prot · FU0960 · 1971-12-31 00:00:00 — Vid omröslning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes volering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resullal; Ja - 161 Nej - 151 Utskottets hemställan bifölls. Fra andre vice talmannen tUlkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . Bidrag tiU social hemhjälp Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Bidrag tUl social hemhjälp 1 moiion 789 har jag lUlsammans med nio andramolionärer lagil upp frägan om en effekliv organisation av hemhjälpsledare medhänvisning tUl all de kostnader som stat och kommun har för den socialahemhjälpen är sä pass stora - för är 1971 och all de medden målsättning har kan förväntas stiga väsentligt framgent. I propositionen 38 är 1957 och statsutskottets ullalandenr 170, som senare anslutit sig UU, har riktlinjerna föråldringsvården fastställts. Där sägs bl. a; "SamhäUets åldringsvård böravse den efterfrågan, som grundas på äldersbetingade behov i fråga ombosläder, omvårdnad och service. Denna efterfrågan bör tUlgodoses inom ramenför etl sä långt möjligt frill konsumlionsval," Vidare sägs: "Alltbör göras för att sä mänga gamla som möjligt skaU kunna fä leva kvar i sinainvanda miljöer. I strävan att hålla lillbaka behovel av ansiallsvård måsle manvidtaga särskUda hjälpålgärder för de gamla i deras hem, s, k, öppenåldrmgsvärd." Staten saisar i konsekvens därmed iärels budget tiU social hemhjälpsverksamhel, och kommunernas kostnad kanberäknas tUl . Pensionärernas antal beräknas öka med 20 000per år och behovet av hemhjälp kan beräknas snabbtaccelerera. Av dessa skäl är del självfallet angelägel att administration ochorganisation av hemhjälpen bedrivs rationeUt och att hemhjälpsledningenavpassas lUl omfallningen av hemhjälpsverksamhelen, sä all de rikllinjer somriksdagen antagit för åldringsvården också kan följas, I uppgifterna för hemhjälpsledare, som det här rör sig om,ingår att anställa hemsamariler och barnvärdarinnor, all informera hemhjälparnaom deras arbelsuppgifler, att instruera om hur de olika arbetsmomenten bäst ocheffektivast skaU utföras och att tUlse all hemhjälparen har lämpliga hjälpmedeltUl sill förfogande. Framför aUt skall dock hemhjälpsledaren genom hembesökhos pensionären skaffa sig en uppfattning om hjälpbehovet och därefter bestämmaanlalel hjälplimmar med hänsyn tUl hälsan, bostaden, bostadens avsländ tillaffärer etc, Eflersom hjälpbehovet kan ändras mycket snabbt är del viktigt atthjälptiden varieras efler det behov som den sökande har. För dessaarbetsuppgifter krävs det självfallet utbUdning - som också utskottet pekar pä- men framför alll krävs det lid. Del är därför enligl min mening tveksamt omförtroendevalda har möjlighet att - som förhållandet var 1968 i 500 av landetskommuner - fungera som hemhjälpsledare. Utskottet har också i behandlingen av molionen jusl pekatpå betydelsen av att hemhjälpsverksamhelen i kommunerna är välplanerad och haren fast organiserad ledning. Jag tolkar utskottets utlåtande som välvUligt ochbeklagar att man inte kunnai ställa sig bakom motionens yrkandeatt hos Kungl, Maj:t påtalar vad som i motionen anförls omnödvändigheten av all slimulera kommunerna UU en mer rationeU organisation avhemhjälpsverksamhelen, särskilt med avseende på hemhjälpsledarbehovet. Utskottels motivering är all man inle är beredd attbilräda förslaget i motionen att ulvidga kretsen av personal UU vars lönerstatsbidrag utgär, SjälvfaUet kan en sådan organisatorisk inordning, som vi harkrävt i molionen, av hemhjälpsledarna i slalens stödverksamhet tUl öppenåldringsvård innebära en sådan ulvidgning. Vilka lösningar som vore delämpligaste anser jag emeUertid att det borde ankomma på Kungl, Maj:t altfinna, men huvudskälet för motionskravei är självfallet att en stimulans pånågol säll tUl kommunerna för en rationell organisation i slutänden börinnebära ett bättre samhälleligt utnyttjande av resurserna och därmed enbesparing. Eftersom utskottet är enigt, förstår jag alt