prot · FU0981 · 1971-12-31 00:00:00 — Det står egentligen i svaret så mycketpositiva saker, om man plockar ut bara dem, att jag inte tyckt mig behöva någotmanuskript, utan det jag tänker säga får komma litet mera ur hjärtat. Människor i allmänhet vet ytterst Utet om dennaprivatradioverksam-het. Det är egentligen bara de som har privatradio självasom förstått att uppskatta värdet av den. Därutöver är det ett fåtal människorpå som tycker illa om viss användning av privatradion, nämligen dåprivatradion missbrukas till onödigt prat. Det är väl egentligen bara så attvissa människor inte är disciplinerade nog att utnyttia dennakommunikationsmöjlighet på rätt sätt, som gör att är litet kärvt närdet gäller att släppa till den här kanalen för vägtrafik. Jag tycker mig ha märkt att när man talar med enskUdapersoner jag tror att det skulle gäUa också om man fick tillfälle att prata ilugn och ro med kommunikationsministern finns det ingen som direkt kan säganågonting emot tanken att vi skall försöka underlätta rapportering, varning ochannat på vägen förekommande med den kommunikationsreserv somprivatradioutrustningarna utgör. Men när ärendet kommer till är mansom sagt litet kärv och besvärUg. Från sida har sagts att man inte har någontingemot att utnyttia den här möjligheten, under förutsättning att det finns entiUförUtlig organisation bakom det hela, som svarar för trafikdisciplinen ochser tiU att det finns en ständig passning dygnet runt ungefär somsjöfartsverket genom lotsarna och vad det nu mer kan vara svarar för enpassning på sjökanalerna längs kusterna. Men då kan man undra om det är absolutnödvändigt att man, i varje faU i ett inledningsskede, har en Om bättre fömt- . sättningar för meddelanden per kommunika tions-radio i trafiksäkerhetsfrämjande syfte garanteradpassning dygnet runt. Ja, säger kommunikationsministern! Ja, det är klart attom aUa människor stödjer sin vägtrafiksäkerhet på just att detta skall fungeralOO-procentigt, så är det nödvändigt. Men att på en gång kunna bygga upp en såfullständig utrustning måste ju vara nära nog lika svårt som att få TV atttäcka hela landet. Här betalar människor nu Ucens för TV och har mycket dåUgamottagningsförhåUanden på vissa håll. Det är för all del ingensäkerhetshistoria, men det visar att man bygger inte upp ett TV- eller radionätså där på en gång heUer. Medlemmarna i de klubbar som finns på området och som ärsammanslutna i en riksorganisation är ju mycket seriöst tänkande ochintresserade människor. De har kunnat bidra till en intern statistik som visaratt privatradioverksamheten verkUgen har gjort nytta i landet och räddat Uv.Den statistiken kan inte göra, för nås aldrig av dessapositiva rapporter. Den lokala polisen känner tUl de fall där man genomrapportering på privatradio har kunnat komma snabbare till platsen, där man harfått hjälp med spaning och där man på andra vis kunnat utnyttja den härkommunikationsreserven. Man böriar också på olika håll mer och mer försöka gehandikappade hjälp inte bara handikappade som kör fordon utan handikappadesom inte finner så stor underhållning i de vanUga TV- och radioprogrammen utanvill ha Utet andra kontakter, Utet mer personliga kontakter. Att användaprivatradiosystemet är ju mycket bUligare än att satsa på amatörradio, som ärmera kvalitetskrävande både personellt och tekniskt. Kommunikationsministern säger att det finns "i ochför sig inget tekniskt hinder för att reservera en kanal påprivatradiobandet för detta ändamål". Då är vi ju en bra bit på väg! Jagvill egentligen inte debattera i det här ämnet, utan jag tycker att vi, allapositivt inställda krafter, skall försöka bidra till att klara av den härtrafikhjälpsfrågan. Kommunikationsministern har vidare sagt: "Det ärnaturligtvis angeläget att utnyttja alla rimliga möjligheter att underlättarapporteringen av inträffadeolyckor på vägen---- ." Det är också positivt. åker manju ibland förbi någon bU som man ser skymta i mörkret, liggande i dikeskanten,och man vet inte om man