prot · FU0949 · 1971-12-31 00:00:00 — Del är ingalunda kurser manordnar, ulan det är etl par informationsdagar för varje län det blir del påsin höjd - för tillsynsmannen, som kommunernas hälsovårdsnämnder skickar lillde här dagarna. I sammanhangei kan jag väl ocksä med beklagande konstatera planerar all avveckla veterinärslyrelsen och överföra dess uppgifter päandra myndigheter. Vi efterlyser aUlså en utbUdning med tanke på de aUtmerkvalificerade uppgifler som kommer all åläggas tUlsynsmännen i de slora kommuner na. Del växer ju fram allt fler inslilulioner som sysslar med djurexperi ment - vi har läkemedelsindustrin och Uknande och som kräver en 46 kvalificerad tillsyn. Del niåste tiU elt grundligt studium av gällande författningarom handläggningen av sådana här ärenden. Del vUl till en avsevärd kännedom omdjurhållning av olika slag och hur de olika rationaliseringsålgärderna inverkarpä djurhållningen och djurens trivsel och aUmänna status, djurenssmärlmekanismer och annal. Det är räll stora fäll som rimligen inte kan stökasundan bara på nägon informationsdag, GrundUgheten i ulbildningen är sä mycketväsentligare som ingripanden hell får ske på tiUsynsmannens initiativ. Djurenhar som bekant ingen lalan och ingen ombudsman , och den försumUgedjurhåUaren är naturUgtvis inte heUer all räkna med i sammanhangei. Vi anförde i motionen all någon representant fördjurskyddsorganisationerna också borde vara med som handledare i en sådan härplanerad UtbUdning. Det har inte utskottet yttrat sig om. Som det nu är fyllerju djurskyddsföreningarna en stor uppgift när del gäller tUlsynen. Medlemmarnadär är inle, som mänga alltjämt lycks tro, överspända fanatiker. Där finnsmycken erfarenhei och kunskap, inle minst kunskap om hur man spårar uppmissförhållandena. Utskottet har som sagt inte skrivit någonting om denföreslagna UtbUdningen ulan bara låtit sig invaggas i den föreställningen attallt är väl beställt. Del är med lanke på della, herr talman, som jag yrkarbifaU UU morionen 101. HenSJÖHOLM (fp): Den motion som i och jag harväckl om inrättande av en befallning som djurens ombudsman är ju en gammalbekant. Vi driver djurskyddsfrågorna bl. a. därför all vi känner oss skyldigaall göra del. i landel finns det fakiiski en mycket stark opinion i defrågorna. Det finns etl starkt djurskyddsintresse. Och de mänga djurvännernabör ha lalesmän ocksä i denna församUng. Jag vUl börja med att inslämma i vad anfördepä en myckel viklig punkl av djurskyddet, nämligen den hur man skallkonlrollera alt djurskyddet verkligen fungerar. På papperet har vi elt ganskabra djurskydd, men del fungerar inle särskill bra i praktiken. Vi har ännumänga missförhållanden kvar. Och det värsta är när sädana missförhållanden blirlångvariga och sä att säga etablerade. Dä suddas de ut som missförhåUanden ochblir bara någol bestående, nägol som alla människor mer eller mindre acceplerarsä småningom. Bandhundseländel är t. ex. ännu inle hell avskaffat. Mångahundar får fortfarande stå och i trasiga lådor och kojor. Eller vi kan ladjurfabrikerna för svin och höns, där man producerar fläsk och ägg. Det äranläggningar som medför vad jag vUl karakterisera som kvalificerat djurplågeri.Där har djurplågeriet jusl blivit etableral. Ingen ingriper längre mol del.Likaså kan man diskutera trav- och galopplävUngarna. Många anser att det isädana tävlingar ingår inslag av djurplågeri, man piskar hästarna för alt fådem all hoppa över hinder som de helst vill undvika. Eller vi kan ladjurförsöken, som också var inne på. Jag är inte motståndare lUldem, eflersom jag tror alt de är nödvändiga, men man skulle säkerligen kunnagöra en hel del för att begränsa försökens omfattning och kanske ocksä göra demmera smärtfria. Och framfor alll bör inle slalen, som faktiskt iblandhänder, göra sig Staten köper nämligen upp djur, som man kan ha anledningmisstänka är åtkomna pä oärligt sätt. Slalligamyndigheier köper mänga gånger upp djur av vem som helsl som erbjuder dem, ochdär man borde ha anledning misslänka