prot · FU0955 · 1971-12-31 00:00:00 — Det är väl ingen tvekan om all densituation som utvecklat sig inom EEC och den utveckling som förestår iverkligheten innebär att fulll medlemskap för del helt enkell inle ärmöjligl, om vi har avsikien - som har deklarerats vid många tUlfäUen - att skall bibehålla sin aUiansfria politik, som i krigslUlsländskaU kunna utgöra en grund för neutralitet. Del finns inle möjligheter all ingå i ell sådanl närasamarbele som medlemskap skulle innebära. Man kan goll säga all Sverigesneutralitet är oförenlig bäde med Davignonrapporlen och med Wemerrapporten. Detskulle skapa neulraliletsproblem av hillUls okänd omfallning, därest vi skullelänka oss all ingå som medlem i EEC. Jag sade för Utet sedan all jag har lUlhörl dem som helleraldrig Iroll pä all del skulle vara möjligl att uppnä medlemskap. Jag haralllid belraklal den svenska neutralilelen som så avskUd frän den utvecklingsom äger ram och kommer att äga rum i EEC all ell medlemskap är omöjligl föross all accepiera. Del finns därför anledning all hälsa med tiUfredsställelsedet beslut som regeringen har fallal. Del har givil en klar grand för forlsallaöverläggningar om ell ekonomiskl samarbele, men samiidigi har det här i landelrensat luften pä elt välbehövligt sätt. Man kan väl nu konstatera, efter att hatagil del av den debatl som har pågått här i , alldel i stort sett råder enighet om den principiella inställningen UU medlemskapeller icke. Men den fräga man släller sig och har anledning all slällasig är: Vad skall följa efler detla? främsla intresse iöverläggningarna med EEC gäller möjlighelerna alt uppnå tullfrihet inom enbetydligt slörre geografisk marknad än . Tullmurarna mellan detvä väsleuropeiska handelsblocken EFTA och EEC är en onaturlig företeelse sommed polilisk insikt hos regeringar och parlament snarl borde kunna tas borlstegvis. Men jag vUl understryka all som vi säger nej UU eltmedlemskap i , sä är del i högsta grad angelägel alt vi fär en uppgörelsemed EEC vid sidan om de renl poliliska faktorerna och tankarna på en politiskunion, ly vär ekonomi och vär handel är i sä hög grad beroende av bl. a.EEC-länderna, all jag måsle betrakta del som ofrånkonUigl att uppnå enförhandlingsuppgörelse om ell ekonomiskl samarbele med EEC-området, ettekonomiskl samarbele som innebären sä bred lösning som möjligl med hänsyn lUlvär reservation för neutraliteten. Det svenska frihandelsinlressel gäUer helavärldsmarknaden. En allmän uppmjukning av den skyddsinriktade jordbrukspolitikeni olika länder är elt önskemål. Det är underförstått, dä vi ocksä anmältintresse för all ingå i EEC:s jordbruksmarknad. Vi önskar alt denna i framlidenblir öppen gentemot utanförstående länder. Det är självklarl alt del finns motiv all undersirykabetydelsen av vär handel med EEC-området, dä EEC:s marknad är av så vitaltintresse för oss. Nära 70 proceni av allt vi har all sälja gär lill de tväväsleuropeiska handelsblocken EFTA och EEC. Det är en beiydande del av värhandel som sammanlagt omfallar en exporl av som jusl gårlUI dessa områden. Och om vår handel med dessa områden icke skuUe kunnaupprätthållas i nuvarande omfattning, dä kommer vi ganska snarl i beiydandesvårigheler, och det kommer mycket snart att sätta spär efter sig i fråga omsysselsättningen i del svenska näringslivel. Vi skall ha klart för oss alt tanken på all vi skullekunna reda oss i della land ulan nägon som helsl uppgörelse med EEC, som iblandförts fram, icke är realistisk. Redan nu lägger vi klart märke lUl att EEC:s Utrikes- och handelspolitisk debatt Utiikes- och handelspolitisk debatt marknadpåverkar vär ekonomi, oavsell om vi hai nägon uppgörelse eUer inle, och ur vårsynpunkt är del naturligtvis angelägel all en uppgörelse kommer tUl sländ, såall vi kan bältre än annars utnyttja den slora marknad som det här är fräga om Tendensen under 1960-lalel, då det gällde vår handel medEFTA och EEC, har varit all vi kunnai utnyttja EFTA-överenskommelsen på ellmyckel bra sätt, ly har vär exporl av