prot · FU0945 · 1971-12-31 00:00:00 — De kanske då också vill ha frihet att väljamellan oUka former för äktenskaps ingående med laga verkan utan alt i vissafall behöva underkasta sig dubblering av ceremonierna vid tillkomsten av ensådan förbindelse. Elt bifall tiU utskottets förslag löser inle alla här ochi molionen berörda problem men skulle i etl övergångsskede, herr talman, kunnaväsentligt bidra UU en mindre stötande ordning än den nuvarande, i första handvad gäUer frikyrkopastorers vigselbehörighet. Jag ber, herr talman, med del anförda alt få yrka bifaUtUl utskottets hemstäUan. Behörighetenatt förrätta kyrklig vigsel Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrSVEDBERG (s) korl genmäle; ordförande drar upp olikaalternativ för hur denna sak skall ordnas, när kyrkastat-utredningen harkommit fram med sina förslag och har blivit i tUlfälle alt fattabeslut. Men vi vet ju inle vid det här laget vilken stäUning kommeratt ta. Men vi vet i varje fall all frågan blir föremål för diskussion och altden Behörighetenatt förrätta kyrklig vigsel detaljenmed vigseln och hur den skall gå tiU fär bedömas i elt större sammanhang somrör hela lagsliftningskomplexet. När refererade till vad ulredningenkyrkastat hade sagl om att del inte fanns nägra principiella betänklighetermot att införa denna bestämmelse om utvidgade möjligheler, speciellt förfrikyrkopastorer, är del ändå att märka, att denna utredning sade detta innanden nya utredningen, famUjelagssakkunniga, hade tUlsatts och börjat med sittarbeie. vet vi att del i varje fall har diskulerats att famUjelagssakkunnigaskaU komma med ett betänkande , och då skuUe det bli pä det sättetsom sade, nämligen att bestämmelserna skaU gälla under enövergångstid, om nu gär med på vad utskottet föreslär. Jag skulle bara vilja tUlägga att det väl inle blir någonövergångstid alls, ulan att det uppkommer en mycket egendomlig situation, omriksdagen dels slannar för vad utskottet nu föreslår, dels lar upp dettaproblemkomplex i dess helhet. nämnde att reservanterna varit artiga nog attframhålla att kyrkornötets samtycke krävdes bara för statskyrkoprästerna ochatt del inte möter hinder att för frikyrkopastorernas del ge den utvidgadevigselbehörighelen. Dä är det väl ändå bara alt notera att molionärerna ochutskottet har siklat pä att den här lagen skaU införas gemensamt förfrikyrkopastorer och för statskyrkans präster. Del talas i utskottetsmotivering om ekumenisk samhörighet som bör prägla de kristna samfunden och attdet framstår som angelägel att markera en enhel och enighet. Är inledetta lomma fraser, måste det väl innebära att man är beredd pä all la hänsyntill kyrkomötets mening. var även inne på att om utskottetsuppfallning vinner gehör, får de som skall gifta sig slörre möjligheter attvälja vigselförrällare. TUl det vill jag bara tUlägga att det även kommer attmedföra slörre möjlighel för dem som skall förrätta vigsel all välja vilka devill viga . . . (Herr talmannen läl nu klubban faUaoch yttrade: Tiden för korl genmäle är tre minuler.) i Slockholm (fp) kort genmäle: Jag har egentligen redan svarat pä del herrSvedberg var inne pä, i varje fall i senare delen av sill anförande, dä jagsagl att det yrkande som vi har ställt icke löser alla problemen, men dettakunde ge etl bidrag tUl större valfrihet och jämlikhet för dem som önskar fä ens. k. kyrklig vigsel. Jag viU än en gäng ocksä betona attdetta inle kommer att innebära ett föregripande av vad som kan komma altlagstiftas om längre fram när familjelagssakkunnigas betänkande skaU läggas tUlgmnd för lagstiftning och vi får behandla denna i . HerrSVEDBERG (s) kort genmäle: Om utskottet skulle vinna gehör för sinmening och vi alltså skulle få en lag om utvidgad vigselrätt för präster ochpastorer skulle ju vUkel jag var inne på innan klubban föll - detta ävenmedföra allprästerna och pastorerna också finge slörre valfrihet. AUlså skulle inle barade Irolovade kunna välja vigselförrällare i större