prot · FU0985 · 1971-12-31 00:00:00 — Men däremot gäller jufortfarande att man inte får ta ett enda spadtag för själva anläggningen innanriksdagen har lämnat erforderliga pengar. Vad som här har skett är således vad som alltid har skettvid sådana här projekt. Det finns därför ingen anledning att anmärka på attregeringen effektuerar de beslut som fattar. Om jag inte effektueratdetta beslut hade KU med all rätt kunnat anmärka på mig, och det viU jag inteatt KU skall behöva göra, för jag har varit med i för länge för det. Hen TOBÉ (fp); Det är bra med flinka expeditioner. Men detvar ju så att Inte alls godkänt det här Intrånget I nationalparkenfristående, utan har sagt att man inte vUl motsätta sig detytterligare intrång som en eventueU vägbyggnad skulle innebära, satt iförbindelse med hela . Det var förutsättningen för att man skullebygga vägen. Jag förstår alltså om man fattar det beslutet inomindustridepartementet att lägga in dessa pengar I VattenfaUs projektering. Meninte skaU ge klarsignal för Intrång i det kan inte vara riktigt. När nu statsrådet säger att han har dennauppfattning, så vågar jag ha motsatt uppfattning, och det är alltså risk föranmärkning från på den grunden. Men det har ju Inte skett något Intrång iStora SjöfaUets nationalpark, utan vad som skett är att man har gjort deförarbeten och undersökningar som man har fått göra enligt ett beslut av Kungl.Maj:t 1957, för övrigt fattat av vår gamle gemensamme vän . iSkegrie, som då var jordbruksminister. Det är ingenting nytt som har inträffat. Intrånget förvägbygget har ännu Inte skett och kan Inte ske därest Inte anvisarpengar, så jag förstår inte fråga. Det har inte skett någotintrång. Vägbygget är Inte påbörjat det får Inte påbörjas Innan anvisar Nr 85 Däremot får man göra de undersökningar som behövs om den riksdagenkommer att anvisa pengar. Överläggningenvar härmed slutad. Om åtgärder motmiljöstörningar i fjällvärlden §8 Om åtgärder mot miljöstörningar i Qällvärlden Herr jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara i Agnas (m) I kammarens protokoll för den 28 aprUIntagna fråga, nr 210, och anförde: Hen NUsson i Agnas har frågat om jag har för avsikt att vidta sådanaåtgärder att ur mUjösynpunkt störande inslag i fjäUvärlden, t. ex.okynnesåknlng med snöskoter, motverkas. Jagkommer att begränsa mitt svar tUl det exempel som hen NUsson nämnt i sin fråga. Snöskotern är ett värdefuUt kommunikationsmedel,särskilt i vägfat-tlga trakter. Användningen av snöskotern innebär emellertidvissa olägenheter, och det är därför enUgt rrun mening klart att användningenav den måste regleras. har tiUkommit andra slags tenängfordon,vUkas användning också kan föra med sig betydande olägenheter, t. ex. frånmUjösynpunkt. Därför bör regleringen ta sikte på alla slags tertäng-fordon.Inom jordbruks- och kommunikationsdepartementen pågår beredning av tvåbetänkanden som behandlar bl. a. snöskotern. Det ena avser tenängkörningen ochfärdselrätten och det andra fordonet och föraren. Det är naturUgt att det skeren samordning av dessa frågor. Beredningen av dem är ännu inte slutförd och jagär därför inte beredd att nu ange vUka konkreta åtgärder som lämpUgen börvidtas. i Agnas (m); Jag tackar jordbraksmlnistem för hans svar. Det var tUlfredsstäUande. JagvUl här något belysa bakgrunden tiU min fråga. Efter en hård arbetsperiod komjag våras upp tiU och sökte mig tidigt på morgnama påskaren upp tUl höjdema, där jag njöt av sikten mot Okstindame och allt annatvackert samt berömde mig av att vara i den stora stUlhet som råder där uppe,enhgt vad jag bl. a. här i har förklarat. Men plötsligt bröts stiUhetenav ett frenetiskt smatter från tre snöskotrar, som i vansinnesfart som jagupplevde det kom körande i rask följd över vidden. Under de dagar jag var däruppe upplevde jag om och om igen att stiUheten bröts på detta sätt. hardet varit ännu väne, säger människor som har stugor i trakten. Någon sade tiUmig: Det är oUdligt! Kan detta verkUgen få fortsätta? JagvUl Inte åt snöskotrarna. De