prot · FU09145 · 1971-12-31 00:00:00 — Hela mitt inlägg var konsekvent uppbyggt, och det syftade jag upprepar det återigen till en praktiskt hållbar motivering för att enreglering och kontroll lagstiftningsvägen icke är rillräcklig för de problemsom det här är fråga om. ville också tala om för mig att samhälletminsann inte är någon garant för att dessa resurser handhas med vederbörligomsorg, försiktighet och långsiktighet. Nej, det var just det som jag sade.Stat och kommun har sannerligen inte alla gånger varit föredömen i dessasammanhang. Men när det gäller att skaffa sig ett instrument för en långsiktig,varsam och planenlig hushållning med dessa resurser, som vi i vår generationinte har rätt att brandskatta och göra slut på, finns det inte någon annan vägatt gå än att låta samhället med all den auktoritet som behövs få möjligheteratt styra det hela. Den slutsats jag har kommit fram till är att det inte ärmöjhgt att genomföra detta på annat sätt än genom en principiellt samhälleligäganderätt. Det är detta som utredningen skall pröva. a. att det vore konsekvent omregeringspartiet såg till att vederbörliga statliga organ fick de resurser somde begär för att lagstiftningsvägen kunna kontrollera detta problem. Ja, herrAntby, om vi får en reell uppskattning av vad som behövs i form av personellaoch ekonomiska resurser för att verkligen tillämpa naturvårdslagen fullt ut,skulle jag med tacksamhet se att de borgerliga partierna sluter upp bakomkraven pä ökade resurser i form av personal och ersättningsanslag vid någonpåföljande riksdag. Äganderätten till naturresurser under markytan () kort genmäle: Låt mig i klarhetens intresse slå fast attInga Thorsson och jag har två olika principiella inställningar. Jag har hävdati mina tidigare inlägg, och jag hävdar nu att på detta område, hksom på allaandra samhällslivets områden, kan vi reglera förhållandena genom enlagstiftning. Jag håller med om att vi inte har rätt attbrandskatta naturresurserna i vilken utsträckning som helst. Vi har ett ansvar,och de åtgärder detta kräver är jag principiellt redo att vidtalagstiftningsvägen. Jag tror nämUgen på lagstiftningsinstitutets verkningar.Det har månghundraåriga traditioner i det här landet. som socialist sägerklart och öppet att hon inte tror att detta är effektivt. Problemen kan enligthennes mening inte lösas lagstiftningsvägen, utan det enda sättet att verkligenklara dem är att överföra marken i samhällets ägo. Gränslinjerna är klara. Jagbara konstaterar att vi så att säga utgör två motpoler. Någon debatt idetaljfrågor, herr talman, torde inte ge vare sig herr talmannen ellerkammarens övriga ledamöter så mycket. () kort genmäle: kanske missuppfattade mig i ettavseende, när jag påtalade hennes påstående att länsmyndigheterna ochnaturvårdsverket inte fått tillräckliga resurser. Jag ifrågasatte inte hurmycket de begärt och att vi skulle vara med om det, utan jag sade att när fruThorsson påpekar att anslagen har varit otillräckhga, det i första hand Äganderätten till naturresurser under markytan måste beropå regeringspartiet att så har bhvit fallet. i Skegrie (c) kort genmäle: Jag hinner inte på de här minuterna ta uppfru resonemang om värdestegringen. Jag vill bara säga att där är fruThorsson ute på mycket osäker mark. sade att vi måste trygga tillgångarna förframtiden. Hon uppehöll sig huvudsakligen vid gruset, men det gäller ävenmalmen, lertäkterna till tegelbruken etc. Vill verkligen påstå attvi slösar med dessa tillgångar nu? Tar vi mera lera än tegelfabrikerna kanutnyttja? Använder vi mera grus än som motsvarar samhällets efterfrågan?Bryter vi mera malm än vi kan avsätta? Nej, det gör vi inte. Vi utnyttjartillgångarna efter hand som de behövs. Det slösas, såvitt jag vet, inte mednågonting. Vidare sade att det är oriktigt att den somäger mark skall kunna utnyttja att han plötsligt finner exempelvis grus ellerlera under markytan. Det är tack vare sådana upptäckter som vi har enväldig massa naturtillgångar under utnyttjande. Om de