del är fögalönsamt att anstränga kammarens ledamöter med att yrka bifall tUl molionen, ochjag avslår därför frän det men har för avsikt alt äterkomma, dä jag bedömerfrågan som ytterst angelägen för slal, för kommun och för individ. Bidrag tiU driften av barnstugor i (s): Jag vUl bara notera att motionären själv harangivit att det finns en hel del problem förknippade med motionens innehåU, Jag vUl understryka utskottets uttalande att det är ettbåde intressant och värdefullt uppslag som motionären för fram. Men vi hänvisarocksä tUl det samarbete som finns mellan och Kommunförbundetoch pekar pä alt det är en hel del på gång jusl på della fält. Vi har samtidigtsagt ifrån alt del inle kan vara rimligt att nu vidga exempelvis den krets tUlvUken statsbidrag utgår för löner osv. Jag harbara att yrka bifall tiU utskottels förslag. Överläggningen var härmed slulad. Bidrag tiU driften av barnstugor Kungl, Maj;t hade under punklen D 3 (s, 46-47) föreslagitriksdagen att tUl Bidrag tUl driften av barnstugor för /72anvisa ett förslagsanslag av . I dennapunkt hade behandlals 1. motionen1971:350 av fröken i m, fl,, 2. motionen1971:358 av i m, fl,, vari hemstäUts, all riksdagenskuUe besluta om en höjning av förslagsanslaget tUl Bidrag tUl driften avbarnstugor lUl för alt Bidrag till driften av barnstugor komma upptUl det belopp som täckte lönekostnaderna, 3. motionen1971:479 av m, fl,, 4. motionen1971:741 av fröken m, fl., vari hemstäUts att i skrivelse UUKungl, Maj:t begärde att tUläggsdirektiv gavs tUl barnslugeutredningatt utreda och framlägga förslag om införande av en obligatorisk förskola medpedagogisk anknylning UU gmndskolan, 5. molionen1971:780 av m, fl,, vari hemställts att i skrivelse tUlKungl. Maj;t hemstäUde om alt förslag framlades tUl sådan ändring avreglerna för bidrag UU driflen av barnstugor, att ökat stöd gavs åt kommunema,särskilt de som i förhållande tUl sitt skatteunderlag hade speciellt stortbehov av barntUlsynsplatser, 6. motionen1971:863 av hen i Skärstad m, fl., vari hemstäUts alt riksdagenbeslutade att i skrivelse lill Kungl, Maj:t anhålla dels om prövning avhuruvida förskolan skulle vara obligatorisk, dels om utredning av frågan omvalfri förskola med kristet allernaliv. 1. att riksdagenskuUe avslä motionen 1971:350, 2. alt riksdagenskuUe avslä motionen 1971:741, 3. att riksdagenskulle avslä motionen 1971:479 och motionen 1971:863, 4. alt riksdagenskuUe avslä motionen 1971:780, 5. att riksdagenmed bifall lUl Kungl. Maj;ls förslag och med avslag pä motionen 1971:358 tUlBidrag UU driften av barnstugor för /72 anvisade eltförslagsanslag av . 5. beträffande frågan om frivillig eller obligatoriskförskola av herrar i (c), (), i Öskevik (c). () och (), som ansett att utskottet under 2 bort hemstäUa, att i anledning av molionen 1971:741 hos Kungl,Maj:t begärde all lUläggsdirekliv gavs lUl 1968 ärs barnslugeutredning ienlighet med vad reservanterna anfört, 6. beträffande statsbidragsbestämmelserna i fråga omdriften av barnstugor av herrar och (båda fp), som ansett att utskottet under 4 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1971:780 hos Kungl,Maj;t hemstäUde att förslag snarasl framlades tiU sådan ändring av reglerna förbidrag tUl driften av barnslugor alt ökal stöd gavs ät kommunerna, särskUl demsom i förhällande lUl sitt skatteunderlag hade speciellt slort behov avbarntUlsynsplatser, 7. beträffande statsbidragsbestämmelserna i fråga omdriften av barnstugor av (vpk), som ansett all utskottet under 5 bort hemställa, att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och medbifaU UU motionen 1971:358 tUl Bidrag tUl driflen av barnstugor för budgelåret1971/72 anvisade ett förslagsanslag av . 