mänruskor som för renskötsel, skogsarbete eUervanUga resor I väglöst land behöver en snöskoter skaU kunna använda den. JagvUl t. o. m. att de skaU ha skattefri bensin, eftersom det i många faU saknasvägar och vederbörande därför inte heUer kör på några vägar. Men det är larmetoch smattret från den Ang. utbetalningen av ersättning för skördeskada onödigatrafiken som vi måste komma åt. Det förekommer också jakt från skoter. Det är störande förviltet under vissa tider , och det föreligger också risk för , förmarkens växter, när man kör snöskoter över barstäUen. Sådana körningar iraggarstU är onödiga och skadliga. Jag förstår att jordbruksministern inte nu kan säga vUkaåtgärder man tänker vidta I detta fall. Det går inte att säga det på dettastacUum. Men skulle det inte kunna gå att tUlgripa beskattning? Jag är ingenvän av höjda skatter, men dessa okynneskörningar måste på något sätt stävjas.Övervakningen är kanske svår, men huvudsaken är att de åtgärder som nuaviserats i det svar som här lämnats vidtas, och vidtas snart! Jag tackarän en gång för svaret. Som framgår av mitt svar delar jag herrNilssons i Agnas uppfattning om detta problem. Jag kan också meddela att detråder förbud mot körning med snöskoter i våra nationalparker, med undantag församerna i . De har där rätt att använda snöskoter vidrenskötseln. Man skall aUtså veta att i nationalparkerna får inga andra användasnöskotrar. Det är en övervakningsfråga, men så är det faktiska förhållandet. i Agnas (m): Detta var för mig en överraskande upplysning.Det har upplysts att det i svensk TV har sänts ett program, där man visat entävUng med snöskoter efter Kungsleden. Jag kan inte stå för den uppgiften,eftersom jag inte själv har sett programmet, men det går ju att kontrollera.Det påstås aUtså att man även i marker av nationalparkskaraktär ochKungsleden går ju genom nationalpark rusar fram med . Och det sägs alltså att det programmet har sänts i svensk TV. Om detta är riktigt,måste man fråga om övervakningen inte är helt otUlräcklig. Jag har inte fått någon uppgift om att detförekommer tävUngskörningar med snöskoter inom nationalparkerna. Ett faktum ärdock att ingen annan än samerna får köra snöskoter i nationalpark.Jag vet emeUertid att samerna kör även i de andra nationalparkerna. Men andramänniskor som äger snöskotrar får inte köra där. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. utbetalningen av ersättning för skördeskada Herr jordbruksministern erhöU ordet för attbesvara hen i (c) I kammarens protokoll för den 6 majIntagna fråga, nr 221, och anförde; iAlvesta har frågat om jag avser vidta åtgärder för att ersättning förskördeskada skall kunna utbetalas snabbare än som sker. Skördeskadeskyddet omfattar alla brukningsenheter i landetmed minst 2 ha åker, dvs. 165 000 enheter. ÅrUgen framförs önskemål omförbättringar av skyddet. Man vUl å ena sidan att skyddets effektivitetförbättras, vilket kräver ytterligare statistiskt underlag, och å andra sidanatt utbetalning av skördeskadeersättningarna skaU ske tidigare. Det är intealltid praktiskt möjligt att tUlgodose dessa båda önskemål . För 1970års skörd har åtgärder vidtagits för att åstadkomma ökad rättvisa inomsystemet, vUket medfört att utbetalningarna något försenats. Dessutom harkonflikten på arbetsmarknaden bidragit till vissa förseningar. Inom skördestatistiska nämnden arbetar man med den av herrGustavsson aktuaUserade frågan, och jag finner därför ingen anledning att nuvidta någon specieU åtgärd. Ang. utbetalningen av ersättning för skördeskada i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Cirka har gått sedanföna årets skördeskador konstaterades, och ännu har de drabbade lantbrukarnainte erhålUt någon ersättning från skördeskadeförsäkringen. Ett sådant systemär oacceptabelt ur den enskUdes synpunkt. Många lantbrukare hade mycket storaskador föna året, och de befinner sig I en mycket besvärUg ekonomisk situation. Statsrådet säger, att man kräver att skördeskadeskyddeteffektivt förbättras och vUl ha