naturtillgångarna ägts avstaten, hade väl vederbörande jordägare som plöjer eller gräver aldrig yppatatt det fanns sådana värden under hans mark. Som jag sade, har man i allaårhundraden velat bevara jordägarnas intresse av att upptäcka nya fyndigheter.Det är tack vare det privata intresset som vi nu har tillgång till dessanyttigheter. FruTHORSSON (s) kort genmäle: gjorde ju ett praktfullt återtåg . Först säger man att problemet kan fullt ut lösaslagstiftningsvägen genom reglering och kontroll. Så påtalar jag attlagstiftarnas intentioner inte kan omvandlas i praktik därför att de statligaorganen inte har resurser, vare sig personella eller ekonomiska. Dä säger herrAntby för att verka logisk och konsekvent: Se då till att de får sådanaresurser! När jag då svarar att jag är utomordentligt tacksam för att få stödockså från borgerligt håll, om regeringen till en påföljande riksdag kommer medförslag om detta, då säger : Nej, jag menade bara att det ärregeringspartiets skyldighet att lägga fram sådana förslag. Men vad är det dåför logik i hela det borgerliga resonemanget? Här har man byggt upp det på attlagstiftningsvägen är tillräckhg, men det förutsätter att man har resurser i praktikenatt tillämpa lagstiftningen, och när så inte är förhållandet bör man väl ocksåta konsekvensen därav. Till i Skegrie vill jag säga att jag ärövertygad om att det slösas med resurser här i landet. Som alla andra rikaländer lever vi över våra egna tillgångar. Jag är hkasåövertygad om att de som ganska väl har inventerat våra resurser och fyndigheterav olika slag under jord med oro frågar sig vad vi gör den dag de är slut. Jagmenar att vi måste iaktta mycket stor varsamhet och utöva mycket mer långsiktigklokhet i vår planering och vid utnyttjandet av våra nationella tillgångar änvad vi beträffande många av dem gör . Det är ett av de viktigaste skälentill detta utredningsyrkande. HerrLEUCHOVIUS (m): har här i varje fall i första delen av sittinlägg försökt att något släta över den motion, som hon tillsammans med tioandra socialdemokratiska ledamöter har avlämnat. I den senare delen avanförandet kom mera kända tongångar fram. Denna motion gäller också en principfråga av utomordenthgtstor betydelse för vårt samhällssystem. Motionärerna hävdar nämligen attsamhället bör äga de resurser som ryms under markytan. Så länge äganderätten i princip icke begränsas i detta avseende kan enligt motionärerna någonreglerande lagstiftning av markutnyttjandet aldrig göras fullttillfredsställande. Någon begränsning nedåt av äganderätten till mark haraldrig införts, påpekas också i motionen. Konsekvensen av att markägaren eller den som han upplåtitnyttjande-rätten åt kan exploatera resurser under markytan till på det helataget obegränsat djup är enhgt motionärerna otillfredsställande, Men man går,herr talman, ännu längre när man hävdar att den nuvarande lagstiftningenstrider mot uppfattningen att naturen är en nationell tillgång, och det stöterrättsmedvetandet hos dem som anser att privatintressen och kapitalresurser ickekan få motverka det betydande samhällsintresset av att denna tillgång skallskyddas och vårdas. Därför vill motionärerna att samhället skall äga deresurser som ryms under markytan, och för att deras yrkande inte skall bli heltlöjeväckande vill de ha en allmän regel om att markägaren skall få utnyttjamarken till det djup som är erforderhgt för att bruka jorden. Vidare gör deundantag för exempelvis brunnsgrävning. Motionärerna vill, herr talman, att naturvårdskommitténskall få i uppdrag att utreda hela detta problemkomplex, och utskottetsmajoritet har ju också anslutit sig till detta yrkande. Det är ganska svårt att låta bli att ställa några enklafrågor i anledning av en motion med dessa yrkanden. Har motionärerna här tänktsig att all mark under plogdjup, vilken mark brukar erfordras för att man skallkunna bruka jorden, i princip skall tillhöra staten? En fråga som då uppställersig är hur man skall göra med ersättningen. Vi lever som vi har hörthär ändå i en