skall stanna och se efter ifall det är en bU somnyligen har åkt av vägen eller ifall det möjligen är en som har legat därlänge. Det är svårt att vända på vägarna det ligger bilar i kö framför ochbakom - och så blir det inte mer än att man växlar några ord inne i bilen omvad det kunde vara. Hade man haft privatradio och en legal kanal att fråga på- kunde man ha givit en upplysning om att det ligger en bU vid sidan av vägen,och den som tar emot meddelandet kunde i så fall avgöra om det är en bU somlegat där länge, på basis av tidigare påpekanden om saken. Eller ta det fallet att man ser en människa liggande vidvägkanten och någon står och vinkar. Det är mörkt och man är ensam på en långvägsträcka. Man vill stanna för att hjälpa tUl men är osäker om det är ettolycksfall eller om det - i dessa tider av brott - kanske är någon som hararrangerat det hela för att kunna få en bU att färdas vidare med. Då vore detskönt om man kunde utnyttia privatradion för att rapportera tUl en basstation inärheten att där finns en eller flera personer på vägen och att situationen ärså och så. Då kan man ju koppla in polisen på saken ellerskaffa hjälp på annat sätt. Eftersom kommunikationsministern också är chef förvägverket undrar jag hur man där - eUer på trafiksäkerhetsverket ställer sigtiU denna extra hjälp från intresserade medborgare. Jag vet inte om kommunikationsministernhar frågat vederbörande i de verken, eller om det bara är som hartUlfrågats i detta fall. Jag kanske får be kommunikationsministern att säganågra ord om den saken. När man nu försöker att hjälpa tUl i räddningsarbete av någotslag, så gör man det givetvis med den privatradio man har, även om det kännsfel att man skall begå brott mot förordningarna för att kunna hjälpa samhälleteller hjälpa en människa i nöd. Därför vUl vi ha en legal kanal för den saken.Men tills vidare får vi väl nöja oss med de möjUgheter vi har , ty nöden harju ingen lag. För att tillvarata tiden här på bästa sätt vill jag slutamed en uppmaning tUl kommunikationsministern: nu snäll och säg någotpositivt om denna fråga, så att vi får en sådantrafikhjälpsanordning som jag här har talat för. Om bättre fömtsättningar för meddelanden perkommunikationsradio i trafiksäkerhetsfrämjande syfte Jag vUl inleda med att säga att jag inte inågot avseende har ifrågasatt det seriösa i det arbete som bedrivs av . Jag vill genast ha sagt det. Men det förändrar ingentingi de huvudinvändningar som jag har gjort i mitt interpellationssvar mot den avherr tilltänkta åtgärden. Vidare finner jag det angeläget att framhålla, attmöjligheterna att slå larm om en trafikolycka redan nu är stora, om vi ser påsaken litet vid sidan om vad vi nu diskuterar. Jag skall inte gå in på någradetaljer när det gäller de anordningar som där står till buds; säkert tUl dem lika bra som jag. Det räcker med att jag hänvisar tillbensinstationerna, telefontätheten, de telefonhytter som har sattupp utefter många vägar osv. Det finns alltså vid sidan av det som vi nudiskuterar relativt sett och i växande grad en service på detta område. I många stycken har jag varitpositiv i mitt svar, sade . Ja, jag har sagt att det är angelägetatt utnyttia alla rimliga möjligheter för att underlätta rapporteringen avinträffade olyckor på vägarna, och vi skall kontinuerligt se över demöjligheterna och försöka införa förbättringar. Men gäller det ju dendirekta fråga som har interpellerat om, och där är det så att jagför dagen inte är beredd att föreslå någon utredning. HenGERNANDT (c): Jag söker här febrilt efter någonting riktigtbra att säga för att samtliga herrar som sitter här och antecknar skall kunnagå hem tUl departementet och förklara att vi måste nog i alla fall göra någotåt detta, ty hur det än är så bör det frivUliga engagemanget i samhället hamöjligheter att verka positivt, när det vUl göra det. Det växer mer och mer hosallmänheten fram den inställningen att när det nu finns en sjöräddningskanal påradion, så bör det också finnas en landräddnings-kanal. Om