utsträckning än tidigare,utan även vigselförrältarna skulle kunna vinka med kalla handen och säga, alter vUl vi inte vara med om alt viga. Del har ju hänl att t. o. m.statskyrkopräster har vägrat all förrätta vigsel. Om den bindningen alt ivarje fall en av de Irolovade skall tiUhöra samma samfund eller kyrka somvigselförrältaren inte längre finns, är det större anledning att vänla sigsädana här tråkiga saker som att en vigselförrällare vägrar förrätta vigsel.Det är också en eventualitet som man bör ha med i bUden innan man lar ställningi denna fråga. Behörigheten att förrätta kyrklig vigsel Först och främsl skall man fastslåall utskottets förslag ingalunda innebär någon förändring eller utökning avstatens auklori-sering av vigselförrättare, av antalet präster och predikantersom förses med rällen att viga enligt juridiskt oantastbara former, utan vaddet gäller är en ökad frihet inom den nu förefintliga ramen för vigselrätt. För den som inte har någol direkl religiöst intresse av enförändring borde väl ändå den individens frihet, som vi kämpar för på aUaområden i värt samhälle, också fä göra sig gäUande i fräga om detla förslag,att man beviljar andra människor valfrihet. Det torde vara en grundprincip ivärl samhälle. Därtill kommer för dem av oss som har etl engagemang i någotreligiöst samfund en önskan att i , som hotas mer och mer avsekularisering, alla religiösa intressen skall kunna samverka över gränsernamellan oUka samfund, "den slrävan tUl ekumenisk samhörighet" som slåromnämnd i utskotlels betänkande. Överallt är det alltså fråga om en ökad frihet. Detframgår ocksä av de remissvar som omnämns i historiken till motionen och tiUutskottets yttrande att när beredningen infordrade svar, slällde sigremissinsianserna genomgående posiliva lill en ändring. Inte minst gäUer dellaSveriges kristna socialdemokraters förbund, som finner en dyUk ändringsjälvklar. Att reservanlerna nu hänvisar tiU all den föreslagnaändringen för den del ocksä mäsle underställas kyrkomötetsgranskning är ju etl argument som icke är relevant för denna frågas avgörande.Det fär bU en kyrkans interna sak att sedermera avgöra. Men för en rad andrasamfund i delta land, som vi inle fär glömma borl, skulle det kunna innebära enomedelbar frihet. Eftersom denna reform utgör etl avgjort slegmot etl ökal samarbete och samförstånd mellan de olika samfunden i värt landoch ocksä utgör ett steg ökad valfrihet för varje individ i värl land, berjag att få yrka bifall lUl ulskollels hemsiällan, I della anförande inslämde herrar Wikslröm, ochHenmark (samtUga fp). HenJOHANSSON i Skärstad (c); Jag kunde ha avstått från att yttra mig ochanslutit mig liU det föregående anförandel. Får jag bara säga att det skell enutveckling på delta område. Inom frikyrkan har vi fält flera gudsljänst- Behörighetenatt förrätta kyrklig vigsel besökareoch vänner inle minsl genom det omfallande ungdomsarbete som bedrives sominte är anslutna lUl våra församlingar men som kommer till våra kyrkor och dågärna viU förlägga sina kyrkliga ceremonier tUl dem. Inte minst gäller dettavigslarna. Därför torde del le sig ganska naturligt att man företaren lagändring som innebär rätt för pastor att vilket samfund han än tiUhör viga dem som sä önskar. Del torde le sig ännu mer naturligt att två ungamänniskor som viU förena sina öden får välja den vigselförrättare de önskar. Jag bermed delta all få yrka bifall lUl utskottets hemställan. HerrZACHRISSON (s): I den principfråga som är uppe tiUdiskussion har jag ingen annan mening än utskottet. Jag tycker dock att man harvalt en ovanligt säregen tidpunkt för att föreslå denna reform, eftersom såväl1968 års beredning om kyrkastat som famUjelagssakkunniga kommer att framläggaförslag som berör frågan om vigselbehörigheten. Dessa förslag innebär, somlagutskollel utan svårighet borde ha kunnat utläsa ur de direkliv man harciterat i utskottsbetänkandet, en lösning på de problem som molionärerna haraktualiserat. Utskottet