prot · FU09140 · 1971-12-31 00:00:00 — FörestäUningen om fabrikören som den tekniskepraktikern, skaparen av ständigt nya och efterfrågade produkter, ledaren av ettlätt anpassningsbart småföretag med god vinst, en företagsledare som vanligen överlämnarsin produktionsenhet tUl nästa generation Inom famUjen förefaller att vara sannI ett minskat antal fall. Av en undersökning av ett relativt stort antalfamUjeföretag framgår att det endast I en tredjedel av de aktuella företagenfinns bam som har lust att fortsätta att driva verksamheten. Vad är det då som har orsakat förändringen? Ja, här gårdet Inte att peka ut någon enstaka faktor som ger förklaringen, utan svaret påfrågan ligger naturligtvis I hela samhäUets tilltagande komplexitet och snabbtfortgående strukturförändring. Det bhr allt svårare att vara arbetsledare,nyskapare, produktutvecklare, marknadsförare, försäljare och redovisare i enoch samma person. Främmande tiänster är nödvändiga även för de småföretagen, men att köpa tiänster är dyrt och tär hårt på redan pressadevinstmarginaler. Därför ligger frestelsen nära att slarva med exempelvismarknadsundersökningar och långtidsplanering. Om företagaren faUer förstundens frestelse blir ofta de Utet mer långsiktiga föhderna allvarliga. Detvisar sig I själva verket att i Inemot hälften av de Konjunkturstimulerande åtgärder, nt nt Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. företagsom varslat om personahnskränknlngar har det Integjorts några marknadsundersökningar över huvud taget, detta enhgt enundersökning som utförts av . Allt tyder således på att ökad observans behövs på demindre och medelstora företagen, så att de riktiga stimulans- ochstödåtgärderna sätts In och fullföhs I ett mer långsiktigt program. Görsdet ja, då är I varje fall jag övertygad om att den Inneboende styrka och detstarka engagemang som ändå finns I dessa företag leder till att en mycketbetydelsefull del av vårt näringshv skall kunna fortsätta att utvecklas Ipositiv riktning. a. på grund av de utomordentligt hårdakreditrestriktioner som tillämpats bara har speciellt demindre företagen kommit i kläm. Deras relativa andel av lånemarknaden har varittiUbakaträngd i förhållande till Insatserna I produktionen. Ett sätt attförbättra deras kapital- och kreditförsörjning är, som vi också har påpekat vidtidigare tillfällen i , att vidga möjligheterna att låna frånAP-fonderna. Nuvarande bestämmelser omöjliggör ett meningsfullt utnyttiande avfonderna för de mindre företagen, främst genom de återlåneregler som gäller ochsom säger att återlånerätten endast baseras Inbetalda avgifter ochatt den är begränsad till av erlagda avgifter samt attamorteringstiden är så kort som . Återflödet av avgifterna från enskUdaarbetsgivare med mindre än 20 anställda och av egenavgiftema från självständigayrkesutövare var så bagatellartat som 1969 eller bara 0,2procent av den totala utlåningen. VI begär I reservationen 11 att regeringen skall lägga fram förslag omvidgad lånerätt via kreditinstituten ur ÄP-fonden. Vårriksdagen beslutade om ett särskUt Investeringsavdragpå för maskiner och andra inventarier som inköps under 1971.Regeringen föreslår nu en höjning av avdraget till och dessutom attdet skall gälla också . Mot detta har vi Ingen Invändning. Vi hävdaratt det är klok pohtik att stimulera till investeringar under lågkonjunktur föratt näringslivet skall ha en utbyggd kapacitet när konjunkturen åter vänderuppåt. Men det resonemanget är minst Uka viktigt om Investeringar i byggnader.Arbetslösheten har Ju för övrigt varit speciellt besvärande bland byggnads- ochanläggningsarbetare, så det finns dubbet anledning att medge Investeringsavdragockså för byggnadsarbeten. Denna rätt tUlfaUer enligt vårt förslag I reservationen4 naturligtvis aUa företag men bUr Inte minst betydelsefull för de mindre ochmedelstora som vanhgen saknar Investeringsfondsmedel för utbyggnad. Vad jag tidigare anförde om krympande vinstmarginaler förmånga företag att avdragsrätten I många fall framstår