rättsstat, och ingen egendom bör kunna frånhändas den enskildeutan att ersättning utgår. Den viktiga rättsgrundsatsen går både motionärerna ochutskottet helt förbi, och man frågar sig också hur det blir med de högafastighetstaxeringsvärdena, när kommer att vara kvar avdet som den enskilde är ägare till. Hur har man tänkt sig att det skall bh ifortsättningen för alla villaägare och egnahemsägare? Skall exempelvis källarenvara statlig egendom? frågar hur det skall gå med träd ochväxter, som har ett rotsystem som tränger ned i grundvattnet. Dessa måste enligtmotionen bli statlig egendom. Skall dessa egnahemsägare och trädgårdsägarebetala grundavgifter för de naturvårdsresurser som dessa växter upptar? Härfinns oanade möjligheter för finansminister att bättra på sin kassa. Hur bhr det med täckdikningen? Skall vi i fortsättningensöka dispens för denna? Det kantyckas att detta är enkla frågor och att exemplen är en aning Äganderätten till naturresurser under markytan Äganderätten till naturresurser under markytan drastiska,herr talman, men de är ändå helt i hnje med de principer som ligger till grundför vad motionärerna yrkat i denna motion. Samtliga remissinstanser har ställtsig helt avvisande till motionen. anser att det från dessverksamhetsområde inte finns något behov av förstatUgande av den mark sommotionärerna avser. Speciallagstiftningar som reglerar utnyttjande finns itillräcklig utsträckning. ordförande har tidigareredogjort för detta, och jag skall därför bara något relatera vad framhåller i sitt yttrande, nämligen att motionärernas teoretiskaresonemang vill konstruera någon art av samhällelig äganderätt, som hittillsej varit känd i svensk lagstiftning. Man hävdar t. o. m. att de tankegångar sommotionärerna ger uttryck åt är helt främmande för svensk rättsuppfattning ochstrider mot hela den lagstiftning som reglerar den enskDdes rätt. Samtliga övriga remissinstanser avstyrker motionen. Skåneshandelskammare framhåller exempelvis att äganderätten kan såsom sådan lagligenicke berövas någon, med mindre ersättning utgår för den förlust somvederbörande ägare lider. Skall man se den här socialdemokratiska framstöten som ettled i den radikahsering av det socialdemokratiska partiet som vi har fåttuppleva ? Speciellt har denna omdaning kommit till uttryck på marklagstiftningensområde. Vi hade ju en lång debatt om den i går. Det förefaller som om det numera ständigt minskadeförtroendet för den socialdemokratiska regeringen medför framflyttadepositioner på de flesta samhällsområden, men framför allt när det gällermarklagstiftningen. För ett parti som det jag tillhör, ett parti som vill slåvakt om de enskilda människornas äganderätt, är det inte svårt att yrka avslagpå en sådan här motion. Visserhgen är det socialdemokratiska partiet iminoritetsställning här i kammaren, men tyvärr har de ändå möjlighet att isådana här frågor hjälpa upp sin minoritet med kommunisternas röster och på såsätt genomdriva sina förslag. Jag kan endast beklaga detta förhållande. Jag ber, herr talman, att som avslutning få yrka bifalltill reservationen av i Skegrie m. fl. HerrTAKMAN (vpk): Jag skall somvanhgt vara ett föredöme i koncentration! Här har argumenten spänt över alla fakulteter utommöjligen den teologiska - från rödluveprincipen och de socialistiskabockfötterna till den koniska formen på varje jordegendom. talarom pH-värden i ohka jordar. Det var ett naturvetenskaphgt argument, som jagtycker att man kan anknyta till i denna debatt. Men jag tror att hans pH-värdenhade ytterst litet med sakfrågan att göra. Däremot kan man konstatera att deborgerhga talarna under arbetet i sina jordrättsliga laboratorier har uppnåttsurhetsgraden pH . Jag har svårt att hänga med speciellt i det yttrande somfinns i reservationen om att kreditvärdet hos fastigheter skulle allvarhgtundergrävas om man får en bättre ordning beträffande äganderätten till markenunder jordytan. talar om kolchosernas nyttjanderätt till jorden förevärdliga tider. Vi har faktiskt en motsvarighet