utbetalningarna snabbare och att detkan vara praktiska svårigheter att genomföra detta. Jag har mycket svårt attförstå att det ena skulle förskjuta det andra. Jag vUl klart understryka, attdet är behov av en förbättring av skyddet, men det är också ett starkt behov avatt dessa pengar betalas ut. Skadorna drabbar oUka regionalt, och produktionen harolika inriktning i ohka regioner. Man kan stäUa sig frågan om det inte skullefinnas möjligheter att bearbeta materialet regionalt och på så sätt intefördröja utbetalningarna tUls hela materialet är bearbetat. Slutligen säger statsrådet, attskördestatistiska nämnden arbetar med denna fråga, och därför anser han siginte behöva vidtaga någon speciell åtgärd. Jag hoppas emellertid att man inomnämnden kommer fram tlU metoder som gör systemet effektivt, och jag hoppasockså att statsrådet vUl medverka tUl det. Jag kan inte ha mer än ett enda önskemål, ochdet är att dessa pengar utbetalas så fort som möjligt. Men vi kan inte förändra vissa ting. Ersättning kan intebetalas ut på grundval av preliminära beräkningar av skörderesultatet. 1969gjordes en undersökning för att man skuUe se hur det utföll. En preUminär beräkninggjordes , och det visade sig att bönderna skuUe ha gjort mycketstora förluster om man hade följt den beräkning- Ang.samråd med kommun vid nedläggning av busslinje en.Vi får finna oss i att vänta tUls de objektiva skördeskadeuppskatt-nlngamaföreUgger, och det är månad. Det går Inte att få fram det materialetfortare. Jag har inte kunnat finna någon metod, och det har inte heUer skördestatistiskanämnden kunnat. Även vår oljeväxtskörd och sockerbetsskörd måste komma med, ochdet är vi får uppgifterna. Attutbetalningarna har fördröjts hör naturligtvis delvis samman medkonflikten på arbetsmarknaden, men dessutom har vi på ett par punkter väsentUgtförbättrat skyddet åt jordbrukama, och det har i och för sig inneburit enförlängning av utbetalningstiden. VI har t. ex. nu tagit med obärgade arealer,och det tar tid innan man får fram uppgifter både beträffande sockerbetor ochnär det gäller obärgade arealer för andra grödor. AUt detta gör att det dröjerinnan man får fram hela bUden av skördeskadomas omfattning. harman en definitiv uppfattning om hur mycket som skaU betalas ut. harutbetalningarna kunnat göras i aprU månad, men det har fördröjts på grundav konfUkten. Mittenda intresse är att utbetalning sker så fort som möjUgt. Medveten om att vialdrig kan få utbetalningama så snabbt som vore önskvärt har regeringenemeUertid nu föreslagit att jordbrukare som kommer iUkviditetssvårigheter på gmnd av skördeskada skaU kunna få kreditgarantier iväntan på ersättningen. Jagkan aUtså inte lova hen i att göra mer än vadskördeskadestatlstiska nämnden kan komma fram tiU. Överläggningenvar härmed slutad. § 10 Ang. samrådmed kommun vid nedläggning av busslinje Herrkommunikationsministern erhöU ordet för att besvara hen Glimnérs (c) ikammarens protokoll för Intagna fråga, nr 226, och anförde: Hen GUmnér har frågat mig om jag vUl medverka tUl att Innan SJ fattarbeslut om nedläggning av bussllnje samråd sker med kommun som berörs avnedläggningen. Kungl.Majt har meddelat föreskrifter enligt vUka det ankommer på SJ att självtfaststäUa turUstor för sin busstrafik, varvid man skall samråda medvederbörande länsstyrelse, för så vitt det inte är fråga om endast nundreväsentUga ändringar av gäUande turUstor. , kommuner ochandra intressenter skaU beredas tUlfäUe att yttra sig i frågan. 