prot · FU09136 · 1971-12-31 00:00:00 — Först när problemen "översatts"från mänskhga till krasst ekonomiska termer torde deras allvarUga innebörd ursocial och samhäUsekonomisk synpunkt bU helt uppenbar. Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket Åtgärder mot alkohol- och narkotikamiss-bmket är framföraUt vårdkostnader i vidsträckt mening, kostnader för produktionsbortfall samtskadekostnader framför aUt i trafiken, vid brott och vid olycksfall i arbetet.Storleken av dessa kostnader kan vara meUan 5 och 10 mUjarder kronor per år.Det finns vissa beräkningar gjorda pä nationalekonomiskt håll som klart pekardithän. Om, såsom en hypotes, en årlig insats av skullereducera kostnaderna , är den samhällsekonomiska lönsamheten hosdenna insats mycket hög. Detta helt rimhga räkneexempel visar vilka effektermissbruket och riktiga åtgärder mot missbruket skulle kunna ha. Har viverkhgen i vårt ekonomiska nuläge råd med förluster av den storleken? Det rörsig trohgen som sagt om storleksordningen 5-10 mUjarder kronor. Det finns redan, herr talman, en modeU tlU enprognosverksamhet av det slag som föresvävat motionärerna. Sålunda arbetarsedan 1969 en tiomannagrupp för kriminahtetsprognoser, med uppgift attundersöka möjhgheterna att göra just sådana prognoser "för ett flertalpunkter I processen inom rättsväsendet", som det heter i en officieU notisom gruppen. Gruppen har gjort en första prognos avseende tiden framtiU 1975, Sedan har man fortsatt med att göra en motsvarande bedömning rörandeutveckhngen under ytterhgare en femårsperiod. Utskottet pekar på socialutrednlngen. ochherr i Agnas berörde möjligheterna att bispringa alkohol- ochnarkotikamissbrukare via en rehglös omvändelse. Vi får väl ta upp även denfrågan i socialutredningen, eftersom vi inte kan bortse från någon av de reellamöjUgheterna att åstadkomma en rehabihtering av dessa olyckhga människor. uppgift är ju inte att samla och närmare analysera ohkabakgrundsfaktorer som leder fram till ett vårdbehov och att göratrendberäkningar rörande orsaksfaktorerna. Den är en ren målsättnings- ochvårdutredning, som vid sin start hade tih förutsättning att erforderUgaanalyser av vårdsituationen på de oUka områdena var färdiga och tillgängUga,Forskningsuppgifter hör uppenbarhgen Inte hemma I socialutrednlngen. Det sägs nu I socialutskottets betänkande attsocialutredningen skulle vara oförhindrad att ta initiativ i den genom motionenaktuahserade frågan, och det torde väl utredningen vara. Detsamma gäher denalkoholpohtlska utredningen. Sistnämnda utredning är dock inte heller så sammansatt attden själv kan vara I stånd att företa den föreslagna perspektivanalysen. Att fåin en sådan analys, som uppenbarhgen är tidskrävande, i alkoholpohtlskautredningens tidsschema är knappast möjUgt, har för övrigt tydhgtlåtit förstå att man väntar sig att alkoholpohtiska utredningen inte ytterhgareuppskjuter sitt arbetes slutresultat, som beräknas förehgga ,ahtså . Båda utredningarna skuUe av nu antydda skäl vara hänvisadetill att för ett sådant initiativ vända sig tiU Kungl, Maj:t, Ja, det är ett Intressant uppslag. Får man tolkautskottsmajoriteten så att de båda utredningarna har visst stöd i förframställningar tiU Kungl, Maj:t om analysforskning ifall utredningarna finner,såsom det heter Ibetänkandet, "en perspektivanalys på förevarande område möjhg ochönskvärd"? Jag är väl, hen talman, en smula pessimistisk på dennapunkt och yrkar därför bifall tiU reservationen 2 av herrar ochHyltander, Men det vore givetvis värdefuUt att höra vad utskottsmajoritetenstalesman anser om riksdagsstöd för ett utredningsgrepp av det slag somredovisats i ifrågavarande motion. Jag yrkar självfaUet också - med åberopande av vad herrHamrin här i debatten har anfört bifall till reservationen 1, Jag har vidare fäst mig vid en Uten detah i betänkandet.Jag är Utet förvånad över att man uttrycker sig på följande sätt på s. 9, därman hänvisar till att alkoholpohtiska utredningen skall framlägga