man är rädd för attdet på en sådan kanal skulle bli en del Ang. åtgärder för att förbättra transportförsörjningen påGotland onödigtprat, så finns ju den möjligheten att upplåta en annan av privatradions kanalertiU, låt oss kalla det så, en slaskkanal, där människor kan få prata av sig raggarprat och annat som kan förekomma. Men det bör ju ändå inte vara någonolägenhet för att därutöver ha en samtalskanal som är gemensam förvägfarande, även om man inte oviUkorligen och ännu kallar den för en nödkanaleUer någonting sådant, men i alla fall en legal kommunikationsmöjlighet förvägfarande med bil, så att de kan resonera med varandra utan att det skallbehöva ske olagligt alltså en Uten bit på väg åtminstone mot en riktigvägräddningskanal. 1 förhoppning om detta får jag tackakommunkationsministern för svaret på min interpeUation. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. åtgärder för att förbättra transportförsörjningenpå Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () framställdainterpeUation, nr 88, och anförde: har frågat mig vUka åtgärder jagämnar vidta för att tillse att en tillfredsställande transportförsörjningupprätthåUs på . Av interpeUationen framgår att närmast syftarpå busstrafiken på . Det bör då framhållas, att den lokala trafiken inomkommunerna primärt är en uppgift. I detta ansvar ligger att genom trafikplaneringtillse att aUa möjligheter tas tiU vara att på ett så rationellt och samordnatsätt som möjligt tUlgodose aUmänhetens krav på en tUlfredsstäUandetransportförsörjning. AUmänt sett bör det finnas goda möjligheter i det härfallet på - att genom en trafUcplanering åstadkomma godaresultat i detta hänseende. En sådan planering bör innefatta samråd med oUkaintressenter och då även med industrierna med hänsyn tUl deraspersontransportbehov, med skolstyrelse, med länsarbetsnämnd, med posten ochäven med oUka transportföretag. På det viset bör trafikbehoven bättre kunnasamordnas med hänsyn bl. a. tUl tidsförskjutningar, skoltider, arbetstider,postturer och turplaner för företagen. Jag är övertygad om att man med en sådan planering kan påmånga sätt få en väsentUgt bättre transportförsörjning och tiU relativt settlägre transportpriser. Jag tror också, att efter en sådan samordning deekonomiska förutsättningarna för exempelvis SJ att driva busstrafik på Gotlandväsentligt kan förbättras. Enligt vad jag erfarit har det inom kommuntUlsatts en utredningskommitté, som ägnar sig åt kommunens busstrafikproblem.Man har därför all anledning räkna med att kommunen i en relativt nära framtid- som resultat av kommitténs arbete - skall få en bättre ordning i fråga ombusstrafiken på ön. Hen (): Först några ord om bakgrunden till min fråga,när jag nu tackar kommunikationsministern för svaret. Det är alldeles riktigtsom kommunikationsministern säger i svaret att den här gången gäUer detkommunikationerna inom . Förra gången jag hade nöjet attresonera med kommunikationsministern om kommunikationer gäUde det jusjöförbindelserna. Men det gäller inte bara den här gången,även om interpeUationen anknyter till . Det gäller nog åtskUliga kommunerrunt om i vårt land. Men jag tyckte att just förhållandena på var såpass belysande för det här problemet att jag föredrog att ta upp denfrågeställningen. InterpeUationen är aUtså föranledd, som kommunikationsministernsäkert förstår, av de framställningar ifrån som har gjortsrunt om i landet, där man helt enkelt säger, kort uttryckt, att om intekommunerna går in med ett stöd för olönsamma statliga bussUnjer kommer SJ attden nedlägga bussförbindelserna. Jag behöver heller inte förkommunikationsministern erinra om den skall vi säga storm som uppväckts inomkommunerna av detta. Kommunikationsministern har själv varit på ochtagit del av både sina egna meningsfränders och kommunala myndigheters syn påden här saken. har väl vid det här laget uppvaktat så det ärväl känt. Anledningen till att jag tar upp frågan här i ärhelt enkelt den att SJ är ett centralt ämbetsverk