1 Unje härmedhar man inom SJ utvecklat en praxis för kontakt-och informationsverksamhetengentemot kommunerna när det gäller busstrafiken. Enligt denna informerar man ofta genom personliga kontakter berörda kommuner, innan man genomför merväsentUga trafikförändringar. Därvid ges tillfäUe till överläggningar om isammanhanget föreliggande önskemål. Jag tackarstatsrådet för svaret på min fråga. Av svaret framgår att de bestämmelser somjag frågat om redan är utfärdade, och därför torde det inte finnas anledningför mig att anmärka på svaret. Den som tar del av min fråga och av svaret kandå tycka att frågan var onödig. Men är verkligheten inte så idyllisk somsvaret kan ge anledning att tro. Jagkonstaterar att trafikutskottet i sitt betänkande nr 6, som vi skaU behandla omen stund här i kammaren, har samma uppfattning som statsrådet. I betänkandetheter det nämligen: "I vad gäUer nedläggning av bussUnjer torde ocksåvisst samrådsförfarande med berörda kommuner, myndigheter etc. Jagvet att statsrådet i kammaren inte kan diskutera ett enskilt fall, och därför kommerjag efter debatten att meddela statsrådet det enskilda faUet. Jaghar dock i min hand en skrivelse av den 27 aprU från en distriktschef i SJtUl en kommun. I skrivelsen konstateras att en viss bussUnje inte ärbärkraftig. Skrivelsen slutar: "Vi nödgas därför meddela att vi fr o mtidtabeUssklftet kommer att helt lägga ned trafiken på Unjenifråga." Punkt och slut utan någon som helst förvarning tiU kommunenmeddelar man bara detta. Det är ju ett förhåUande som inte kan tolereras. Jagvädjar därför tUl statsrådet att se tiU att det statUga verket lär sig att läsainnantUl och följer de bestämmelser som finns utfärdade. Ang.ändrad distriktsindelning och organisation inom Överläggningenvar härmed slutad. §11 Ang. ändraddistriktsindelning och organisation inom statens jämvägar Herrkommunikationsministern erhöll ordet för att i ett sammanhang besvaradels hen i (c) framstäUda interpeUation, nr27, dels ock () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 224, och anförde; Hen i häri anledning av SJs förslag tiU ändraddistriktsindelning frågat mig, om jag anser det vara tUlfredsstäUande attförberedelser vidtas för genomförande av detta förslag innan beslut härom harfattats. HerrRydén har frågat mig, om senareläggandet av propositionen angående att jag avser att lägga fram förslag, enUgt vUketpersonalen på berörda platser skulle åläggas att flytta tUl annan ort med baranågra veckors varsel. Jagavser att besvara såväl InterpeUationen som den enkla frågan i ett sammanhang. EtteventueUt genomförande av en omorganisation av här ifrågavarande slag kräverett mycket omfattande förberedelse- och planeringsarbete. Särskilt med hänsyntUl angelägenheten att på bästa sätt söka lösa den berörda personalens problemoch I möjUg mån tUlgodose dess önskemål i Ang.ändrad distriktsindelning och organisation inom statens jämvägar frågaom arbetsuppgifter och tjänstgöringsort under ändrade organisatoriskaförutsättningar är det önskvärt att personalplaneringsarbetet kommer i gång såsnart som möjligt. SJoch ifrågavarande personalorganisationer har också på ett tidigt stadium kommitöverens om en omedelbar igångsättning av detta planeringsarbete. En uttaladförutsättning har då varit att arbetet skaU bedrivas på ett sådant sätt att detför statsmakterna föreligger fuU handlingsfrihet i valet mellan ny ochoförändrad organisation. Några genomförandeåtgärder har självfallet inte varitaktuella, så länge statsmakterna inte tagit ställning tUlorganisatlonsförslaget. Givetviskan sägas att SJ löper risken att ha gjort ett omfattande förberedelse- ochplaneringsarbete i onödan, nämligen för det fall dess förslag tUlomorganisation i stort skulle avvisas. Mot detta kan framhållas att SJ fördet fall dess förslag i huvudsak skulle bifallas - genom den utfördapersonalplaneringen väsentligt kan ha reducerat de omställningstider ochminskat de olägenheter i övrigt för personalen som följer med en sådan här meragenomgripande omorganisation. Denomständigheten att frågan om kommer att underställasriksdagen vid en något senare tidpunkt än förutsett kan ju från personalenssynpunkt sägas vara ett ytterligare skäl för att genom en långt driven förberedandepersonalplanering undvika att personalen för det faU statsmakterna i stortbeslutar i enUghet med förslaget under ytterligare därefter skaUkänna osäkerhet om sin placering i den nya organisationen. 