som en chimär.Den går Inte att utnyttia på en förlustperlod som många får uppleva just underden tid då avdragsrätten gäller. Det hjälper alltså inte om företagaren trorsig ha en framtidsprodukt att satsa på. Dethär problemet har uppmärksammats av några mittenmotionärer, och vi reservanterhar funnit deras synpunkter beaktansvärda och föreslår därför I reservationen 5att avdragsrätten kompletteras med ett Investeringsbidrag. Detta skulle kunna få stor betydelseför den grupp av företag som jag här har gjort mig till tolk för. AvsättnlngsmöjUgheterna för företagen har varit och ärdåliga. Bäst hade sannolikt detta avhjälpts med en ordentlig stimulans avkonsumtionen, som gör konsumtionen blUlgare, exempelvis genom en momssänkning.När nu inte en sådan skett tidigare, har vi accepterat den stödform avlagerproduktion som regeringen föreslagit, men vi menar att detta stöd är hkaviktigt för de mindre företagen. VI motsätteross I reservationen 15 den begränsning stödet fått I propositionen att gällaendast företag med mer än 20 anställda. Av administrativa skäl är man sannolikttvingad att ha en nedre gräns som vi föreslår skah vara fem. Jag skaU uppehålla mig något också vidreservationen 3. VI har, sadejag tidigare, varit överens om att Investeringar av ohka slag bör ske Inuvarande lågkonjunktur. Det gäUer naturligtvis också Investeringar för attförbättra miljövården. VI sluterupp kring satsningen på bättre stimulans för luft- och vattenvårdande åtgärderInom Industrin genom att statsbidraget temporärt höjs från 25 tlU avkostnaden. Men vi tycker att det är minst Uka viktigt att stimulera företagenatt också förbättra den direkta arbetsmiljön den vardagliga tillvaron förhundratusentals människor. Genom skilda undersökningar vet vi attpåfrestningarna är kolossalt stora I de flesta arbetsmUjöer. Oron är stor föratt skador - ofta obotUga - skall uppstå genom för hård belastning, buller,drag, temperaturväxlingar, damm, vibrationer, gaser, luftfukt osv. Av enundersökning av 100 metaUarbetsplatser framgår bl. a. att nära hälften avarbetsställena Inte fått ändrade belysnlngsförhål-landen . 5 procentanger att förändringarna skett till det sämre. avarbetsplatserna har Icke fått någon förändring av buUernlvån. Inte fullt 20procent uppger att bullernivån förändrats till det bättre. Men hela 25 procentuppger dock att bullernivån förändrats till det sämre. För avmetallarbetarna har Inga förändringar inträffat beträffandearbetsställningarna. Den här sammanställningen visar hur htet som gjorts trotsen snabb utveckling av de tekniska förutsättningarna för att förbättra arbetsmUjöerna.Främsta orsaken tUl att Inte mer har hänt är naturligtvis kostnaderna. Mångaföretag är medvetna om hur angelägna investeringar det här är fråga om. I mångafall har inventeringar utförts i samråd med personalen om vilka åtgärder som ärmest angelägna för förbättring av den Inre miljön, inventeringarna har sedanlegat till grund för Investeringsplaner. Några riksdagskamrater, bl. a.finansutskottets värderade ordförande och jag, hade för ett par veckor sedantillfälle att på plats få ta del av Domnarvets mUjövärdsplanerlng. Under denärmaste fem åren upptar järnverkets totala investeringsplanering cirka 220mUjoner kronor, varav 55 mUjoner kronor, dvs. , skall utgå förvatten- och luftvårdande åtgärder, alltså sådana Insatser till vilka det nuutgår statsbidrag. Vid samtalet under lunchen menade fackföreningens ordförandeatt det var minst lika viktigt med Investeringar som direkt var ämnade för atträtta tlU de värsta påfrestningarna vid arbetsplatserna -kravets berättigandevar vi nog alla beredda att skriva under på efter mndvandrlngen på verket trotsde ansträngningar som gjorts för att förbättra arbetsmiljön. Domnarvet har också gjort en Inventering I Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. samarbetemed de lokala skyddskommittéerna för att klarlägga de främsta önskemålen omförbättringar. Totala kostnaden för att genomföra dem uppgår till minst 10mUjoner kronor. Den