prot · FU09114 · 1971-12-31 00:00:00 — fick enmer eller mindre konkurrensfri ställning I vårt land med eventueUt åtföljandeIcke önskvärda konsekvenser för prisbildning etc. Jag vill nämna att av bilarna i vårt bilbeståndkommer från de länder inom ECE som ännu icke har gått i författning om att föhasådana avtrappningsregler som vi är benägna att Införa. Det skulle betyda attendast av vårt bilbestånd skuUe komma att motsvara dessa krav såvida vi inte är beredda att bevilja dispenser för de . Jagutesluter emellertid den möjligheten, eftersom den andel som då skulle behövabevihas dispens är alltför stor. Detta understryker i varje fall nödvändigheten av attSverige så långt möjligt i internationella sammanhang och i första hand i deaktueUa västeuropeiska länderna försöker få till stånd en likartad utvecklingsom den vi planerar med de amerikanska normerna som rättesnöre. Jag hoppas att Jag med detta har klarlagt attdet här problemet liksom så många andra miljöfrågor har mer än en sida. Det harminst tre sidor: en mihöpohtisk, en ekonomisk och en praktisk sida. Därför villJag hoppas att utskottsmajoritetens klara uttalande att alla möjligheter börtUlvaratas för att utan onödig tidsutdräkt påskynda reformarbetet på dettaområde också skall bli verkUghet. Därom tror jag att det inte råder någradelade meningar mellan oss och reservanterna. Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifall tUljordbruksutskottets hemställan. Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon Hen () kort genmäle; Utskottets ordförande pekade på den mening imajoritetsyttrandet där man uttalar en förhoppning att det skall bU möjligt attnå en snabbare övergång tiU skärpta krav på avgasrening än enligtledningsgruppens förslag. Med anledning av detta vill jag motivera varför viändå finner skäl för att sätta upp en bestämd tidpunkt då målet skall varauppnått, och en tidpunkt som ligger före ledningsgruppens förslag. Jag baserar min uppfattning på de erfarenheter som gjortsi . Jag hörde på , därexperter diskuterade miljöfrågor, hur man kan påvisa att de snäva marginalersom satts upp i för reduktionen av bilgaserna, framtvingat och påskyndat detekniska lösningarna. Sedan bihndustrin först hade sagt att detta är omöjligt,erkänner man nu att det går att klara fordringarna. Jag anseralltså att om det sätts en bestämd tidsgräns så har bUindustrin att rätta sigdärefter. En kautschukbetonad skrivning är mycket lättare att komma förbi. Herr ordföranden i jordbruksutskottet talade vidare omrisken för att vi får ett mera begränsat urval av bilar i , om vi gårför hårt fram. Jag har svårt att följa det resonemanget. Jag sade redan i mittförsta anförande att de stora bilindustrierna är inriktade på export till att de kan klara de där uppställda kraven. Då kan det ju inte vara svårareför dem att sälja bilar av samma kvalitet och med samma reningsanordning påden svenska marknaden. Jag hyser inte samma oro som i Skegrie föratt det skall bli någon begränsning av bilsortimentet här i landet av detskälet. Men Jag skall också tUlägga att jag kan tänka Åtgärder mot luftföroreninggenom motorfordon mig tvingas till viss dispensgivning ungefär på samma sätt som är faUet i denamerikanska lagstiftningen. Jag delar inställning att vi måste frånsvensk sida driva på utvecklingen i den här frågan i olika internationellasammanhang och speciellt I Eiuropa. i Skegrie (c) kort genmäle: Jag vill påpeka att bland de remissinstansersom har yttrat sig över utredningen finns också styrelsen för tekniskutveckling. Den säger för sin del att de amerikanska förhållandena inte utanvidare är helt tillämpbara på svenska förhållanden och inte helt relevanta förvårt vidkommande. Därför kan man inte säga att vi hundraprocentigt skall föhaamerikanerna. Som Jag sade kommer också andra problem in i bUden. Det är mycket möjligt att den svenska bilindustrin kanklara kraven -det tror jag visst att den kan och det kan väl andra biltillverkarei