prot · FU0956 · 1971-12-31 00:00:00 — Men utvecklingssamarbetet gerresultat endast om det är ell samarbete där mottagarlandets egnaanslrängningar ulveckling och ekonomisk och social utjämning utgör basen. sade all jag i är inle använt nägrarevolutionära förlecken i statsverksproposilionen. Ja, jag vel inle om del ärnägon särskUd skUlnad mellan proposiiionen i är och propositionen , menhär har vi i alla fall en av bisländsanhängarna som läser med lupp för altkomma på någonting där vi kan ha olika uppfallningar och där jag själv skulleha olika uppfallning från del ena året del andra. Men av vad jag anfört istatsverksproposilionen följer all utvecklingssamarbetet blir mest fruktbartnär givarlandels mäl för della samarbele slår i samklang med del resullalmollagarlandel eflersträvar i sin prakliska ulvecklingspolilik. sådanlsamförsländ ger, som ulskoilei i anslulning UU FN-slralegin framhåller, en godgrund för ell effeklivl ulnyUjande av det svenska bisländel. Vi föredrar därförall del direkla ulvecklingssamarbelel omfallar länder med vUka vi ulansvårighet kan nå samförsländ om utvecklingspolitikens inriklning. Som jagtidigare undersirukil utesluter denna mälsällning inle samarbete med slaler somhar olika ekonomiska och sociala syslem. Innebörden är i stället att vi mästese till alt det svenska bisländel bidrar lUI att stödjaulvecklingsansträngningar som tar sikte pä ökad välfärd för befolkningsflerlaleli mottagarländerna. De växande tillgångarna användes i enlighet med derikllinjer som redan förra årets riksdag godkände och som upprepas avulrikesutskotlel i är. En huvuddel kommer alt satsas på länder med vUka viredan samarbetar. Anslagen kommer emellerlid, som uttalat, alt geutrymme även för en vidgning av länderkrelsen. Delta är dock en uppgifl päsikt, dä del tar lid all bygga upp mera omfallande samarbele med nya länder. Utrikesulskollel lar upp del ullalande som statsutskottetgjorde beträffande valet av mottagarländer i silt ullalande . liksom dä instämmer jag i vad som har anförls. Man säger: "1 de fall då etl u-land har behärskats av en regim som har visal sig ointresserad av en bäde ekonomisk och social ulveckling finns det skäl all visa älerhällsamhel i fräga om nya svenska biståndsinsatser. I de fall då slarka 44 indicier lalar för alt enu-landsregim allvarligl strävar till ekonomisk och socialutjämning och har realisliska förulsällningar all öka den Nr 56 allmänna utvecklingstakten, om den fär bistånd utifrån, kan det vara den särskilt befogal för värl land all underlälla dess slrävanden." j gpjj 197] innebär emellertid inle på något sätt att del skulleske nägra kastningar i den biståndspolitik som vi bedriver. Jag utgår från attocksä ulskottsmajoriteten där har en klar inställning. Med lanke pä del längtidsperspektiv som mäsle anläggas påulvecklingssamarbelel bör vi fästa vikt vid den planering av del framtidabisländel liU våra vikligasie moltagarländer, som genomförs i samarbetemellan UD och SIDA. På grundval av fördjupade studier av och omfallandediskussioner med mottagarländernas regeringar utarbetas program för samarbeteti försia hand för den Ireärsperiod som läcks av de av fastlagdaminimiplaneringsramarna. Den programmering som pägär skaU ge ramar församarbelel och rikllinjer för SIDA:s arbeie med planering av de enskildainsatserna. Länderprogrammeringen av det direkla bisländel har somnalurlig konsekvens all frägan om biståndets ämnesinriktning träder någol ibakgrunden. Huvudsaken är inle om medverkar i uppbyggnaden av enleknisk skola eller i etl jordbruksprojekt. Del avgörande bör i stället varaalt de resurser vi kan ställa lill förfogande siöder en verksamhel som päeffeklivasle möjliga säll främjar de utvecklingsmål inom prioriteradesamhällsseklorer som uppsatts av mollagarlandels regering. Med lanke härpå kanvi noiera att det svenska utvecklingsprogrammet numera har en beiydandeämnesmässig bredd. Inom huvudområdena landsbygdsutveckling,livsmedelsförsörjning, undervisning och induslrialisering faller flerlalelangelägna samhällsåtgärder i de länder som vi samarbetar med. Delta möjUggör enplanering som jag hoppas skall kunna resultera i ett maximall utnyttjande avdel direkla biståndet. Sedan komnier jag lill familjeplaneringen. 