prot · FU0995 · 1971-12-31 00:00:00 — Och där - det viU jag särskih kraftigtunderstryka måste vi sohdariskt medverka, antingen vi bor i storstaden ellerute i glesbygden, om vi skaU kunna uppnå praktiska resultat av denna satsning. Bakgrunden tUl den regionala obalansen kan kortsammanfattas pä det sättet att det är strukturförändringarna inom basnäringarnajordbruk och skogsbruk som föranlett mycket stora befolkningsomflyttningarunder . Nettoutflyttningen från de fyra nordligaste länenuppgick tiU ca 82 000 människor. Ingen har rullat ut den rödamattan, när dessa människor har flyttat från Nonland och söderut. Från mitteget län, , har vi en nettoutflyttning påöver 16 000 människor. Det är givet, det förstår alla, att detta medförtomställningssvårigheter och personUga problem för de människor som varittvungna att flytta för att skaffa sig ett säkrare jobb. Men det har samtidigtvarit på det sättet att den väldiga befolkningsström som gått från norr tUlsöder mte väckt någon större uppmärksamhet vare sig i tidningspressen eller i övrigamassmedia. Om man jämför dessa över 80 000 människor som flyttat från de fyranordligaste länen med den utflyttning som vi resonerarom och som gäller 6 300 statstjänstemän från , måste man säga attdet i det senare fallet är något av en hten krusning på ytan i jämförelse medden befolkningsström från non tUl söder som flutit . Jagförstår mycket väl att det är svårt att flytta på sig var man än bor. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet OmlokaUseringav viss statlig verksamhet Om man bor i glesbygd,!eiijstöfre tätort eller i en storstad, så medför detta personhga problem för deenskilda människorna. Men jag tror ändå att man i denna debatt här överbetoiiatde negativa effekterna av derma stathga utflyttning. Jag tycker att'man iresonemanget också borde föra m de många positiva föhder söm utflyttningen fårför de berörda tjänstemännen i . Jagläste i gårdagens tidning én, artikel där en professor vid skogshögskolan denskall aUtså flyttas till yttrade någonting om att det här var fråga omen hålvrysk deportation tiU . Yttranden av det slaget måste betecknas sommycket starka överord, som närmast ger intryck av att man driver gäck med énäUvarhg och stor samhäUsfråga. Depositiva effekterna kari-sammanfattas i några punkter. Man har begränsatutflyttningen till étt fåtal större orter med mycket god service för denutflyttade personalen; Orterna har goda kommunikationer med modernakommunikationsinédel tar idet .högst att komma tUl fråndessa ut}pkaUseringsprter. Jag skulle tro att det i många faU inte tar stortlängre' tid att komma tiU från vissa utlokahseringsortér än att åkafrån bostaden tUl arbetet inom . Restiden på de nya orterna bhravsevärt kortare. I regel får man flytta in i en ny bostad och en nyarbetslokal Man kommer också ut i bättre miljö, där man har nära tiU ohkafritidsaktiviteter. AUtdetta bör vägas in i de värderingar som de som skaU flytta ut gör i den härsituationen då kanske de inte upplever den som så motbjudande som den frånohka håll har framstäUts. Framför aUt tror jag att problemen i samband medflyttningen är äv övergående natur. Dethar förts en principdiskussipn om storleken av de orter som har angivits somlämphga för utlokaUsérmg av stathg verksamhet. svävar som vanhgtpå målet.ioch nienär att man från det partiets sida viU lokaUsera utstatUg,verksamhet även till en rad andra och rrundre orter ute på landsbygden.Jag har gjpit dén reflexionen att det nog skulle vara ännu svårare att fåmed;statstjänstemähnen på en flyttning om de hänvisas tlU små orter, spriddaute på landsbygden och med helt naturUgt mycket sämre service på ohka sätt, . Imotionen 1292 har dé nprrländska socialdemokraterna tagit upp situationen i defyra nordhgaste länen. Jag skaU inte närmare kommentera motionen andratalare från vårt håll kommer att göra det. Vi har pekat på att just inom derinastora region, sorn ytmässigt omfattar ungefär halva , är'problemensärskUt markanta. Man har en mycket låg