underkommunikationsdepartementet, och det är kommunikationsministern som i varjefall i sista hand får svara för vad som sker på det här området. Bakgrunden var också att statsmakterna skall hålla sinalöften. Det tycker jag är en mycket viktig sak, och jag tror att ävenkommunikationsministern instämmer häri. När vi 1962 med viss vånda genomfördeen ny kommunreform gjordes ett uttalande, från talarstolen i den gamla andrakammaren, av den då ansvarige departementschefen inrikesministern som är gruppledare för socialdemokraterna här i kammaren. Detvar med anledning av den utveckling vi skulle få efter kommunindelningen.Kommunerna skulle bli större och valfriheten vid bosättning skulle också blistörre, varför man mycket väl kunde tänka sig att det skulle ske en utflyttningifrån den centrala samhällsbildningen ut tUl glesbygden. Dåvarande statsrådetRune sade då bl. a. följande; "Och varför flyttar de ut dit? Jo, inte därför att deskall sysselsätta sig i jordbruk eller skogsbruk som de lämnat, utan därför attde med det moderna kommunikationsväsendets utveckling har funnit det möjligtatt bo på ett något längre avstånd från arbetsplatsen än de kunde göra tidigare.Detta tror jag också är en utveckling som kommer i vårt land och som vi skallförsöka stimulera. Jag tiUåter mig att påpeka att socialministern i sinproposition om bostadsbyggandet har signalerat ökade möjligheter för småstuge-och villabebyggelse med fördelaktigare vUlkor för de människor som vUl boutanför den direkta tätortsbebyggelsen. Den är direkt stimulerande i denriktning om vilken vi här talar. Den tror jag också på. Att vi också skallbygga på våra kommunikationer och Ang. åtgärder för att förbättra transportförsörjningen påGotland Ang. åtgärder för att förbättra transportförsörjningen päGotland samfärdsmedelför att underlätta och understödja denna utveckling är jag helt överens medmånga om. Och det är vad som sker. I detta avseende föreligger inga delademeningar." Man kan invända, och det kommer kanskekommunikationsministern att göra, att detta inte är något löfte att statenskall svara för olönsamma bussförbindelser i all oändlighet. Det är inte hellermin avsikt att påstå att detta skulle vara en lämplig utväg. Men att nu frånstatens sida när Planering 70 pågår och då vi resonerar om lokaUseringspoUtikför att möjliggöra för glesbygden att leva vidare och försöker klara det svåraproblem som faktiskt måste uppstå i och med en kommunreform, som för övrigtännu inte är slutgiltigt genomförd säga att de dagliga bussförbindelser somvi nu har kommer att läggas ned måste vara, om jag intemissuppfattat det hela, något ganska förhastat milt sagt. Beträffande de tidigare löftena, om jag nu tolkaruttalandet rätt, och de planeringar som pågår jag kan också nämnabusstrafikutredningen men skall inte föregripa morgondagens debatt omtrafikfrågorna i samband med trafikutskottets betänkande nr 6 påpekas ävendär bekymren och svårigheterna med trafikbeslut och vad det kommer attinnebära i fortsättningen, om man inte tar upp dessa frågor tUl förnyadbehandling. Det finns så mycket att säga i denna fråga, fru talman,men jag skall försöka att inskränka mig i den första omgången i varje faU till i stort sett vad jag har sagt. Jag vUl endast framhålla att jag hoppas attkommunikationsministern kan se sakligt på detta problem och säga ifrån att ettuppskov med den tUUcännagivna indragningen av de statliga bussarna bör kommatUl stånd. Därmed skuUe pågående planeringar och utredningar kunna fullföljas,och man skulle kunna dra konsekvenserna därav. Det är väl ändå så, herrstatsråd, att SJ sorterar under och då tycker jagatt kommunikationsministern skall försöka få SJ att ta sitt förnuft tiU fångai denna fråga. Dessutom vUl jag bara göra några kommentarer till svaret.Jag har ingenting att anmärka mot att man verkställer en planering, det har jagsagt tidigare. Och det är självklart att den sker i regi när detgäller kommunikationerna inom kommunen. Planeringsfrågan måste dock samordnas medregionen och