också göra. Men om de inte gör det, då kan ju, som jag sade,konkurrenssituationen hos oss bli besvärande. är det ändå sä attECE-ländernas bilproduktion till avsätts inom . Endast 40procent går till hela den övriga världen. Deras procentuella andel av denamerikanska marknaden är inte så stor. Den betraktas mera som en marginell delav denna marknad. Därför kan man inte vara absolut övertygad om att de övrigaeuropeiska bilfabrikanterna kommer att föha nedtrappningsreglerna lika snabbtsom de svenska biltillverkarna. Men som jag sade tidigare utesluter inteutskottsbetänkandet det tidsschema som reservanterna önskar. Tvärtom ärutskottsbetänkandet skrivet så att vi kan få skärpningen framflyttad till entidigare tidpunkt än vad reservanterna har tänkt sig. Reservanterna har endastanfört men säger ingenting om den nedtrappning som man avser attgöra 1974 1976 vilket däremot utskottet räknat med. Jag vidhåller mitt tidigare yrkande. HenSTADLING (s): betänkande nr 50 gäUer ju enfråga som i flera omgångar varit föremål för ställningstagande.BeviUnlngsutskottet har i flera betänkanden avvisat motioner med liknandeförslag, och har varje gång avslagit dessa. Motiveringen har delsvarit att beskattningen inte skall gynna vissa motorbränslen, dels den inomvägtrafikbeskattningen tillämpade principen om fordonens vägkost-nåder. När det gäller frågan om renare avgaser framhållerskatteutskottet, att en expertgrupp lagt fram förslag om införande av i stortsett samma regler som tillämpas i . Förslaget är också föremål förfortsatta överväganden, och utskottet hänvisar till att ochgiftnämnden kommer att framlägga förslag som går ut på en nedtrappning avblyhalten i bensinen. Avslutningsvis anför utskottet att de nu planeradegenerella åtgärderna för att skapa renare bilavgaser bör tillmätas en heltannan betydelse för luftvården inom de tätbebyggda områdena än en begränsadövergång tUl gasoldriftsom motionärerna tänkt sig. Motionärernas krav anser vi därmed I väsenthga delar varatillgodosedda. Jag vill efter detta korta inlägg återkomma närdet gäller yrkandet i detta betänkande. Hen (): Som medlem av giftnämnden har Jag ocksåblivit invald i den kommitté mellan och giftnämnden somhandlägger blyet i bensinen. Jag vill nämna att vi med alla till buds ståendemedel försöker komma fram tiU en nedtrappning av blyhalten så snart sommöjligt. Men man kan i det sammanhanget inte vägra att ta hänsyn tlU detsvenska bllbeståndet. Det är riktigt som i Skegrie har sagt inte kan jämföra den amerikanska bilindustrin med den europeiska och alltsåinte heller med den svenska. I kör vi i regel med betydligt högrekompressionsförhållanden I våra motorer än vad amerikanerna gör. Detta tror jagI stor utsträckning är beroende på de skilda prisbildningsförhållandena pådrivmedel i och . 1 ökar man på cyhndervolymen och får såmånga hästkrafter som helst till förfogande på det sättet. I försökerman lösa samma problem genom att skapa så effektiva motorer som möjligt genomhögsta möjliga kompression. Vid de överläggningar som vi haft med petroleumfirmornahar det alldeles klart framkommit att tUlgången på gasol för vår del inte ärsådan att man kan bygga upp ett distributionssystem över landet som ärtillräckligt för att försörja oss med gasol. Man anser det också meningslöst dåman är inne på tanken att genom avgasrening göra bilavgasernaofarligare. Mot bakgrunden av dessa synpunkter har vi fått avskrivaresonemanget om gasol och Uta till att vi kommer fram till en naturlig ochriktig sammansättning av bensinen. Blyet i bensinen har egenskapen att hjälpa till att höjadet s. k. oktantalet som är nödvändigt för att man skall kunna använda dehögkomprimerade motorerna. Men det finns också detaljer i dessas konstruktionvilka i hög grad är utslagsgivande för om de skall kunna fungera på lägreoktantal än de nu gör. Det är inte bara kompressionsför-håUanden utan ocksåutformningen av bilarnas explosionsrum och deras ventUmekanism