sysselsättningsgrad, stor avflyttning,lågt löneläge och hög medelålder. Och detta gäller inte minst mom Jämtlandslän, där situationen inger stor oro. Mén vi har i motionen också betonat attdet finns mycket väl utbyggda centralorter med goda utbildningsmöjligheter, enväl utbyggd service och inycket bra kommunikationer. Vi säger vidare att viaccepterar regeringens förslag, som det nu har utformats. Men vi föreslår attde fyra nordUgaste länens behov beaktas bättre i nästa utflyttningsetapp, ochdet är mycket tiUfredsstäUande, tycker vi, att ett enigt utskott har ställt sigbakpm den rnptionen. Vi förväntar givetvis att man kommer att ta hänsyn till dekrav som vi har framfört i motionen när man skaU utforma nästautflyttningsetapp. Finansminister tog upp en annan fråga ochsade ungefär så här: När nu regeringen har visat vägen så förväntar vi att denprivata sektorn föher efter och flyttar ut en del av de tjänstemän som man hari . Av en summering i utskottsbetänkandet framgår att detfinns ca 95 000 personer i statlig tjänst inom . De uppgifter somjag privat har Införskaffat visar vidare att antalet privatanstäUda tjänstemäni samma område kan uppskattas till ca 100 000. Enligt samma uppgifter är avdessa privatanstäUda tjänstemän ca 3 600 personer i verksammainom jordbrukets föreningsrörelse. Det är alltså en ansenUg mängd människor sommodernäringens oUka organisationer har centrahserat hit tUl storstaden. Det ärju från det hållet som man mest brukar kritisera storstadskoncentrationen ochtala för en ökad decentrahsering. har man möjhgheter att omsätta det talet ipraktisk handling. Jag vet också att jordbrukets organisationer startade enlokahserings-utrednmg och bör man kunna förvänta att de tar krafttagför att förverkhga det krav på ökad decentrahsering som de ofta skyltar med pohtiska debatten. Det är ganska intressant att ta del av utredningensbetänkande, som avlämnades ; det rör sig aUtså om en intern utredningInom jordbrukets organisationer. Om jag gör en jämförelse med vad utredningenskriver beträffande storleken av de orter tiU vilka man kan tänka sig enutlokahsering även av jordbrukets organisationer, så finner jag att detöverensstämmer i stort med vad som sägs i den statUga lokaUseringsdelegationenshuvudrapport. Jag vill därför citera vad jordbrukets lokaliserlngsutredninganför beträffande orternas storlek. Man understryker att de orter som bör komma i fråga för enutlokahsering bör ha "differentierad arbetsmarknad, goda utbildningsmöjligheter,tUlgång tiU kvaUficerad service och god mihö" och fortsätter:"Utredningen delar dessa värderingar och också den principiella uppfattningsom redovisas I SOU 1970:29" - det är aUtså lokaUseringsdelegationenshuvudrapport som åsyftas - "att man vid en utflyttning bör väha såbefolknlngsrlka stadsregioner att de med rimUga insatser kan utvecklas tUlalternativ tUl storstäderna, att en utflyttning bör riktas mot ett begränsatantal orter, om åtgärderna skaU bh framgångsrika, och att orterna bör Ugga påbetryggande avstånd från nuvarande storstadsregioner om man skaU kunna uppnåen påtaglig avlastning av dessa." Jag bara konstaterar att även jordbruketslokaliseringsutredning ansluter sig tlU tanken på storstadsalternativ, och jagvlU stäUa frågan; VUka förslag kommer man fram tUl efter den här utredningen,och när kan vi förvänta att dessa förslag omsattes I konkretautflyttningsåtgärder då det gäher jordbrukets organisationer, som ändå harsandat några tusen tjänstemän här i storstaden? Jag skall fatta mig kort, men jag vill ocksåsäga några ord om reservationen 5, där hen yrkar avslag påförläggningen av arméns tekniska skola till . Han står ensam bakom denreservationen, och jag viU på denna punkt bara framhåUa att ändå hartre regementen och ett aUmänt rykte om att vara en trivsam stad mitt i Sverigemed goda kommunikationer åt ohka håll. Det finns en väl utbyggd utbUdning påohka nivåer, och jag tror nog att vi skaU kunna OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Omlokaliserng av viss