1 viss mån slärvi inför en ny situation i fråga om familjeplaneringen. Vi har under läng tidhaft en pionjäruppgift i alt väcka intresse för frågan och stödja program förvUka bislånd begärls. I Förenia nalionerna var vi genom i mängaår ensamma om all sländigt ålerkomma lUl betydelsen av familjeplanering. Och såslutligen, genom den utnölningsmetod som använde, skapadesförståelse för denna fråga. Kanske växte förståelsen ocksä nalurligl fram bädei de underutvecklade och i de utvecklade länderna. Antalel biståndsgivare med stöd till familjeplanering påsill program har emellerlid ökat krafligt under de senasie åren. FN-organen, som har börjal lämna bisiänd lUl nationella familjeplaneringsprogram kan förvän tas påta sig en ledande roU i sammanhanget. I detla läge sker måhända en omorientering av vär familjeplaneringsverksamhel inom ramen för den av godkända politiken. En viklig uppgifl nu är all medverka i utformningen av de insatser som FN börjal göra pä familjeplaneringens område. Ökad uppmärksamhet ägnas nu ät forskning, och vårt direkla samarbete kan koncentreras lUI ell mindre antal länder, där fördjupade insalser i stället förutses. Dessa insatser bör baseras på synsättet alt familjeplanering behöver ingå i och samordnas med andra delar av de samlade ulvecklingsanslrängningarna, om nägon långsiktig effekt skall 45 den 1 aprU 1971 Familjeplaneringen kan vara en del av den sociala politiken. Denna isin lur uigör en del av den allmänna ulvecklingspolili-ken med sikte på socialaoch ekonomiska förbättringar för folkets flertal. Del är människor sommobiliseras i utvecklingsansträngningarna och upplever en aUmän förbättring avsina levandsvUlkor som lättast kan övertygas om att planera sina familjersstorlek. I enlighet med beslul av förra ärels riksdag sker enulvidgning av bistånd inom industrisektorn - andra lalare har varilinne pä denna fräga. Detta är pä flera sätt elt nylt och svårt område, och vihar anledning alt gä fram med en viss försiktighet, så alt vi inte bidrar för olämplig induslriulveckling. Brislen pä sysselsättning är etlav de allvarligaste hoten mot en social och ekonomisk utjämning i mängau-länder - del vet vi. Del gäller därför för oss att medverka lill all finnasädana former för induslriella uppbyggnad som kombinerar kravel päeffektivitet med älgärder som verkligen ger ökad sysselsänning. Den kunskapsöverföring som är kärnan i ulvecklingssamarbelelpå induslriomrädet mäsle baseras pä ett utnyttjande av privat, kooperativ ochstallig erfarenhei för företagandel pä olika områden. Detta framhålls i fleramoiioner och understryks ocksä i ulskottsbelänkandet. mäste delbetonas alt den leknik behöver inte alllid överensslämmer med denlekniska kunskap som de svenska förelagen bäsl kan lUlhandahälla. Stora kravkommer följaklligen all slällas när det gäller att översälta svenski teknisktoch administralivl kunnande till för lämpade insatser. Del är inte bara inriktningen av indusiribisiåndei utanäven formerna för samarbetet som kommer all påverkas av mottagarländernasönskemål. 1 della sammanhang Iror jag inle man kan borlse frän all mängau-länder, Irols de formuleringar som lagils in i FN:s ulvecklingsslralegi,under senare är visal en ökande skepsis mol de Iradilionella formerna föröverförande av induslri läl , de direkta privata investeringarna. Iinduslriländerna diskuleras de direkla u-landsinvesleringarna som enhuvudsakligen ekonomisk fråga. För är del emellerlid också enpolitisk fråga, och del är kanske lält alt inse varför. I 1. ex, försvinner ell utländskt företag imångfalden av förelag, I flera intar de ulländska förelagen endominerande slällning, och i länder med en svag inhemsk industrisektor kan dehämma uppkomsten av en nationell induslri. Med detla vill jag pä intet sällundervärdera de insatser som