ansvarige driftledaren ansåg det vara en hederssak att påkortaste möjhga tid lösa miljöproblemen men sade att möjligheterna attfinanslera programmet blir helt beroende av lönsamhetsutvecklingen och destatliga bidragen. Det förefaller, herr talman, nödvändigt att vi taritu mer seriöst med'arbetsmiljön. Självklart är vi t-vungna att I det arbetetväga In vad industrin själv kan orka med att bära bl. a. med tanke påkonkurrensförmågan gentemot andra länders Industrier, som kanske Inte fårsamma miyökrav på sig. Vägarna för att åstadkomma de här förbättringarnabehöver därför utredas, och det är vad som skaU ske I 1970 årsarbetsmihöutredning som tyvärr Inte är parlamentarisk. har -vidårets riksdag avgivit en partlmotlon, I vilken pekades på möjligheten attutvidga bidragsgivningen till industrins Investeringar för luft- ochvattenvårdande åtgärder att också omfatta Investeringar för förbättringar avarbetsmiljön. Det kravet reses på nytt I den tredje reservationen, och, herrtalman, jag ber att få yrka blfaU till den liksom till alla övrigareservationer där mitt namn förekommer. HenBRUNDIN (m): Eftersom debatten har dragit ut så passmycket längre i tiden än vad de flesta hade räknat med avser jag Inte attutnyttja de för mig anmälda . Men det är ett htet avsnitt I betänkandet som jag tyckerförtjänar en ytterligare belysning. Det är ett helt magnifikt ställningstagandefrån utskottsmajoritetens sida. Det förtjänar belysning, kanske Inte I förstahand från min sida utan i första hand från utskottsmajoritetens sida. I betänkandet på s. 33, avseende punkten 16, som bl. a. gälleroppositionens förslag till generella stimulansåtgärder, står: "I nuvarandeekonomiska läge har utskottet inte funnit lämpligt förorda åtgärder, somInnebär en genereU eller mera omfattande stimulans av den privatakonsumtionen." Den socialdemokratiska utskottsmajoriteten menar alltsåatt det ekonomiska läge som vi befinner oss i just nu inte är av sådan art, attdet skulle vara berättigat med några generella stimulansåtgärder. Självfallettänker sig väl Inte utskottsmajoriteten att sådana åtgärder skall sättas In högkonjunktur med överhettad arbetsmarknad och alla andra företeelser somkännetecknar en sådan konjunktur, utan det måste rimligen vara så att manordentligt har satt sig ned och funderat och sedan bestämt sig för att dennatyp av åtgärder skall sättas In I ett annat lågkonjunkturläge. Hur kanman då kortfattat beskriva det nuvarande ekonomiska läget? VI haren aUvarligare och mera omfattande arbetslöshet än vi någonsin har haft underefterkrigstiden. Antalet människor som av ohka skäl Inte befinner sig i ennormal, produktiv sysselsättning, alltså de som är direkt utansysselsättning, de som är på omskolning och de som har placerats Iberedskapsarbete, uppgår UU 150 000-160 000. Det tycker vi är ett aUvarligtläge. En allvarligrisk föreUgger för ytterligare friställande av arbetskraft genomdriftinskränknmgar eUer företagsnedläggningar. iår utfärdades varsel för 25 200 personer mot 14 100 personer undersamma periodföregående år. Det är också allvarligt. Det råder enbetydande och för näringshvets förmåga att kunna fungera på ett riktigt sättbesvärande osäkerhet om vilka regler som skall bh gällande för värt landsnäringsliv I dess handel med den vidgade marknaden. Det är också allvarligt. NäringsUvetsInvesteringar, som I jämförelse med våra viktigaste konkurrentländer redanförut var aUtför låga, har gått ned med ytterhgare gällandebåde byggnader och maskiner, vilket också är allvarligt. Det är lätt att I dagIaktta en ganska allmän oro även bland dem som har jobb. VI har fått en reellkonsumtlonskraftsmlnsknlng för en mycket stor del av löntagarna, vilket harföranlett stor oro beträffande möjligheten för dem att kunna klara deekonomiska åtaganden de har Iklätt sig. Vad, frågar man sig, hinner hända innanen konjunkturförbättring kunnat ge resultat i form av ökattrygghet en konjunkturuppgång som enligt senasttillgängliga bedömningar Inte tror sätter in förrän tidigast ! Jag