elvaår, frän 1959 lUl 1970, ökal frän 37 proceni tUl . Dä del gäller EEC:s marknad har tendensen varit denmotsatta enär vi 1959 lUl EEC-marknaden exporlerade medan andelensjunkit tUl . Det borde egentligen ha varit tvärtom, eftersomEEC:s marknad varU en starkare expanderande marknad än vad EFTA-marknadenvarit. Men utvecklingen har varit sådan. Om vi inte skulle komma UU nägonuppgörelse eller lUl en icke tUlfredsställande uppgörelse med EEC skulle det hamyckel menlig inverkan på den svenska ekonomin och den svenska sysselsättningenöver huvud tagel. Det är dessa synpunkler som jag har velal anföra vid dellatillfäUe. Men om man nu går in i förhandlingar med EEC-länderna är det givelall vi kommer att möla myckel slora svårigheler om vi vUl ha, som vi uttryckerdet, en bred lösning - inte enbart en tullunion utan en lösning av deekonomiska frågorna som ligger utanför även del egenlliga tuUproblemel. Jag vUl inte här gä in pä de svårigheter som vi kan mötadä det gäUer arbetsmarknaden, arbetskraftens rörlighet över gränserna. Jag ärklar över att vi kommer all slällas inför svåra avgöranden, och del mäste blien avvägning av hur långt vi kan gå i förhåUande lill de fördelar vi kommer attfå ul. Men så myckel är klarl att den arbetsmarknadspolitik inom EEC som vi isä fall skulle inordna oss i avviker frän den arbetsmarknadspolitik som äruppbyggd här och inle UU vår förmån utan tvärtom. Vi har inomfackföreningsrörelsen länge bedrivil ingående studier av alla dessa ting, ochjag tror all vi har ganska klarl för oss vUka problem som reses, del vUl säga iden män som ställningstagandena är klara inom EEC och riktlinjerna uppdragnaför den politik som skall föras. Trots all jag sålunda är medveten om all vi i våraförhandlingar kommer att möla slora svårigheler och undan för undan fär prövavåra ställningstaganden vill jag ändå säga all om vi inle skulle fä enuppgörelse med EEC som bättre än hittiUs kan tiUgodose våra intressen skulledet vara del sämsia alternativet. Vi skaU inte inbilla oss alt svensk ekonomiär sådan att vi kan klara våra framtidsproblem på egen hand, när en femtedel avhela vår bruttonationalprodukt kommer från handeln med andra länder. Det är vårulrikeshandel, som har vuxil och expanderat, som i stor utsträckning harmöjliggjort den ulbyggnad av standarden i del svenska samhällel som har skett.Därför är utrikeshandeln en sä vital del av hela vår ekonomi och säbelydelsefull för vär ulveckling. Men del är angeläget för oss alt kunna bevara deviktigaste dragen i vår ekonomiska poUlik, och del vUl myckel tUl innanfackföreningsrörelsen i delta land skuUe vara beredd all ge upp den ekonomiskapolitik som har förts och i ännu högre grad den arbetsmarknadspolitik som förshär och som inle har nägon direkt motsvarighet inom EEC-länderna. ekonomiskapoliliken och arbetsmarknadspolitiken är i hög grad trots att man kanskeibland kan tycka molsalsen - grundad pä solidaritet och utjämning. 1moisvarande avseenden finns det ingenling inom EEC som är grundat pä dessa tväelement. Självfallet vill vi fortsätta vår politik, vär ulveckling av delsvenska samhället. Men vi kan inle göra del oberoende av vad som händer varesig i EFTA eUer på andra stora marknader. Vi är beroende av alla marknader. Viär beroende av EFTA-marknaden, även om inle i samma utsträckning som av EEC: Viär beroende av , vi är beroende av den ryska och den amerikanskamarknaden. Vi är i den situationen att vi är beroende av alt bedriva enframgångsrik handel med hela världen. Del är detta som ocksä gör del sä angeläget alt enuppgörelse kommer tUl sländ med EEC - men med de förutsättningar som jag harnämnl och naturligtvis ocksä med den föratsättningen att vi, förulom allbedriva en självsländig ekonomisk politik, ocksä kan klara den poliliska ulvecklingen,sä all vi icke kommer i en situation där vi Ivingas att ens lill en lilen delge upp den aUiansfrUiet och den neutralitet som är kärnpunkten och hörnpelareni hela den svenska poliliken. Jag tror om jag fär säga det allra sisl