all djuren är slulna. Jag finner detmyckel anmärkningsvärt all nägol sådant kan försiggå. Slutligen har den s. k.nöjesjaklen vissa myckel otillfredsställande inslag. "Djurvännerna"där är så beskaffade, att de gär ut och sprider död och fasa bland sina vänner.Del bör vara etl myckel ensidigt vänskapsförhållande som där råder; djurenbetackar sig säkerligen för den beteckningen. När del nu finns så många missförhåUanden kvar på dellaområde, har vi under etl par år försöki att fä en Ijänsl som djurens ombudsmaninrättad. Jag vel myckel väl alt jag dä fär som svar - det slär också ijordbruksulskollets betänkande, som för övrigt är skrivet i en myckeldjurvänlig anda, det vill jag betyga; i det avseendet skiljer det sigfördelaktigt frän det lidigare Iredje lagutskottets utlåtanden - att vi ju harveterinärslyrelsen. Där skaU man se UU dessa frågor. Ja vissl, men jag menaralt en djurens ombudsman skulle vara något helt annal, en verklig djurvän t.ex. en jurist eller en veterinärmedicinsk expert men inle någol ämbetsverk. är del ju dessulom sä populärt med ombudsmän. Vi har t.ex. justitieombudsman, pressens ombudsman och konsumentombudsmän.Vi menar all denne djurens ombudsman skulle ha en verksamhet av motsvarandeslag givetvis med nödiga förändringar. Han skulle övervaka exempelvis attkontrollen är lillfredssläUande, han skulle slä ned på missförhållanden och lainiUativ i lagsliftning.sfrägor. Han skulle ocksä vara så alt säga en klagomurför allmänheten, en instans dit man kunde vända sig när man upptäcker något somär otiUfredsstäUande. Jag tror del skulle bli av mycket slor betydelse om mankunde inrätta en sädan riänsl. Del kan ju inle vara nägon slörre svärighel attadministrera den och inle medföra några större koslnader heUer. Jag tror, fru lalman, alt liden arbelar för dessa idéer.Sä småningom kommer vi kanske alt fä en djurens ombudsman. Del hjälper attarbeta för dessa idéer. berörde alt vi nu efter en del försök fränvår sida får djurplägeriparagrafen ändrad så att den ocksä kommer all omfattavårdslöshet vid behandlingen av djur. Det är ju ell framsteg. Vi ser det somglädjande all ulskottet i den allra sista meningen säger att man för närvarandeicke anser del befogat all vidta nägon ändring. Det där lUla ""har givil oss en gnista hopp. I del ligger kanske alt inställningen i utskottetsä småningom kan bli en annan. Jag yrkar bifaU till molionen 31. Jag ämnardäremol icke begära nägon rösträkning. HenHANSSON i Skegrie (c): Det gläder mig att i Malmöuttalade sin tUlfredsstäUelse över all ulskotlei har skrivil positivt i dessafrågor, som rör ell bältre djurskydd. Men jag reagerar beslämi när han gör gällandealt betänkandet andas alt utskottet lycker all allt är väl beställt. Det har vinog inte sagt nägonslans. Jag kan heller inle accepiera yttrandealt djurplågeriet kan bli sä vanligt att man blundar för det och acceplerardel. Jag undrar om del över huvud laget förekommer all man är fuUt medveten omdjurplågeri men blundar för del. Jagreagerade också mol alt alldeles särskilt underströk - detär inte försia gången alt djurfabriker är kvaUficerade djurplågerianstaller. Jag skall gä in närmare pä del sedan. Men jag vill försl säga att jag har den aUra största respekl för den omsorg om djuren som motionärerna sä ofta lägger . Den delar vi nog aUa. Djurplågeri får under inga förhållanden förekomma, om del kan förhindras. Men jag hade gärna sell - och det har jag tänkt när herrarna agerat här all man hade byggt litet mera pä reaUsm och litet mindre på tyckande och känslotänkande. Jag reagerar som jag sade mol att man aUdeles särskill viUföra fram djurhållningen i jordbrukel i detta sammanhang. Del gör man gäng pägäng. Del anförs som exempel i en av motionerna, och det har även framhålUtshär. Jag vill erinra om etl TV-framUädande som gjorde häromåretfrän . Hela resonemanget gick där ul på all kvalificerat djurplågeri iviss form enligt hans mening förekom jusl i jordbrukel. Men genom alt manföreträdesvis rör sig med dessa djur kastar man enligl