statlig verksamhet klara ävenden här typen av utbUdningsverksamhet. Med detta, herr talman, viU jag yrka bifaU tiUreservationen 9 beträffande mynt- och justeringsverket och i övrigt bifaU tUlutskottets förslag. Herr tredje vice talmannentUlkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . Hen i (c); Det är naturligt att människor som ivarje faU upplever en förflyttning från sin hemort som påtvingad, Inte bhrsärskilt positivt instäUda tUl denna flyttning. Detta måste gälla aUa oavsettvar de bor i landet och oavsett om orsaken är svårigheter att få försörjningentryggad eher att den egna arbetsplatsen flyttas. Därför är det glädjande, somjag ser det, att utskottet försökt komma ifrån det inslag av tvång som kan hafunnits i propositionen. Som representanter för understrukit tidigare idebatten vänder vi oss med kraft mot sådana inslag, var de än förekommer, avtvång för enskUda människor. Det har därför varit naturhgt för oss att hårt drivapå inom lokaliseringspoUtiken för att flytta företag tUl områden medarbetslöshet och undersysselsättning, att motverka en ohämmad etablering inomredan överhettade regioner och inte minst att verka för en decentraliseringav makten i samhället, bl a. genom förverkligande av en verkhg länsdemokratioch utflyttning av befogenheter från regeringens kansh och de centralaämbetsverken tUl länsplanet. Om åtgärder som omlokaUsering av stathg verksamhet skaUkunna undvikas, krävs emellertid en konsekvent decentraliserlngspohtik medanvändning av bl a. de instrument som jag tidigare nämnt. Dessutom krävs klaramålsättningar, dvs. fastlagda befolkningsramar för ohka delar av landet och det vill jag understryka en långsiktig planering. Annars riskerar man lättmotstridiga åtgärder, som tUl sina konsekvenser är sådana att de tar utvarandra. Det är bl a. detta som jag viU fästa uppmärksamheten på i motionen1329, som föhts upp i reservationen 15. I reservationen anförs "attriksdagen redan nu bör uttala att en stark begränsning av antalet arbetsplatserpå den av staten ägda marken på bhr en konsekvens av aktuellaförslag och planer för omlokahsering av stathg verksamhet." Skälen för ett riksdagsuttalande av detta innehåll ärflera. Låt mig nämna några. Det nu aktueUaomlokalisermgsförslaget innebär en flyttrung av ca 6 300 arbetsplatser frånStorstockholmsområdet. planeras omkring 80 000 arbetsplatser påJärvafältet. VisserUgen diskuteras ohka begränsningar, men det är mest fråga ommargineUa förändringar. I dessa 80 000 arbetsplatser ingår 25 000 inom denstadsdel där staten är markägare. Det finns inte särskUt stor samstämmighetmellan syftet i föreUggande proposition och de kommunala planerna inomStorstockholm. En annanjämförelse är också ganska slående. Mot de planerade 80 000 arbetsplatserna påJärvafältet bör ställas vad som åstadkommits med ganskastora ansträngningar, som vi vet, med hjälp av lokaliseringsstödet under denfemåriga försöksperiod som vi haft fram tUl , nämligen 13000 nya arbetstiUfäUen. Statens egna tidigare skisserade planer för utbyggnadenpå motsvarar således det dubbla antalet. Ingen vet varifrån de arbetsplatser kommer atttas som skaU etableras på . TiU en del kan de naturUgtvis komma att hämtas från andra delar av , men det kan innebära nyetableringar både som en konsekvens av intern omflyttning inom regionen och dhekt på . Naturligtvis påverkas andra som avser att etablera siginom indhekt av statens planer och uttalanden. Om ingenting sägs om den framtida användningen av denstathga stadsdelen på vid det här tUlfället kan naturligtvis stathgt anstäUda bibringas den uppfattningen, att statens sysselsättningstUlfällen mom den här regionen ändå kommer att öka starkt framöver, och därav dra slutsatser som innebär förväntningar för deras egen del men som sedan inte kommer att infrias. Det är ju ändå så, att redan det föreliggande förslagetbeskär tidigare tänkta lokahserhigar tUl den stathga stadsdelen med drygt 1 000arbetsplatser jag behöver här Inte räkna upp de verk som berörs - och denaviserade ytterhgare utflyttningen av stathga verk kommer sannohkt att ändraförutsättningarna i än stöne utsträckning för den planerade stadsdelen. 