allneutraliteten och aUiansfrihelen är så slarkl förankrade hos del svenskafolkel, all ingel parli allvarligt vägar ifrågasälla rikligheten av denneutralitetspolitik som vi för. Vi skall ha del i minnet när vi går in i näslafas i dessa förhandlingar. Vi önskar uppgörelse pä del ekonomiska omrädei, menpå del politiska omrädei vUl vi även i forlsällningen slä obundna. Utiikes- och handelspolitisk debatt HenGUSTAFSSON i (c): Allra försl vill jag uttala den förhoppningenalt samtliga parlier i det här landet skulle kunna vara besjälade av en fastvilja att upprätthålla den neutralitet och den alliansfria Unje som hittUlsenligl min mening gelt styrka ål värt lands utrikespolitik. Del är nägol av denhörnpelare som i Slockholm pekade pä. Denna fasta viljaär en politisk linje där alllid deklarerat en klar och bestämduppfallning. Vi har ocksä hävdal all denna klara hållning mäsle prägla vårahandelspolitiska engagemang som jag återkommer lUl litet senare, Vär neutrala hållning fär emellerlid inle innebära alt vianser oss förhindrade all krilisera vad vi anser vara fel i del som skervärlden över, men del skall ske på ell värdigl sätt, som sig bör i endemokrati. Kriget i kräver forlfarande stort uirymme imassmedias utrikespolitiska avdelningar. Det är svärl att i det som hänl därunder del senasie ärel skönja något som skulle kunna vara en grund för förhoppningarom en fredlig lösning av konfliklen. Genom den amerikansk-sydvietnamesiskainmarschen i Cambodja och genom del av underslöddasydvieinamesiska angreppet på för nägra månader sedan harkrigsskådeplatsen vidgats och man har fält ett nytt . Somutrikesminisiern framhöll i sin deklaralion pä morgonen har invasionernaav Cambodja och fått utomordentligt olyckliga följder. De drar in alltfler människor i krigets lidanden och gör en lösning av konfliklen svårare attnå och mera avlägsen i liden. Utiikes- och handelspolitisk debatt Det går inte heUer all bortse frän den fara som ligger ialt kan känna sig hotat av det genom dessa invasioner utvidgade kriget.Den aspeklen på Indokinaproblematiken framträder naturligtvis än mer motbakgrunden av de ihållande ryktena om nya angrepp pä . Här vUar etlstort ansvar inte minst pä . Dess ledning mäste göra vad denkan så all inte än en gäng blir utsatt för bombningar. Förentaslalerna har ulan tvivel betydande möjligheler alt avstyra den upplrappning somskuUe ligga i della. En fredlig lösning av IndokinakonfUkten mäsle nalurliglvisvara mälsätiningen. Del har man ocksä sagl frän den amerikanska ledningenssida, och därvid har man lUlmölesgäll en stark opinion inom . 1fräga om förverkligandet av den målsättningen finns del dock slor anledning tUlbesvikelse. Jag är nalurliglvis medveten om att hela skulden inle kan läggasbara på ena parlen, men den lösning i form av vietnamisering av konflikten sompresident eftersträvar är i verkligheten inte någon fredlig lösning. Deninnebär bara all ansvarel för krigsinsalserna läggs pä junlan i , Därmedkan, har man tydligen tänkl, de amerikanska trupperna las hem, men man skall avalll all döma lämna kvar sä mänga som behövs som stöd ät juntageneralerna. Denlinjen måste vara föga uppmuntrande för de och århundradenkrigsdrabbade folken i . Och den Unjen kan inte avlägsna demotsättningar som utgör grunden för kriget. En radikal uppmjukning av positionerna som möjliggör enaktivering av fredsförhandlingarna i är nödvändig för all man skall kommaur den rådande hopplösa situationen. Det är min förhoppning, men lyvärr bara enförhoppning, alt den posilionsuppmjukningen inle skall vara alltför avlägsen. Vad gäller handelspolitiken är det en livsnödvändighet altSverige, om möjligl i den nordiska gemenskapen, deltar i ell sä brell samarbetemed andra länder som möjligt. Detta måste gälla såväl åt väst som åt öst ochsöder. En större frihandel är förvisso eftersträvansvärd. Del finns en radmälsätlningar som man måsle ha för ögonen då man bestämmer sig för formerna föromfallningen av och inriktningen pä samarbetet med andra länder. Vi har