prot · FU0965 · 1971-12-31 00:00:00 — Då skall givetvis för dessa anställdaarbetsgivaravgift betalas i vanlig ordning. Det är aUtså inte detta som vivill ha en ändring på, utan vad vi viU ha bort är konstnärens egenavgift fördet av honom själv som konstnär skapade arbetet. Konstnären själv ansvarar förhela arbetsprocessen. Var och en borde begripa att en bildkonstnär t. ex.omöjligen kan anstäUa en annan människa som för honom utför det konstnärUgaarbetet. Det är faktiskt därför en stor principiell skillnad på aUmänarbetsgivaravgift och på konstnärens egenavgift. En konstnär kan inte expanderakommersiellt. Av utredningar som skett, av material som vi har presenterat ivår motion framgår dessutom tydligt hur otiUfreds-stäUande konstnärernasekonomiska och sociala situation är i vårt land. Låt mig sedan något gå över tUl utskottets skrivning, medvilken man vill motivera avslag på motionema. Man hänvisar till att det ikulturrådets huvuduppgifter ingår att undersöka kulturarbetarnas ekonomiskaförhållanden och olika metoder för att från samhällets sida stödja kulturarbetarnaoch ersätta dem för deras tjänster. Ja, avsikten var att man skuUe lägga fram ettsådant förslag från sida men och detta är märkUgt man har ikulturrådet ändrat sig i fråga om tågordningen och skjutit denna huvuduppgiftpå framtiden och alltså låtit den komma i andra hand. I stället har man föravsikt att först lägga fram förslag om distributions-och målsättningsfrågor.Detta är givetvis också betydelsefulla frågor, men, fru talman, det kan bli såatt medan gräset gror dör kon. TUl slut, om samhället håller på att alltförlänge undandra sig ansvaret för ersättning åt våra kulturarbetare, kommer detkanske inte att finnas den 21 aprU 1971 Kulturarbetarna och deras famUjer kan inte Uvnära sig av depågående utredningarna. Man hävdar också i skatteutskottets betänkande att detgenomförts, som det heter, betydande förstärkningar av de statUga insatsernatiU ersättning åt kulturarbetarna under innevarande budgetår. Jag undrar vilka? Jag vet att det är första gången stipendiebeloppet förbUdkonstnärer i vårt land varit så stort som , men detta är inga medel förersättning, det är stipendier. Jag vet också att bibUoteksersättningen höjtsför innevarande budgetår med och med ytterligare 3öre för nästa budgetår. Men vad är det annars för statUga insatser tUlersättning åt kulturarbetarna som man talar om och som man t. o. m. kaUarbetydande förstärkningar? Om man t. ex. ser på Riksutställningars verksamhetså finner man att Inga anslagshöjningar skett. Denna myndigheternas"försöksleksak" har ett femtiotal anstäUda som sköter bl. a.pedagogiska utställningar runt om i landet. Det händer att man tiU dessautställningar också lånar konstverk från våra konstnärer. Men aldrig har manfrån RiksutstäUningars sida betalat ett enda öre tUl konstnären för dennalåneverksamhet. Nej, fru talman, argumenten för ett avslag på motionernakan under inga omständigheter accepteras. Det finns ingenting som försvarar attkonstnäremas aUmänna arbetsgivaravgift, aUtså deras egenavgift, över huvudtaget skall finnas. Det är synnerUgen angeläget att initiativ tas isyfte att avskaffa denna egenavgift. Med hänvisning tiU vad jag anfört hemstäUerjag i ett särskilt yrkande tUlsammans med , vUket yrkande för övrigtdelats tUl kammarens ledamöter, att med anledning av motionerna1971:348 och 1971:634, behandlade underpunkterna 3 och 8 i utskottetsbetänkande, antar följande lydelse av 4 § första stycket förordningen(1968:419) om aUmän arbetsgivaravgift: Fysisk person, som åtnjutit inkomst av annatförvärvsarbete enligt 11 kap. 3 § lagen om aUmän försäkring i form av inkomstav här i riket bedriven rörelse som ej avser konstnärlig eller litterärverksamhet eUer inkomst av här belägen jordbruksfastighet som brukas av honom,erlägger aUmän arbetsgivaravgift med belopp motsvarande av sådaninkomst, i den mån arbetsgivare icke har att erlägga allmän arbetsgivaravgiftför inkomsten enligt 2 § denna förordning. HerrWÄRNBERG (s): Låt mig börja med att anknyta tiUvad sade i slutet av sitt anförande, nämligen att vad konstnärernaviU ha inte skaU betecknas som nådegåvor; kulturarbete skaU betalas somallt annat arbete. På den punkten ber jag att få instämma med . Kulturarbete skall betraktas som ett arbete och betalassom allt annat arbete, och om man tolkar skatteutskottets betänkande på annatsätt tror jag att man tolkar det fel. Men om kulturarbetet skall betraktas somvUket annat arbete som helst hävdar vi från skatteutskottets sida med mycketstor bestämdhet att det också skaU beskattas som vilket annat arbete som helst.Vi viU alltså föra en konsekvent skattepoUtik och inte göra några undantag förett arbete som skaU vara Ukvärdigt med alla andra arbeten. Fm menar att detta är ett arbete, där man inte haren rörelse i vanUg bemärkelse utan där arbetsinsatsen är den allt överskuggandedelen. Men det finns många rörelser här i landet där huvudparten av varansvärde utgöres av rörelseidkarens eget arbete. De undantas inte från vare sigmervärdeskatt eller arbetsgivaravgift. Det är alltså för att få en Ukformighet meUan skUdagrupper som inga undantag har gjorts och som vi från skatteutskottets sida intevUl vara med om några undantag. Om vi har en skatteform jag har ingentingemot att kalla den skatt även om den här kallas avgift, många andra avgifterkan också kallas skatter behöver vi inte slå sönder den med en massaundantag. Det har vi hävdat åtskUUga gånger när det gäUer mervärdeskatten. sade också beträffande mervärdeskatten att destora företagen fick betala en kompensation genom denna form av arbetsgivaravgiftmen att konstnärerna inte har någon avdragsrätt. Jo, om de betalarmervärdeskatt har de precis samma skatteregler som andra rörelseidkare har. Detär alltså mgen skillnad på mervärdeskattesidan heUer. Motivet för att bevara arbetsgivaravgiften som den är ochatt inte gå in på några undantag är den lätthet med vilken den här avgiften kanadministreras och lättheten att komma åt eventuellt fusk. Det är alltså denspringande punkten när skatteutskottet inte vill vara med om några ändringar. Jag skall vidare gå in på egenavgiften och bemöta herrMagnusson i . Han menade att arbetsgivaravgiften är en betungandeproduktionsfaktor. Ja, den är en betungande produktionsfaktor intUl ,precis som vilken annan utgift som helst för företaget är en betungande faktor.Kalla den gärna en skatt på produktionen Uksom allt annat liksom arbetslönenär det, Uksom materielkostnader är det. Arbetsgivaravgiften utgör aUtså mgetsärskUt undantag Uksom inte heller mervärdeskatten gör det, även om deningående mervärdeskatten är avdragsgUl. Det är alltså enligt min uppfattningbara att konstatera att arbetsgivaravgiften är en pålaga på produktionen somskall räknas in som sådan. Det är bestickande när i säger attegenavgiften ju drabbar Inte bara det egna arbetet utan också kapitaUnkomster.Och det är aUdeles rätt: den drabbar också kapitaUnkomster. Men när mantidigare i försäkringsväsendet då det gäUde ATP gjorde undantag för vissakapitaUnkomster, så kämpade företagarna hårdnackat för att verkUgen få räknamed dessa kapitalinkomster och använde alla möjliga argument för att få meddem. De är med, och eftersom man nu vill ha en anknytning tUlsocialförsäkringssystemet är det rimUgt att de är med här också. En sak tiU som hör med i bUden: Det är inte aUtid säkertatt en företagare betalar arbetsgivaravgift på hela löneinkomsten, eftersom hankan minska ner löneinkomsten genom de mycket Uberala avskrivnings-regler vi hari det här landet för både maskiner, inventarier och lager. Det går alltså åt båda håUen. I en del fall betalar han kanske på den 21 aprU 1971 kapitaUnkomsten,men i andra fall kanske han inte betalar på hela arbetsinkomsten heller. Vad sedan gäUer det aUmänna utredningskravet, att manskulle utreda vUken verkan arbetsgivaravgiften har på företagen och vårtnäringsliv, tycker vi från skatteutskottets sida att när vi har fått enföretagsskatteberedning