därvidlag kan komma in i bUden. Med den utvecklingvi har på det regionala planet och med den inställning regeringen har tUl denregionala planeringen blir det i så fall , ett statligtorgan, som träder in. Men när kommunikationsministern i sitt svar på mininterpeUation anför, att en sådan planering bör innefatta samråd med olikauppräknade intressenter industrierna, skolstyrelsen, länsarbetsnämnden,posten och även oUka transportföretag efterlyser jag faktiskt SJ isammanhanget, åtminstone i den uppräkningen. Det är ganska självklart att man genom en sådan planeringsiktar på en bättre transportförsötining, och man hoppas att en sådan bättretransportförsöjning kommer tiU stånd efter en samordning. Man kan också hysa enstUla förhoppning om att det då skall bli mer lönsamt både för kommunen och förSJ att driva kommunikationerna. Det finns alltså i detta sammanhang ingenting annat atterinra mot än att kommunikationsministern i svaret glömmer bort SJ;s ochstatens ansvar för att en samordning kommer tUl stånd och att vi får en bättretingens ordning. Anledningen till att jag tog upp just Gotlandsfallet äratt man har tillskapat en kommun som heter och som omfattar ett heltlandskap. Därvid har man givit de löften eller premisser som jag angav.När den kommunen är bildad och skall börja leva sitt eget liv och i ställetför landsting ha en enda kommun får kommunen denna kalldusch. Det innebärockså, herr kommunikationsminister, att det egentligen bara finns tvåmöjligheter för kommunerna, om de skall gå den väg som man har tänkt sig inomSJ. Antingen får kommunerna bära ökade kostnader eller också blirkommunikationsservicen försämrad. Jag hade möjUghet att diskutera de ökade kommunalautgifterna med finansministern för inte så länge sedan. Jag skall inte mer änpåminna om att både primärkommuner och landsting står införsynnerligen svåra bekymmer när det gäUer de kommunala utgifterna och denkommunala skatten. Jag slutar, fru talman, med en förhoppning om attkommunikationsministern går upp och säger att, i avvaktan på pågåendeplanering och utredningar, SJ inte kommer att verkställa det hot som man harmeddelat åtskUliga kommuner här i landet. Ang. åtgärder för att förbättra transportförsörjningen påGotland Allra först är det kanske angeläget att någotberöra de principer som gäller för trafikfrågorna och trafikawecklingen. Denbusstrafik som vi i det här fallet talar om ingår i det stora mönstret av totaltrafikförsörjning. säger på ett ställe i sin interpeUation:"Det har varit en allmän uppfattning att det är statens skyldighet attupprätthålla en godtagbar standard beträffande den kollektiva trafiken. "Såvitt jag vet står det emellertid inte någonstans att det är statensskyldighet, utan det står att det är samhällets skyldighet. Det är en väsentligskillnad på statens skyldighet och samhällets skyldighet; när på sintid har talat om samhällets skyldighet ingår i samhällsbegreppet både stat ochkommun. Har man inte detta klart för sig redan från börian när man skall diskuterade här frågorna, måste man definitivt hamna snett. Om detta är om vUket svar jag borde lämna när jag gick upp i talarstolen -vilket kan vara intressant att få veta av nästa gång han får ordet skulle det också innebära att exempelvis skuUe kunna görasamma anspråk gällande gentemot staten beträffande den kommunalatrafikservicen? GäUer det även andra kommuner runt om i landet , som just nuär fallet, ? Är det fråga om, , att aUa kommuner ilandet med samma rätt som skall kunna be kommunikationsministem stå uppoch tala om att staten tänker ta hand om kostnaderna för den koUektivatrafiken? Om jag får ett svar av på den frågan ett ja eUer ett nej- klarar vi ut en väsentUg del av den diskussion som vi för just . Ang. åtgärder för att förbättra transportförsörjningen påGotland Sedan är det riktigt som säger att jag harförsökt att aktivt engagera mig i trafikfrågorna på , och därmed harockså regeringen aktiverat sig i dem. Det har funnits ett behov av att göra detmot bakgrunden av