min mening oberättigademisstankar pä jordbrukarna i gemen, som om de vore kvalificerade djurplågare.När man häUer stora hundar inlästa i en träng stadsfastighet och bara låter demkomma ut någon lilen slund , är inle det djurplågeri? Är del inledjurplågeri att slänga in burfåglar t. ex. i en lägenhet? Förekommer deldjurplågeri pä och i andra djurparker, där man har vilda djur i enonormal miljö? Men jag har aldrig hörl all herrarna nägon gäng ytlral sig om dedjuren. Vi är nog alla överens om all djurplågeri icke fårförekomma vare sig det sker avsiktligt eller på grund av oförsländ. Men vargränsen går mellan vad som är djurplågeri och vad som inle kan sägas vara det ja, del är mänga gånger en omdömesfräga där sunt förnufl och känslolänkande färförsöka komma överens. Som jag nämnde talar man i huvudsak om tamdjuren vidjordbruket. Där får det givelvis icke heller förekomma nägol djurplågeri. Delär alldeles klart, och på den punklen säger djurskyddslagen lillräckligl lydUgtifrän; vi har ganska stränga beslämmelser i vår djurskyddslag om hur djurenskall hanteras. Del ligger nog också i aUa djurhällares inlresse - ivarje fall gäller del dem som jag känner bäst, jordbrukarna all de behandlar sina djur sä väl som möjligl. De fall av missbruk som där kan förekomma är sannolikt mycket sällsynta, om man räknar dem i förhällande till den omfallande djurhantering som förekommer i svenski jordbruk. Vi måste sä effektivt som möjligt beivra alla fall, därdet finns anledning att ingripa. Jag viU emeUertid än en gäng säga, all iförhållande tUl djurhäUningens omfallning är del relativt fä fall. Och man färinte införa sä rigorösa beslämmelser alt jordbrukets djurhållning kommer altonödigtvis försvåras. Om herrarna finge lov att utforma bestämmelserna är jagrädd för att dessa komme all bli sädana, all djurhäUningen i hög gradförsvårades eUer kanske omöjliggjordes. När man riktar sig mot djurfabrikerna, kan det vara fullti sin ordning. Jag är heUer ingen vän av djurfabrikerna, men minautgångspunkter är andra än herrarnas. Varför har vi dessa djurfabriker? Jo, därför attkonsumenterna vill ha så bUliga Uvsmedel som möjligl, och man tror åtminstoneatt vi med den typen av djurhåUning fär fram biUigare livsmedel pä grund av kan reducera arbetskraften sä mycket som del över huvud taget är möjligt.Staten stöder ju också den formen av djurhållning. Om vi skaU rikta kritik mot dessa djurfabriker - och detlycker jag att vi skaU göra sä skall den riktas mol det förhåUandet alt manhåUer för mänga djur per värdare, icke mot själva formen för djurhållning. Närman häUer så mänga djur per värdare - lät oss säga 3 000 ä 5 000 - hinnervårdaren inte observera om det finns sjuka eller skadade djur i besättningenoch dessa fär då tUls vidare gä där. Men om en mindre jordbrukare håller djurunder samma former, är då också det djurplågeri? Om en småbrukare hållerexempelvis tio grisar i en box jag skulle tro att det är samma antal som idjurfabrikerna - och fem höns i fem "enmansburar", om jag får kaUadel så, sker där samma slag av djurplågeri som om man häUer 1 000 grisar i 100burar och 10 000 höns i 10 000 burar? Djurplågeriet är i sä faU precis detsammaenligl herrarnas mening. Del behöver inle utgöra djurplågeri därför att man hardjurhållningen i en viss form. Men har man så mänga djur att man inte hinnerövervaka dem, dä har herrarna rätt. Därför tyckerjag att man skaU vara Utet mernyanserad när man talar om detla. Jag kan aldrig länka mig alt motionärerna vUlatt det konventioneUt bedrivna jordbruket skall ändra sin djurhållning så attden är rationell. Jag kan ta ett exempel. Är det kvaUficerat djurplågeri närman på gammalt traditionellt sätt häller ett nötkreatur bundet ,kanske hela ärel, sä att del bara kan resa sig och lägga sig? Jag har aldrighörl herrarna anmärka pä det. Det är den moderna och rationella djurhållningensom herrarna vänder sig emol. Men ert resonemang drabbar del konventioneUajordbrukel. Del finns bevis pä alt djur som föds upp under rationellaförhållanden