som kommer attha betydelse för om en bil skall tåla högre kompressionsförhällanden eller nöjasig med lägre. Den s. k. knackningen som uppstår i motorn beror på enkombination av konstruktions- och kompressionsförhåUanden. Jag är övertygad om att vi kommer att nå fram tiUbetydande förbättringar i detta avseende. Vi hade ett par sammanträdeninom denna kommitté som behandlar blytillsatsen. VI är där beredda att trappaner i en takt som - det är Jag övertygad om - skall bli tiUfredsställande.Orsaken tiU att man inte handlöst kan göra det är just att vi måste ta hänsyntUl det svenska bilbestånd som vi har. Jag har ingenting att anmärka mot det resonemang som herrHansson i Skegrie fört - Jag finner det helt riktigt. Jag har bara ytterhgarevelat understryka det, eftersom jag är engagerad i denna fråga genomgiftnämnden. Den avgasgrupp som mycket tidigt tiUsattes har ocksä Åtgärder mot luftföroreninggenom motorfordon Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon kommitfram till regler för en lösning av problemet. Jag tror därför inte att vi haranledning hysa så stor oro för utveckUngen. Jag är övertygad om att bådagrenarna kommer att sättas i kraft och börja fungera så fort det finnsmöjlighet därtiU och vi får tillgång till den apparatur som behövs för attuppgifterna tillfredsställande skall kunna lösas. I skatteutskottets betänkande nr 50 anföressom ett argument mot gasolen att vägkostnadsansvaret bör gälla som huvudprincipockså på detta område. Jag har Inte kunnat skriva under detta; därav mittsärskilda yttrande. Jag vill alltså inte för alla tider avvisa gasolen som enmöjlighet, men jag menar att det finns andra åtgärder som ligger bättre tUl föratt råda bot på missförhållandena, i varje fall i de inre delarna av våratätorter. Det är helt enkelt en fråga om mihöplanering. Det gäller nämligeninte bara luftföroreningar utan också på vilket sätt man skaU undvika attblanda bil- och gångtrafik. Där går alltså enUgt min uppfattning den förstastridslinjen också när det gäller luftföroreningarna - och naturligtvis, i ettstörre perspektiv, som var inne på, att -vi inte skallklumpa ihop människor som vi gjort här i landet. Det är också självklart att man måste satsa på kollektivatrafikmedel. Jag menar att ganska avsevärda misstag har begåtts under årenslopp. Man borde t. ex. ha behållit elbussar här i , för att ta ettenda exempel. Vägkostnadsansvaret, som skatteutskottet talar om, ärverkligen en omtvistad fråga. BUismens vägkostnadsansvar är ju ett av deområden tiafikbeslut, där vi egenthgen Inte har fått siffrorna påbordet under hela detta trafikbesluts gUtighetstid. Det har ocksåständigt kritiserats. Mot den bakgrunden tycker Jag att argumentet inte ärsärskilt starkt. Jag anser att utskottet varit alltför kategoriskt, när detinom ramen för bihsmens kostnadsansvar uteslutit en differentiering påbränslesidan som tar sikte på att skapa bättre mihö. Det är alldeles riktigt som säger, attutredningar pågår och att andra utredningsförslag har kommit. De harnaturligtvis en betydligt mer generell räckvidd än vad i vage fall engasolbränslefavorise-ring skulle komma att ha inledningsvis. Jag har bara velatmarkera, , att det finns praktiska svårigheter. Den dag kan emeUertidkomma då vi har anledning att bestämma oss för sänkt beskattning på gasol, ochdå menar Jag att det - för att komma över de praktiska svårigheterna - äroerhört väsentligt att vi agerar utomordentligt målmedvetet för att få uppantalet gasoldrivna bilar mycket snabbt om vi skall klaradistributionsproblemen och få i gång en produktion som är inriktad på enförändring av bilarnas utrustning. Det är de sakerna som Jag har velat markera. Jag anseralltså att vi bör avvakta vad som kommer att ske bl. a. tUl följd av deutredningar som jag har nämnt i mitt särskilda yttrande och som herrHenningsson också har kommenterat. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tih dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar och i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande Ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller Jordbruksutskottetshemställan I betänkandetnr 51 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar och Ändrad drivmedelsbeskattning i miljöpolitiskt syfte Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposltlonen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föhande resultat: § 12 Ändrad drivmedelsbeskattning i miljöpolitiskt syfte Föredrogs skatteutskottets betänkandenr 50 i anledning av motioner om ändrad drivmedelsbeskattning i rruhöpolitisktsyfte. (Detta betänkande hade debatterats i samband medbehandlingen av jordbruksutskottets betänkande nr 51.) I skatteutskottets betänkande behandlades motionen 1971:26 av . (fp), vari hemställts att i skrivelse tiU Kungl. 1. förslag om sänkning av skatten på gas som drivmedeltiU bilar av sådan omfattning att gasdriften blev ekonomiskt fördelaktig jämfört med bensindrift, 2. utredning angående de åtgärder som i övrigt krävdesför att underlätta gasdrift för bilar, motionen 1971:89 av m. fl. (c). Utskottet hemställde att skuUe avslå 2. motionen 1971:89. TiU betänkandet hade fogats ett särskUt yttrande av i (c). Hen (); Jag ber att få yrka bifaU till motionen 26 med hänvisning till vad jag tidigare anfört. Vissa uppbördsfrågor m. m. HerrSTADLING (s): Jag ber att få yrka bifaU tih utskottetshemstäUan. Överläggningen var härmed slutad. Propositicmer gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 26, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes föhande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemstäUan i betänkandetnr 50 punkten 1 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motionen nr 26. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav föhande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 13 Vissa uppbördsfrågor m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 51 i anledning avmotioner angående vissa uppbördsfrågor m, m. motionen 1971:168 av herrar Bengtssoni (s) och (), motionen 1971:601 av , fl, (m, c, fp), vari hemställts att i skrivelse till Kungl, Maj:tbegärde att utredningen angående företagens uppgifts- och uppbördsskyldlghetskulle erhålla tilläggsdirektiv att utarbeta förslag om skälig ersättning för 1, den uppgiftsskyldighet som ålades företagen och 2, den uppbördsskyldighet som ålades företagen, motionen 1971 ;607 av m. fl. (c), motionen 1971:619 av herrarNordgren (m) och (), vari hemställts att hos Kungl. Maj :tbegärde utredning och förslag tiU Innevarande års riksdag syftande tillbestämmelser som medgav arbetsgivare rätt tUl ersättning för fuUgörande avuppbörds- och uppgiftssky Idigheter. Utskottethemställde att skuUe avslå 4. motionen1971:619. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (m), i Bäckmora (c), i (fp), (), (c). () och (), vilkaansett att utskottet under punkterna 2 och 4 bort hemstäUa, att i anledning av motionerna 1971:601 och1971:619 i skrivelse till Kungl. Maj;t begärde sådan ändring av direktiven förutredningen om företagens uppgiftspUkt att utredningen blev oförhindrad attpröva frågan om ersättning till företagen för deras uppgiftslämnande tilloffentUga myndigheter. Till betänkandet hade fogats ettsärskilt yttrande av herrar i Bäckmora, och iStockholm (samtliga c). Vissa uppbördsfrågor m. m. HenMAGNUSSON i (m): Under ett flertal år har vi i motionerframställt krav om en utredning beträffande företagens skyldigheter att lämnauppgifter tiU oUka myndigheter i syfte att förenkla uppgifterna och samordnafrågorna i så stor utsträckning som möjligt för att därigenom minskakostnaderna för näringslivet. Dessa framställningar har resulterat I enutredning, som håller på att se över dessa problem. EmeUertid innehållerinte utredningsdirektiven något om företagens möjligheter att erhålla ersättningför sitt arbete. Vad gäller arbetet med uttagande av mervärdeskattengjordes Inom det dåvarande