här, nämhgentomträttsinstitutet som infördes i när vi där hade en högerbetonadregim , då - jag vill minnas att det var 1904 köpte praktiskt taget hela och lade det under tomträttsinstitutet. Fördenna centrala del av staden betalade man endast några öre per kvadratmeter. WaUenberg, ledaren för högern , beklagade vid det tiUfälleteller något senare att man inte köpte ännu mera mark för att bevara den åtsamhället och skydda den mot spekulation. Det kan man beklaga, men jag villpåpeka att det finns något tusental villor som är byggda just på denna mark somtillhör och som alltså är samhälleligt ägd - inte för evärdhgatider men det finns kontrakt i taget och dessa villor går inte upplika mycket i pris som de skulle ha gjort, om det funnits ett spekulationsvärdepå marken. Jag tror emellertid inte att ägarna till dessa villor över huvudtaget tänker på att det är tomträtt på marken. Vi borde få samma förhållandennär det gäller samhälleligt ägande till marken under jordytan. harmycket förtjänstfullt, tycker jag, berört frågan om skyddet förnaturtillgångarna, som inte är outtömhga. Jag vill i stort sett ansluta migtill vad hon framförde. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Äganderätten till naturresurser under markytan () kort genmäle: Jag har inte särskilt höga tankar om herrTakmans tillförhtlighet som läkare, eftersom han kan påstå att jag skulle haett pH i så fall skulle jag förmodligen inte vara förmögen att ståupprätt här i talarstolen. Däremot har jag just större aktning för pohtiker. I motsats till sina socialdemokratiska idéfränder sticker haninte under stol med sina poUtiska ambitioner. Han vill alltså ha bönder, vilket i princip är vad jag talade om imitt inledningsanförande. I realiteten blir det exakt samma förfoganderättsregler- låt vara att det formellt blir vissa skillnader - som man har i . Jagförstår att har den uppfattningen, och jag uppskattar att han heltfrankt deklarerar den från talarstolen. sade i sin senasterephk att samhället inte har resurser att lösa in naturtillgångarna enligtnuvarande lagstiftning. Vad jag kan förstå skulle det kosta mycket mera attsociahsera marken. Med detta förslag har man faktiskt från socialdemokratiskthåll sagt att man tänker konfiskera naturtillgångarna. Jag trodde verkhgen inteatt det var så allvarhgt, men det är det tydligen. HerrHANSSON i Skegrie (c) kort genmäle: ville underkänna påståendet attkreditvärdigheten skulle kunna påverkas av ett sådant förstatUgande som man ärute efter. Det är alldeles självklart att egnahem och fritidsstugor som Uggerpå grusåsar och det gör de i mycket stor utsträckning i detta land - får ettsämre kreditvärde i en bank om det kan misstänkas att samhäUet vill utnyttjagrusåsen. Så måste naturligtvis bankerna bedöma det. Äganderätten till naturresurser under markytan Det är ett mycket märkligt påstående att vi måste spara påvåra tillgångar. Jag har inte fått svar på min fråga på vilket sätt vi i dagmissbrukar malmen, gruset, leran etc. Var gör man av den lera som inte användsför tegelbruken? Vartill använder man det grus som inte används avcementfabrikerna och byggenskapen? Vart går den malm som inte används förförädling? Eller skaU vi snåla in på naturtillgångarna och inte utnyttja dem omstaten skaU äga dem? Jag håUer gärna med om att om staten skulle vara grus-eller lerhållare blev det betydhgt krångligare för såväl cementindustrin somtegelbruksindustrin att skaffa sig det råmaterial som de behöver. Då fick viväl hela den stathga byråkratin över på det området också. (vpk) kort genmäle: Jag skall inte ta upp den långa debatten medherr Krönmark om bönder det är inte det frågannu gäller utan den gäller tillgångarna under markytan. i Skegrie var oroUg för om man skulle behövaha tillstånd för att kratta på marken eller gräva i marken; längre ned får manju gå. tog emellertid upp en stor fråga, som jagtror att vi skaU återkomma till , nämligen hur bönder över huvudtaget skall kunna existera i fortsättningen med de kostnader som det innebäratt