1anslutning tlU fråga vill jag slutligen framhålla, attsenareläggningen av propositionen rimligen bör följas av en motsvarandeförskjutning av den tidpunkt från vUken en av godtagen nyorganisation skall tUlämpas. Genomförandeperiodens längd får därefter bli beroendei första hand av möjligheterna att på ett smidigt och hänsynsfullt sätt lösa depersonalproblem som följer med omorganisationen. Jag ber attfå tacka för svaret på min InterpeUation. Fråganom SJ:s förslag tUl ny distriktsindelning har väckt berättigad uppmärksamhetoch diskussion, och det är inte att förvåna sig över. som vi har enIntensiv debatt om utlokalisering av statliga företag från Stockholmsområdetkommer SJ med förslag i helt motsatt riktning, ett förslag som för södraSverige innebär en koncentration av verksamheten tUl ett annat storstadsområde,nämligen . Det innebär att Sydöstsverige får en indragning av ettkvalificerat samhäUeUgt serviceorgan, och detta kommer att medföra försämradebetingelser för befolkningen och näringsUvet i dessa områden, eftersom det blirorimligt långa avstånd tUl föreslagna distriktskontor. Fråganom SJ:s planer var ett viktigt Inslag valrörelse i ,och ställde jag en fråga tlU kommurukatlonsmlnistern, omhan var beredd att låta ta ställning till förslaget. I det svar jagfick den gängen av kommunikations-ministern erhöU jag beskedet att så skuUe blifaUet. Jag kunde tacksamt notera dettabesked från statsrådet, eftersom det sannolikt var SJ-lednlngens tanke attfrågan skulle avgöras utan hörande. Igångsatte SJ sin personalplanering med bl. a.informationskonferenser i , där personalen då Informerades om detaljeradeplaner med utgångspunkt från att SJ:s förslag skuUe genomföras. SJ begärde dåatt personalen före skulle framställa önskemål om framtidaplacering. Detta SJ:s agerande anser jag vara mycket märkUgt, och det var i detläget som jag framstäUde den interpeUation som jag har fått svar på. 1 det svaret säger statsrådet att ett eventuelltgenomförande av en omorganisation av här ifrågavarande slag kräver ettomfattande förberedelse- och planeringsarbete. 1 denna statsrådets uppfattningvill jag helt instämma, men kvar står dock det anmärkningsvärda att SJ vidtarså långt gående förberedelser på personalsidan Innan har fattat sittbeslut. Jag anser detta vara en principiellt viktig fråga från riksdagenssynpunkt. Om man ser funktion såsom den suveräna försam-Ung som haratt fatta beslut, viU jag hävda att först har att fatta beslut idenna fråga och därefter, om beslutar om omorganisation, har SJ attigångsätta förberedelserna för personalens förflyttning, I och med att statsrådet lägger fram en proposition är detju inte avgjort att förslaget vinner bifaU. Det kan också tänkas attriksdagen beslutar om en omorganisation men inte helt i överensstämmelse medpropositionens innehåll. sägerstatsrådet: "Några genomförandeåtgärder har självfaUet inte varitaktueUa----- ." Nej, om det skuUe vara någon mening med att föreläggariksdagen frågan, hade det varit högst anmärkningsvärt om sådana åtgärder hadevidtagits. Statsrådet säger vidare: "SJ och ifrågavarandepersonalorganisationer har också på ett tidigt stadium kommit överens om enomedelbar igångsättning av detta planeringsarbete." Jag tUlåter mig attsätta ett mycket stort frågetecken för detta påstående. Jag stöder mig bl. a.på en ledare i . Jag citerar ett Utetstycke ur denna ledare. "Efter genomläsning av Statskontorets och andrasyttranden blir man alltmer oroad över det pågående arbetet med att förberedaomorganisation enhgt av SJ-chefen uppdragna linjer. Ju längre detförberedelsearbetet får fortgå ostört, desto mer undermineras möjligheternatUl att remissinstansernas uppfattningar skaU få någon effekt. Man kan framemot våren hamna i en situation, där redan vidtagna åtgärder i fråga ompersonaldispositioner och annat rättfärdigar felaktiga beslut. Då har remissförfarandet slutgUtigt degraderats tUl ettnarrspel och remissinstanserna tUl en grupp skrivande dockor. Då har också makten i statsförvaltningen helt tagit lovenav det kritiska förnuftet - åtminstone i många SJ-anställdas ögon." Jag kan Inte fatta detta såsom ett uttryck för att man härskulle ha varit överens om denna planering. Enhgt ett SJ-cirkulär skaU en omflyttningske redan den 1 juU 1971. Avsikten var tydligen från början att ärendet skulle Ang. ändrad distriktsindelning och organisation Ang.