svenska förelag gör i ; de insatsernahar säkerligen i mänga fall varit beiydande, vilkel jag i tidigarebislåndsdebalter har päpekal. Jag har endast velat peka på ell faklum somibland kanske kommer borl i debatten. Naturligt är därför all nu försöka komma fram nyaformer av industriellt samarbele som ger elt mer konkrel inflylande förmottagarlandet. berör i della sammanhang olikahandlingsmöjligheter. Del kan inte råda olika uppfallningar om all vi börpröva om de samlade erfarenhelerna i näringslivel kan ulnyUjas i ulformningenav värl stöd lill mottagarländernas industrialisering. Jag förutsätter attsvenskt näringsliv är berett alt medverka härtill i de former som kan bliakluella. Jag ansluter mig ocksä lill utskottets åsikt att en översyn avåtgärder för alt främja industrialisering kan vara önskvärd. Dellaarbeie bör emellerlid inle fä innebära nägon fördröjning av den Torsdagenden successivautbyggnaden av industribislåndet. Snarare bör översynen ske i j prjj 1971 nära anslulning lill det praktiska arbelel med utnyttjande av den -- erfarenhei som där görs. SjälvfaUet mäste, vilkel utskottet också s ätliga ut- framhäller,den föreslagna översynen baseras på den klara oeh för svenski gsuistaiiaet utvecklingssamarbete grundläggande distinktionen mellan bistånd och andra transaktioner medu-länderna. För svenski vidkommande innebär anlagandet ochuppföljningen av FN-strategin inga grundläggande förändringar i vårbiståndspolitik. .Med tillfredsställelse kan i stället konstaleras attprinciper som länge varil vägledande för det svenska ulvecklingssamarbelel nuhar blivii allmänt accepterade nämligen alt mälen för biståndspolitiken skallvara all slimulera de fatliga ländernas egna ulvecklingsansträngningar ochbidraga lUl social och ekonomisk utjämning. Här tror jag all Inga Thorssongenom sin verksamhel i Förenta nalionerna i hög grad har bidragil lill alldenna syn allmänl har slagil igenom. Jag säger dä: Vi kommer alt aktivt dellagai slralegins uppföljning i de olika berörda FN-organen. Vi kommer därvid all sälängl möjligl verka för all del iniernaiionella ulvecklingssamarbelel uiformasmed utgångspunkt i egna slrävanden och önskemål. () kort genmäle: Jag skall börja med allkommenlera vad utrikesministern anförde när del gäller familjeplaneringen. Omjag fattade honom räll beflnner vi oss i den silualionen all , som hanerkände, har fått elt goll anseende belräffande insalserna pä familjeplaneringensområde; vi skall nu inle forlsalla alt öka våra insalser pä delta område! Del är välkänt att en hel del människor gjort gällande idebaiten - kanske inte sä myckel i den offentliga debaiten, men även där inågon män - all det där med familjeplanering inle är sä bra. Om jag myckelförkortar deras argumentation gär den ut på all man inle kan användafamiljeplaneringen som polilisk pekpinne, ulan att den lyvärr mäste tillgripasmer generellt. Och del lycker man inte om. Jag trodde inle all regeringen skulle falla för denargumentalionen, men av ulrikesminislerns anförande framgår alltså att Sverigenu inte skall forlsalla all öka sina insalser pä familjeplaneringens område.Jag vill erinra om vad SIDA-chefen anför i en nyligen publicerad bok om del somherr Torslen fann tröst i, nämligen all FN skulle göra mer. "Del är närmasl tragiskt alt FN-slralegin säknapphändigt och svagl som sker behandlar del allvarligasle problemkomplexet avalla -folkökningen." Men tydligen har det nu ansellsnödvändigi för socialdemokraterna att av inrepoliliska skäl dämpa ökningen avfamiljeplaneringen. Del lycker jag är mycket tråkigt. tyckte inte alt jag hade understrukit, pä delsäll som gjorde, all del fanns en enighet belräffande biståndspolitiken. den 1 aprU 1971 någon månberodde det kanske på all hen inte hörde hela mill anförande. Men jagunderströk gång pä gäng att jag anser det tillfredsställande att vi är eniga iutrikesutskottet på väsenlliga punkler. Utrikesministern påstod alt reservanterna har ansträngtsig för att i en rad detaljer ha andra meningar. Ja, är det en delalj hur