är medvelel om att en lagändring, i varje fallför del, kräver ett kyrkomöte. Etl sådanl vänlas inte avnalurliga skäl förrän de båda nämnda utredningarna har lagt sina förslag. Ettriksdagsbeslul nu mitt i utredningsarbetet tjänar aUtså inga andra syften änall mata byråkralikvarnen. Jag kan inle förstå vad det är för klokt med del.Riksdagen har, enligl min mening, betydligt mer väsentliga uppgifler att ägnasig åt och jag föreslär därför kammaren alt stödja reservationen. i (fp); Det är inte utskotten som väljer lidpunktenför sina framstötar, . Ställningstagandena i utskotten ärbetingade av de ärenden som läggs på utskottens bord. Här har det väckts enmotion som vi måste ta ställning tUl, och del har vi nu gjort på principiellagrunder. Även om det, , kommer ell förslag frånfamUjelagssakkunniga näsla är, som jag förmodar ger en elegant lösning avhithörande problem jag har något hört talas om i vilken riktning resonemangengär inom den utredningen sä blir det troligen ändå en läng remissbehandUng avde sakkunnigas förslag. Det bUr därmed ingalunda något beslut om en reformnästa år, om betänkandet dä föreligger, utan det kommer säkert att dröja fleraår innan vi får denna fråga definitivt löst. Jag vUl tUl sisl tUlfoga, herr talman, att kyrkomöterelativt ofla exlrainkallas, kanske inte specifikt för en fräga av delta slag,men det finns många andra frågor som säkerUgen skulle kunna föranleda etlkyrkomöte tidigare än . Jag råkar vara en frikyrkopräst som harvigselrätt enligt de bestämmelser som gäller för . Den har haflsådan rätt ända , och de övriga frikyrkosamfunden har fått denfrån när den nya reUgionsfrihetslagen tiUkom. Men det innefattas ocksä speciella begränsningar i dennarätt att förrätta vigsel. Jag motionerade i denna fråga , och det harhänl en hel del under 1960-talel som lalar lUI förmän för en vidgad vigselrätti överensstämmelse med della utskottsbetänkande, inte minsl på det ekumeniskaområdet med större förståelse kyrkorna och samfunden emellan. Jag skall ta ettpraktiskt exempel för att visa hur den lagstiftning som gäller slår. Om jagskulle vilja viga min egen bror, son eUer dotter och vederbörande tillhör etlannal samfund än jag själv och hans eller hennes kontrahent också gör det, vorealltså jag såsom brodern eller fadern ur stånd att förrätta den vigseln enligtnuvarande bestämmelser. Jag lycker vi har en egenartad ordning som uppsättersådana hinder. Jag yrkar alltså bifall lill det förslag som lagulskolietsbelänkande nr 5 innefattar. Jag anser att tiden nu änlligen är inne för enriktigare lagstiftning på della område och för en vidgad vigselrätt. Behörighetenatt förrätta kyrklig vigsel Jag vill gärna säga all jag intekan ansluta mig lill den terminologi som använde. Jag lycker all del är att underskatta de klarl mänskligarelationerna i vårt samhälle att tala om att elt beslut nu för en ändringendast skulle innebära en ökning av den byråkratiska kvarnens malande och omatt har väsentligare jag tror all sade betydligtväsentligare frågor att ägna sig åt. Det rör sig dock om personliga frågor om trosfrågor och samvetsfrågor och dä kan man inte avfärda dem på det sättetsom gjorde. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservaiionen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den somvill att kammaren bifaller lagutskottets hemstäUan i betänkan-del nr 5rösiarja, den det ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av m.fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkstäUdes, Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 153 Nej - 153 Avstår 7 Dä sålunda de avgivna rösterna var lika delade, nedladeherr talmannen i röslurnan en ja-sedel och en nej-sedel, varefter pä herrtalmannens anmodan i (s) ur urnan upptog den ena av dessabåda sedlar, och befanns denna innehålla ja. Kammaren hade alltså i enlighet medja-propositionens innehåll bifallil utskottets hemställan. § 12 Sänkning av myndighetsåldern Föredrogs lagutskottets betänkandenr 6 