ändrad distriktsindelning och organisation inom Statsrådetpåstår nu: "En uttalad förutsättning har då varit, att arbetet skaU bedrivaspå ett sådant sätt att det för statsmakterna föreligger full handlingsfrihet ivalet mellan ny och oförändrad organisation." Men från personalenssynpunkt har det som förekommit på planeringsområdet våUat både Irritation ochovisshet. Det tror jag att även statsrådet är medveten om. Om nu riksdagenskulle säga nej till det förslag till omorganisation som skall komma, har juhela det planeringsarbete som skett endast haft tUl uppgift att irritera ochskapa oro. Därför anser jag att detta SJs agerande i denna fråga var mycketanmärkningsvärt. Närså småningom beskedet kom att propositionen inte skulle framläggas i vår utanvid en senare tidpunkt, var det naturligt om personalen i frågade sig omdetta skuUe innebära att ett eventuellt beslut skulle komma att medföraen omorganisation och att man fick flytta . Det skullebetyda att personalen fick på sig att flytta tUl annan ort. Enligtsamstämmiga uppgifter i lokalpressen har SJ-ledningen vid ett möte i Växjöupplyst om att propositionen skjutits tUl hösten på grund av vissa gruppersagerande och spring i kanslihusets korridorer. säger statsrådet apropåpropositionens framläggande än den som tidigareaviserats att detta fördröjande bör vara ett "skäl för att genom en långt driven förberedande personalplanering undvika att personalen--- underytterligare därefter skall känna ovisshet om sin placering i den nyaorganisationen". Jagtar detta statsrådets uttalande som ett understrykande av att det ärpersonalplaneringen som har orsakat ett fördröjande av propositionen och inteSJ-personalens aktivitet i den här frågan. Men kvar står dock ovissheten förpersonalen fram tUl den dag då beslutet är fattat. De som exempelvis har egnafastigheter kan ju inte börja sälja dessa förtån de fått ett definitivt besked. JagvlU också säga ett par ord angående SJ-personalens aktivitet I denna fråga. Detär riktigt att personalen på varit aktiv. TUlsammans med länsmyndigheternai , länets landsting och kommun har personalen gjort uppvaktningar iStockholm, men det är den I sin fulla rätt att göra. Det skulle ha varitmärkUgt om de anställda varit passiva i den här frågan, och jag vUl ge uttryckåt den meningen att de har sin självklara rätt dels såsom anställda iföretaget, dels såsom samhäUsmedborgare och representanter för den bygd deverkar i att hävda sin uppfattning, även om detta inte skuUe passa in iSJ-ledningens mönster. JagviU också tUlbakavisa eventueUa påståenden om att SJ-personalen agerat i egensak när det gäller detta spörsmål. Man har bedömt frågan utifrån detförhåUandet att det av SJ framlagda förslaget allvarligt kommer att försämraservicen i sydöstregionen, eftersom hela denna region faUer utanför dentolvmUsradie, vUken antas utgöra det avstånd inom vUket en snabb närkontakt medmarknaden kan upprätthållas. Somstöd härför vUl jag citera vad statskontoret framhållit i sitt yttrande överförslaget: "EnUgt statskontoretsuppfattning bör en organisationsöversyn grun- daspå noggranna analyser av oUka intressenters krav på verksamheten.Personalgrupperna är att betrakta som en typ av Intressenter. Andra är i SJsfall resenärer, betraktare, leverantörer, statsmakterna, de delar av dencentrala statsförvaltningen som bevakar lokaliseringsfrågor, näringspoUtiskafrågor, hamnfrågor, vägfrågor, miljöfrågor m, fl. samt län och kommuner.TUlsammans formar dessa intressenters krav SJs mUjö." JagvUl framhåUa att detta Ugger bakom aktiviteten från Växjöområdet och dem somarbetar på den här platsen. Man har som sagt sett frågan från näringslivetssynpunkt, eftersom den föreslagna ändringen av di-striktslndelningen aUvarligtskuUe försvaga sydöstregionen.