måste be någon representant för utskottsmajoritetenvara vänlig att, för uppnående av större klarhet I de politiskaställningstagandena, tala om hur annorlunda - och hur mycket annorlunda - detekonomiska läget skulle ha behövt vara I vårt land för att också densocialdemokratiska utskottsmajoriteten skulle ha ansett att det var berättigatmed genereUa åtgärder. Hur mycket större skuUe arbetslösheten behövt vara? Hurmycket större risk för ytterhgare fristäUan av arbetskraft skulle ha behövtföreligga? Hur mycket mera skulle Industri- och närlngshvslnves-terlngarna habehövt gå ner? Där kan man väl ändå begära en precisering eUer åtminstone attden socialdemokratiska utskottsmajoriteten med något så när säkra uppgiftertalade om hur mycket de här företeelserna skulle behöva försämras för att denskuUe ha kommit tUl ett annat ställningstagande än det som så magnifiktuttryckts i det betänkande vi nu behandlar. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Idetta anförande Instämde (). Samthga tre borgerliga partier var i sinamotioner av oroade över den höga arbetslösheten och utveckhngenpå arbetsmarknaden. krävde att effektiva åtgärder skulle vidtas Isyfte att trygga sysselsättningen och produktionen. I konjunkturdebatten underhösten har centerledaren gjort gällande att I själva verketskulle vara den främste representanten för den aktiva konjunktur-politikensIdé. Vidare har gång efter annan påstått attsocialdemokratin skulle ha svikit sina Idéer. Sanningen är ju den motsatta. Som framgår av finansutskottets betänkande harkonjunkturinstitutet I samarbete med utskottets sekretariat gjort försök attbedöma de ohka 5 protokoU 1971. Konjun kturstimu-lerande åtgärder, m. m. partimotionernaseffekt på efterfrågan I ekonomin. Samma typ av granskning har också skett medden aktueUa propositionen. Om påståenden skuUe vara riktiga borde rimUgtviscenterns partimotion Innebära en påtagligt kraftigare stimulans av ekonomin änregetingens förslag, men I själva verket är det tvärtom. Konjunkturinstitutetkonstaterade att regeringens förslag Jämfört med och moderaternasi och för sig innebär olika inriktning, men deras stimulans på efterfråganbedömdes som hkvärdlg. förslag skulle däremot innebära en betydligtlägre efterfråge-effekt än de övrigas. När nu hävdar att man hela tidenvelat satsa mera än socialdemokratema, är det sålunda helt fel. Denefterfrågeeffekt var ute efter var I stort sett bara hälftenav vad de övriga partiernas förslag skuUe Innebära. Om någon var på efterkälken-ett uttryck som centerledaren ofta använder så var det ju I själva verketcenterledaren och hans parti. Men övergav hela sinkonjunkturbedömning. Plötshgt var de åtgärder fullt acceptabla som man den 14 oktoberstäUde sig ytterst skeptisk till. avvisades en 5procentlgmomssänkning. var en 4procentlg momssänknlng ett effektivtkonjunkturstimulerande medel. Detta framstäUer hen som att det är hansom har gripit initiativet. Därtill har den dåhga smaken att påstå vUl detsamma som fackföreningsrörelsen. Låt mig då upprepa vad man ifrån LO och den fackligarörelsen sagt vid åtskilhga tUlfällen. Fackföreningsrörelsen önskar Inte ettpaket av den typ de borgerUga föreslår. VI har Inte begärt en momssänknlng. VI har inte begärt någon sänkning avarbetsgivaravgiften. VI har begärten stimulans av efterfrågan I ekonomin, men vi vlU att denna stimulans skallinriktas på de områden där den bäst behövs, och det är någonting annat än enmomssänknlng. Sänkt moms är ett dåligt råd åt Sträng, säger professorHugo Hegeland I nr 40. Hegeland, som inte kan beskyUas för attvara socialdemokrat, har anfört några mycket kritiska synpunkter på förslagetom momssänknlng. Den svaga köplusten, säger professor , är främstberoende av att många går arbetslösa och därför Inte har tillräcklig köpkraft.Föhakthgen, säger han, skah den ekonomiska politiken Inriktas på att så snabbtsom möjUgt skapa sysselsättning åt dessa arbetslösa. Det vore onekligen enomväg att via momssänkning söka uppnå detta mål. Vid en avmattning skaU