1 den här regionen hksom I andra - pågår förnärvarande behandhngen av Länsprogram 70, Remissbehandhngen kommer förmod ligen att vara avklarad framåt . På samma sätt pågår remissbehandhng av en ny regionplanför . Remisstiden utlöper där omkring årsskiftet1971-1972. Enhgt de hittUls gjorda prognoserna räknar man I vatiefaU I regionplaneförslaget med att den här regionen skaU fortsätta sinbefolkningsexpansion Uksom hittiUs med sikte på att ta hand om avlandets totala befolkningsökning fram tiU . Eftersom den stathgaverksamheten inom regionen har en inte obetydlig del av den totala sysselsättningenhär, så har det givetvis betydelse för planeringsförutsättningarna hur statenhandlar som arbetsgivare. Genom ett riksdagsuttalande om den stathga stadsdelenpå - och om det uttalandet görs nu kan de kommunala och regionalainstanserna ta hänsyn tiU detta i sin planermg, Ett riksdagsuttalande angående "stark begränsningav antalet arbetsplatser på den av staten ägda marken på " hgger väl i hnje med propositionens syfte, dvs. en dämpning av storstadstUlväxten. Utskottsmajoriteten hävdar att det saknas underlag för ett sådant StäUningstagande. Men det kan ju inte vara så, att man vidtar åtgärder som helt förändrar förutsättningarna för en planerad stathg lokahsering av arbetsplatser och sedan låtsas som om mgenting hade hänt. Det förefaUer ju vara den altemativa Unjen. Vad skaU t. ex, göra när man hanterar det här ärendet? I sin produktionsplan per den 19 OmlokaUsering av viss statlig verksamhet OmlokaUsering av viss statlig verksamhet april 1971för den kommande femårsperioden lämnar styrelsen av naturliga skäl frågan heltöppen. För någon tid sedan pubhcerade ett diskussionsunderlagför en delplan i det berörda området, men det förefaUer Inte som om någonvisste vUka möjligheter som finns för ett förverkhgande. UtskottetsInvändningar här tycker jag hite håller det är en betydande tveksamhet sommåste ut , och det gör man lättast genom ett principieUtriksdagsuttalande, så som reservanterna yrkar. Som redan påpekat iinterpeUationsdebatten här med finansministern planeras av nybyggnader i för 1,4 miharder kronor - trots att den stathga stadsdelen på JärvafäUet inte alls är med i sammanhanget. VUka kostnader skuUe mte bh nödvändiga om de 25 000 arbetsplatserna förverkhgades dessutom? Av propositionen framgår att för den civUa statUgaförvaltningen i är redan planerade eller under byggnadytterligare ca 6 500 rum och för den mUitära förvaltningen drygt 1 200 rum.Utöver detta behövs ca 7 000 rumsenheter totalt för civil och mihtärförvaltning under resten av 1970-talet, bl, a, för att kunna aweckla de dyrbaraoch olämphga förhyrningarna av lokaler, inte minst i den centrala staden. Dessaberäkningar utgår emeUertid Inte från den förändrade situation som uppståttgenom det nu aktueUa förslaget angående omlokahsering av stathg verksamhet, ochsjälvklart tas heller Ingen hänsyn tUl det aviserade utlokahseringsförslaget.Gör man det, är det alldeles klart att det krävs en betydande och oreahstisk expansion för att den stathga stadsdelens 25 000 arbetsplatser skall kunnautnyttjas, låt vara att där kan lokahseras även annan stathg verksamhet änförvaltningar. Det är väsentligt att de upprepade uttalanden angåendedämpning av StorstadstUlväxten som gjorts från sida blh föremål för en konsekvent uppföhning. I den bUden passar inte den statUga stadsdelen på in, aUra minst mot bakgrund av den viheinriktnlng som markeras från regeringens sida med det föreUggande förslaget. Det är här inte fråga om att ingripa i den kommunalasjälvstyrelsen. Det gäller att klarlägga de föratsättningar som beror påstatens handlande och som självklart påverkar planeringen mom regionen. Dettaär desto viktigare som man uppenbarhgen inom i varje fall en del partier på detkommunala planet har helt andra intentioner för regionens utveckling. Ettexempel på detta ger ett citat hämtat ur Meddelande från Stockholmshandelskammare, häfte 4 . Under rubriken skriver man där:"Arbetarkommunen och Handelskammaren tycks - att döma av pressrapporternafrån kommunens årsmöte vara på samma hnje I fråga om Stockholmsregionensframtid. I motsats tUl de flesta andra - bland dem även riksdagsmännen påStockholmsbänken - tycker arbetarkommunen och Handelskammaren att det är fel medutflyttning av ämbetsverk och industrier från . 