8. beträffande statsbidragsbestämmelserna i fråga omdriften av barnstugor av herrar i (c), (),Carlshamre (m), i Öskevik (c). (), () och (fp). Vid punklen hade belräffande frågan om frivillig ellerobligatorisk förskola avgivils elt särskUt yttrande av herrar Carlshamre ochÅkerlind (båda m). Bidrag tiU driften av barnstugor i (c): Reservaiionen 5 tar upp frågan om frivUligeller obligatorisk förskola. Reservationen gmndar sig på det yrkande som ställsi motion nr 741 av fröken m, fl, yrkande mynnar ut i alt 1968ärs barnstugeutredning skuUe ges tUläggsdirektiv med inriktning på att utredafrågan om möjligheten att införa en obligatorisk förskola, Utskottsmajoriteten hänvisar i silt yrkande om avslag pämotionen UU barnsiugeutredningen och.dess arbeie, men kvar slär dock att juslden fråga som molionärerna aktualiserar, nämligen möjligheten alt införa enobligatorisk förskola, inte ingår i direktiven. Det är jusl synpunkterna härpåsom vi frän reservanternas sida anser del vara angeläget att ulredningen larupp och prövar. Eflersom motionären själv senarekommer all utveckla sina synpunkter på denna fråga, skall jag inle vidare gåin pä de här tankegångarna, ulan jag ber endast all få yrka bifaU liUreservaiionen 5, HenROMANUS (fp): Möjlighet UU barntUlsyn är etl avgrundvillkoren för jämlikhet meUan män och kvinnor. Var och en som sä önskarmåsle fä tUlfäUe att häUa kontakt med förvärvsarbetet även närman har smä barn. Finns inte den möjligheten, t. ex. därför all barnliUsyn inleär ordnad, bUr kvinnorna ofrånkomligt beiraklade som en sekunda arbetskraft.Detla råder det numera enighel om. Men del gäller att också förverkliga måletom tUlgäng lUl barntUlsyn, 1966 visade familjedaghemsutredningen alt bådaföräldrarna, eller den enda föräldern, lUl 300 000 barn under tio är hadeförvärvsarbele 50 000 av dessa barn hade ensamstående föräldrar och attytterligare 200 000 kvinnor med tiUsammans 350 000 barn ville gä ul i arbeie,om de hade kunnat fä förvärvsarbete och om de hade kunnat fä barntUlsyn, Dessasiffror säger någonting om storleksordningen pä de problem vi har, och ocksävUken målsättning som måste gälla för ulvecklingen pä detla område. Sedan dessaundersökningar gjordes har antalel barn i de aktueUa åldrarna hos deras mödrar. Lägel i är var enligt socialstyrelsensuppgifter att det fanns 36 122 platser på daghem. Med 20 procentsöverinskrivning, som man tUläter, blir det 43 346 platser. På fritidshem fannsdet 7 281 platser, eUer med överinskrivning 8 737 barn. I lekskolor fanns det41 846 platser, dvs. man tog emot 83 692 barn, eflersom varje plats tar emotett barn och ett barn pä eftermiddagen. Hur många platser ifamiljedaghem som fanns är något oklart, I de kommuner som fick statsbidragförra ärel fanns då drygt 16 000 platser. 4 protokoU 1971. Bidrag tiU driften av barnstugor kanske detdubbla anlalel - antydde del - i regi. Det innebär totalt 170 000 barn i samhäUets lUlsyn, varavhälflen togs om hand bara tre limmar per dag. Det antalet skall alltså jämförasmed de behovssiffror som jag nämnde. 1 prognos "Socialvårdens resurser1971-75" redovisas följande uppskattningar från kommunerna ; 80000 daghemsplatser, 67 000 lekskoleplatser dvs. 134 000 barn skuUe gå ilekskola 22 000 fritidshemsplatser, 56 000 familjedaghemsplatser. Det blirtotalt 290 000 barn, varav 160 000 i heldagstiUsyn. Man vet nu inte vad som blir resultatet avbarnstugeulredningens funderingar om en integration av daghem och lekskola. Menså mycket är ändå klart att den planerade ulbyggnaden, om den genomförs,fortfarande inte för oss tUl målet: att var och en skall ha möjlighet UUbarntUlsyn för att kunna håUa kontakt med förvärvsarbele. Vad som är värre är, att det finns allvarliga risker förall den utbyggnad som kommunerna har uppgivit inte kan förverkligas, om inteytterligare ätgärder vidtas frän slalens sida. Ett allvarligl problem ärpersonalutbUdningen, men den frägan lar jag inte upp , eftersom den intebehandlas i det här utskotlsbelänkandel. Det är ändå klart att här mäste framväldiga satsningar pä personalutbildningen. Ett annal aUvarligt problem, som vi nu skall diskutera, ärkommunernas driftkostnader. SärskUt i de barnrika inflytlningskommunerna ärdet här naturUgtvis ett problem, och köerna lUl daghemmen ökar i dessakommuner, trots att