vissaundersökningar: "Mot denna bakgrand är det värdefullt att sådantgrundmaterial kommer att läggas fram av alkoholpohtiskautredningen," Den formuleringen ger ett intryck av att man redan nubedömer detta grundmaterial som "värdefullt". Jag tycker inte precisatt det är det rätta ordet i detta sammanhang. Man kan finna det önskvärt ehertiUfredsställande att få ett sådant material, men man kan ju inte bedöma dessvärde i förväg, 1 varje faU får jag det bestämda intrycket att man ändå gör detoch väntar sig mycket av det. Jag skaU för min del vänta med att görabedömningen tiUs detta material verkUgen förehgger. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamiss-bmket Idetta anförande instämde i Ulfsbyn (c). FruKRISTENSSON (m): Det betänkande som vi nu diskuterar behandlarju både alkohol- och narkotikafrågorna, och de är, som sade,de största sociala frågor som vi har att ta stäUning tiU, Jag tänkeremellertid inte beröra alkoholproblemen, vilket inte betyder att jag inte anserockså dem vara väsenthga. Det är ju riktigt som i sade att alkoholfrågornahar en stöne kvantitativ betydelse än narkotikafrågan, men narkotikaproblementenderar att accelerera I en väsenthgt snabbare takt än alkoholproblemen och vad värre är det tycks också som om narkotikaproblemen huvudsakhgen skuUedrabba unga människor. Jag tycker, herr talman, att det är glädjande attnarkotikafrågan åter har aktuahserats här i , och även om jag kaninstämma i i beklagande av att så få av kammarensledamöter har tiUfälle att vara närvarande i kammaren och delta i debatten, viUjag påstå att det skett en viss omsvängning iuppfattningarna inom när det gäller dessa frågor. Jag tycker att mani varje fall när man talar med riksdagsmän från aUa partier får denuppfattningen att vi nu verkUgen börjar förstå att vi måste bestämma oss förvilken vårdpoUtik vi skaU ha. Vi får inte längre tillåta en låtgåpoUtik, Och, hen talman, vi som arbetar här i det nyariksdagshuset vid har verkhgen problemen mitt för ögonen. Vibehöver bara se ut genom våra fönster för att kunna studera hur ungdomarhjälper varandra att injicera narkotika, hur de köper och säher narkotika ochhur Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket de säljer stulna varor nere på torget för att få pengartill narkotika. Vi konstaterar alltså hur den lagstiftning som -vi här är medom att stifta inte efterföljs och, vad värre är, att denna hantering tycks fåpågå utan att den leder till någon som helst påföhd. Jag menar att det därför inte är underhgt omriksdagsmännen ändå vaknar tiU för att detta är problem som viinte kan acceptera. Jag ser det så - jag är medveten om att den beskyUning somjag tänker rikta mot Inte är riktigt på sin plats eftersomsocialstyrelsen Inte har tillfälle att här bemöta anklagelserna att det ärsocialstyrelsen som närmast under de ansvariga statsråden har ansvaret för attingenting sker. Självfallet har statsråden, statsrådet som ordförande isamarbetsgruppen och statsrådet som ansvarig för vården här i landet,det självklara yttersta ansvaret. Men faktum är att den myndighet som haransvaret för sjukvården och hälsovården I detta land Inte kan undandra sig sittdirekta ansvar. Det förefaller som om man fortfarande i socialstyrelsenlevde kvar 1 den tid då man tillämpade metoden med den fria förskrivningen avnarkotika, då man trodde att man kunde bota narkomaner genom att skriva utnarkotika. Och man har svårt att komma bort från den tankegången som man dåtrodde vara den riktiga. Vi är många här i kammaren som har engagerat oss Inarkotikafrågan och som väckt motioner och kommit med förslag tih Initiativ. VI har varit vana att de senaste årenbh hän-vlsade tih narkomanvårdskommittén. Innan den var färdig med sittbetänkande skuUe ingenting göras. , hen talman, har narkomanvårdskommitténlagt fram sitt betänkande, och det gjordes , Men ännu synsinget resultat av kommitténs arbete. Det står på s, 11 i betänkandet att de frågor som togs uppi narkomanvärdskommitténs betänkande "är under