delskall vara med enprocentsmälet? Del är i varje fall inte en oväsentlig delalj.Herr Slräng har ju sagl all det kanske inte går all klara enprocenlsmälet till1974/75, var inne på precis samma linje, och ulrikesminisiernsvarade ingenling pä min direkla fräga: Är det verkligen elt löfte all vi skallkunna räkna med all enprocentsmålet skall kunna uppfyllas lill 1974/75? gick såsom den skicklige debattör han är helt förbi denna fråga. Belräffande de 1980 svarade jag hen Geijer.Mitt svar nu behöver inte bli annorlunda än det till . Jag hoppasatt tar del av della. Del som är oroande är tydligen att man inomsocialdemokratin, som vi trodde, inte bara hade enslaka personer som varIveksamma om huruvida vi skall kunna klara av enprocenlsmälet. förefallerdel även som om utrikesminisiern svävar pä målet. HerrTURESSON (m) kort genmäle: Utrikesminisiern sade all vi hade tvingatsatt läsa statsverksproposilionen med lupp för alt finna nägra meningsskiljakligheleralt hänga upp moiioner och reservaiioner på. Det har vi visst inte behövt, herrulrikesminisler. Vi har i slällei i ulrikesulskollels arbeie ansUängl oss allförmå den socialdemokraliska majoriielen alt förslå all del varken är något feleller något full att biträda förnuftiga krav även om de kommer fränoppositionen. Tyvärr har våra anslrängningar varit förgäves. Därför har vitvingats att reservera oss. Ulrikesminisiern sade ocksä all han inte i ärelsstatsverksproposilion uttryckt sig annorlunda i fråga om ländervalsprineipernaän han gjorde i fjolårets slatsverksproposilion. Det kan jag inle hälla med om.1 sialsverkspropositionen i är säger ulrikesminisiern: "Den precisering avprinciperna för ländervalet i den bilaterala svenska biståndsverksamheten somjag gjorde i föregående ärs staisverksproposition och som vann anslutning i riksdagensbeslul är således en konsekvens av våra allmänna mäl för ulvecklingssamarbelelmed de falliga länderna." Men, herr utrikesminister, det var inte utrikesministernsprinciper uttalade i fjolårets slatsverksproposilion som vann anslulning iriksdagen, utan del var i slällei slalsulskollels väsentligt nyanseradeprinciper som antog. Det är dem som utrikesministern i åretsstatsverksproposilion ansluler sig lUl. Jag kriliserar inle della. Del har jaginte gjort och del kommer jag inle all göra. Tvärtom lycker jag all del ärväldigi bra och sunl all utrikesministern pä detta säll korrekl ansluter sigtill beslut frän . Jag ville gärna med mill omnämnande avdenna fräga i milt första inlägg ge etl erkännande ät ulrikesminisiern fördella korrekta upplrädande. Herrulrikesminisiern : Nr 56 Belräffande familjeplaneringen vUl jag undersiryka all den vad jag sade i mill anförande var all man i forlsällningenmåhända får j pfji 197J räkna meden geografisk begränsning av familjeplaneringen. inle alljag skulle ha den uppfattningen all vi i framliden inle skulle ei s ligau-kunna öka den familjeplaneringsverksamhet som vi nu redan har i gäng. vecKlingsoistanaet Det framgår ju också med all lydlighel avsialsverkspropositionen, dä vi höjer anslagen från 60miljoner kronor. Är inle detla om någonting en ökning, ? Vad jag med milt anförande vUle ha sagl är all eftersombl. a. FN-organen nu verkligen har fäll i gång sin familjeplaneringsverksamhel,är del tänkbart att vi kan koncentrera denna verksamhel rent geografiskt meraän vi annars skulle gjort. Vad sedan enprocenlsmålel beträffar, , kan jagegentligen inle finna någon slörre skillnad i vad utskottet säger och vad reservanternaanför. Är del nägon som gör gällande all ulskollsmajorileten i silt yttrandehar frängäll de beslul som redan förut har fatlat? Av det skäletfinner jag sålunda inte all del är nägon slörre molsättning mellan reservanteroch utskoltsmajorilet. Belräffande den proposition som jag framlade vidföregående års riksdag och den proposilion som har framlagis i är är del vältänkbart all del i skrivningarna kan finnas vissa nyansskillnader. Del ärnämligen sä, alt man inle alllid vill uttrycka sig pä samma sätt - del kan dålätt