prot · FU0984 · 1971-12-31 00:00:00 — Ett bifall tUl reservationen är liktydigt med nära nogomedelbart igångsättande, och sysselsättningen på är därmed enrealitet. Med värdefullt stöd av vpk säger de borgerliga nej tUl det störstasysselsättningsprojekt som är aktuellt. Det har i debatten framförts synpunkter på möjligheten attfinna en lösning. Jag har här uteslutande berört frågan omutbyggnad av Ritsem och inte av Kaitum. Jag vill med hänvisning till vad herrYngve sade här starkt ifrågasätta om det ändå intefinns en möjlighet att uppnå samstämmighet i de här frågorna, vilket skulleinnebära att man jag lägger då tyngdpunkten vid sysselsättningsskälet skulle ha möjlighet att realisera projektet . Jag är väl medveten om att är i tidsnöd förbehandlingen av vad som skall avgöras på men det är ändåfrestande att mycket allvarligt ifrågasätta, om man inte borde undersökamöjligheterna att ge det andrum som skulle behövts för ett närmare resonemangom de synpunkter som förde fram och som senare fick starkt stödäven av . Kan man för dagen koppla bort Kaitum och enas om att bifallavad som föreslagits i reservationen beträffande Ritsem, tror jag, herr talman,att fattar ett beslut som är mycket betydelsefullt försysselsättningen inte enbart för stunden, utan även på lång sikt, med tanke påvad detta betyder just för denna grupp av människor. Jag hade inte tänkt delta i den här debatten,men jag har lyssnat tUl den med stort intresse. Det blir ofta så i debatter i när ståndpunkterhar formulerats i utskott, att man står där och kastar logikens knivar ochverklighetens stenar över det dike som tron respektive partitUlhörigheten hargrävt. I och för sig är det ju en väldigtsvår och Invecklad avvägningsfråga som ledamöter står inför attavgöra. Det är en målkonflikt mellan å ena sidan ett naturvärdsintresse och åandra sidan ett sysselsättningsintresse och ett intresse att skapa underlagetför vårt industriella och ekonomiska framåtskridande. Jag har sagtatt det finns inga enkla lösningar på de problemen. Det kan det finnas utanförhuset hos dem som är hårt engagerade i den ena eller andra frågan och barabehöver ta hänsyn tUl sitt engagemang, sitt intresse och kan driva densynpunkten. Men det är en sådan enkel frontställning som aldrig kan komma iriksdagen, där man ju måste ta på sig ansvaret att fatta beslut, ett beslut sommåste innebära att man väger in aUa ståndpunkterna mot varandra. Det beslutetblir aldrig ett enkelt svart och vitt, utan det blir tUl sist ståndpunkter sommed nödvändighet blir gråmelerade därför att det är någon del av en synpunktsom man måste uppoffra. Man måste antingen uppoffra ett ekonomiskt intresseeller ett sysselsättningsintresse eller man måste uppoffra en del av ettnaturvårdsintresse. Det kommer ingen ifrån. Alla ståndpunkter blir ur en ellerannan synvinkel gråmelerade. Vi har haft en diskussion om våra älvar ,och jag har i tidigare skeden tagit livlig del i den. Vi tog beslutet att inaturvårdens och forskningens intresse avstå från utbyggnaden av tre storaälvar spara dem - , älv och älv. Det innebar uppoffringav ett sysselsättningsintresse, och jag har i olika sammanhang blivitkritiserad för den ståndpunkt jag intog då frän dem som hårt satsade påsysselsättningsfrågan. Men jag tror det var en rimlig awägning ur en långsiktigsynpunkt, där vi hade att ta hänsyn till forskningens behov av en orörd älv iSydnorrland, miljövårdens intressen osv. I detta långsiktiga beslut ingick också att man skullebygga ut redan kvarstående älvar, och frågan om och Kaitum höllsöppen för vidare prövning. Den har sedermera skett. I den omgången fanns inteRitsem med. Jag skall nu inte ta upp hela sakargumentationen utankonstaterar bara att debatten har kännetecknats av att man har suttit i sinaskyttegravar. Skall man ge någon karakteristik efter att ha lyssnat på den såhar man från oppositionshåll argumenterat intensivt i miljövårdsfrågan när detgäller Kaitum därför att man där upplevt sina argument som relativt