man på många håll har mångdubblat platsantalet under senareår. Därför måste statens bidrag öka för alt möjliggöra en ytterUgare satsningav kommunerna. Som del har visats, bl. a, i en skrift av , utgivenav LO, är daghem en bällre affär för staten än för kommunerna. Den effektenkommer troligtvis alt bli större när antalet daghemsplatser ökar, ty då kan manockså ta in barn tUl föräldrar med högre inkomst. De kommer alt betala en högrestatlig skatt än vad t. ex. de mänga ensamstående föräldrar gör, som harsina barn på daghem. Det sägs att denna utgift inte är sä slor för kommunerna -i genomsnitt kanske kosinaderna för barntUlsyn rör sig om en proceni i denkommunala budgeten mot för åldringsvården. Men i de kommuner somdet här gäller, framför alll de barnrika inflyttningskommunerna som vitidigare har talat om när vi var inne på frägan om "de nya fattiga",uppgår dessa kostnader lUl en väsentligt slörre del av kommunens budgel. För gjordes en framstöt från tre avdessa kommuner, , och i . Där målar manupp just denna bakgrund: trots att man har ökat tUlgången på daghemsplatser harman fält en alll större efterfrågan. Den kommunala ekonomin klarar helt enkeltinte att håUa jämna steg med efterfrågan. Därför aktuaUserar man frägan om ensärbehandling i stalsbidragshänseende av kommuner som bedöms ha särskUdaproblem. Dessa tre kommuner har starkt byggt ut sin barntUlsyn, It, ex, , som dels figurerar som den kommun som kanske har del störstaantalet socialhjälpstagare, dels fick schavoltera i TV som något slagsläglönekommun, har man under den senaste valperioden under liberal ledningtiodubblat antalet daghemsplatser. är del socialdemokratisk ledning i dessa tre kommuner,och de som har ansvaret finner precis del som vi från harfunnit, nämligen att statens insatser måste öka, och mest för de kommuner somhar det största behovel av platser i förhäUande lUI sina resurser - iförhällande skatteunderlaget, som vi säger i en moiion som behandlas här. Det är inte fråga om att subventionera nägra särskildadaghem för specieUa kategorier, utan varje särskill stort behov av barntUlsynmåsle föranleda särskUda statliga insatser så länge barntUlsynen ekonomiskt ären så mycket slörre belastning för kommunerna än för slalen. Jag beratt fä yrka bifall tUl reservaiionen 6 där denna fråga behandlas. Vårt krav på en aUmän förskola är ingen nyhet; det harframförts under en följd av år här i , bl, a. från folkparlihåll. Jaginstämmer i vad hen i sade om angelägenhelen av alt allabarn får del av den stimulans i fräga om social, psykisk och motorisk UtveckUngsom förskolan mnebär. SjälvfaUet mäsle man, om man inför en allmän förskola, haslörre möjligheler än när det gäller skolväsendet i övrigt att ge dispens tUldem som bor längt frän förskolan eUer som av någon annan anledning behövervänta. Men principen om en allmän förskola borde del inte råda några delademeningar om. Jag beratt få yrka bifall också tUl reservationen 5. Bidrag till driften av barnstugor FrökenELIASSON (c): Som påpekas i socialutskottets belänkandeunder punkten 11 har barnslugeutredning fått i uppdrag att prövaformerna för och omfattningen av den förskoleverksamhet som kan kommaaUa barn tUl del under en lid närmasl före inträdet i . 1utredningsdirektiven framhävs särskUl belydelsen av alt barn från enstimulansfattig miljö får della i en organiserad gruppverksamhet. Starka skälsägs tala för att strävandena alt skapa likvärdiga skolulbUdningsmöjligheterför aUa barn oavsett bostadsort, ekonomi och hemförhåUanden ocksä skall omfattade förhållanden som påverkar barnens utgångsläge vid skolstarten. Förskolan ären så angelägen fräga framför aUt ur jämlikhelssynpunkl - alt enligt minuppfattning målsättningen med en förskola för alla barn inte får skjutas påframtiden. Skillnaderna mellan barnen i deras förutsättningar alt fungera iskolan och i samhäUslivet är redan i sjuärsäldern så stora att inle ens engrundskola med aldrig så avancerade jämlikhelsmålsättningar kan kompensera eltsämre