bli långtråkigt. Och självfallet lar jag som ansvarig departementschefhänsyn UU vad uttalar när jag formulerar proposiiionen ell följandeår. () kort genmäle: Det var en intressant tolkning somutrikesministern gav beträffande familjeplaneringen. För framliden - jag har lalal om den; näsla budgetärlycker vi nämligen inle är nägon sädan markerad framlid, alt vi behöverdiskulera nägon siffermässig ökning - säger utrikesminisiern all han nogegenlligen bara länkt sig en begränsning i fråga om anlalel länder. Skall jaglolka detla uttalande så, alt utrikesministern för framliden räknar med attanslagen familjeplaneringen skall öka? Del var den försia frägan. Kan jag sedan ocksä läsa in i ulrikesminislerns anförandealt han inte kommer alt falla för den opinion som säger: Ja, se nägonfamiljeplanering i del där landet kan vi nog inle fortsätta med eller tänka ossatt ge oss in i; den regimen lycker vi inte om? Vi vel alt befolkningsökningen just i de fattigasteu-länderna är den mest avgörande frägan, om de över huvud taget skall kunnaresa sig eller ej. Skall vi tolka ulrikesminisiern så, all sädana poliliskahänsyn inle komnier all få avgöra var vi skall göra våra insalser när delgäller familjeplaneringen? Den har ju hillills - säsom jag har uppfallal den-bedrivits där vi lycker alt den har behövts. Är della en riklig lolkning, dälycker jag all vi har uppnåll någonling med den här deballen. den 1 aprU 1971 HerrTURESSON (m) korl genmäle; Jag kan inkassera poängen allutrikesministern i det senaste anförandet har erkänt att hans lidigareultalanden här och hans uttalande i ländervalsfrägan i åretsslatsverksproposilion varil litet för generaliserande. Jag anser emellerlid inteatt de nyanser som skUjer ärels uttalande frän fjolärels är obelydliga. Om det kan glädja kan han gärnafä lov alt inkassera denna, som jag har intrycket att han känner del, triumfbelräffande formuleringarna i den ena statsverksproposilionen jämförl med denandra. Eftersom vi förat har sagl att del är angelägel för oss som ärbiståndsanhängare all inte hänga upp oss pä småsaker, skall jag vara generös imitl omdöme om inlägg. Men vad sedan belräffar anförande vUl jagunderstryka all det är alldeles rikligl säsom har skrivit, attfamiljeplaneringen har oerhört slor betydelse. Men, , om vi nuhöjer de 27 miljonerna 60 miljoner och om vi sedan höjer anslagen förfamiljeplaneringen ocksä i forlsältningen, så blir del ju ändå bara en lilenbråkdel i de allmänna insalser som behövs i denna värld, som är sä slor sä sloroch som har en befolkning som svarar häremol. Det kan inle bli mer än marginalaälgärder. Dä säger jag: När nu deinlernalioneUa organen och andra länder har börjal inse familjeplaneringensbetydelse, avsätter medel och bedriver verksamhet, är del i och för signaturligt all vi rent geografiskt i slörre utsträckning än vad som annarsskulle ha blivit fallel koncentrerar denna verksamhet. Jag lycker näslan alldella är en självklarhet som man inle behöver särskUl orda om. HerrWIRMARK (fp) Utrikesminisiern har jusl diskuieral familjeplaneringenoch försvaral de ord som finns i propositionen lill förmän för en vissländerkoncentration. Läl mig säga all vi här har elt område där svenskainsatser har hafl en viss framgång. Varför skall vi då i framgångens ögonblick,när vi även fär gehör frän iniernaiionella organisalioner, plölsligl säga allvi skall koncentrera de insalser vi därulöver kan göra pä bilaterala program? För familjeplaneringen har regeln om länderkoncentrationhittills inle gälll. Jag lycker all propåerna all koncentrera den är sä myckelmera märkliga som vid flera lillfällen ganska sent uttalat sig förall just delta bistånd inte skall vara länderkoncentreral. Del är detta sommotiverar vär reservalion, i vilken vi vidhåUer principerna och samiidigi sägeratt vi skall öka våra insalser bäde bilalerall och i inlernationella organ,inle minsl i med dess snabba befolkningsökning. Jag tror inle alt man kan överbetonabelydelsen av våra familjeplaneringsinsatser. Enligl ärbefolkningsexplosionen "den viktigaste sociala och ekonomiska förändringsom ägl rum i u-världen under eflerkrigsliden". Del är den snabbabefolkningsökningen som äter upp den största delen av de framsleg som görs, vilkel Insatserna här är därför av stor strategisk belydelse, ochvarje antydan om att vi på något sätt skulle inskränka våra bilaterala insalservill vi beslämi vända oss emol. Sedan har man ocksä diskuterat frägan om höjningen för altuppnä enprocenlsmälet, och utrikesministern kunde inle se nägon slörre skillnadi utskottets skrivning och reservationens. Låt mig bara konstatera några fakla, har för vem som velal lyssna offentliggjort våravsikt alt senasl budgelärei 1974/75 uppnä elappmälel 1 proceni avbrullonalionalproduklen. Vi vel alt med den 25-procenliga äriigaanslagshöjning som vi nu lillämpar skulle anslagsökningen sisla ärel behöva bliexceptionellt slor -800 miljoner eller moisvarande de loiala anslagen förinnevarande är. Vi vel ocksä all SIDA i sina petita anfört all del skulle varamera ändamålsenligt att genomföra höjningarna i en jämnare takt. Därför väckte det en del uppståndelse och förundran närfinansminislern vid ärels börian avslöjade all han ifrågasalle om del varmöjligt med hänsyn tUl vår valulabalans all fullfölja de 25-procenUga höjningarna.Del betyder inle bara all finansminislern värjer sig mot en jämnare höjning,som SIDA har begärt, ulan även vill slä av på en takt, som vi redan vel intekommer all leda till del av givna löflel: 1 proceni budgetåret1974/75, Utskollsmajorilelen för sin del utesluter inte tanken altenprocenlsmälet skulle kunna uppnäs genom en chockhöjning sisla årel, trolsvad det kan innebära i fräga om en sänkning av kraven på planering ochkvalitet. Det kan inte vara rimligt att begära att SIDA under ett enda är skallnyplanera och nyanvända etl sä väldigi belopp. Dä löper man uppenbarl riskenatt del inle alllid blir väl använda pengar, och man löper ocksä risken altekonomiska skäl del kcmmer all åberopas för all flylla framenprocenlsmålel. Jag tyckte mig kunna utläsa alt för sigreserverade den möjligheten, om utvecklingen av del ekonomiska lägel skulle gåi en riklning som han inle önskade. Utrikesminisiern anförde också molreservaiionen all den totalt skulle innebära elt slörre sammanlagt belopp. JagvUl säga all vi inle ser det som nägon nackdel utan som en fördel all denskulle ge totalt större belopp. Det är mol bakgranden av dessa skäl som vi harskrivil reservaiionen. Finansminislern oroade sig i silt uttalande vid åretsbörjan för hur u-hjälpen skulle slå pä betalningsbalansen, och utrikesminisiernvar ocksä inne pä den frägan här. Lät mig bara konsialera all farhågorna för enhög belastning grundar sig på ytlersl osäkra beräkningar. Klarl är all denvalulaulförsel, som orsakas av u-hjälpen, bara utgör en lilen del i jämförelsemed underskottet i turislbalansen eller det utflöde som förorsakas av imporlen.Finansminislern jagar lydligen inle villebråd efter deras belydelse i varjefall. Del bisiänd vi kommer all ge under de närmasle åren ärändå av liten betydelse för vär egen ekonomi och utgör ocksä en blygsam del avden internationella utvecklingsansträngningen, men insatt pä slralegiskapunkter kan den fä slor belydelse för mottagarna. Och som SIDA har betonal -för all befästa vUjan hos svenska folkel all ge della bislånd den 1 aprU 1971 Det statliga ut-veckUngsbis tände t mäslemedlens användning planeras ytterst omsorgsfullt. Min erfarenhei från olika säger migatt del kanske viktigaste av aUl är alt vi intar en odogmatisk inställning.U-länderna är varandra sä olika i fräga om storlek, naturresurser, historiskerfarenhet, utvecklingsnivå, poliliska och ekonomiska realileler att del baraär världsfränvända teoretiker som kan kosta pä sig all vara doklrinära, att Iroall man kan lösa problem efter nägol vissl schema. Hur skulle detresursfattiga i kunna jämföras med det pä naturresurser rikaBrasUien eller med , som redan befinner sig i lake off-stadiel? Eller detlilla med det myllrande eller med , med ?