settstarkare. Man har aUtså vidgat debatten från Ritsem tUl att gälla även Kaitum.Från socialdemokratiskt håU har man däremot inriktat argumentationen på Ritsemeftersom man där har upplevt sin argumentation som relativt starkare beroendepå att miljövårdssynpunkterna där är mindre vägande - det är i stort sett allaense om - och sysselsättningsskälen mer vägande på grund av att det är ettakut behov av att skaffa arbete åt 500 människor. Det visar i någon månsvårigheterna att göra denna avvägning. Bland de synpunkter som man kan ta hänsyn tiU är att maninte bör driva igenom en ståndpunkt om det sker med en smal, nästan tUlfälligmajoritet i . SärskUt otillfredsställande är det i en så svårawägningsfråga som den här. Man bör inte driva igenom en ståndpunkt som många skulle uppleva som kränkande. Jag förmodar att den tveksamhetjag själv känt när det gäUer Kaitum i stort sett har påverkats av de många människorsom är starkt miljövårdsintresserade och av dem som är oroade över vad somskulle hända om man gör en överledning från en älv tUl en annan i den senareälvens nedre förlopp. Jag är rädd för att dessa människor skulle uppleva ettsådant beslut från som kränkande. Det är en synpunkt som jag tyckeratt man måste väga in när man är i beslutssituationen. A andra sidan är detuppenbarligen så att ett beslut att icke bygga ut Ritsem av många skulleupplevas som kränkande, därför att de befinner sig i den omedelbara risken attdrabbas av arbetslöshet. Jag hoppas att man inom oppositionen lyssnade tUl KnutJohanssons argumentation. Den var som alltid när han talar lågmäld och saklig.Men han talade om de åtskilUga hundratal av sina medlemmar som riskerararbetslöshet och som varit rotade och arbetat i den bygd det gäller. Jag har en gång hårt kritiserats för att jag sagt attvattenrallare också är människor, men jag kan gärna upprepa det nu därför attdet är i sista hand människor med omedelbara försörjningsproblem det gäller. Nurepresenterar byggnadsarbetarna medan jag representerarsocialdemokratiska med dess oerhört starka Intresse förmänniskors möjligheter att få arbete. Jag tror att de människor som direktberörs av denna fråga och många utanför deras led skulle uppleva det som djuptkränkande om man så hårt drev miljövårdssynpunkterna att man i detta fallberövade dem en försörjningsmöjlighet som för dem betyder oerhört mycket. Ja,det är den enkla situationen där jag har försökt undvika att ställa mig iskyttegravarna och i stället försökt se hur man kan betrakta detta och hurmänniskor kommer att uppleva det. Det framgår mycket tydligt av debatten attmiljövårdsentusiasterna har mycket starka argument när det gäller Kaitum somde inte har när det gäller Ritsem. De som trycker på arbetsmöjligheterna hardäremot mycket starkare argumentation när det gäller Ritsem. Då jag gjorde ett mycket kort inlägg tidigare under dagenvar det i överraskning över vad sade. gav signämligen ur skyttegraven och sade, att det möjligen finns en chans att lösadenna fråga i resonlighetens tecken, så att säga i dialogens tecken. Man skulledå å ena sidan säga att Kaitum är så viktigt ur naturvårdssynpunkt att vi medmycket stor majoritet i denna riksdag bör slå fast att vi skall låta bli attbygga ut det. Ä andra sidan skulle man skapa en bred majoritet i föratt Ritsem är så oerhört viktig ur sysselsättningssynpunkt för människorna däruppe att vi skall stäUa oss bakom en utbyggnad därav. Det vore ett sätt att lösa ett svårt awägnlngsproblem iresonlighetens och det ömsesidiga hänsynstagandets tecken. Därför må detförlåtas mig om jag tog fasta på anförande och liksom mer ellermindre ställde en fråga till kammaren: Har vi underlag för att finna en lösningpå denna punkt? Det må också förlåtas mig om jag då först och främst tänkte påde 500 människor, vilkas livsbetingelser så påverkas av vårt beslut,och på alla de människor i bygderna där uppe som i övrigt är knutna tUlprojektet. Det var naturligtvis min förhoppning när jag reagerade på herrHolmbergs