etablera jordbruk - speciellt för dem som måste börja från början. i Skegrie talade om kreditvärdet förfastigheter på grusåsar om samhället äger dem. Jag känner för min del tillfastigheter som står på grusåsar som ägs av enskilda, där grustäkterna hardrivits så långt fram att kåkarna blivit hängande i luften. Jag tror inte attriskerna är större för villaägarna om samhället äger en grusås än om enskildaföretagare exploaterar dem. () kort genmäle: försöker märkligt nog attretirera htet grand; han säger att här är det inte fråga om tomträtt förbönder. Men, , skulle intentionerna i motionen genomföras, vilketskulle innebära att man bara disponerade markytan, vet jag inte hur det helaskulle rättshgt. Kan man få lagfart på den delen av marken eller bhr detservitutsavtal? Det är hårklyveri att säga att det inte rör sig om tomträtt utanom någonting annat; i praktiken bhr det i alla fall fråga om det. Frågan om kostnaderna för bönderatt etablera sig osv. har ju inte samband alls med dagens principiella problem.Men saken är nog så viktig, och jag skall gärna återkomma till den . HerrLUNDBERG (s): Det har egenthgen varit en underUg debattbåde i går och . Man talar om socialisering och samägande utan att vetahur det gamla svenska bondesamhället har växt fram och hur samägandet har varitdominerande i på vissa områden. I varje fall borde herr iSkegrie, som talade om 1 500- och 1 600-talen, veta att dä hade samhället i ochmed dekret tagit vissa nyttigheter till sig. Det är märkhgt att inte de här jordägande gossarna ochderas företrädare vet om någonting som heter kronoallmänning,häradsallmän-ning, sockenallmänning och byallmänning. Vi skall komma ihåg att iden svenska lagstiftningen var inskrivet att vissa, mycket betydande områden idet här samhället skulle nyttjas av dem som själva icke ägde i mantal satt jordeUer hade vissa nyttigheter på egen mark. Menar herrarna nu att det gamlasamhället var ett socialistiskt samhälle? Ja, samhället var mera socialistisktdå än , det är riktigt, om man med sociahsm menar samägande. Men människor iallmänhet, de som icke hade olika nyttigheter, fick finna sig i att de som hadei mantal satt jord och ägde stora förmögenheter helt enkelt ockuperade derasrättigheter i det här sammanhanget. Jag vill erinra om att även när det gäller rätten attnyttja skog och skogsmark skulle herrarna ha nytta av att läsa ett betänkande,som bara borgerhga skrev ihop . Där framgår klart ochtydhgt att man icke kunde ge en absolut rätt. Alla i varje fall aha våralantmätare - borde veta att i äldre lagstiftning ingick aldrig grusåsar,vattenområden m. m.; det kallas impediment. Man ansåg nämhgen att dessa impedimentvid den tilldelning av mark som skedde i och inte vartill någon nytta för den som skulle få ett visst område. Då fick kronan ha kvardem och har aldrig avhänt sig äganderätten till dem. Det var först , närman behandlade lagen om gräns mot vatten, fiskerättslag m. m. som man i sinokunnighet avhände kronan enorma värden. Jag kan inte förstå denna debatt i går och . Sedan1967 har jag glatts åt att man börjat intressera sig för miljö- och naturvård idetta samhälle. Sedan jag praktiskt taget hade fått varaensam skedde helt plötshgt en omvändelse och alla sade: Vi har intresse förnatur och miljövård. Vart har det intresset tagit vägen i går och ? Vardet bara ekonomiska intressen som låg bakom allt det där talet? Frågor omnatur- och miljövård kan vi aldrig lösa med tomt prat; det behövs handling iolika sammmanhang. Kronan hade alla dessa ohka grusåsar när jagbörjade försöka skydda dem. Men vad sade herrarna då? Och vad har vi ? Kanherrar i Skegrie och Krönmark säga att vi inte har några sår i naturensom ur både miljö- och annan synpunkt är skrämmande ? Res efter E 4, seefter var grusåsarna i finns! Vi börjar se faran när grundvattnetbörjar försvinna och det naturliga tillflödet av rent vatten förstörs. Hur har det blivit med våra vattenområden? När jag 1950ville att vi skulle behålla vattenområdena i kronans hand sade man: Vi