man i första hand satsa på ökadeInvesteringar. Det leder omgående till ökad sysselsättning, fortsätterprofessor och tlUägger, att Investerlngsöknlngar skaU självfalletInriktas på att skapa sysselsättning åt dem som är arbetslösa. Därför måsteåtgärderna utformas selektivt, eftersom arbetslösheten varierar från branschtih bransch, från region tlU region. Det är den vägen som socialdemokraterna gått. Riktigheteni denna pohtik, att satsa på direkt verkande åtgärder och inte på indirektgenereUa åtgärder, visar sig för övrigt i en enkät som Byggnadsarbetareförbundethar gjort beträffande sysselsättningen. Vid en bedömning av effekten avstatsmakternas åtgärder har 21 av förbundets 44 avdelningar ansett effektenpåtaghg, medan 23 avdelningar har anfört att effekten är obetydhg. Visserligen har arbetslösheten ökat jämfört med läget fören månad sedan. Säsongnedgången slår med ökad kraft på byggarbetsmarknaden.Antalet arbetslösa Inom Byggnadsarbetareförbundets arbetslöshetskassa är nu 3440 flera än for en månad sedan och uppgår tlU 13 189. De av statsmakterna vidtagnaåtgärderna har Inte uppvägt den snabba säsongmässiga nedgången , och övriga motverkande faktorer har varit synnerligen starka.Hit hör de uteblivna Industriinvesteringarna som ännu Inte uppvägts av annatbyggande. Tyvärr, måste jag säga, har Inte Industrin - som varit ochär prioriterad I Investeringsavseende utnyttjat sitt utrymme. Normaltsysselsätter Industribyggandet mellan 12 000 och 15 000 man. Uppgiftom den nuvarande sysselsättningen på Industribyggena saknas, menuppskattningsvis torde antalet sysselsatta på denna kategori av byggnationuppgå till storleksordningen 5 000 man. Härav framgår sålunda vilken betydelseur sysselsättningssynpunkt som Industribyggandet ändå har. Tyvärr lämnar Inte Industrin besked I tiUräckligt god tidom att man avstår från att bygga. Om så skett hade det varit möjligt att Itillräcklig tid överföra kapital till områden där InvesteringsvUjan funnits. Det är emellertid angeläget att I fortsättningen undvikahknande förseningar, eftersom det är osäkerheten om industriinvesteringarna somär den viktigaste orsaken till osäkerheten I konjunkturbedömningarna. Det ärangeläget att samhäUet bygger upp ett väl fungerande system förInformationsutbyte med Industrin. Harpsundsöverläggnlngar I all ära de är ettsteg på vägen - men det räcker Inte med sporadiska sammankomster av dettaslag. Denna form av överläggningar måste byggas på med kontinuerligt ochsystematiskt Informationsutbyte. Låt mig erinra om att samarbetsutrednlngen har lämnat endel värdefulla förslag I detta avseende som nog borde prövas. Utskottet har pånytt - hksom tidigare framhållit det angelägna I att ett sådant systemfinns. Det är nödvändigt att samhället mycket snabbt får besked när Industrinavviker från aviserade byggplaner, och Uka nödvändigt är det att samhället däkan släppa fram annat byggande utan dröjsmål. Jag tror, hen talman, att arbetsmarknadsutveckllngen underdet här året har gett lärdomar om hur man I tid lamphgen bör trygga en hög ochjämn sysselsättning, och jag tror att I det avseendet är ett närmare samarbetemellan samhället och näringslivet av betydelse. Konjunkturstimulerande åtgärder, m m. HerrWERNER I (vpk); Den slogan som myntades av förrestatsministern, "Trygghet I ett föränderligt samhälle", verkar merasom ett hån I dagens situation. Visst är samhället föränderligt - men var ärtryggheten? Den frågan ställer sig med fog många löntagare . Detarbetsmarknadsläge vi nu har med det största antal arbetslösa underhela efterkrigstiden Innebär också att många människor fruktaratt bilarbetslösa. Man vågar Inte konsumera som tidigare - man söker att knappa In ochman söker att spara I stället för att konsumera I rädslan för arbetslöshet.Detta verkar också troligt eftersom sparandet I form av Inlåning I bankerna harökat. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. rn. I och med att konsumtionen inte ökar så ökar heller inteordertillgången , varigenom arbetslösheten ökar ytterligare,vilket I sin tur Innebär att konsumtionen fortsätter att minska. Den privata konsumtionen har under den del av året somgått Inte ökat utan I stället minskat. Detta är någonting ganska unikt ochtorde Inte ha hänt på mycket . En förklaring till detta kan vara attlöntagarna arbetat löner men handlat priser.Någon egentlig konsumtionsökning I samband med att de retroaktiva lönernabetalas ut är knappast att vänta, eftersom skatter av ohka slag äter upplöneökningarna. var ökningen av den svenskaIndustriproduktionen I förhållande . De företagsom producerade för export hade en något större ökning. Däremot var ökningenmindre för de företag som hade sin avsättning på hemmamarknaden. Orsaken tlUdenna mycket låga produktionsökning är att den privata konsumtionen Inte ökatunder . Det är troligt att produktionsökningen Inte bUr mer än 3procent , vilket kommer att Innebära en minskning av antaletIndustrisysselsatta. En produktionsökning med mellan 7 och 8 procentberäknas för ett oförändrat antal anställda. Blir produktionsökningen mindreblir det ett mindre antal anställda. Då Inga andra områden Inom den svenskaIndustrin varit expansiva, har de som gjorts arbetslösa Inte erhållit annansysselsättning. Den kris vi befinner oss I har sin grundläggande orsak Idet kapitalistiska produktionssättet det har vi sagt tidigare och detförtjänar att upprepas även . Eftersom vårt land är en del av denkapitalistiska världen påverkas vi naturligtvis också av de internationellakonjunktursvängningarna. Men den ekonomiska politik som regeringen har fört harförvärrat den Internationella nedgång som har skett. Denna regeringspolitik somI alla avgörande frågor har stötts av de borgerliga partierna har kännetecknatsav lättnader för bolagen som man under framför aUt det senaste åretdirekt fört en politik med det uttalade syftet att dämpa konsumenternasefterfrågan där man med t. ex. höjd moms angripit reallöner och privat konsumtion.Dess huvudsakliga mål har varit betalningsbalansen med utlandet. Till detta skall anföras att det var inte den privatakonsumtionen som var orsaken till en, enhgt regeringen, felaktigbetalningsbalans utan storföretagens lagerlnvesterlngspolltlk och sammaföretags agerande på valutaområdet. De som fått svara för följderna, och dettahelt orättvist, är arbetarna I form av en allt stöne arbetslöshet. hette det att vi hade enöverkonjunktur, som mycket stor del berodde på företagens kraftigalageruppbyggnad. Då försökte regeringen dämpa efterfrågan genom att beskära denprivata konsumtionen med olika slag av skattehöjningar. Vad var då orsaken Ullföretagens kraftiga lagerökningar ? En förklaring är företagarvärlden förmodade att kronans värde skulle nedskrivas och då passade på att köpa billigt Innan kronan devalverades. Företagenshandlande var alltså rent spekulativt. Denna spekulativa lageruppbyggnad från näringslivets sida accepterades av regeringen- en lageruppbyggnad som I hög grad bidrog till att försämra bytesbalansen medutlandet. Sedan, när detta skett, anger regeringen underskottet Ibytesbalansen som ett av huvudskälen att minska konsumtionen för löntagarna. som för stora löntagargrupper mycket kännbaraprisstegringar har Inträffat har under samma tidarbetslösheten ständigt stigit. Trots att man från fackUgt håU under sommarenfäste regeringens uppmärksamhet på att tecken tydde på att arbetslöshetenskulle öka ytterUgare, tycktes regeringen särskilt oroad. Men det var ändåvarningar som visade sig vara befogade eftersom sommaren och hösten harkännetecknats av en ökande arbetslöshet, företagsnedläggelser och varsel omsådana respektive omfattande drlftln-skränknlngar. VI upplever aUtså att stigande priser ocharbetslöshet uppträder parallellt, och det är dessa två Inslag I den svenskaekonomin som framför aUt hotar levnadsstandarden för stora grupper löntagare. steg enbartUvsmedelspriserna med . När sent om slder de utdragnaavtalsförhandUngama blev klara visade det sig att de långt Ifrån kompenseradede ökade priserna och hyrorna.