tillsatt och det finns klart insatt i direktiven attden har att undersöka möjligheterna tUl oUka skattereformer exempelvis ifråga om arbetsgivaravgifter så bör den utredningen vara tUl fyllest. Detkommer att ta innan förslaget kommer fram, men så förskräckUgtingripande i vårt näringslivs verksamhet är inte den här arbetsgivaravgiften.Om det skulle bU mer eller mindre i avlöningskuvertet efteravtalsuppgörelsen , inte sätter man i gång en stor utredning för attkonstatera hur de påverkar näringslivet ! Manfår ju ändå det här utrett så gott det går att utreda; jag är inte alls säkerpå att det över huvud taget går att utreda i vad mån de här 2 procentenpåverkar näringslivet annorlunda än andra produktionskostnader. Men i den måndet kan utredas får man det utrett, mom , av denföretagsskatteberedning som är tillsatt. Med de orden, fm talman, ber jag att få yrka bifaU tUlskatteutskottets hemställan i dess helhet. HerrSUNDMAN (c): Jag viU liksom beröra ett begränsatavsnitt i skatteutskottets betänkande, nämligen det som handlar om egenavgiftenför vissa yrkesutövare. När 1968 beslöt införa en aUmänarbetsgivaravgift på löste man ett tämligen stort problem mankompenserade, som redan påpekats , staten för visstskattebortfall i samband med övergången till mervärdeskatt. Dess värre skapademan ett nytt problem. Man pålade vissa inkomsttagare en helt ny skatt som så att säga inte hade någonting med saken att göra. beslötriksdagen att höja arbetsgivaravgiften från . Därmed upprepadesmanövern : man löste, eller försökte lösa, ett tämUgen stort problem,man stabiliserade i någon mån den finansiella situationen - och samtidigtförvärrade man det tidigare tUlskapade nya problemet. Det problemet är särskUt tydUgt för vissa konstnärliga ochUtterära yrkesutövare. Det gäUer inte aUa konstnärer, bara en del av dem. DetgäUer inte dem som är regelmässigt anstäUda, som är arbetstagare: skådespelaret. ex. eller musiker eller flertalet av tecknarna. När det gäUer dem är arbetsgivaravgiftenen angelägenhet för deras arbetsgivare. Men andra grupper konstnärer har inga fasta arbetsgivare.De är, som det heter, fria yrkesutövare dvs. i sin egenskap av justkonstnärUga yrkesutövare. Den här gruppen av fria konstnärUga yrkesutövare ärUten. Det är tonsättare, bildkonstnärer, författare och konsthantverkare-totalt mindre än 4 500 personer. Det är aUtså den gruppen som råkade Ula utnär allmänna arbetsgivaravgiften infördes i syfte attkompensera staten för det skattebortfaU som mervärdeskatten skuUe ha kommit attmedföra i fråga om närmgsUvets investeringar. Det som skuUe beskattas var, som bekant, dels de lönerarbetsgivaren utbetalar tUl sina anställda, dels i konsekvens härmed -"egenföreta-garnas inkomst av sina företag" som det hette ipropositionen. TUl "egenföretagarna" räknades också och det var välknappast en medveten avsikt dessa konstnärUga yrkesutövare. De ålades alltsåatt av Inkomsten av sin verksamhet erlägga en extra skatt på begynnelsevis 1procent och från . Men att måla tavlor, komponera symfonier, skrivaskaldestycken, experimentera med färg och form osv. det är knappast att drivaett företag. Vad dessa konstnärer producerar är inte en vara i egentUg mening.Det rör sig om idéer eller estetiska experiment det rör sig om att finna nyautti-ycksformer eller att bevaka det fria ordet, att pröva nya värderingar, attsälta i fråga och diskutera. Det är ett arbete, men det ärnaturUgtvis inte att vara företagare eller rörelseidkare i de ordens egentligabetydelse. Det är mte i första hand med hänsyn till dessakulturarbetares låga inkomstnivå som det sägs i utskottsbetänkandet som deti motionen 634 yrkas att de här gmpperna skall befrias från egenavgiften. Denlåga Inkomstnivån är i och för sig ett gott skäl, men huvudskälet är att detmte går att jämställa dem med vanUga företagare och rörelseidkare. De ärarbetare, , men inte rörelseidkare. Att de aktueUa grupperna över huvud taget drabbats avdenna nya pålaga beror med en lätt förenkUng på en