dä somen huvudmålsättning att den svenska neutralitetspolitiken skaU kunnafullföljas. Denna huvudmålsättning har alllid, som jag lidigare sade,varit hell klar för . Den var klar för oss när partiordförandendoktor gjorde sin deklaration om neutraliteten och EEC ,nägon lid innan statsminister höll silt nägol mera apostroferadeMetaUtal, Den huvudmålsättningen har legal lill grund för våraställningstaganden för därefler. Och den ligger grund förställningstagandet till den informaiion som under senare lid kommii oss tUl delom våra möjligheter alt bli medlemmar i . Elt fullt medlemskaps oförenlighelmed den svenska neutralitetspolitiken har kommii att stå alltmera klar underliden efler del att vi lämnal in vär öppna ansökan. Det var räll all lämna inen öppen ansökan vid det tUlfälle dä del skedde. var en sak. Sedan har dock framsläende represenianier i EEC sagt ifränatt inte kan bli medlem i EEC utan all gä med på alla de villkor som Vi mäste vara med i del ulrikespoliliska samarbetet om vi skallvara medlemmar. Det har kommit fram vid sonderingarna i och iEEC-ländernas huvudstäder. När detla konstaterande görs skall man, om man vUl varahederlig, enligl min mening lala om, alt man inle anser all ell medlemskap ärmöjligt. Och det skall man göra sä forl man kan, annars riskerar man attomvärlden - och det är ganska väsenlligi - lappar tUltron tUl vär trovärdigheti det här landet. Del gäller bäde i EEC-länderna och i andra delar av världen.De som kritiserar tidpunkten för tUlkännagivandet har inga skäl för det. Sedanär det angelägel all del frän alla häll klarl sägs ifrån frän alla häll alldel svenska slällningstagandel har sin grund i vär bedömning av förhållandenainom EEC, av EEC:s konslruklion och de krav som EEC släller på sina fullvärdigamedlemmar. All vi inle kan bli medlemmar beror alltså inle på vad somhar gjorls eller inle gjorls av den . Jag hoppas all delkonstale-randel skall kunna bli etl aUmänt slutintryck av den härutrikespolitiska debatten. Jag hoppas allvarligt på att det blir så. Man kannämligen, herr talman, inte votera om neutraUtet. Utiikes- och handelspoUtisk debatt HerrGUSTAFSON i Göleborg (fp): Den regeringsdeklaration som har avgivits närdet gäller EEC har, som påpekal lidigare här , lalal mera omvad vi inle vill än vad vi vill. Den har ocksä, kan man väl säga, koncentreratsig på själva handelsulbyllel, och del lalas i slulel av deklarationen om"reglerna för frihandeln och del ylleriigare samarbele som kan komma ifråga". Del låler inle särskUt omfattande, när man läser jusl denformuleringen. Och del är väl sä all man på olika håll, med tanke på en hel delullalanden som har giorts om viUkor som skulle sällas upp i förhandlingarna medEEC och som inle har någonling med neutralilelen all göra, frägai sig hurmycket som är kvar av den svenska förhandlings-plattformen av den 10 novemberförra året. Jag tycker därför all del var värdefulll närhandelsminisler Feldl här lidigare lalade om all vi vUl ha en tullunionoch berörde de ylleriigare former för samarbele som han särskill viUundersiryka och när han ylleriigare sade all del var hans mening all medfasthet och konsekvens fullfölja förhandlingarna. Då kan vi aUtså komma tillden slulsalsen, alt när del gäller del materieUa innehållet i det som vi villha slår vi kvar vid del som vi begärde i . Etl undanlag: medlemskap är nu icke möjligl. Del har visagl ifrån frän början, när denna diskussion kom tUl sländ här i värl land. Men i övrigl slär vi kvar vid del som vi begärde den 10november -och del var inte Ulel, del vill jag understryka. I del anförande somhandelsminislern höll i sade han bl. a. följande: "I del intensivaoch omfallande samarbele som ulvecklals niellan de väsleuropeiska folken eflerkrigel har deltagit i aU den utsträckning som är förenlig med de kravsom neulraliletspolitiken ställer. lillhör de stater som var med om allskapa , och . Vi vill aktivt arbeta för närmast möjligainternationella samverkan för att ulveckla handeln och främja fullsysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt och ökadsocial välfärd saml för att utveckla polilisk frihet, mänskliga rättigheter ochkullurella värden. Vi önskar alt denna samverkan skall utvecklas i sädanriktning och i sädana former att ell nära samarbele mellan alla de europeiskafolken möjliggörs och för alt den nu pågående processen av normalisering ochkonsolidering av lägel i under-lätlas. Del är i denna anda som vi nupåbörjar överläggningarna med gemenskaperna i syfte att tiUsammans med Ederarbeta fram en uppgörelse grundad pä intressegemenskap." Jag lycker det ärmycket värdefulll all del är den utgångspunkten vi har när vi gär lill defortsatta förhandlingarna i . Vidare sägs del i deklarationen av , somaUtsä gäller forlfarande pä denna punkt: "Vi delar gemenskapernasuppfattning säsom den uttryckts i Romfördragel all en omfallande samverkan ärnödvändig för att de fuUa fördelarna av den gemensamma marknaden skall kunnareaUseras. Sålunda erfordras åigärder för alt uppnä ökad rörelsefrihet förarbetstagare, och kapital jämle samverkan inom socialpolitiken och denekonomiska politiken." Det är alltså målsättningar som aUtjämt slär kvarför de fortsatta förhandlingarna. Det sägs också i samma deklaralion att Romlraklalensallmänna mälsällning för handelspolitiken slår i god överensstämmelse med avSverige hävdade grundsatser. Om jordbrukspolitiken säger man attsvenska regeringen inle förutser nägra allvarligare svårigheter vidanpassningen av de svenska reglerna tUl dem som gäller inom EEC. Jag fär väl också förutsätta, herr talman, alt det avsnitti november-deklarationen där handelsministern säger så här aUtjämt gäller:"Efler noggrant studium av gemenskapernas regelsystem är vi övertygade omatt goda förutsättningar föreligger för ell svenski dellagande itullunionen." Del har inte rapporterats frän de sonderandeöverläggningarna i att regeringen har ändrat uppfallning pä denpunkten. Därför tyckerjag det är viktigt att vi gör klarl för oss, all när vinu skall beskriva vår mälsättning för de forlsalla överläggningarna ochförhandlingarna, så skall man så att säga läsa deklarationen av den 10 novemberjämsides med dagens deklaration. Del har nämligen ibland i debatien kommit framsynpunkter som tyder på alt vi kanske eftersträvar något mindre. Jag tyckerdärför det är vikligt att detla konstateras, för del är ocksä självklart att vinu inle begär mindre än vi gjorde 1961 och 1962, när vi ansökte om associering. Vad neutralitetspolitiken belräffar är vi ju hell överensom att slå vakl om den. Men i den deklaralion som dä gjordes i sadesdet alt man frän början viUe starkt betona all varit ytterstnoga med att icke låta ekonomiska intressen som sådana inverka på vär hållning.Man sade ordagrant: "Vi tar vår neutralitetspolitik alltför aUvarligt föratt vilja riskera att kompromettera den genom all utnyttja den som täckmantelför ekonomiska önskemål." Det sades vidare 1962 all regeringen kunde lämnaförsäkringar om att neutralitetsförbehäUen inle kommer att användas av Sverigei avsikt att undandra sig integrationens ekonomiska följder. Man sadeordagrant: "Del är ocksä möjligl för elt neulrall land alt åtaga sigförpliktelser rörande sättet för skyddandet av gemenskapens iniressenom handlingsfriheten eller rällen lUI undantag i praktiken skulle användas säall skada uppslår genom avvikelse från vad som annars gäller i den integrerademarknaden. grundläggande drag i den handlingsfrihet som de neutrala måstebibehålla är att de har räll alt avhälla sig frän ätgärder som - ehuruekonomiska tUl sin nalur - baseras pä enbarl poliliska överväganden och ärriklade mot tredje land." Varför, herr lalman, är del nu så viktigt alt påminna omdelta? Jo, därför att som jag ser det slär vi nu inför ett vägskäl när delgäUer de fortsatta förhandlingarna i . Det gäller inle frägan ommedlemskap eUer inle medlemskap den frägan är avgjord. Frägan är i stäUet:ViU vi gä in i ell så nära ekonomiskl samarbele i EEC som är förenligt med vårneutralitelspolitik, eller vUl vi