de speciella frågeställningar och bekymmer som utan tvivelvidlåder trafik- och transportproblem. Regeringens åtgärder i detavseendet har alltså haft detta som grund, varför vi inte behöver orda mycketmera om det. Men det är klart att man ändå bör vara litet mera seriösän är när man sedan kommer in på de delikata specifika Gotlandsfrågorna.Jag angav i mitt interpellationssvar att på arbetar enkommunal grupp, tUlsatt inom och av . Det är enutredningskommitté som ägnar sig åt just kommunens busstrafikproblem. Det ärmig bekant bl. a. att leder gruppen, och när jag senast var påGotland erinrade man mig om att gruppen tydligen avsåg att komma med sittbetänkande omkring . Detta var alltså en uppgift som delgavs migvid mitt senaste besök där. Även om det inte var jag som skulle ha beskedetförst av alla som kunde vara intresserade av resultatet, var jag angelägen omatt få del av utredningskommitténs resultat. Visserligen har det bara gåttnågon vecka sedan den , men jag har fortfarande ingenting hört. Det kundenaturligtvis även vara intressant att få veta, om har fått någonuppgift om resultatet av det arbete som utredningskommittéutfört. är ett ganska intressant exempel på vad som skullekunna åstadkommas med en trafikplanering, . I Gotlandskommun finns drygt 50-talet bussar registrerade. De har varderaen kapacitet av rninst 30 passagerare. Av dessa bussar tUlhör 20 ,som kompletterar sin vagnpark i kommunen med ytterligareett antal bussar. De privatägda bussarna, vUka uppgår till drygt 30-talet,tUlhör företag med endast en eller tvä bussar med undantag för Visbybusstrafik, som äger sex bussar. Det här kan väl knappast anses vara rationellt. För att taskolskjutstrafiken på som ett exempel kan jag nämna att SJ svarar förbara av den trafiken. Övrig skolbusstrafik, upp emot ,på och som representerar en omslutning av uppskattningsvis ca tvåmiljoner kronor , utförs sålunda av företag med endast en eller tvåbussar, vilka har en genomsnittlig körtid av ca fyratimmar. Det finns även andra intressenter i busstrafiken på Gotland- jag tänker exempelvis på de s. k. arbetsbussUnjerna, varav tre i länsarbetsnämndensregi och en i SJ:s egen regi. Postföringen på sker dels med ochdels med postens egna fordon. Vad tycker om en sådan här splittring avtrafiken på ? Borde det inte finnas goda möjligheter att genom enkommunal trafikplanering skapa förutsättningar för samordning och samkömingjust här? Skulle man inte här kunna skapa mycket bättre förutsättningar för enekonomiskt mera bärkraftig busstrafik? alternativ är att staten - i det här falletkommunikationsministern - osett går upp i och lovar runt att statenhär skall tapå sig alla de kostnader, som är förenade med att vidmakthåUa den trafik, somSJ nu har på . Han gör inget som helst försök tUl analys avmöjligheterna att på något sätt samordna detta. berör inte sakenmed ett enda ord. Här skall vi sålunda gå den allra enklaste vägen, herrHamrin: staten lovar och saken är sedan klar! bör vi emellertid inte hantera dessa frågor på ettsådant sätt, även om tycker det. Vi skall naturligtvis göra somriksdagen sagt att vi skall göra. har dragit upp riktlinjer för dessafrågors behandUng, och till dess att dessa riktUnjer ändras får vi vackertfölja dem. nämnde dock bussbidragsutredningen. Vi måste under allaförhållanden veta vad den tänker föreslå innan vi kan ge oss in på någonnärmare diskussion om bidragsfrågorna. När man går in i en diskussion om sådana här ting - denhär gången gäller det måste jag i rättvisans namn säga att det intehjälper, om SJ eller något annat statUgt affärsverk sorterar under kommunikationsministern.Det förändrar ingenting i den bUd vi måste teckna av de verkliga förhållandena. Det är riktigt att har uppvaktat mig idessa frågor, . Jag tillät mig vid detta tUlfälle att tUlKommunförbundets samlade styrelse referera vad jag nu sagt om ochförhållandena där. Jag är inte säker på att hela styrelsekände tUl den skall vi säga "något förvirrade bild" av den busstrafiksom råder på .