uppstigande ur skyttegraven att jag skulle fåett gensvar på förslaget om en lösning i resonlighetens och det ömsesidigahänsynstagandets tecken. Inom moderata samlingspartiet har vi under det senasteåret noga diskuterat och noga övervägt vad som är riktigt och bäst när detgäUer de stora frågor som vi har att debattera. Vi har redan i höstasmycket klart deklarerat vår ståndpunkt: Ritsem bör inte exploateras. Om Ritseminte exploateras är därmed det ännu betydelsefuUare Kaitum bättre skyddat. Detär hänsynen till samerna och det är hänsyn tiU miljövärdena som har motiveratvårt ståndpunktstagande. De mycket viktiga frågorna om sysselsättningen i norrmåste lösas, men de måste lösas på andra och av oss också angivna vägar. Underde har antalet arbetslösa i skogslänen ökat med ett partusen, dvs. med fem gånger fler än exploateringen av Ritsem skulle kunna ge arbeteunder en fyraårsperiod. En oskicklig konjunkturpolitik och brister ilokaliseringspolitiken är den främsta förklaringen till denna försämring. Dettakonstaterande ger en klar anvisning om på vilket sätt de verkligt stora ochmera bestående sysselsättiiingsvinsterna kan åstadkommas. har för vårt parti på ett utförligt sätttidigare redovisat grunderna för vårt ställningstagande. Jag instämmertUl fuUo i vad sagt. Det har under den långa debatt som förts inte framkommit något som ger oss anledning att frånträda vår uppfattning. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall tUl utskottets hemställan. i (s): Det finns inte mycket mer av argument som kanpresenteras i det här sena skedet av debatten. Det visas klart av det anförandesom framhöll. Man kan, herr talman, i en del avtalen även från oppositionshåll spåra ett intresse för en lösning av dennafråga, som skulle innebära ett beslut att avskrivs och att mani så fall är beredd att ge stöd för en utbyggnad av Ritsem. Jag tror, herrtalman, att det skulle vara av värde om denna frågeställning närmare prövadesav näringsutskottet, och jag ber därför att få föreslå att ärendetåterremitteras tUl detta utskott. HerrSVANBERG (s): är helt självfaUet berettatt pröva om det finns möjligheter till en kompromiss i denna fråga. Förreservanterna är det en viktig angelägenhet att Ritsemutbyggnaden kommer tiUstånd och att de arbetstiUfäUen en sådan ger räddas åt människorna där uppe. Ifråga om Kaitumutbyggnaden har jag tidigare här deklarerat att jagpersonligen inte är instäUd på att den skall komma tUl stånd. Vi är självfalletberedda att pröva möjligheterna att säga ifrån i fråga om Kaitum, om vi kankomma överens i övrigt, och därför får väl utskottet på nytt pröva om det finnsmöjlighet för ett ställningstagande som skulle vara tUl fördel för dearbetslösa människorna i norr och även för en vettig kraftförsötining. HenFÄLLDIN (c): I sakfrågan hänvisar jag till vad vårarepresentanter i utskottet har framfört i utskottsbetänkandet och i kammarenhär . Låt mig bara därutöver säga, i den mån det inte är berört, att denkonflikt som statsministern berörde tyvärr jag säger avsiktligen tyvärr ärförknippad med de ställningstaganden som gäller i de allra flestamiljövårdsärenden. Det finns en konflikt mellan kravet på sysselsättning ochett tUlgodoseende av miljövårdskravet. Beträffande yrkandet om återremiss är jag medveten om attdet räcker att en tredjedel av de röstande biträder det förslaget för att detskaU bU återremiss. Jag vill för vår del säga att så som ärendet har handlagts,så som genomgången har varit i utskottet och så som ställningstagandena harredovisats här ser jag inga förutsättningar för att en sådan åtgärd skulle ledatUl ändrade beslut. Men jag är medveten om att den socialdemokratiska gruppenhelt av egen kraft kan klara återremissen. Därest ärendet går till omröstning , kommer vi attvidhålla den ståndpunkt som har kommit till uttryck i utskottsbetänkandet ochvid voteringar rösta för utskottsmajoritetens förslag. Hen (); I voteringsfrågan ber jag att få instämma medherr . kommer att rösta för