i anledning av motioner om sänkning av myndighetsåldern, I motionen nr 652 av . hemställdes att beslutade alt myndighetsåldern skulle inträffavid uppnådda älder. I molionen nr 662 av m. fl. hemställdes allriksdagen uttalade alt myndighetsåldern borde sänkas lUl I 8 är saml attriksdagen i skrivelse lill Kungl, Maj:t hemställde om förslag tUl erforderligalagändringar i detta syfte. Utskottet hemstäUde att motionernanr 652 och 662 inte föranledde nägon åtgärd. Reservalion hade avgivits av herrarWiklund i (fp), Svanslröm (c) och i (c), fruJonäng (c) samt (), vilka ansett-alt utskottet bort hemslälla, dels att i anledning av motionen nr 652 och medbifaU tUl motionen nr 662 hos Kungl. Maj;t hemställde om förslag tiUerforderUga lagändringar för en sänkning av myndighetsåldern tUl , dels att motionen nr 652, i vad deninte besvarats genom vad reservanterna anfört och hemstäUt, inte föranleddenägon åtgärd. HerrWIKLUND i Slockholm (fp): Såviii jag vet läcks inle den fråga vi nuskall behandla av någon sittande utredning, varken för värl eget landsvidkommande eller på nordiskt plan. Vi kan dock konstalera alt enexpertkommitté inom utreder frägan om europeiskharmonisering av myndighetsåldern. Några hänsyn till pågående utredningar i vårt eget landbehöver vi alltså inte la utan kan argumentera för våra ståndpunkter rakl fram,sä att säga. Som bekant sänktes den civUrätlsliga åldersgränsen delär ju den det här gäUer - vid riksdag och är därför gällandefrån . MärkUgt nog åberopar utskottsmajoriteten inteotillräcklig erfarenhei av lagsliflningen säsom argumeni mol en ylleriigaresänkning av myndighetsåldern annat än mera indirekl genom hänvisning tUl attförsia lagulskollel 1970, då samma motionsyrkande behandlades, påpekal brislenpå erfarenhet. Inte heller åberopar majoriteten dåliga erfarenheier av den nyamyndighetsåldern. Helt ulan erfarenheter kan man väl knappasl vara. Mennågra ogynnsamma erfarenheier tycks som sagl inle ha framträtt. Och majoritetensäger sig t. o. m. ha förståelse för motionärernas synpunkter och utesluterinle alt dessa kan leda tUl en sänkt myndighetsålder, när "tUlräckUgaerfarenheter vunnits". Man kan fråga sig hur snart erfarenheterna blirtUlräckliga. Departemenlschefen var mindre försiktig i propositionen 1969, dähan anförde ungefär de argument för en sänkt myndighetsålder, som anförls i denu aktuella molionerna. "Ungdomsorganisationernas uppfattning att man bör gålängre än utredningen har föreslagit och sänka myndighetsåldern tUl harenligt min mening vissa skäl för sig. Mänga har redan vid 18 är frigjort sigfrän det ekonomiska beroendet av föräldrarna och lever etl självständigt liv.De är bosatta ulanför föräldrahemmet, har eget hushåll och försörjer sig självagenom eget arbete eUer bedriver siudier som finansieras genom statligastudiemedel." a. genom dessa omständigheter, herr talman, kanungdomen allmänl taget anses alll tidigare nå mognad i biologisktoch socialt hänseende. Både män och kvinnor kan gifta sig, om de fyUt 18 år.Gifta personer borde väl ha laglig möjlighet all ingå avtal om län,avbetalningsköp och annat som hänger samman med bosättningen och hushållet iövrigt? Trots all första lagutskottet pekade på sådana förhållandenoch dessutom erinrade om alt man vid 18 ärs älder blii värnpliktig och vidarefär rätt att sluta arbetsavtal avvisades yrkandet om ytterligare sänktmyndighetsålder. Det skulle kanske kunna sägas alt man givit ungdomar som fyllt18 är ett slags partiell myndighetsålder, genom i vissa avseenden vidgadekonomisk behörighet i åldrarna . Därmed kan man eUer anserman sig aUtjämt böra upprätthälla en formeU myndighetsålder vid 20 är. Denna formella sida av saken tycks man tillmäta slorbetydelse och detta i det nordiska samarbetets inlresse. Förra ärelkonstaterade utskollet att 20-årsgränsen, som tUlkommit efler jusl nordiskaöverläggningar med resultat i en i de nordiska länderna enhetligmyndighetsålder vid 20 är, var av väsentlig betydelse för