Det är tyvärr den nuvarande tolkningen som göratt undantagsfallen blir dominerande på grund av kommunallagens bestämmelser. Då antalet fall som skall bedömas har ökat ,anser vi att det är motiverat, om den nya situationen även föranleder enöversyn av gällande bestämmelser. Därför ber jag att i lUchet med få yrka bifall tUl reservationen 1. Beträffande reservation nr 2 har den något egendomUgasituationen uppkommit, att två folkpartister har reserverat sig till förmån förbifaU tUl en motion av en moderat ledamot, medan de moderata ledamöterna ickeåterfinns på samma reservation. Orsaken härtUl är den, att man så att säga intekan sitta på två hästar på samma gång, dvs. det föreligger ytterligare enreservation, som berör avdrag för bilresor tUl och från arbetet nämligenreservation nr 3 och där återfinns de moderata ledamöterna i stället. Jag viU deklarera att jag hyser mycket stor sympati förreservation nr 2. Det nuvarande schablonavdraget medger avdrag för enkörsträcka upp tUl 1 , medan motionen av , somföranlett reservationen, yrkar på att detta avdrag skaU medges för enkörsträcka upp till 2 . Här kan man åberopa samma argument somnär det gäUer reservation nr 1: bostadssituationen för många medför att de måsteåka långa sträckor från sitt hem tiU sitt arbete. Man behöver bara bo 4,5 milfrån sin arbetsplats för att komma upp i 2 för enbart resor tiUoch från arbetsplatsen. Men, fru talman, med den motivering som jag anfört skaUinte jag ställa något yrkande beträffande reservationen 2. I reservationen 3 yrkas att det schablonavdrag som nugäUer per mil vid resor tUl och från arbetsplatsen skall höjas såatt det Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. motsvarar den statliga bilersättningen. Här har utskottetsmajoritet erinrat om att den statliga ersättningen enbart avser resor med egenbU i tiänsten, vilket är ett helt korrekt påpekande. Dessutom har man framhålUtatt ett schablonavdrag bör vara så utformat att det i största utsträckning gerskälig kompensation för kostnader vid resor tiU och från arbetet utan attotUlbörligt nussgynna sådana skattskyldiga, som inte har möjlighet att erhållabilkostnadsavdrag för sådana resor. Jag finner sista delen av den satsen ganska märklig. Ibetänkandet kan vi på s. 3, 4 och 5 läsa att man 1958 tUlämpade ett avdrag på1:70 per mil Sedan har man i olika etapper höjt detta avdrag tUl 1:80, 2:00,2:25, 2:50 och senast tUl per mU. har dessutom denbestämmelsen tiUkommit, att detta avdrag skall avse de första 1 000 milen ochatt för körsträckor därutöver ett mindre avdrag skall få göras. Jag vågar tro attingen är beredd att påstå, att ett avdrag per mil otiUbörligenskulle missgynna dem som inte bor så ocentralt att de inte är berättigade tiUdetta avdrag, medan däremot ett avdrag på icke skulle ha denna effekt. De av mig omnämnda ökningarna visar att utskottet tidigarehaft förståelse för att bilkostnaderna har ökat och takten i ökningen harsannerUgen inte avtagit, snarare tvärtom. Med de ökade krav som kan förväntas,inte minst ur naturvårdssynpunkt, måste det befaras att ökningstakten i ställettUltar. I dagens tidningar har jag läst, att en departementssekreterare på ettoffentligt möte uttalat att bUskatten borde höjas för att svaramot de kostnader som föranleds av trafiken. Bättre avgasrening lär fördyra en bUca . Det finns alltså skäl för att även schablonavdraget ifortsättningen ökas. Har jag förstått motionärerna rätt anser de, att om manlåter avdraget följa de statliga bestämmelserna kommer man ifrån bedömningarnaav vad som är skäligt eller icke skäUgt. kan man frestas fråga, om destatliga bidragen är för höga eller om schablonavdraget är för lågt. VarförskaU exempelvis en statstjänsteman som bor ocentralt få göra avdrag med 3kronor per mil för resa tiU och från arbetet, medan han kan uppbära enersättning av 4:50 per mil om han använder sin egen bU för tjänstebruk? Hansbil är enligt min uppfattning Uka mycket värd i bägge faUen, och hans kostnaderär desamma i bägge faUen. Jag ber med det sagda att få yrka bifall tUlreservationen 3. HenLARSSON i (fp): I reservationen 1 behandlas tvåfolkpartimotioner. I den ena motionen, av mig och hen i ,hemstäUer vi att hos Kungl. Maj :t begär utredning och förslag tUländrade regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattningen för ökadelevnadskostnader, då skattskyldig har arbete på annan ort än där han är bosatt. 