utskottets förslag. Jag kan göraden deklarationen utan svårighet, eftersom folkpartigruppens hållning underhela detta ärendes behandling varit klar och entydig. BehandUngen i utskottet har varit tUlräckligt grundlig. Viskulle inte ha ändrat oss, om statsministern hade gått upp och efter vananskällt ut oss. har statsministern för en gångs skull varit vänlig. Det kännslitet överraskande, men det hjälper inte. Vi står fast. Hen i (vpk): Med anledning av det uppkomna läget vUl jagpå vpk-gruppens vägnar deklarera att inte heUer vi finner anledning att ändradet ställningstagande vi tidigare gjort till förmån för utskottsförslaget. Beträffande det förslag som har framförts om en återremisstill näringsutskottet vill jag deklarera att vi inom moderata samlingspartiethar den uppfattningen att en sådan icke skulle ge förutsättning för några nyaställningstaganden. Överläggningenvar härmed slutad. yttrade: Propositioner framställs förstbeträffande det under överläggningen framstäUda yrkandet om återförvisande avärendet tiU utskottet för ytterligare utredning. Jag erinrar om att det i § 63RO stadgas; "Om ledamot av yrkar det och minst en tredjedel avde röstande förena sig om yrkandet, skall frågan dock återförvisas tUlutskottet för ytterligare utredning." 6 protokoU 1971. Ramberäknirigar m m. Propositioner gavs först på bifall till yrkandet omåterförvisande av de i förevarande betänkande upptagna frågorna till utskottetför ytterUgare utredning samt vidare på avslag på återremissyrkandet, och förklaradesminst en tredjedel av de röstande ha besvarat den först framställdapropositionen med ja. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller yrkandet omåterförvisande av de i näringsutskottetsbetänkande nr 15 upptagna frågorna tUl utskottet för ytterligareutredning röstar ja, den det ejvUl röstar nej. ErhåUer jaej minst en tredjedel av de avgivna rösterna har kammaren Vid omröstning genom uppresningförklarades minst en tredjedel av de röstande ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; Kammaren hade alltså bifalUtyrkandet om återförvisande av ärendet tiU utskottet för ytterligare utredning. § 2 Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 16 ianledning av proposition angående godkännande av avtal mellan statensvattenfallsverk och AB m. m. Utskottets hemställan bifölls. § 3 Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande nr 9 i anledning av Kungl. Majts proposition angående vissaorganisations- och anslagsfrågor m. m. rörande försvaret jämte motioner. Punkten 1 Ramberäkningar m. m. I propositionen 1971:1 hade Kungl.Majt (bUaga 6, s. 7-22 i utdrag av statsrådsprotokollet över försvarsärendenför ) berett tUlfälle att yttra sig med anledningav vad som anförts om ramar och planeringsinriktning för det mUitära försvaretoch civUförsvaret. 1 dettasammanhang hade behandlats följande motionsyrkanden: Beträffande utgiftsramen för det militära försvaret för budgetåret 197 1/72 och planeringsinriktningen delsmotionen 1971 ;474 av m. fl., i vilken hemstäUts att skulle besluta att i sitt yttrande över vadKungl. Maj:t anfört om ramar och planeringsinriktning uttala 1. att ickeutnyttiade anslag för /70 om avrundat 85,6 miljoner kronorskulle få tillgodoräknas kostnadsramen för det militära försvaret /72, 2. attplaneringsinriktningen för verksamheten inom det militära försvaret från ochmed /73 skulle, i avvaktan på nästa försvarsbeslut, ske medutgångspunkt från en ökning av utgiftsramarna med perbudgetår, 3. att ställningtill förslaget i övrigt kunde tagas först sedan den av Kungl. Maj:t anmäldapropositionen om materielanslag och bemyndigan-debelopp blivit för riksdagenframlagd, dels motionen 1971:1272 av herrBohman m.fl., såvitt avsåg hemstäUan att skuUe besluta 1. att detmilitära försvarets utgiftsram /72 uppräknades med 33,13 miljonerkronor fördelat på anslagen Underhåll av tygmateriel m. m. med 3,7 miljonerkronor. Underhåll av fartyg m. m. med . Drift och underhåll avflygmateriel m.m. med . Hemvärnet: Övningar med 1,09miljoner kronor och Hemvärnet: Intendenturmateriel m. m. med 1,47 miljonerkronor, 2. att uttala attframtida ramberäkningar med /72 som underlag skulle ske med dettUlfälligt innehållna beloppet om inräknat i dettaunderlag. Beträffande försvarsutredning m. m. dels motionen 1971:689 av i Stockholmm.fl., i vilken hemställts att beslutade att i skrivelse tiUregeringen föreslå 1. attförsvarsutredningen erhöll nya direktiv i enUghet med de riktlinjer som anförtsi motionen och som mera detaljerat framlagts i motionen 11:421 år 1969, 2. att, enär denförsvarsordning som därigenom uttalat sig för blev väsentUgen billigareän den nuvarande, en snabbutredning tillsattes för att i enlighet med den nyaförsvarsordningens principer nedtrappa militärutgifterna med 3 miljarder kronorunder en treårsperiod, varav under budgetåret 197 1/72, 3. att ett programför civilt utnyttjande av de genom den nya försvarsordningen frigjordaresurserna skyndsamt utarbetades. delsmotionen 1971:699 av m. fl. 1. att riksdagenmed avslag å motionerna 1971:474 och 1971:1272, båda motionerna såvitt nu var ifråga, godkände Kungl. Maj:ts förslag tUl ramberäkning för /72för det militära försvaret, 2. att riksdagenmed avslag å motionen 1971:474, såvitt nu var i fråga, godkände Kungl. Maj:tsförslag tUl planeringsinriktning för det militära försvaret, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1971:1272 såvitt avsåg uttalande om framtidaramberäkningar, 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1971:689 angående försvarspolitiken. Ramberäkningar m. m. Ramberäkningar nt m. 5. att riksdagenskulle avslå motionen 1971:699 om en planering av icke-mUitära försvarsmetoder, 6. att riksdagensåvitt gällde civUförsvaret godkände Kungl. Maj:ts förslag tiU ramberäkning /72 och planeringsinriktning. 1. av herrar i Gäddvik och Virgin (båda m), somansett att utskottet under 1-3 bort hemställa, 1. att ianledning av Kungl. Maj:ts förslag och med bifaU tlU motionerna 1971:474 och1971:1272, båda motionerna såvitt nu var i fråga, godkände reservanternasförslag tiU ramberäkning för det mUitära försvaret för /72, 2. att ianledning av Kungl. Maj:ts förslag och med bifall till motionen 1971:474,såvitt nu var i fråga, godkände reservanternas förslag tiU planeringsinriktningför det militära försvaret, 3. att riksdagenmed bifall tUl motionen 1971:1272, såvitt nu var i fråga, som sin mening gavKungl. till känna vad reservanterna uttalat om framtida ramberäkningar. Hen TALMANNEN yttrade: Överläggningen rörande punkten 1 må omfatta även punkterna217, men yrkanden beträffande sistnämnda punkter framställes först sedandesamma föredragits. Herrtredje vice talmannen (): skall nu ta ställning tUl de olikaförslagen i fjärde huvudtiteln i fråga om av 1968 årsförsvarsbeslut, detta olyckliga beslut som vi från moderata samUngspartietaldrig har accepterat och vars skadliga konsekvenser för vart är blir aUtmerauppenbara. menar vi inte alls att det i och för sig måste varaorimligt att lägga försvarseffekten på en annan och kanske också på en lägrenivå än den som vi alla tidigare var ense om. Vi erkänner att det kan varasvårt att exakt ange var den lämpligaste nivån kan ligga. Men vi tycker att det är helt felaktigt och knappastförenligt med det politiska ansvar som man borde kunna kräva att i dagenssituation driva en kontinuerlig, smygande nedrustning. Vi menar attförsvarspolitiken för det första alltid måste ha en klar och öppet redovisadinriktning som konsekvent följs tiU dess att beslut om ändring fattas och fördet andra att den skall föras så att de uppoffringar som avkrävs medborgarna iform av värnplikt, skatter och annat skaU omsättas i försvarseffekt påeffektivaste vis. I intet av dessa avseenden fyllde försvarsbeslutmåttet. Det var ett beslut som var "politiskt" i detta ords sämstabemärkelse; det sökte ge intryck som inte hade saklig täckning, det sköt destora problem som det självt hade skapat , och det presenteradestrots detta