bevillningsutskottet en kompromiss, som innebar attkredittiden för inbetalningen förlängdes för att därigenomkompensera för den ersättning som tidigare utgick . Ireservationen gäller vårt krav därför icke ersättning för dennabeskattningsform utan kravet avser uteslutande uppglftslämnandet. Genom att ersättningutgår för arbetet med mervärdeskatten genom den förlängda kredittiden och dåersättning tidigare också utgick för varuskatten är principen om rätt förnäringslivet att uppbära ersättning för sitt arbete från det allmänna sålundafastslagen. är det heller inte ovanhgt att man gör stickprovsundersökningar,varigenom vissa företag kommer att belastas mer än andra. I dessa tider medmycket höga kostnader för näringshvet bör det inte i onödan bh fråga omuppgiftslämnande, då framtagningen ofta kostar företagen stora pengar. Detmåste även hos den uppgiftskrävande myndigheten vara en broms mot att begäraonödiga uppgifter om avgift skall utgå. Starka motiv talar sålunda för att utredningen erhållerdet I reservationen begärda tUläggsdirektlvet att ersättningsfrågan börutredas. Motionen 601, med som första namn, harväckts av Inte mindre än 17 riksdagsledamöter, representerande samthga de treoppositionspartierna, och jag ber att få yrka blfaU till den vid Vissa uppbördsfrågor m. m. skatteutskottetsbetänkande fogade reservationen, som ansluter sig till motionen. I detta anförande instämde herrarEriksson i Bäckmora (c). () och (). Hen (): 1 motionen 607 har jag tillsammans med herrar Karl-EricNorrby och AUan yrkat för det första att uppbördsterminerna förinbetalande av preliminär skatt senarelägges till tiden mellan den 15 och 25skattemånaderna januari, mars, maj, juli, samt för detandra att kvarstående skatt uppdelas i tre perioder och att inbetalning avdenna skatt skall ske i månaderna februari, . Det förhåller sig ju så, att många skattebetalare inte harskattepengar tUlgängliga just när skatten skall betalas. Det gäller förpensionärerna, som i regel får sin pension den 16, och det gäller för dem somfår mejerUlkvider, men det gäUer också för andra som har lönerna så lagda attde betalas strax efter periodens utgång. Skatten kan då inte erläggas av en heldel, och därför uppstår rest. Många människor betalar mellan den 15 och 25, närde då får sina pengar, men därvid måste de erlägga en restavgift. Vissa andra, somdå inte kan betala, resonerar så här; När vi ändå befinner oss på rest, så kanvi vänta ytterligare. Genom de åtgärder vi föreslagit i motionen skuUe detalldeles säkert uppstå ett mindre antal restantier än , menframför allt skuUe myndigheterna få mindre besvär med att inkassera den härskatten. Detta är orsakerna till att vi vill ha en omläggning när det gällerden preliminära skatten. När det sedan gäller restskatten, så har man Ju sammaspörsmål beträffande tiden . Men vi vet också att många har rätt storarestskatter, och då blir de svåra att klara kanske just därför att man ocksåhar preliminärskatten . Därför har vi föreslagit att denkvarstående skatten skulle uppdelas på tre perioder och få betalas dels ,dels , dels . Utskottet säger nu att sakliga skäl inte föreUgger för attde som har B-skatt skaU ha andra inbetalningsperioder än de som har A-skatt.Men av vad Jag sagt framgår Ju att så inte är faUet. Det föreligger medandra ord skäl för ett ändrat system. För dem som har jämna inkomster drar arbetsgivarna skattendirekt och betalar in efteråt där är inte bekymren så stora. Men de sombetalar B-skatt har ojämna inkomster, och de måste i regel vänta på olikalikvider . Utskottet skriver att det av postala skäl är svårt attsenarelägga skatteinbetalningarna. Man måste ta hänsyn tUl utbetalningen avpensioner och annat efter den 15 i uppbördsmånaderna. Det tycker Jag Inte ärnågot starkt argument, eftersom det här inte kan röra sig om så särskilt mångaskattebetalare. Vidare skriver utskottet att någon generell försening avskatteuppbörden enligt utskottets mening inte