1 den andra folkpartimotionen, av herrar i Arvikaoch i , hemställs att i skrivelse tUl Kungl. Maj:t begärförslag tiU liberalare regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattningen förökade levnadskostnader i fall då skattskyldig har tjänst eUer anstäUning på annanort än där han är bosatt. Dessa två motioner har samma syfte,och vi har i reservationen 1 hemställt att i skrivelse tUl Kungl.Maj;t begär utredning och förslag tUl ändrade regler i fråga om avdrag förökade levnadskostnader i sådana faU, då skattskyldig har arbete på annan ort ändär han är bosatt. Det förekommer ofta att familjer är splittrade beroende påatt det inte finns arbete på hemorten för båda makarna. ärfamiljeförsörjaren hänvisad att ta arbete på annan ort, och det arbetet harinte alltid den varaktigheten att familjen kan flytta med. Det förekommerdärför att många för sin försörjning måste ha skilda bosättningar, något somgivetvis åsamkar dem stora extrakostnader. Det är rimUgt att denna fördyring äravdragsgiU vid beskattningen. En förutsättning för inkomsternas förvärvande idessa faU är att vederbörande tar på sig kostnaden för den dubbla bosättningen.Inkomsten skaU naturligtvis beskattas, men det vore skäligt att han fick göraavdrag för den fördyring av levnadskostnaderna han åsamkas. Företagsnedläggningar och rationaliseringar i näringslivettvingar många att flytta för att de skall kunna erhåUa arbete. De kan intealltid erhåUa bostad på den ort där den nya arbetsplatsen är belägen. Man kanutgå från att ingen friviUigt belastar sig med de kostnader som följer avdubbel bosättning, om inte bärande skäl finns för detta. Det kan inte heller vara samhällsekonomiskt riktigt att haså snäva bestämmelser att man mer eUer mindre tvingar människor att flytta tillde s. k. heta orterna och där åsamka samhället stora investeringar, som manmånga gånger skulle ha kunnat undvika om familjen bott kvar i sin tidigarebostad. Detta kan givetvis i de flesta fall inte bli en permanent lösning, menunder vissa övergångstider kan dubbel bosättning accepteras av många. Att detta åsamkar den som tvingas tiU dubbel bosättningavsevärda merkostnader är självklart. Att lägga ytterligare börda på de famUjersom tvingas till sådan bosättning och förmena dem skäliga avdrag för derasextrakostnader kan inte vara förenligt med kravet på en rättvis behandling iskattehänseende. I reservationen 2 begär reservanterna att liberalareregler skall gälla för dem som för sitt arbete är tvingade tiU långa resor. Denuvarande bestämmelserna synes ofta vara snäva och kompenserar inte denverkliga självkostnaden för sådana som har extra lång väg tUl sin arbetsplats.Särskilt i med de stora avstånden och begränsningen av utbud på arbeteär det inte ovanligt med avsevärda körsträckor . Reservationen 2 är, som tidigare här har sagts, en moderatmotion som folkpartisterna stöder. Vi stöder den inte enbart därför att den ären moderat motion, utan därför att vi från tidigare om åren har förtfram detta krav. Det finns ingen anledning för oss att här frångå vad vi anserriktigt, nämligen att man skall behandla dessa människor i skattehänseende påett rättvist sätt. Då vi inte själva hade en motion, fick vi härigenomanledning att stödja en moderat motion, och vi anser den Uka riktig oavsettfrån vUket parti den kommer. Med detta ber jag att få yrka bifall tUlreservationerna 1 och 2 som är fogade tiU utskottsbetänkandet. Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. 7 protokoll 1971. Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. har avslutat en regionalpoUtiskdebatt. Den fråga vi nu behandlar har många inslag som väl går in i dendiskussionen. Det gäller att skapa sådana villkor för människor, som vill bokvar ute i avfolkningsområden t. ex. men är tvingade att ha sitt arbete påannan ort, att de kan göra detta. Jag skall i sakfrågan helt instämma i vadherr i Bäckmora har anfört och vill därutöver bara göra ett parkommentarer. Denna fråga om avdrag för ökade levnadskostnader kan delasupp i två delar. Den första är: Hur generöst tUlämpas de nuvarande undantagsbestämmelsernanär det gäller skäl för att än t. ex. få behållaavdraget? Då viU jag ställa följdfrågan: På vilket sätt kommer riksdagensdebatter och uppfattningar fram till våra dömande och rådgivande myndigheter? Tyvärr förmodar jag att man, sedan denna fråga var föremålför realbehandling 1967, inte vare sig på riksskatteverketeller i dömande instanser fäst något som helst avseende vid vad som haruttalats i debatterna här i kammaren . Jag tycker attdetta är synnerligen beklagligt därför att det också från utskottsmajoritetenssida har gjorts bedömningar som skulle ha förtjänat att uppmärksammas av dedömande myndigheterna. Jag vUl bl. a. hänvisa tiU det anförande för, jag tror, . Jag tycker att det således finns anledning att på någotsätt föra fram denna debatt och synpunkterna på tolkningen av gällandebestämmelser också tUl de instanser som har att tolka lagen och fällaavgöranden, som är viktiga för den enskilda människan. Annars blirutskottsmajoriteten bara en sagoberättare här i kammaren som ingen tar på aUvaroch bryr sig om i den praktiska tiUämpningen. Den andra delen av frågan är om vi skall få fullvalfrihet. Som i Bäckmora kraftigt underströk går utvecklingen iriktning mot att vi måste få en betydligt större valfrihet och därmed ocksåskäligt avdrag för att kunna fullfölja den valfriheten i de frågor som har attgöra med fördyrade levnadskostnader för arbetets utförande. Jag tror det ärviktigt att vi får en ny syn på det här problemet. Jag finner det litetbeklagligt att inte någonting av de löften som statsminister gav iradiosvaren inför det senaste valet har kommit fram i utskottsmajoritetensdiskussion. Det stäUdes en fråga av det innehåUet i telefonstunden, och detgavs ett besked om att frågan skulle bli föremål för noggrann prövning och som väl också frågeställaren och andra som lyssnade trodde en mera positivbedömning. Jag ber, fru talman, att med det sagda få yrka bifall tiUreservationen 1. Hen KOMSTEDT(m); Motionen m 636 av och mig harinte fått någon speciellt gynnsam behandling i utskottet med undantag av att demoderata ledamöterna har reserverat sig. Denna behandling är litet märklig, ochman ställer osökt frågan: Vad är det egentligen för skiUnad i kostnadshänseendemellan att t, ex, köra bU från sinbostadsort kanske ett par mU tUl sin arbetsplats, och att, kanske pådagen, åka i tjänsten tUl samma ort? I det senare fallet värderas kostnadernatUl kronor 4:40 per mU, medan däremot morgonturen bara värderas tiU . räknar exempelvis för körning tUl närmastejärnvägsstation med 4:40 per mil. Avser det resa i tjänsten eller tiU arbetet? Vi har diskuterat glesbygdsproblem ochlokalisering. Jag vill gärna instämma i vad sade här tidigare, attdenna fråga kanske har samband också med sådana saker. De överhettaderegionerna kan knappast ta emot ytterUgare människor. Man får varatacksam för att de som tvingas arbeta i tätortsregionerna kan bo ett styckeutanför regionerna, även om det naturligtvis kan vara motiverat att bo näraarbetsplatsen. Jag tycker det är märkligt att de flesta ikammaren, tidigare under vartannat, numera , talar påbarrikaderna om jämlikhet, om orättvisorna i samhäUet och om utjämning, men attdet tyvärr inte är någonting som vi upplever under en debatt i kammaren. Jagtycker att tiden är inne att med praktisk handling åtminstone imycket små frågor visa att talet om jämlikheten är någonting mer än bara en tomfras. Jag bermed detta att få yrka bifaU till reservationen 3. Avdrag för ökade levnadskostnader vid bosättning på annanort, m. m. HerrWINBERG (m); Det är väl ett obestritt förhållande att allt flermänniskor har arbete på andra orter än där de är bosatta. Det är åtskiUigasom reser mellan bostaden och arbetsplatsen.