utskottetsinställning. majoritet , som räknar medeventualiteten av en ytterligare sänkning av myndighetsåldern, då erfarenhelernablivit tiUräckliga, har inte större tilltro tiW betydelsen av nordiskharmonisering i fräga om myndighetsåldern än att man nöjer sig med att uttalaönskvärdheten av att en framtida reform kommer till stånd i nordisk samverkan. Visst är, herr talman, sädan samverkan önskvärd, men denfär inte i onödan hindra reformer och bli tUl en broms i utvecklingen. Jag hargätt igenom förra årets debatt om dessa saker, och jag tUlåter mig citera juslbelräffande samordningen med de övriga nordiska länderna i lagstiftningsfrågorett litet stycke ur etl av de anföranden som BertU höll i den debaiten:"Enligl min mening gagnar man den nordiska saken bäsl genom att se eftervar en samordning verkligen är så viktig att man eventuellt vill ta risken avnägon försening. I annal faU fär man läla taklen vara ojämn och samordnasuccessivi efter bästa förmåga." Vid senaste session var frågan om nordisklagharmonisering uppe till en delvis het principdeball om för-och nackdelar medalt eftersträva nordisk lagharmoni. Det var framför aUl , den norskevänsterledaren, som slog vakt om principen att man borde skynda långsamt medharmonisering och gemenskap vad gäller lagstiftningsfrågor, under del alt manfrån den sida genom statsrådet försvarade entankegång som den svenske justitieministern lanserade vid justilieminislermöteli Slockholm . Enligt etl referat i en ledare i för den 13mars gjorde följande uttalande; "Del kan också ligga iden nordiska lagharmoniseringens intresse all någol land går före medpionjärexperiment och kanske drar de andra med sig." Nordisk harmonisering är bra, men den får inte utan starkaskäl hindra en lagharmonisering inom det egna landet! På här berörda områdenfinns det slarka skäl för en sädan harmonisering inom vårt eget land. Etl bifall till reservaiionen skulle ocksä bli ett klartoch värdefullt uitryck för lagstiftarens förtroende för ungdomen. Till sisl; Jag skulle nog liksom förmodligen mänga avkammarens övriga ledamöter gärna vilja höra hur utskottets kommunistiskeledamot motiverar sin stäUning i denna fråga. Jag har försökt finna någonofficieU uppfattning från det i saken men harmisslyckats. Jag skuUe främsl vilja veta om i utskottetrepresenterar sin grupps åskådning i fräga om en önskvärd sänkning avmyndighetsåldern. Jag yrkar med della bifall tiU reservationen. Hen (): Centerpartiels ledamöter i lagutskottet haranslulil sig tiU reservaiionen, och jag kan på aUa punkler inslämma i det somherr i anfört. Det kan vara myckel intressant att göranågra vidare jämförelser med andra länder utanför i fräga ommyndighetsåldern. Då kan vi konstatera alt 18-årsäldern generellt genomförts iöststaterna. Del ännu mera märkliga är att del som konservativt ansedda Englandockså infört en myndighetsålder på . För vårl vidkommande måste det varaönskvärt och angeläget att i görligaste män begränsa anlalel åldersgränser lilldet minsta möjliga. Eftersom del redan nu finns en 1 8-ärs gräns säsom härtidigare anförts och som gäller i många faU skulle en ytterligare anpassningocksä av myndighetsåldern lUl 1 8-ärsgränsen vara angelägen. ParalleUt med della önskemål har frän sidai andra sammanhang också framförts önskemål om en rösträttsålder . Med detta korta anförande, herrlalman, ber jag att få instämma i yrkandei om bifaU tUl reservationen. Hen (); Efter vad som redan sagts - och ännumer om man tar hänsyn tUl vad som sagts vid behandUngen vid lidigare riksdagar är del inte särskUt lätt att utvinna några nya synpunkler ur detla ärende. Desom har motsatt sig en ytterligare sänkning av myndighetsåldern medger i regel,och det gör även utskollet, alt det finns skäl för en sänkning till ,särskUt nu när giftasåldern sänkts tUl för både män och kvinnor. Del huvudargument som man brukar åberopa mot en reform iSverige är den nordiska rätlsUkhelen. Som i nämndebehandlades frågan nu senasl vid