som ett vidmakthållande av den dittiUs förda försvarspoUtiken istort sett oförändrad. Beslutets verkliga innebörd förnekades energiskt. Självestatsministern hade t. o. m. samvete att tala om att det betydde en fortsattupprustning osv. Visserligen blev den försvagning som det satte i gång inteomedelbart så påtagUg. Det beror på den långsiktighet med vUken försvaretarbetar och måste arbeta när det gäller materielanskaffning, utbUdning ochannat. Försvarets aktuella situation är aUtid en produkt av beslut och åtgärderfrån en rad . Jag vill illustrera detta med det kända exempletflygplanet . Det projektet hade dragit miljardbelopp i forsknings- ochprojekteringskostnader innan det hade avkastat ett enda uns av försvarseffekt.Om man gör tankeexperimentet att dessa miljardbelopp hade dragits in underprojekteringsperioden att man med andra ord hade avfört projektet utan attersätta det med någonting annat hade detta inte märkts på försvarseffekten påbra . Däremot skulle nedgången ha blivit väldig och intevarit möjlig att reparera åtminstone inte tUl rimliga kostnader eller på korttid. Det ofta upprepade påståendet att försvarseffekten intehar nedgått genom försvarsbeslut skulle alltså inte även om det voresant, vilket det inte är vara det ringaste bevis för att försvarspolitikenförs på ett sätt som kan vara godtagbart vare sig från säkerhetspolitiska eUerfrån ekonomiska utgångspunkter. Det hör vidare tUl bilden att Intentionerna i 1968 årsförsvarsbeslut inte har fullföljts. Utgifter som Inte var förutsedda närbeslutet fattades har lagts in i försvarskostnaderna utan att ramarna harvidgats, och priskompensationen har varit otillräcklig. Materielanslagen kommerenligt myndigheternas bedömning att för perioden bli ett par lägre än vad man i beslutet räknade med. Och framtiden ter siginte ljusare. Jag ämnar inte närmare gå in på den fortsattaförsvarspoUtiken sådan som den skall utformas i ett kommande försvarsbeslut.Vad vi nu har att diskutera är /72. Jag vUl dock uttala denförhoppningen att den nu arbetande försvarsutredningen skaU komma att ta sigden frihet som utredningsdirektiven inte ger den, nämligen att fundera över ochförsöka bli ense om de försvarskostnadsramar som kan vara erforderliga underplaneringsperioden. Den pågående nedrustningen måste rimligen avbrytas på någonnivå, och skall inte försvarsutredningen försöka komma på det klara med var dennivån ligger vet jag inte vad utredningen har för funktion. Regeringen har utfärdat direktiv för utarbetandetav alternativa programplaner för nästa period - vid sidan omförsvarsutredningen, såvitt jag vet, i vart fall innan utredningen rimligen kanha hunnit förvärva tUlräcklig kompetens för att ta ställning till dem. Ochdessa direktiv har som högsta alternativ en ram som inte räcker till för attbibehåUa ens den försvarseffekt som den startar från. Nedrustningen är alltsåav regeringen avsedd att löpa vidare så långt det går att blicka framöver. Jag skall med anledning av detta göra ett parreflexioner, även om de i viss mån innebär en liten utvikning från mittegentliga ämne. Enfortgående nedrustning är inte bara olycklig genom den konkreta Ramberäkningar m m. Ramberäkningar m m. minskningeni försvarets förmåga den har också andra effekter. Ett av försvarsmaktensverkligt allvarliga problem, kanske det allvarligaste just nu på kort sikt, ärbristen på befäl; alltså att själva grundvalen för en effektiv och meningsfylldutbildning av de värnpliktiga sviktar. Orsaken anges av myndigheterna vara delsett för lågt löneläge, dels brister i arbetsmiljön. Om detta är riktigt så ärdet ju saker som går att rätta till, åtminstone på litet sikt, och jag hoppasatt de blir tUlrättade. En faktor i arbetsmiljön som dock betyder mycket ärhuvudmannens statsmakternas inställning till försvaret. Det fordrasidealism för att ge sitt bästa i det miUtära arbetet. Det fordras en känsla avatt försvaret fyller en viktig funktion i samhäUet och att dess arbete ochsträvanden uppskattas.