lämnar utmärkla resultat. Grisarna klassificeras högl. Hade de varit utsatta för djurplågeri, skulle jag tro altde inte hade gjort det. Var går gränsen meUan det stadium när en hästutför ell normalt arbete och det stadium när den såsom arbetshäst eUersporthäsl drivs utöver sin förmåga och man kommer över till djurplågeri? En lagmåsle ändå ha en viss tolerans. För en lid sedan svarade justitieministern på en fråga.Jag tror all den var släUd av eUer . Juslilieminislernsade all han tänkte utreda frägan om en ändring av djurskyddslagen i denriklning som herrarna har räknat med. Utskottet har även skrivit att viförutsätter en sädan ändring. Jag hoppas för min del att juslilieminislern, närdenna ulredning skall tUlsättas, tar med folk som är praktiskt kunniga och intebara leoreliker och tyckare. Del är nödvändigt om man här skaU kunna förena ennormal djurhållning med den rationaliseringstakt som krävs. Man kan fräga sig om konsumenterna är villiga att betalade priser Uvsmedlen skulle betinga om de skuUe produceras i gamla och omoderna stallar.Det kan man knappasl begära. Det är dä, som jag sade, väldigi svårl all anmärkapä den moderna djurhållningen i princip. Man fär lov att vara Ulel nyanserad. Ja, fru lalman, jag har ägnat denna moiion litet för längtid - del vUl jag gärna erkänna. Men jag har i flera är stUlatigande lyssnattill herrarnas enligt min mening något känslomässiga debatterande. Därför harjag här velal framhålla alt del gäller att finna den gyllene vägen mellan vadsom är praktisk och nödvändig djurhåUning och vad man inle kan tycka vara engodtagbar sådan. Jag vill tiU sist än en gäng erkänna min respekt för dengoda vilja herrarna har. Den delar vi alla. Ni är inle aUs ensamma om den. Jagtror inte att del är någon i denna kammare som vill slå upp och försvaradjurplågeri, men jag har åiminstone velal försöka säga att frågan inte är såenkel som man viU göra den till. TU syvende og sidsl är del en tUlämpning avdjurskyddslagen som del här är fråga om. Kan man utöver alla de instanser somredan finns inrätta ännu fler, så å la bonne heure - dä mä man göra det; detfinns dock redan en hel del sådana. Jag vUl bestämt understryka att svårigheten alltid liggeri all kunna skilja mellan vad som är verkligt djurplågeri och vad som ser utalt vara del men som inle är det. I del exempel som lagil upp hardel varit polisundersökning, och jag förmodar all säväl polismyndigheten somvederbörande veterinär kommit fram till alt del icke var djurplågeri i vanUgmening. Man kan säga att det var brukande av våld, vUket ärnödvändigi vid etl slakteri. Den som besökt etl sådant bUr på delklara med all man ibland mäste ta i litet härdare än vad man lycker borde varanödvändigt. Jag ber all få yrka bifall lill utskottets förslag. HerrWERNER i (m) korl genmäle: Alll är väl bestäUt det lyckle inte om all jag sagt att utskottet uttryckt som sin mening. Men jagsade sä bara på en punkl, , nämligen i fråga om utbildningen avtillsynsman. Där tycks man anse att alll är väl beställt. berördeinle heUer utbildningsfrågan i sitt anförande, vilkel var beklagUgt. Det anförande som höll skulle enligl minmening myckel väl i vissa delar kunnat håUas på vUkel årsmöte som helsl i endjurskyddsförening. Myckel av del han sade viU jag gärna skriva under på. Vidömer naturUgtvis inte ul aUa former av djurhållning. Vi vel all på sina hällär allt korrekt, riktigt och bra medan det pä andra häll förekommer uppenbaramissförhållanden. Vad gäller djurfabrikerna och TV-programmet i sä vardet inte djurfabriker del var fräga om den gången ulan kastrering av grisarutan bedövning. Jag var i mycket gott sällskap den gängen; jag länker inle pägrisarna utan pä stadsvelerinären i , NUéhn, som var av, precis sammamening som jag. Han ansäg att sådant var plågsamt för djuren och med rätt enklamedel skulle kunna förhindras. Att jag förde djurhållningen på tal beroddeinte pä nägon ovilja hos mig gentemot lantbrukare, som jag för resten självstammar från, ulan del berodde pä alt jag