utgångsläge och ge alla barn en likvärdig chans här i livet. I sitt första betänkande, som ju är endiskussionspromemoria, understryker barnstugeutredningen det nära sambandetmeUan barntUlsynen och de olika former av förskoleverksamhet som finns, bl. a.genom att använda beteckningen förskola som ett gemensaml, samlande begrepp.HittUls har barnstugeverksamheten varierat starkt i omfattning frän kommun tUlkommun. Kommunernas ambitioner i fräga om barntUlsynen varierar givetvis medkommuntyp, befolkningsstruktur och Bidrag till driften av barnstugor Att så är fallet har bl, a, nu senast belysts av den statUgaservicekommitlén. Del finns inle anledning att tro annal än att kommunernaockså kommer att uppvisa stora skUlnader i omfallningen avbarnstugeverksamhelen. I glesbygder med få eUer inga sysselsättningstUlfäUenför kvinnorna, pä orter med permanent undersysselsättning och stor doldarbetslöshet är den kommunala barntUlsynsambitionen låg, medan barnen där iförskoleåldern kan ha väl så stort behov som eller mänga gånger kanske stönebehov av gruppsamvaro än barn i samma älder i de mera expansiva delarna avlandet, i inflyttningsomrädena. SkUlnaderna kommunerna emellan, den aUmänna brislen päbarntUlsynsplatser och skUda hemförhållanden i socialt, kultureUt och ekonomiskthänseende, del är faktorer som gör att vissa grupper av barn utestängs frän enorganiserad gruppsamvaro. Enligt min uppfattning skulle det vara djuptolyckligl om ulbyggnaden av förskoleverksamheten skuUeske i sädana former att ett ökande antal barn genom samhäUets försorg färmöjligheler UU en bällre start i livet, medan många andra barn fortfarandekommer att stå helt utanför förskoleverksamheten. Framför aUt vore detolyckligt, därför att all erfarenhet säger oss att det är de som är svårast altnå som är i mest trängande behov av samhäUets hjälp - jag behöver här barapåminna om de erfarenheier vi har från de senaste årens salsningar påvuxenutbildningens område. För att aUa barn inom en någorlunda snar framlid skallkunna erbjudas reell tUlgång tUl förskola är del nödvändigt att det nu pågåendeutredningsarbetet inriktas på frägan om en obUgatorisk förskola. Det är detkravel som vi fört fram i moiion 741. Jag menar att frägan om en förskola föralla barn inte skall fä anslå UU dess alt den slora och svåra uppgiften attbygga ut barntUlsynen i tUlräcklig omfattning lösls. SjälvfaUet avser jag inteannat än att utbyggnaden av samhällets barntUlsyn mäste ges hög prioritet - ochdet är väldigi viktigt - men målsältningen att nå alla barn i förskoleåldern,den fär man inte släppa efter pä, den får man inte skjuta på framliden. Den primära mälsätiningen med en obUgatorisk förskola är,som jag ser det, inte att lösa barntUlsynsproblem, utan att erbjuda barn enstimulerande miljö, kontakt och gemenskap och ge dem en mjuk förberedelse införden egentliga skolgången och delta skall alltså komma alla barn UU del.Barnsiugeutredningen bör därför fä i uppgifl all närmare ulreda och lägga framförslag om hur en obUgatorisk förskola skaU uiformas, hur den skaU samordnasmed barntUlsynsverksamheten och hur den skaU anknytas tUl grundskolanslågstadium. Med detla vUl jag, fru talman, yrka bifaU tUlreservationen 5, vari hemstäUs om tUläggsdirektiv tUl barnsiugeutredningen. FruMARKLUND (vpk); Barnstugans dubbla uppgifl - att delsunderlätta för föräldrarna att förvärvsarbeta och dels stimulera barnensutveckling och bidra tUl mer Ukvärdiga vUlkor för barn från olika miljöer görklarl hur absolut nödvändig en fortsatt och kraftig utbyggnad av barnslugeverksamhelenär. Om barnstugan med dessa sina uppgifter skaU kunna nä alla. mäste mankomma ifrån det nuvarande förhåUandet att utbyggnadstakten är hell olika iolika kommuner, beroende i de flesla fall pä ekonomiska realiteter men oftaockså på bristande framsynthet hos kommunalmännen. Ätt barnstugekostnaden ofta är det första som utsätts förbudgetberedarnas rödpenna då ekonomin i kommunerna kärvar UU sig och hotet omytterUgare höjningar