huvudsakligen tUlhandla oss vissa fördelarför vår ulrikeshandel? Del sägs ofla frän kommunisternas sida men ocksä i andrakretsar i vårl land att vi skall ha ett handelsavtal som gör all vi kommerundan lullbelaslningen, men i övrigt staplar man del ena hindret pä del andraför ell mera omfattande samarbele. Jag är övertygad om att de som har denkrämarinställningen att vi skall plocka ut nägra smakliga rätter frän EEC ochsedan be all få belala för dem - kommer alt lura sig själva. De kommer inte allfå de godbitar som de vill ha, om de har denna kommersieUa instäUning lUl deteuropeiska samarbetet. Inom EEC har man med oerhörda uppoffringar och med slorasvårigheter fåll lUl stånd ell samarbele, och ett av de starka motiven fördella samarbete var all man ville förhindra all krigels katastrof upprepades påden europeiska kontinenten. Man har dä av nalurliga skäl inte nägon slörreförståelse för den inställning jag nämnde, alltså all vi skall plocka ulde bäsla bilarna och visserligen erbjuda oss att betala för dem, men del skulleändå vara fråga om en köpslagan. Jag lycker därför det var värdefullt allslatsminisler - som lidigare har påpekal - i sitt tal införArbetarekommunen i Slockholm sade att syflel med samverkan med EEC inte baravar all främja de svenska löntagarnas inlresse och den svenska ekonomin utanatt del också var alt praktiskt medverka lUl att skapa en bältre framtid förEuropa, Om vi går in i förhandlingarna med även den utgångspunkten trorjag allmöjlighelerna att nä etl gott resullal är slörre, Vär neutralitetspolitik gör det omöjligt all della i vissaformer av del europeiska samarbetet det är vi överens om. Men del faklum alldel finns vissa former som vi inle kan delta i borde göra oss ännu meraangelägna att ge värl bidrag lUl samarbetet pä alla de övriga områdena. Som jag ser det, herr lalman, är del i stort selt tre slagav lösningar som är möjliga . En är en tullunion där vi, som jag uppfattadeall handelsministern beskrev det, i stort sett är vUliga att i princip följamed i utvecklingen inom EEC men givelvis mäsle göra förbehåll för neutralitetspolitiken.Karaktären av ell sådant förbehåll antyddes redan i anförandel 1962 i ,Då kommer vi innanför den gemensamma tullmuren och dä kan vi ocksä vara med idet nära och omfallande samarbete som regeringen eftersträvar. Den andra möjligheten är, som jag ser det, ellfrihandelsomräde kanske med en viss harmonisering av de yllre tullarna - sombygger pä Utiikes- och handelspolitisk debatt etl avtalsom är anpassal jusl efter de nuvarande beslämmelserna men där varje lilenframlida förändring mäsle bli föremål för omfattande förhandlingar. Del skaparsvårigheter inle minst i fräga om jordbrukspolitiken - vilka de som varitmed i förhandlingarna säkerligen känner bättre lUl än jag. Vad vi dä riskerarär all viktiga områden kommer all undantas, t, ex, papper. Den Iredje möjligheten - elt mer lösligt handelsavtal -torde det vara svårt att få nägon glädje av om del skaU träffas iöverensstämmelse med de GATT-regler som regeringen och EEC är överens om skallvara vägledande. Jag vUl här anknyta UU vad LO:s ordförande sade. Omvi inle fär en lösning eUer om vi får en lösning som inte är UUfredsslällandekommer del all fä menlig inverkan pä ekonomin och sysselsäilningen här ilandel. Nog tror jag alt vi får nägon form av uppgörelse med EEC, Men risken äratt vi får en uppgörelse som är av det slag som ordförandesade skulle ha en menlig inverkan på vår ekonomi och vär sysselsättning. Det ärdärför som del, som jag ser del, är sä utomordentligt vikligl all det kanskapas en bred svensk opinion för all bygga upp en plattform för förhandlingar. Det är klarl all en uppgörelse inle bara kan innebäraekonomiska fördelar, insåg della dä han i ell föredragsade, alt det kommer att bli svära förhandlingar, att vi Iroligen fär accepierauppgörelser som pä mänga punkler konimer att framstå som uppoffringar för ossmen alt vi ändå mäsle räkna med all en uppgörelse med EEC kommer all vara lillfördel som helhet lagen.