diskussion om familjerätten iKöpenhamn . Jag vill utöver vad citerade också lämnaytterligare några bidrag från statsrådet anförande ä svenskaregeringens vägnar. Slalsrådel sade bl. a.; "I del nordiskasamarbetet brukar vi gå vidare på samordningens väg där det finns naturligaförutsättningar för det. Men vi brukar undvika att försöka tvinga på etl landreformer som opinionen där inle är mogen för. Och vi brukar också akta oss föratt kräva av ett eUer flera länder att de avstår från enligt dem angelägnareformer av det skälet att de andra inte kan följa med. Pä sikt skuUe vi göradet nordiska samarbetet en slor otjänst om vi handlade sä alt vi bibragtemänniskor i våra länder uppfallningen att samarbetet är en hämsko päutveckUngen. Del finns emeUertid exempel på att den spUttring som följtav att någol av de nordiska länderna gått före och visat vägen harkunnat överbryggas på nytt." pekade också pä risken för om man hålleraUtför hårt pä rättslikheten att del land där reformivern är minst i varjesärskill fall kommer alt beslämma takten i reformarbetet. Jag lämnar därhän om detta uttalande är lUlämpligt påfamiljerätten; uppenbart är enligl min uppfattning all det kan tillämpas påfrågan om en sänkning av myndighetsåldern. I den reservation som är fogad tUl utskottets betänkandeframhåUes; "Nordisk rättslikhet i fräga om myndighetsåldern är naturUgtvisönskvärd, men den är enUgt utskottets mening inle nödvändig." Säviit jagkan se stämmer reservationens uttalande betydUgt bättre än majoritetens med densvenska regeringens uppfattning, som den framfördes av statsrådet . Detär naturiiglvis i och för sig inle nägon garanti för att det är en riktiguppfattning, men det kan noteras med en viss tUlfredsstäUelse i detlasammanhang. Som i nämnde, pekade även BertUOhlin, som är en föregångsman inom det nordiska samarbetet, på att det iblandkan vara värdefuUt för samarbetet pä sikt alt ett nordiskt land gär före ilagstiftningsarbetet. I synnerhet om det, som i detta faU, i de nordiska ländernafinns en slark opinion för en sänkning av myndighetsåldern, kan del inte varasärskUt allvarligt för samarbetet om gär i spelsen. Det finns, som herrSvanslröm nämnde, också andra länder i världen som vi har beröringspunkter medoch som har infört 18-årsgränsen. Med denna kortfattade motivering ber jag, herr talman, attfå yrka bifall tUl reservationen. HenSVEDBERG (s): riksdag beslöt efter ell grundligtutredningsarbete och med instämmande av så gott som alla hörda remissinstanseratt sänka myndighetsåldern frän 21 till . Det fanns visserligen även dänågra som ville gå längre ned liU 18 är men del kan även erinras om att denreservant i utredningen som ville bibehåUa 21-årsgränsen fick medhåll av så tunga remissinstanser som och De hävdade att riskerna för obetänksamtspolierande av försäkringsskydd och sparande ökade, även om myndighetsåldernbara sänktes lUl 20 är. fann emellertid 20 är vara en väl awägdmyndighetsålder, och den då beslulade reformen har varil i kraft cirka ettoch . Som ett komplement till den nya myndighetsåldern beslötsdä även om ökad självbestämmanderätt för ungdomar , Denunderärige fick slörre möjUgheter att själv fritt välja mellan förvärvsarbeteoch siudier, rält att skaffa egen bostad utan föräldrars medverkan och givelvissom tidigare räll all ta anställning och disponera över arbetsinkomsten. Denlidigare rätten för gift underårig att få företa rättshandlingar som erfordrasför den dagliga hushållningen vidgades tUl att gäUa alla underåriga med egethushåll. Förmyndaren skulle emellertid kunna vara tUl visst skydd även fördenna kategori underåriga och ha rält att ingripa därest vederbörandemissbrukade sin handlingsfrihet. Riksdagsbeslutet betraktades som en lämpligkompromiss meUan önskemålel alt ungdomar skulle få slörrerält att själva bestämma i egna angelägenheter och del berältigade kravel attungdomar ocksä skulle kunna påräkna ett visst skydd, om det erfordrades, motoförsiktiga ekonomiska åtaganden.