har juså väldigt mycket vatten i det här landet. Vad har vi ? Jag sade då attdet är orimligt att bestämmanderätten över större delen av , ,och andra vattendrag skulle läggas i enskild hand. Man sade att mintanke var alldeles orimlig. är dessa vatten färdiga för pensionering.Tycker herrarna att det är rimhgt att vi har behandlat svensk natur på ettsådant sätt? Äganderätten till naturresurser under markytan Äganderätten till naturresurser under markytan Om herrarna försöker gå igenom i varje faU relativt kändhistoria , så finner ni att det aldrig harfunnits en rätt för enskilda att utnyttja de naturvärden som hgger undermarkytan. Markytan innebär ju inte att man har ett tunt skikt som antyds i dehär fantasierna om att man inte skulle få ha en källarvåning etc. Mina herraroch damer! Tycker ni att det anstår riksdag att ge uttryck åt tankar avdetta slag fantasier ~ som är så orimhga att ingen av dem som här sitter påläktaren eller befinner sig utanför denna sal skulle komma på idén att göradet. Men det gamla samhället var medvetet om attnaturtillgångarna hörde samhället till. Låt mig bara fråga: Hur gick det tihvid bruken? Ägde kronan marken eller inte, när den på bruk efter bruk sadeifrån att här lägger vi en bruksdrift och här tillåter vi, med stathgmyndighets goda minne, att ni har en gruvdrift? Det sades vidare att de storaskogsområdena kunde man nyttja till kolfångst m. m., men kronan avhände sigaldrig äganderätten. Vi talar om socialisering. Varför talar vi inte omockupation? Jag var i Ore , och där uppvisade bönderna för all delmånga småbönder - kontrakt enligt vilka man på från 10 till 52år hade gett avverkningsrätten till bolag där uppe. En ägare hade uttryckligeni sitt kontrakt skrivit att 1911 upphör avverkningsrätten, och under 1912skulle all avverkad skog tas bort. Vad inträffar , när återväxten av skogbörjar bh avverkningsbar? Jo, är det ett bolag som säger att det rår ommarken. Hur det har gått till vet jag inte. Hur kan vi få uppleva en sådan tillämpning av våra lagarsom sker? hade vi myrslogar uppe i . Hur kunde mantillsätta gode män för okända myrslogsägare och hur kunde man underlåta attkalla de rätta nyttjanderättshavarna, trots att man hade nummer utsatt ochvisste att det fanns ägare till gårdarna? Det underlät man, och det innebar attgode männen kunde köpa myrslogarna och sälja till de bolag som ville ha dem. Herrarna skall vara försiktiga med att tala om vad som harvarit och vad som är. motion är ju bara en mycket försiktigtrevare, men jag skuUe önska att man möjhgt försökte återföra tillsamhäUet de välden som tagits i olika sammanhang. Jag skulle vilja rekommendera i Skegrie ochherr Krönmark att resa tiU Värmtand och se hur landskapsbilden tar sig ut sedanman avverkat all skog i en socken. Tror ni att invånarna säger att jag ärhögerman, jag är socialdemokrat, jag är centerpartist eller något annat? Allahar reagerat men är maktlösa mot bolagen. Det är ofta en tolkningsfråga. Hur är det uppe i med det gamla Sparreska ochFlemingska tagandet av mark från kronan? Det finns inte en äganderättshandUngeUer någonting - markområdet är ockuperat. Men det har man accepterat, och manvågar inte röra vid den frågan. Eller hur är det uppe i , där två bolag, Phihpsons ochBergvik och Ala, har lagt beslag pä gamla, ursprunghga rättigheter som allmogenoch bönderna har haft sedan urminnes tider? Bolagen har gjort det för att debehövde fiskeområdena för representationsändamål för sina tyska. engelskaoch andra gäster. De har fråntagit människorna där uppe den nyttjanderätt tillmarken och fiskerätten som befolkningen en gång har fått av kronan. Efter att ha lyssnat på jeremiaderna här viU jag nu fråga:Hade vi ett sociaUstiskt samhälle här i landet, innan socialdemokratin 1897fick sin första representant i eftersom gemensamt ägande dådominerade så starkt? När var omyndig hade vi en herre som hetteAxel för att sköta förmynderskapet, och då infördes här i Sverigeden ordningen att man kunde ta all mark från bönderna och allmogen.