kan komma i frågaav Jag tycker dock det är litet långsökt att göra gällande att staten sitterså trångt att man inte kan vänta på inbetalningen av skatt fråndessa B-skattebetalare. VisserUgen blir det en väntan, men vi måste Ju å andrasidan också förstå de enskilda skattebetalarnas svårigheter. I ett särskilt yttrande som fogats till skatteutskottetsutlåtande har i Bäckmora m. fl. visat litet större förståelse förbehovet av en omläggning i detta fallet. Man skriver i yttrandet att frågan ärkomplicerad och att bl. a. de ekonomiska och administrativa effekterna förstmåste utredas, men man säger också att den pågående utredningen om"företagens uppgiftsphkt" kommer att kunna pröva möjhgheterna attförbättra gällande ordning när det gäller uppbördsfrågorna. Jag vill poängtera att detta är en praktisk och mycketangelägen fråga, som enkelt kan ordnas, och jag hoppas därför att nämndautredning kommer att ta sig an problemet och ägna uppmärksamhet åt desvårigheter vi här har pekat på. Jag har inget särskilt yrkande. Vissauppbörds-frågor m. m. HenKRISTENSON (s): Av de fyra fem motioner som behandlas i förevarandeutskottsutlåtande återstår det bara en enda hemställan i den borgerligareservationen, och den skulle egentligen inte ha behandlats av skatteutskottet.Den avser nämligen ersättning för uppgiftsskyldigheter som företagarna fullgörtill samhällets ohka organ beträffande annat än vad som kan hänföras tUlskatterna. Jag tillåter mig att här försöka rätta till denmissuppfattning som torde råda hos många människor, nämligen att företagareninte har någon ersättning för sitt arbete med uppbörden av källskatt ochmervärdeskatt. Som ersättning för uppbörden av käUskatt får företagaren behållade avdragna skatterna ungefär en månad, vilket betyder att ränteinkomsternaför företagen kan beräknas till ungefär 300 mihoner kronor. När vi 1959beslöt att Införa allmän varuskatt, utgick tiU en början ingen ersättning föruppbörden av denna skatt, men de borgerliga och kommunisterna genomdrev 1960ett beslut om att det skulle utgå viss ersättning till företagen för uppbörd avallmän varuskatt. Därvid erhöll företagarna i genomsnitt en ersättning påungefär och företag som kompensation för den uppbörden. När 1968 beslöt att avskaffa varuskatten och istäUet gå in för mervärdeskatt föreslog finansministern ingen ersättning tillföretagen för detta uppbördsarbete utan hänvisade i propositionen till attföretagen fick kompensera sig för dessa kostnader på sedvanligt sätt genomprissättningen på varor och tjänster. Men som framhåUitkom vi ändå efter diskussion överens om i bevillningsutskottet att en visskompensation var på sin plats, eftersom företagarna ju skulle mista denkompensation de haft när det gäUde den allmänna varuskatten. VI förlängde dåredovisningsperioden sade i ; jag tror detvar 17, men det spelar ju inte så stor roll - och man kan uppbära ränta isammanlagt innan man behöver leverera in mervärdeskattebeloppet tiUstatsverket. Det är en kompensa- Vissa uppbördsfrågor m. m. tion tillföretagen det var vi helt överens om i bevillningsutskottet som börräcka till att täcka kostnaderna för mervärdeskattens uppbörd. Då återstår i motionerna och i reservationsyrkandet enbartförslaget att ersätta företagen för annan uppgiftsskyldighet som de kan bliålagda. skei detta branschvis, ibland sker det sticksprovsvis, iblandgäller samma uppgiftsskyldighet för aUa företagare eUer enskilda fysiskapersoner. För vem uppglftslämnandet har värde kan man aldrig exakt fastställa.Den enskilda människan eller det enskilda företaget kan tycka: "Just Jaghar inte någon fördel av det." Men när uppgifterna sammanställts ochframför allt framlagts i den offentliga statistiken visar det sig att bådesamhället som sådant och den fysiska eller Juridiska personen tjänar på altdessa uppgifter har inkommit till samhället. Därför är det svårt att fastställa en ersättningsgrundeller ett ersättningsbelopp för uppgiftsskyldigheten.