fick la Nr 49 del av lislan över de ämnen som veterinärslyrelsen har pä sina Onsdaeen den informalionsdagar. Där förekomnier informaiion i djurhållning av oUka ''4 mirs 1971 ' ''j' "' ' " myckel fyllig malsedel, och det slog mig -------------------- -- genast all denna undervisning inle kunde fä någonrimlig behandling pä i Skegrie balanserarlitet fram och lillbaka. Vi är väl egentligen ganska överens när det gäller djurfabrikernaoch kommersialiseringen av djurhållningen i akt och mening alt pressa prisernalill konsumenternas fromma. Men hur längt fär man gä? Man kan väl ändå inlelåta prispressen gä gå ut över djuren, deras trivsel och deras berätligadebehov? Vi är vissl inte ule efler landsbygdens folk. Vi velsynnerligen väl alt det förekommer mycket djurplågeri i städerna. Det finnsmånga stadsbor som häller sommarkaller osv., vilkel vi lika starkt fördömer. () kort genmäle: i Skegrie sade alt han gavuitryck för ett ackumulerat missnöje med motionärerna, Molbakgrund av detta var han ändå trots aUt mycket vänlig. Jag vill inte gä lika långt som , som sade allherr skulle ha kunnat hälla della anförande på en förening"". Det hade nog inte varit hell lämpligl; det fannsväl en del inslag i hans anförande, som jag fakiiski vill opponera mig emol. säger alt vi inte är realistiska. Vad liggerdel för oreaUsliskl i all föreslå all man inrällar en djurens ombudsman?Förekomsten av en justitieombudsman är väl en realistisk anordningliksom även en pressens ombudsman eller en konsumentombudsman. Del är hellenkelt gjort för alt fä en bällre ordning. frågade om del var djurplågeri all ha hundari en lägenhet. När del gäller djur hade en djurens ombudsman kunnaiingripa, om han anseit det vara djurplågeri att hälla dem där. I vissa falltror jag all del är det, och det har ocksä börjat märkas en viss opinion motdetta. Vissa djur är säkerligen inle lämpliga alt ha på . När det gällerslora hundar i lägenheterna kan sägas all de i alla faU kommer ul pä kväUarna,, men svin och höns kommer inte ut utanfår stå i de trånga burarna dygnet runt. Släpp ul dem pä kvällen då, så blirdet etl jämförbart exempel. Nog är del djurplågeri, , alt ha dessa hönsstående i en trång ståltrådsbur. vet säkert detta minst lika brasomjag, kanske bällre, men jag har varil i konkret mening intresserad av dessafrågor, därför all jag ocksä är född på landel. Höns är lämpade för att springaule och sprätta med sina kraftiga ben. Det är deras liv. Här slär de i enslälträdsbur. De fär aldrig tillfäUe alt leva etl normall hönsliv. Del ärdjurplågeri, , säger alt kon bara kan lägga sig ned eller stå där i sill Denkan dock lägga sig, men svinen i djurfabrikerna kan inle ens göra Sätätt är de packade. Särskilt grymt är delta när de skall föda kultingar,då de är uppslällda i någon sorls anordning, där de inle kan 52 röra sig och heUer inle lägga signed. Jag instämmer i vad hen sade om all man inle kandriva Nr 49 förbiUigandet av Uvsmedel så långt att man gör eftergifter ifräga om ett gott djurskydd. Då har man gåll för längl. säger att hönsen värper bra och alt svinenlämnar goll kött. Jag tror inle alt del kan las som intäkt för att de Uivs. Manhar pä Djurskyddstillsyn senare lid börjal säga all del i en del djurparkerfinns tigrar och lejon som tUl och med föder ungar. Men inle ens del anses varaetl tecken pä alt de trivs. säger alt det är läg dödUghel blandhönsen och svinen i djurfabrikerna. Jag kan la ett annat exempel: del är mycketlåg dödlighet bland fångarna på våra fångvårdsanslalter. Därmed kan inte sägasalt deras lillvaro är människovärdig. Det är klarl att dessa djur är skyddadefrån niånga faror, men jag tror all de, om de fick välja, hellre skulle varaule, t. o. m. med risk för alt bli tagna av en duvhök. i Skegrie (c) korl genmäle: sade all jag balanserar fram ochlillbaka. Det gör väl i allmänhet den som balanserar, för han stär inle slUla.Men herrarna balanserar visst bara äl ell håll. lyckle att mill anförande skulle ha kunnaihällas inför en förening . Jag trodde faktiskt