deklarationstekniskomständighet. Dessa konstnärUga yrkesutövare har sedan gammalt av praktiskaskäl i det här hänseendet jämstäUts med småföretagare och rörelseidkare. I dengamla goda tiden spelade detta inte någon roU ur skattesynpunkt. Men i och medatt det avgiftssystem byggdes upp, som sammanhänger med socialförsäkrmgarna,uppenbarade sig vissa förhållanden som kan beskrivas som brister I denekonomiska utjämningspoUtiken. De konstnärUga yrkesutövare som var löntagare skådespelare och musiker t. ex. fick förbättrade trygghetsförhållanden. Defria konstnärUga yrkesutövarna hamnade i underläge de måste själva klara avde ökande socialförsäkringsavgifterna utan att reellt kunna kompensera sig iökade inkomster. Socialförsäkringsavgifterna är ändå något som på siktkommer den betalande till godo om han eller hon inte råkar vara frisk som ennötkärna, eller hastigt avUda i aUtför låg ålder. Det är annorlunda medegenavgiften, arbetsgivaravgiften, som ju debiteras de skattepliktiga eftersamma regler som de sociala avgifterna. Här skall man med sina surt förvärvadeslantar hjälpa tUl att kompensera ett skattebortfall som hänförde sig tUlindustrins investeringar och mera allmänt hjälpa tUlatt stabUisera samhällsekonomin. Detta är naturUgtvis ett orimligt förhållande. Utskottet påpekar i sitt betänkande: "Jämförd medflertalet övriga beskattningsformer erbjuder denna avgift betydande tekniska och upp bördsmässiga fördelar,-- . "Det förhåller sig väl inte riktigt så, i vart faU intevad angår dessa fria konstnärsgrupper. I vissa delar av landet har de lokala skattemyndigheternapåfört konstnärerna denna egenavgift i andra delar av landet har man inte den 21 aprU 1971 den 21 aprU 1971 gjort det.Jag känner tiU flera faU där konstnärer med höga inkomster mte debiterats denhär avgiften. Om en författare deklarerar en inkomst från t. ex.Sveriges Radio i sin rörelsebUaga, blir inkomsten extrabeskattad med 2 procent.Plitar han in summan under E i huvudblanketten, sUpper han avgiften. Om enkompositör aUtså inte författare deklarerar en inkomst från radion under Ei huvudblanketten blir han ändå påförd denna extra skatt, om intetaxeringsnämnden är aUtför trött när den tar itu med hans deklaration. Jag känner tUl åtminstone ett exempel på en bildkonstnärsom påförts en Uten men dock egenavgift trots att intäktema varit mindre änutgifterna för intäkternas förvärvande och hennes verksamhet alltså givit ettunderskott. Det förefaller onekligen som om uppbördstekniken harmedfört en viss slumpmässighet i uttagen av egenavgiftema. Utskottet vUl inte gärna gå med på undantagsbestämmelser,säger man, när det gäUer egenavgiftema reglerna bör vara generella.Resonemanget är naturUgtvis i och för sig riktigt, nämligen om man betraktarkonstnärerna som rörelseidkare och företagare. Men om man inte anser att t. ex.en kompositör eUer en skald är rörelseidkare, då kan man inte värja sig förintrycket att han mte drabbas av en generell skatt utan av en specieU extraskatt. Man kan invända att det rör sig om ett litet belopp 2procent av den taxerade inkomsten bara. Men som herrar och påpekat används ju den allmänna arbetsgivaravgiften numera som ettflnanspoUtiskt instrument, och man kan aUtså räkna med att den kan komma atthöjas . När omsättningsskatten en gång infördes var krafter irörelse för att befria konst vid förstagångsförsäljningen från omsättningsskattoch likaledes befria det tryckta ordet från samma skatt. En invändning mot detankegångarna var att det rörde sig bara om , så det spelade inte såstor roll. Vi vet hur det är med den procentsatsen . Jag ber att få yrka att medanledning av motionema 348 och 634 antar den lydelse av 4 § första stycketförordningen om aUmän arbetsgivaravgift som föredrogs av ochsom också framgår av den stencU som delats ut tiU kammarens ledamöter. Idetta anförande instämde (). HerrLARSSON i (fp) kort genmäle: Det var närmast som uppkaUademig. Han gjorde en utsaga som förbryUar mig en hel del han sade att enföretagare kan