uppmärksamhet" hosberörda myndigheter. Det är ett mycket intressant konstaterande, men det voreroligare att veta vUka praktiska resultat arbetet har lett UU, Man kan väl ändåinte räkna med att våra sjukvårdshuvudmän skah beställa narkomanvårdskommitténsdigra betänkande i två tjocka delar och läsa det hela för att själva försökahsta ut vUka åtgärder som skaU vidtas. Det vore naturligt att socialstyrelsengav ut råd och anvisningar till sjukvårdshuvudmännen beträffandenarkomanvårdspohtiken. Därför, herr talman, tycker jag att den förstareservationen, som också tar upp den frågan, mycket tydhgare talar om vadproblemet gäller. Man säger I reservationen att "utredningens arbete harinte följts upp, vare sig genom att fått möjhghet att ta ställningtill kommitténs rekommendationer eller förslag eUer genom att dessa bhvitföremål för överväganden I en kommitté i vilken ingår företrädare för depoUtiska partierna". Detta är en riktig beskrivning av sakläget. anmälde en poUs tiU socialstyrelsenatt en ung flicka inte mindre än 26 gånger hade hämtats av pohsen frånnarkotikaträsket och tagits in för vård på sjukhus, Pohsen undrade om detkunde vara möjligt att man skulle handskas med en vårdbehövande människa på detsättet. för nästanprecis och bad om svar ,har fortfarande icke lämnat något yttrande över denna remiss. Ett annat ärende som har underställts JO och som också ärremitterat tiU gäUde en ung pojke som inte mindre än aUa gångerna efter korta sjukhusvistelser - hade tagits om hand eftersuicidalföisök. Den anmälande undrade om detta var en riktig vård. Jag har också exempel på föräldrar som i desperationvänder sig tUl och socialstyrelse och ber om hjälp med sinaungdomar. De får icke stöd någonstans. menar att ungdomarnainte är tUhäckhgt dåhga, så det finns Ingen anledning till Ingripande . Ochnär föräldrarna för talar om att deras pojke råkar iUa utdärför att den läkare han går tih skriver ut metadon varefter pojken går hemoch bötiar injicera metadonet - det är alltså en ny variant av narkotika säger att det var mycket tråkigt, men det är ingenting vi kangöra något åt. Man undrar inte på att människor snart bUr desperata närde känner att de Inte får stöd eller förståelse någonstans. Jag talade med en assistent på en ungdomsgård, som för treår sedan hade kommit i kontakt med en pojke under . Pojken började denvanUga vägen. Han rökte hasch, och han drack öl. Assistenten på ungdomsgårdentyckte att pojken var en fin grabb. Han ville försöka hjälpa honom, och han harunder bokstavUgen föht honom . Han har varit med honompå MariapoUkhniken, han har varit med honom på förläkemedelsmissbrukare, han har varit med honom på psykiatriskakhnik, han har varit med honom på . Där tog han tih och medpraktikantjobb för att inifrån sjukhuset så att säga kunna föha pojken ochförsöka hjälpa honom. Ingenstans fick pojken någon behandUng som kunde kaUasför behandUng, Stadsdistrlktsläkaren skrev ut B-vitamin åt honom, och några välviUigapersoner gav honom några vaUumtabletter för att han skulle lugna ned sig något. Mamman och assistenten ringde till nykterhetsnämnden ochsade att ni måste hjälpa oss med pojken; han kommer att gå under om ni inte görnågot. sade att så länge han Inte har lust tiU behandhng kanman inte heUer göra något åt det, och han har inte begått något brott. Dåänthgen överföU han en gammal person och gjorde några inbrott, och därmed hadehan ju faktiskt begått brott. Då tänkte assistenten att även om detta vartråkigt, skulle det ändå finnas möjhgheter att få en ordenthg behandhng avpojken . Pojken fick vänta på domstolsförhandhng, och när domenäntligen kom dömdes han tlU skyddstillsyn plus vårdinsatser. har han återigen åkt fast, ty han skötte sig inte, hanunderkastade sig ingen vård. Jo, helt enkelt för att det ju intefanns någon vård att ge. har pohsen fått tag på honom på T-centralen, ochman undrar om internering bhr nästa steg i hans utveckhng. Jag viU understryka, fru talman, att detta är ett exempelI en lång rad Uknande fall. Det är ett mönster för hur vår ungdom börjar 1utförsbacken och hur det sedan snabbt rullar vidare. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamiss-bmket Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket som jagsagt förut att det tydhgt visat sig att ingen enda patient bhvitrehabiliterad med de metoder som används. Jag håUer med i Agnas och andra som talat omden religiösa övertygelsen som något positivt. Jag tror att en sådan väckelsepassar en hel del av dessa nerknarkade ungdomar, men man kan Inte tro på dettasom den allena saliggörande medicinen som kan hjälpa alla. Detta är en metodbland en rad andra metoder. Men grundproblemet är ju att vi måste få enmålsättning för hur vården skah bedrivas, och vi måste förstå att dessaungdomar och andra som kommit in i narkomanin inte friviUigt kan ta sig urdetta. Narkotikan inger dem sådana lustkänslor och ett sådant beroende att dehelt enkelt Inte har kraft att bryta sig ut. Därför måste vi inseatt det är nödvändigt att tillgripa behandhng tvångs-vis tills de själva kommerur giftberoendet och själva fär vUjan att bh bra. Man kan inte begära attpersoner som saknar sjukdomsinsikt skah vara medvetna orn att de är I behov avvård. Det är där skon klämmer. Innan jag drar slutsatserna av detta vill jag bara säganågra ord till beträffande perspektivplanerna. Han talar omperspektiv framöver. Jag skulle viha tlUåta mig attvända på steken och tala om utveckhngen . Vikonstaterar då, , att antalet narkomaner har fördubblats var 30;emånad , med undantag för den tid då socialstyrelsentillämpade den fria förskrivningen. Då skedde fördubbhngen var 12;e månad. Ärinte det i alla faU en tiUräckUg beskrivning av hur snabbt utveckhngen går föratt man skah tycka att det är nu vi måste göra någonting och för att man kanskeskah tycka att vi bör avstå från perspektivplanerna ? Jag tror attläget är så akut att det är nu som vi skall tillsätta den parlamentariskautredning som man talar om I reservationen 1, Läget är nämUgen sådant, frutalman, att människor som jobbar ute på fältet med de praktiska nästanoöverstlgUga problemen börjar fatta vad det gäller. Jag tror att dess bättreocksä vi vanUga riksdagsmän här i kammaren fattar vad det gäller. Problemet ärsom jag sade förut våra ansvariga statsråd och , som fortfarandeantingen inte fattar vad det gäller eher inte vill se sanningen i ögonen. Jag tror alltså att det är nödvändigt att vi får enparlamentarisk utredning där alla partier är representerade, för att vigemensamt och snabbt skall kunna ta ett ansvar för en vårdpohtik som kan räddavåra ungdomar. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HerrWIKLUND i (fp) kort genmäle: Jag har inget som helst emot en parlamentariskutredning, , Jag yrkade ju bifaU också till den reservation varien sådan krävs och alltså inte bara till den reservation som avser min motion. Vi skaU inte spela ut det ena mot det andra utan alltsågöra någonting även åt nuläget. Jag vill gäma ställa mig bakom det mesta av vad fruKristensson sagt om angelägenheten av att det nu vidtas vidgade åtgärder på dethär området. Även jag förväntar mig att det verkhgen görs ytterhgare praktiskainsatser mot narkotikaskadorna på Initiativ av det särskildasamarbetsorganet för bekämpande av narkotikamissbruk eller på annat sätt. Beträffande frågan om tvång och frihet i narkomanvården ärdet ett övenaskande sammanträffande att ett stort sammanträde just nu och pågår här i huset med socialutredningen, där ett mycket betydande antalexperter utfrågas av utredningen om just denna problematik. Vi behandlar denfrågan mycket grundhgt i utredningen. Jag viU för min del vänta med att tastäUning tiU den frågan tiUs vi har trängt igenom problematiken den ärnaturhgtvis mycket svår och kompUcerad. Att det kan behövas tvång i vissa faUär vi säkerUgen alla överens om; det är bara fråga om var och hur gränsernaskaU dras. Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket HenSTÄLHAMMAR (fp): Erugheten bland samthga talare har varit stori fråga om de skador som alkohol- och narkotikamissbruket åstadkommer; oenighetenhar börjat när vi diskuterat vilka oUka metoder man skall använda för att kommatiU rätta med missbruket. 1 motionen 784 har vi motionärer föreslagit en annanvinkhng av denna problematik. Vår principiella instäUning är attnykterhetsvården måste ges sådana ökade resurser att man verkhgen har möjhghetatt ta hand om de personer som bhr skadade och att kostnaderna UU allra störstadelen skaU bäras av dem som själva använder alkohol. Vi vet att samhällsförlusten på grund avalkoholhanteringen uppgick tiU - om vi tar 1967 som exempel - någonting meUan2,2 och 8,7 mUjarder kronor. Det innebär aUtså att samhäUet för närvarandesubventionerar alkoholbruket. Vi skulle egentUgen behöva ta ut motsvarandebelopp för alkoholvarorna utöver nuvarande priser för att alkoholkonsumenternaskuUe anses ha betalat varans verkhga pris. Den som använder alkohol nu betalaregentUgen inte vad den kostar. Frågan är om detta är riktigt från ekonomisk,social eher moraUsk synpunkt. VI befinner oss 1 ett läge där vi ställs Inför nästanolösUga problem på det ekonomiska området, framför aUt när det gällersjukvården. VIvet också genom vissaundersökningar att en sjättedel av sjukhusplatserna tas I anspråk av personersom har fått sina sjukdomar på grund av alkoholmissbruk. I det läget måste manfinna en ordning som innebär att de som missbrukar alkohol kan få den effektivahjälp de behöver både för det som drabbar dem själva och för det som indirektdrabbar deras omgivning den närmaste familjen och andra som berörs och såatt bruk som tenderar att bh missbruk kan motverkas innan det leder tihmedicinska skador. Jag instämmer helt och håUet 1 vad iStockholm har sagt om den defaitism som präglar utskottets yttrande. När man ärny har man kanske en övertro på förmåga att lösasamhällsproblemen, och när man som riksdagsman ger sig ut och talar pohtik möter man också hos aUmänheten den övertron. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamiss bmket skrämdöver att behöva konstatera att de som har talat I denna fråga nästangenomgående är äldre människor och personer med mycket starkt socialtengagemang och ofta också aktiva medlemmar i kristna samfund och nykterhetsorganisationerav ohka slag. Den yngre generationen av riksdagsledamöterna saknas fullständigtI den här debatten. Man frågar sig om inte dessa problem också engagerarungdomen. VIvet att upptäcker vigift i någon gädda i någon å någonstans så kopplas massmedia genast på och allablh engagerade av problemet. Men det giftmissbruk som vi ser -t. ex. runt det här huset tycks engagera bara väldigt få människor. Det ärbeklämmande att läsa vad på LiUhagens sjukhus i sägeri vissa tidningsartiklar just nu: att han måste sluta med sin forskning ialkoholfrågan, han måste över huvud taget sluta med att försöka väckapohtikerna för de här frågorna, eftersom pohtikerna inte inser allvaret ochlåter sig väckas. presenterades en amerikansk undersökning, somrefererades i många tidningar, om alkohoUstbarnens situation. Här skapar vi åena sidan en skola där vi bygger ut elevvården, som skaU ta hand om barnen såmycket som möjUgt, men å andra sidan bidrar vär samhällsutveckhng tUl attskapa en social miyö som motverkar skolans arbete. Det sades I den härundersökningen att barn i alkohohstfamiher redan från början blev skrämda,ensamma, ahenerade, frustrerade - alla de modeord som vi ibland använder utstötta av kamraterna därför att de led av föräldrarnas eller den enaförälderns alkohohstsjukdom. De vågade aldrig ta med sig några kamrater hem; dekunde inte umgås hemma, eftersom de Inte ville visa upp hur de hade det ihemmet. Problemet var också, när fadern var alkohohst, att mamman ganska snartbörjade överföra sin modersomsorg till den alkoholskadade mannen och lämnadebarnen åt deras öde, vilket gjorde att de ännu mera blev socialt ochemotionellt störda på ohka sätt. Det är ganska skrämmande att de personer och vi