av kommunalskatterna skall hällas borta, det finns detmånga och aktueUa exempel pä. har ju ocksä uppmärksammatdetta, då man i elt uttalande nyUgen kriliserar kommunema för alt de låterbarnstugorna komma i andra hand i ett kärvt ekonomiskt läge. LO har naturligtvis helt rätt i att byggandet avbarnslugor inte får bli en konjunktursak. Och för att komma ifrån det ser viinga andra vägar än att staten tar pä sig en större del av kostnaderna förbarnstugeverksamheten. Det är i det syftet vi har stäUt förslag om 280miljoner kronor i anslag tUl driften av barnslugor. Den summan skuUe läckakosinaderna för löner tUl personalen vid barnstugorna. Det förefaller ossriktigt att man gör den bindningen UU personalkostnaderna, eftersom de utgörden dominerande utgiftsposten och också är den utgiftspost som ökar snabbast.Genom att staten på del här sättet tog över dessa utgifter skulle aUtså definansieUa orsakerna undanröjas som hinder för en utbyggnad av denna nödvändigaservice tUl barnfamiljerna. I , som utarbetats påuppdrag av och som här ocksä hänvisadetUl, klargörs de ekonomiska konsekvenserna för stat och kommun av ett ökatdaghemsbyggande. I tabeUer redogörs där t. ex. för hur kommunernas ochlandstingens skatteinkomster ökar genom de gifta kvinnornas förvärvsarbete, ochdär jämförs också del finansiella nettot för stat, kommun och landsting. Denjämförelsen visar att kommunerna, som aUtså har att besluta om utbyggnaden avdaghemsverksamheten, har det sämsta finansieUa utbytet av utbyggnaden. Kalkylenförbättras visserligen om hänsyn också tas tUl minskade socialutgifter ochlångsiktiga effekter, men man kommer i den här skriften ändå fram tUl alt detfår anses troligt att den nuvarande finansieringsfördelningen försvårar ensnabb utbyggnad av verksamheten. Med ett ökat samhällsåtagande, t. ex. pä det sätt som viföreslagit i vår motion nr 358, skuUe man komma ifrån kommunernasbetänkligheter inför finansieringen av denna verksamhet. I stället kundediskussionerna koncentreras tUl frågan om vUket behov man har av verksamhelen. Det finns naturligtvis platser i vårt land där också ensådan diskussion kan innehålla svårforcerade hinder på vägen tUl en fulltutbyggd barnstugeverksamhet. På orter där sysselsättningssituationen förkvinnorna är besvärande kan kommunalmännen naturligtvis krypa bakom dettafaktum och därigenom bromsa utbyggnadstakten. Varför skaU vi bygga daghem närvåra kvinnor ändå inte har några arbeten? - det är faktiskt argument som mankan stöta på. Det är självfaUet frestande för mig, som bor just på en sådanort, att ocksä i den här debatten ta fram kravet på aUas rätt tUl arbeteoavsett boendeort. Men eftersom frågan om den regionala obalansen i det häravseendet kommer upp i flera sammanhang i Bidrag till driften av bamstugor Bidrag tiU driften av barnstugor ,skaU jag nu avstå från det. Jag vill emellertid gärna, utifrån den häraspekten, knyta an tUl den andra delen i barnstugans dubbla uppgift - den' altbefrämja barnens utvecklingsmöjligheter och molverka skUlnaderna i hemmiljö. 1 den diskussions-PM års barnslugeutredning somnyligen har presenterats framhålls starkt den här sidan avbarnslugeverksamhelen. Sista meningen i dess första kapitel Familjen iövergångssamhäUet tycker jag uttrycker en programförklaring för framtidensverksamhel pä det här området och betydelsen av den verksamheten. Jag citerar;"Förskolan bör utgöra en berikande miljö som underlättar för varje barnatt utveckla dess inneboende resurser genom att siödja begreppsbildningen, gevalfrihet för olika aktiviteter, gruppgemenskap och vidgade relationer med barnoch vuxna i olika åldrar som ett led i den sociala, känslomässiga ochintellektueUa utvecklingen." "För varje barn" det måste självklart varamålsättningen. Barnet i glesbygden, liksom det handikappade barnet eUerinvandrarbarnet, måsle fä samma chans att utveckla sina inneboende resurser sombarnel i den expanderande storstaden. Men därtiU är de olika kommunernasföratsältningar alltför olika.