nedbringa inkomsten genom att göra avskrivningar på Inventarieroch maskiner. Ja, avskrivning på nyttigheterna medges ju iskattelagstiftningen, men det är ju för att nyttigheterna förbrukas som man rätten och inte för att man skaU kunna göra sig förtjänster på det. Ochavskrivningstiden är väl anpassad så att den egentUgen skall motsvaralivslängden på nyttigheterna. Mot den bakgrunden har jag mycketsvårt att förstå att man kan förklara att avskrivningsrätten är en fördel. Detär visserUgen sant att en del inventarier räcker längre än avskrivningstiden,men å andra sidan finns det inventarier som förbrukas änavskrivningstiden. Jag vUl påminna om att vad vi reservanter har begärt äratt i skrivelse tiU Kungl. Maj:t anhåUer om utredning om den aUmännaarbetsgivaravgiftens verkningar och konstruktion. Det är en bagateU, säger herrWärnberg. Man kan naturUgtvis tvista om vad som är bagateller, men 2 miljarderbetraktar jag Inte direkt som en bagateU. Jag är rätt imponerad av summan 2miljarder som läggs på näringslivet . den 21 aprU 1971 HenSUNDKVIST (c) kort genmäle: Låt mig först kort kommentera det av fruRyding och under överläggningen framställda yrkandet i anledningav deras motioner angående kulturarbetarna. Jag kan gärna håUa med om att den här formen av egenavgiftinte är bra. Det är också därför som jag har varit med om att avge enreservation som går ut på att både den motion som gäUer egenavgiften förföretagare i allmänhet och de här båda motionerna rörande kulturarbetarna skaUbU föremål för en särskild utredning. Jag kan emeUertid inte se någon nänmvärd skillnad mellankulturarbetarna och andra egenföretagare. Man skapar visserUgen mte sammasaker, men i båda fallen kan vi säga att man skapar. Man kanske skaparkonstverk och därmed kaUas man för kulturarbetare. Om man står och snickrarihop en stol, så skapar man också någonting, men då är man inte kulturarbetareoch skulle därför få betala. Jag tycker det är mycket svårt att dra någragränser här, och därför menar jag att denna fråga bör överlärrmas tUl enutredning. påstod att företagsbeskattningsutredningenhar denna fråga om hand, och det är ju gott och väl att man där bedömer fråganur företagsskattesynpunkt. Men jag viU påstå att detta i kanske lika storutsträckning är en skatt på löntagarna, och en skatt som tas ut innan lönenutbetalas. Man tar på lönen. Och den skattekonsekvensen kommerföretagsbeskattningsutredningen ingalunda att utreda. Jag vet inte heller hurman skall betrakta denna avgift som skatteform. Är det en skatt förföretagarna, eller är det en skatt som löntagarna får betala innan de överhuvud taget har fått lönen i sin hand? Det är där vi behöver en utredning. i Agnas (m): Först vUl jag instämma med i Umeåoch i . Sedan vill jag säga några ord med anledning av vår motionnr 169, i vUken vi har hemställt om borttagande av den särskildaarbetsgivaravgiften för kristna och andra humanitära organisationer.Utskottsmajoriteten talar om att den avgift det här gäUer bör bibehåUa singenerella karaktär. Utskottet jämför den med övriga beskattningsformer ochsäger att den har fördelar. Detta bestrider jag inte. Men jag bestrider att detundantag som vi begär i vår motion skuUe medföra att fördelarna går förlorade,och den 21 aprO 1971 jag skallhär göra ett par invändningar. När utskottet skriver att undantag skuUe föda nya undantag det sades också i fjolårets avstyrkande av liknande motioner tror jag inteatt detta födande som utskottet talar om skulle medföra någonting som kan föratanken tUl befolkningsexplosionen. Det går mycket bra att exakt fastställavilka de kyrkor, missioner och hjälporganisationer av ideell art är, som driveru-landsarbete eller humanitär verksamhet i hemlandet. Inte heller teknisktskulle det vara något problem att undanta dem från skyldigheten att betaladenna avgift. Motiveringen för att göra detta undantag är att aUmännaarbetsgivaravgiften, som framhållits av många talare här, har en bakgrund somjag inte tycker att man kan föra m I detta