all jag näslangjorde det och all del i delta hus inte fanns nägra andra än djurskyddelsvänner. Del är Ulel långsökt när jämför sin djurens ombudsman medriksdagens justitieombudsman. Här utsätts vi ändå inle för nägol liknande. Om jag hade haft höns, skuUe jag ha släppt ul democh kaUal dit herrar och för all hjälpa till all fånga in demigen. Det skuUe ha varil ett sant nöje del mä jag säga. anför i sin motion ell exempel på ell djur sominle vUle gä fram till slaktbänken. Jag kan försäkra herrarna all om ni hadehaft hand om en gammal slaktfärdig tjur som inle viUe gå upp på slaktbänken ochom hade stått framför honom och bett aldrig sä vackert och herrSjöholm hade stått bakom honom och sagl mindre vackra ord, så blev del ändå somtjuren och inle herrarna ville ha det, såvida ni inte använde något litel avvald. Del är den gränsen som jag menar att man alltid får ha klar för sig. Belräffande den operation som talade om är delrikligt att han fick niedhäU av en veterinär, men han fick del inle av nägontillfrågad jordbrukare. Det är fråga om en sä pass enkel operation att denförorsakar en sä Uten griskulting utomordentligt litet obehag. Tror vi har tUlräckligt med veterinärer för att ulföra aUa sädana operalioner?Skulle en jordbrukare som behöver operera en enda gris anlita en veterinär somkanske bor flera mil frän honom? Del vore myckel billigare att slä ihjälgrisen. Men dä kanske han begick djurplågeri, för vem vel om man inte då berövargrisen den eventuella glädje som några månaders längre liv skulle innebära. Harvi veterinärer till all kaslrera alla renkalvar i della land? Det tror jag inleheller all vi har. Vi kominer äter fram lill frågan var den gyllne gränsen gär. HerrWERNER i (m) korl genmäle; Jag trodde inte jag skulle behöva dra delexempel som slår i min motion, men måste jag göra det eftersom medvelel vanställer del: "Slakleriarbelaren gick först och drogsuggan i öronen, medan chauffören gick bakom och lyfte i suggans svans ochsamtidigt sparkade suggan baktill. Suggan skrek och verkade göra något motståndoch föll därefler bredvid bryggan och fastnade i kläm på nämnda plats och såvälslakleriarbelaren som chauffören började överösa suggan med sparkar, lillssuggan slutligen kunde laga sig upp pä bryggan, "Mälel lades ned, inle därför att man menade alt här inle förelåg någoldjurplågeri, ulan i polisprolokollel stär det: "Även om det kan synas somom djuren i fräga - i försia hand genom upprepade kraftiga sparkar - utsattsför överdrivel hårdför behandling, torde icke kunna visas, att della skell meduppsåt att utsätta djuren för lidande," Det var alltså pä "uppsål"-klausulen som helaärendet föll. Däremot var man hell överens om att del förelåg djurplågeri. Jagtror inte del är sä myckel känslolänkande hos oss, utan vi stöder oss pä nog särealistiska faU, HerrSJÖHOLM (fp) kort genmäle: Vi är inle sä orealistiska som iSkegrie tror. När det gäller de höns som han sade att vi borde studera så villjag tala om att jag faktiskt har vårdat höns i 20 är med en viss behållning förmig och kanske för hönsen ocksä. Jag skuUe däremot aldrig ha kommit på tankenatt slänga in dem i en liten ståltrådsbur i vilken de skulle fä slanna underhela sitt liv. Det skulle jag ha tyckt vara djurplågeri och del lycker jagalltjämt. På den punklen kommer jag icke alt vika. Sedan missuppfattade hen mig. Det var inte jag somsade alt lika väl hade kunnat hälla silt anförande i en djurskyddsföreningutan del var . Jag var i stället av moisalt uppfallning. HerrHanssons senaste anförande bekräftade att jag har rätt i den uppfattningen. i Skegrie (c) korl genmäle: Det exempel redogjorde för kanicke bedömas bara efter skriftens ord. Man mäste först ha sell platsen och vUkaandra möjligheter som stod lill buds. Jag kan tala om för all demoderna anordningarna för bäde hämtning och slaklning av djur är myckel humana.De djur som inle vill foga sig kan man la upp pä ell mycket bekvämt sätt genomen vinschanordning. Men hur skall man bete sig om djuret behagar lägga sig,?