hör väldit som har lyckats lösa sina egna problem på det här området ser bort ifrånatt en hel del människor inte klarar av denna situation och utlämnar barnen åtdet godtycke som det egentUgen innebär att råka födas och växa upp i en vissfamUj, VI vet ju att det är helt avgörandeför barnens framtida UtveckUng hur de har det i hemmet.Det är därför samhäUet måste stötta upp dem som har det svårast. Vi är htet förundrade över att socialutskottet såkategoriskt har a-wisat den motion som vi har lagt fram. VI tror naturhgtvis inte att man kanlösa aUa problem på det här sättet, men man kunde kanske få ett nytt sätt attse på problemet. Vi föreslår en alkoholskadeförsäkring; man kan naturhgtviskalla det någonting annat, om man tycker att det är bättre. Men utskottet sägernu att man inte kan avgränsa de skador som drabbar samhäUet med alkohol somorsaksfaktor, VIär medvetna om detockså. Det stod faktiskt i motionen ordagrant så här: "Vi är medvetna omatt alkoholen inte kan isoleras som klar orsaksfaktor och attvissa av de kostnader som samhäUet nu har till föhd av alkoholen inte kanbyggas in i ett försäkringssystem." Men det är ju inget unikt föralkoholskadorna. Man kan inte säkert härleda alla trafikolyckor heUer till ohkaorsaksfaktorer, t, ex. bilens utrustning, förarens ålder, körsträckans längd,bilens hastighet etc. Ändå har vi ett försäkringssystem där man försöker att sålångt som möjhgt komma fram tih vad som har orsakat olyckan. Vi menar alltså i vår motion att man bör kunna undersöka ivilken utsträckning ett direkt samband kan påvisas mellan alkohol ochskadeverkningar förorsakade av alkohol. Vi vet att det finns sådana härskadeverkningar som utan några mera komphcerade analyser kan härledas tihalkoholmissbruket, t, ex. ett olycksfaU i arbetet, en trafikolycka, högfrånvaro från arbetet eUer medicinska skador som inträffar direkt på grund avalkoholmissbruk. Då man aUtså kan påvisa det här sambandet borde man kunnainföra någon form av aUmän alkoholskadeförsäkring. Det skulle innebära att manhade ett försäkringssystem där avgiften togs ut vid försäljningsstället iproportion till varans alkoholhalt, dvs, I proportion tiU hur stor risken är föratt man skah bU skadad. Utskottet tycks finna att detta är en ganska lustigformulering. Man skriver så här: "Sålunda står det i mindre godöverensstämmelse med försäkrlngsmässiga principer att ha en försäkring,beträffande vilken man, med en viss tillspetsning av uttryckssättet, kan sägaatt man uppsåtUgen framkallar försäkringsfaUet genom att erlägga tillräckUgt'hög premie'," Men det är heller inget unikt. Man betalar ju högrebilförsäkringspremie om man har en starkare motor och därför lättare riskerarskada. Om man kör 2 000 mU har man högre premie än om man kör I - detär samma princip som vi har föreslagit. Vi ser det alltså så att det finns ett klart samband meUanalkoholmissbruk och ohka skador. tas det ut en skattesats på alkoholhaltigadrycker och vi vet att staten tar in en stor summa pengar den kan räknas imUjarder på grund av alkoholbruket. Vi har enorma kostnader på grund avalkoholen, men de belastar tiU största delen kommunerna och landstingen, ochstaten bidrar bara med en bråkdel av det som tas In, Därför bör enhgt vårmening de pengar som staten tar In på alkoholhanteringen utgöra den fond urvilken man kan hämta resurser för att bota alkoholskadeverkningarna. Det kaninte vara ett rättvist och ett jämhkt samhälle som tiUhandahåller alkohol heltfritt - och det måste man göra i ett samhälle av den typ vi har - utan att haförsäkrat sig om att det finns möjhgheter att hjälpa de människor som bhrskadade. Vi vet att den som skadas aUvarhgast i regel är den som har det sämstautgångsläget, den sämsta sociala mUjön, att starta från, medan den klarar sigbäst som hör till de gynnade grupperna i samhället, VI tror att om man kunde bUda denna fond försäkringsfond eller vad man skah kaUa den skulle man kunna kanaUsera pengardärifrån till oUka huvudmän och ohka verksamhetsformer.