sammanhang. Arbetsgivaravgiftenskulle kompensera staten för inkomstbortfall från näringsUvet i samband medmervärdeskattens införande. Avgiften skall erläggas av arbetsgivare som driverrörelse eller har Inkomst från jordbruksfastighet. Jag kan inte finna att deorganisationer som jag här talar om hör till de skattpUktiga. De gör ingavinstgivande investeringar. De kan inte ta igen pengarna på något sätt. De harsin inkomst från givare som frivilligt lämnar gåvor, offer och avgifter tUl demför att stödja en sak som givama finner behjärtansvärd. Det är pengar somgivarna redan har skattat för, pengar som skänks för att rädda och hjälpamänniskor och för att främja svenska insatser i fattiga länder. Vi måste varaförsiktiga med att göra någonting som kan stjälpa dessa rörelser ochfrivUligorganisationer. De uträttar så mycket gott, man kan säga att de ocksåavlastar staten, och de betyder mycket för svenskt anseende i andra länder. Detbär sig inte att belasta dem så att de hämmas i sin verksamhet och kanske rentav måste ge upp. När jag nu har tagit till orda, trots att en del av detanförda har sagts, är det därför att här har antytts att detfinns andra vägar att gå och att man kanske i stället kan ge direkta bidrag.Kulturutskottet har också att behandla en del motioner som handlar om det. Jagmenar emellertid att dessa vägar är underlägsna den form som vi har föreslagit.SkaU man dela ut pengar är det alltid svårt att säga vem som skaU skötafördelningen och vUka nämnder eller människor som skall avgöra hur mycket somskall gå dit eller dit. Om man däremot tar bort den särskUdaarbetsgivaravgiften i detta faU blir det genast rättvist. Det förefaller migdärför vara en smidigare och bättre form än direkta bidrag, som har föreslagitsfrån andra håU. De förslagen kommer upp till debatt här ikammaren, och jag behöver därför inte ta upp dem . Jag kan Inte gå med på att det vore teknisktogenomförbart att bifalla vårt förslag, och jag tror inte heller att undantagenskulle förstöra hela finessen med skattesystemet. Därför vill jag yrka bifaUtill reservationen 1. Idetta anförande instämde (). HerrWÄRNBERG (s): Låt mig först beröra vad sade.Han sade att det inte går att jämställa utövarna av konstnärliga yrken medföretag; de skaUjämstäUas med arbetare. Jag accepterar också den jämförelsen och konstateraratt även en arbetare betalar arbetsgivaravgift i den mån han inte har någonarbetsgivare som gör det för honom. Om alltså en arbetare går ut och görträdgårdsarbete åt några grannar och därvid kommer över minimibeloppet, så ärhan skyldig att betala arbetsgivaravgift. Arbetaren är aUtså inte undantagen,utan betalar arbetsgivaravgift. Jag frågar: ViU man ha en särlagstiftning förkulturarbetare, dvs. hävdar man att de skaU ha nådegåvor, att de skaUsubventioneras? Jag har sagt att man inte skall ha någon särlagstiftning fördem. Jag har sagt att de skaU jämföras med alla andra arbetare som gör eninsats i samhället, och då hävdar jag att de skall beskattas på samma sätt somdessa. Det är inte på vUket sätt man sätter upp beloppet pådeklarationsblanketten som är avgörande; det avgörande är ju om det finns någonannan arbetsgivare som betalar arbetsgivaravgiften. Om man sedan sätter uppInkomsten under El eller E2 spelar ändå ingen roll vid kontrollen. Jag kan gåmed på att några kan komma igenom kontroUen, men det är ingenting mot vad somskulle ske om vi skulle börja göra undantag. Därmed är jag inne på det påstående som gjordes av herrNUsson i Agnas, nämUgen att undantag inte föder nya undantag. Nej, de behöverinte göra det. Men tror verkligen att idrottsrörelsen utan vidareskulle acceptera att kyrkorna blev befriade från arbetsgivaravgiften men inteidrottsrörelsen? Man kan peka på den ena rörelsen efter den andra; nyanäraUggande organisationer med ideell verksamhet kommer att kräva befrielse.Det är därför vi säger att det ena undantaget kommer att föda det andra. De ideella organisationerna lägger ned ett enastående gottarbete i samhället.