'Stockholmfår inte bli en stad med bara pensionärer och kulturfolk', lär man ha sagt iarbetarkommunen. Naturligtvis är det inte en tiUfäUlghet att arbetarkommunenoch Handelskammaren har samma grundsyn i denna viktiga fråga. Var och ensom känner ett naturligt ansvar för produktion, effektivitet och sysselsättningmom regionen måste reagera mot den decentrahse-ringshysteri som griperomkring sig och som och det är detta som är det märkhga även drabbar demsom är satta att bevaka stockholmarnas Intressen." Jag vet Inte om detta citat är en konekt återgivning avarbetarkommunens instäUning, men det kan måhända dess ordförande eller någonannan socialdemokratisk ledamot på Stockholmsbänken ge besked om. Jag hoppasemellertid och jag tycker att det i denna debatt har framskymtat att ensvängning är på gång inom socialdemokratin, inte minst i , även om denkanske inte omfattar de kommunala ledarna att vi kan vara överens om att endämpning av tUlväxten inom den här regionen kan ge bättre möjhgheter. Intesämre, att komma tlU rätta med stocknlngsproblemen bl. a. på bostads- ochtrafikområdena och bättre än hittUls tUlgodose storstadsinvånarnas krav på entUlfredsstäUande llvsmUjö. Med det anförda ber jag att få yrka blfaU tUlreservationen 15 1 betänkande med samma nummer. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet HenLOTHIGIUS (m): Jag har begärt ordet för ett anförande ,men jag är helt på det klara med att jag Inte nämnvärt kan påverka kammaren Idenna fråga. Jag vUl bara uttala min själs djupa smärta över det sätt på vilketSveriges regering och majoriteten av utskottet här har behandlat människor ochmänniskors arbetsvlUkor. Det bhr aUtså, herr talman, ett skri i en så gott somöde öken. Än mer förskräckt bhr man när landets finansminister, somhar arbetat fram detta förslag, påstår att det finns bara denna väg att gå,ingen annan. SkaU det, säger finansministern, förhandlas med de berörda verken,så bhr det ingen utflyttning av. Jag viU svara: De statUga verken måste väl ändåmot bakgrunden av de faktiska förhåUandena få framlägga sma synpunkter. Det harde I ett antal faU Inte fått göra, och det är det felaktiga. Finansministernhar blivit politiskt pressad tUl denna utflyttning utan att kunna vidtavederbörhga förberedelser. Det är tydhgen en affär mellan tvä pohtiska partier.Jag tycker att hela det framlagda förslaget vittnar om en svag regering. Hur kan man agera med så Utet sinne för det demokratiskaspelets regler som man har gjort vid denna omlokahsering av statlig verksamhet?Regeringen tar ju ständigt ordet företagsdemokrati i sin mun när det gäUerprivat verksamhet. Jag vet Inte om det inte är så noga med denna gmpp därföratt det här gäUer tjänstemän. Vad jag kritiserar är att departementet översänt sinproposition exempelvis tiU domänverket utan att ge verket chans och möjlighetatt framföra sina synpunkter på dessa ändrade förhållanden. En sådan behandhngav de stathga verken är både honibel och felaktig. Man tycker sig förflyttadtUl medeltiden. En rad statUga verk har uttalat det har redan fleragånger sagts från denna talarstol att de har förståelse för en lämphgomlokahsering. Storstadsmihön har så förändrats att det kan finnas skäl att påsikt Omlokaliserng av viss statlig verksamhet planera enlämphg utflyttning. Men jag förstår inte varför den inte kan ske underanständiga former. Jag stannar här vid domänverkets situation. Verket harbyggt nya förvaltnlngslokaler I och nyhgen flyttat in i dem. Dettainnebär i sig själv en förändring för en rad av de anställda: man måste sökanya vägar dit, man måste omdisponera sin verksamhet, man måste kanske skaffasig ny bostad, som detta sker får man order att flytta tUl en annanort låt vara med en viss tidsfrist. Myndigheterna använder sig av felaktiga siffror och tarinte hänsyn till den decentraUsering som domänverket planerat och påbörjat ochsom Innebär att centralförvaltnlngens personal kommer att minska med hälften.Man tar inte någon hänsyn tUl domänverkets starka argumentation för att minskacentralförvaUningen och kvarstanna i , och man struntar också helt iaUa de sakUga argument som domänverket i andra hand lägger fram; domänverketbegär att om det är nödvändigt med en utflyttning få flytta tUl . Detär en förkrossande kritik som domänverket levererar mot utflyttningen tihBorlänge i enhghet med propositionens förslag. AUt talar för förslaget om enutflyttning tUl . Det skrämmande är att propositionen inte tar någonhänsyn tlU de ändrade förhållanden som uppstått genom att ochlantbruksstyrelsen skuUe ha placerats där. Propositionens förslag är i detfaUet, tycker jag, i viss mån en skandal Generaldirektören i domänverket har hela den samladepersonalen bakom sig i sin begäran att få flytta tiU för att verketpå ett riktigt sätt skah kunna fuUgöra sina uppgifter. Det finns endast en moderat reservation som stöder verketoch personalen i denna fråga. Utskottets vice ordförande hen sägerungefär så här: Vi struntar i de sakliga och mänskliga argumenten nu är detfråga om ett pohtiskt beslut. Det är en oförskämdhet mot alla berörda. Utskottets hela behandUng av frågan är felaktig. Utskottethar haft ett 30-tal eUer fler uppvaktningar och föredragningar. Menoberoende av argumenten: inga åtgärder. Utskottet kunde hka väl säga tUl deuppvaktande: Ni talar för döva öron, det är lönlöst det här är politik, vibryr oss inte om er. Herrar och har framfört argumenten fördomänverkets förläggning tUl . Den väsenthga frågestäUningen, bakgrundentiU denna grupputflyttning att skapa den bästa effektiviteten på detta område bryr man sig inte om. Det förvånar mig att mina kamrater i ,trots vad som sägs i deras motion om att hänsyn skall tas tUl verkets ochpersonalens synpunkter, så kaUblodigt struntar i en saklig argumentation och deanstäUdas förhållanden. Regionalpolitiska synpunkter är det överskuggandeargumentet från det håUet, oberoende av om effektivitet och arbetsförhåUandenbUr Udande. Något av detta andas också tyvän det särskilda yttrandesom avgivits av utskottets ordförande, som visserUgen är mer hberal och talarom att han gärna ser en förändring och att domänverket i andra hand får kommatUl , om det Inte skuUe vara möjhgt att förlägga verket till Borlänge.Men det är aUtså en regionalpolitik utan motivering. När det gäUer skogshögskolan struntarpropositionen i högskolans möjhgheter att bedriva sin skogliga forskning på förvårt land bästa sätt. Från skogshögskolan har man sagt, att man med hänsyn tihden utbyggnad som skall ske i , den verksamhet man redan bedriver här nereoch de arbetsuppgifter man har i Syd- och MeUansverige inte kan fullgöra sittuppdrag på ett tUlfredsstäUande sätt. Forskare har redan sagt att de kommer attåterlämna forskningspengar därför att de Inte kan fuUgöra sina uppgifter. Den skogsindustrieUa utbyggnaden i är välkänd. Till denna utveckUng bidrar inte minst skogshögskolan i mycket storutsträckning genom undersökningar och forskning. Hela den biologiska ochekologiska situationen i vårt land är sådan att huvuddelen av skogshögskolansforskning måste ske i de södra delarna av vårt land, givetvis medhänsynstagande tiU de specifika förhållandena i det nordhga området. Vi har juredan en forskningsstation i . Men sakhga argument hjälper inte. Regionalpohtisk målsättning:Flytta ut bara! Regionalpohtik efter de Unjer som propositionen och utskottetdrar upp när det gäUer domänverket och skogshögskolan är enligt min meningingen regionalpohtik det är ren dumhet. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet FrökenBERGEGREN (s):