prot · FU0976 · 1971-12-31 00:00:00 — Sedan skall jag bara ta upp ytterUgare ett par frågor, ochdet gör jag med anledning av vad i sade tidigare. Det varett anförande som jag tyckte var en uppräkning av alla de slagord vi tidigarehört i denna kammare. talade om den monopolkapitaUs-tiskakoncentrationen, om byråkratins inflytande där konstaterade han att 80procent av det arbete som utförs med Länsprogram 1970 är improduktivt om attdet som vi håller på med här i kammaren är ett skådespel för otåUga väljareosv. sade också att allt vad vi andra säger jag tar för givetatt han undantog sig själv är en skendebatt, att det kommer att bU enimponerande pratkvarn här och att vi försöker förråda den fria forskningsverksamheten. Men vad som fattades i anförande var varjetiUstym-melse till konkreta förslag om hur man skall lösa den regionala obalanssom nu råder. Han talade mycket litet om vad den kommunistiska reservationeninnehöU. Det hade faktiskt varit bra för oss som har försökt läsa ut någontingur den om han t. ex. hade förklarat vad som menas med följande: "Ochstödåtgärdernas finansiermg via skattepengarna garanterar att ävenstödpolitiken tar formen av inkomstöverflyttning från arbete tiU kapital.Kapitalet förtjänar såväl på avfolkningen som på koncentrationen ochstödpolitiken." Det är alltså en uppräkning av gamla slagord och ingentingannat. Inte heller de borgerliga har kunnat acceptera utskottetsskrivning; de har en reservation där de viU stryka ned utskottets betänkande.Vad menar man i den borgerUga reservationen 3 med följande: "En sådanpolitik" som kommunisterna förordar "kan inte förenas med densociala marknadsekonomi, som enligt utskottets mening måste gäUa för vårt landsnäringsliv?" Man stäUer sig ju litet frågande tUl vad som verkUgen menasmed detta. Jag tror att man gör sig skyldig tUl en betydandeförenkling av det problem som vi diskuterar, om man bara tar somutgångspunkt att det är det monopolkapitalistiska samhället som är orsaken tUlkoncentrationen inom näringslivet. Har inte den tekniska utvecklingen betyttnågonting i detta sammanhang? Det finns mig veterligt inte något land i världensom inte brottas med precis samma problem som vi har här i , dvs. enkoncentration tUl vissa centra och en avfolkning av landsbygden. På grund av mitt fackUga och politiska engagemang har jaggjort en del resor, bl. a. med tredje avdelningen i statsutskottet. Vi har åktomkring och studerat hur man i andra länder lyckats lösa dessa problem. Tredjeavdelningen har varit i , i , i , och somfackföreningsrepresentant har jag varit i . Dessa oerhört skUda samhällssystemhar aUa haft precis samma problem när det gällt att försöka stoppa tillväxtenav storstäderna. I t. ex. har man ju inte sådana avstånd att räkna med somvi har här i . Trots att landet bara är 20 mU långt har man enkoncentration tUl , och hela håUer på att avfolkas. I Sovjetupplyste man om att man hoppas kunna begränsa tUlväxten av tiU . Och är det - och det tyckerjag är en aspekt som inte får glömmas i detta sammanhang - ett samhäUe som harett oerhört centraUserat styrelseskick. Jag tror att i ,om han vUl nå ett ännu bättre resultat, måste acceptera en hårdarecentralisering, aUt resonemang om decentralisering tUl trots. I kan mannämligen ute i från intet bygga upp en stad på 600 000 invånare. Detblir en medelstor stad enligt bedömningar. Man anser där att det inteär värt att satsa på mindre städer än sådana med omkring 600 000 invånare. Jaghoppas att vi inte kommer därhän. Sedan vill jag också säga ett par ord om aUt tal som härförs från sida om det decentraliserade samhället och ta upp demotioner som berör detta och det man här har sagt. i sade att vi för tUlfället har försvaga styrningsinstrument för att klara de här situationerna. Vad är det herrNUsson i vill ha? Han måste väl mena att samhäUet skall ha en ännustörre möjlighet att styra? Hur skaU man få ett sådant styrnings-instrument? Ärdet någonting vi kan lägga på regionerna? Blir det i så fall de svagaregionerna som kommer att klara en aktiv regionalpolitik? Nej, det är välganska naturligt att det är de starka kommunerna som kommer att klara sig,medan de svaga får det ännu värre. Jag tycker därför att vi har rätt att krävaett besked om vem man anser skaU förfoga över styrningsinstrumenten för attklara regionalpolitiken. Det är Ukadant när det gäller hela denna diskussion ombefolkningsmässiga garantier. Det län jag representerar har berörts tidigare idebatten. i konstaterade att vi är ett utflyttningslän- och fram tUl nu har befolkningen i länet inte ökat ettenda dugg, trots att landets befolkning totalt har ökat med 5* protokoll 1971. Om vi inte hade haft en invandring tUlKronobergs län hade vår befolkning säkerligen minskat även under 1960-talet.Hur skall man kunna få befolkningsgarantier? SkaU vi besluta att människor, somvill söka sig till en annan ort, inte skall få flytta? Det finns anledning attefterlysa vad som Ugger bakom aUt detta. Frågan om flyttningen har varit uppe även i andrasammanhang. i sade, att företagen, vid flyttning avarbetskraft från svaga regioner i men även på andra håU skaU betalaflyttningskostnaderna. Jag tror inte att detta på något sätt skulle hindrainflyttningen till storstadsregionerna. är ju företagen beredda att tahit folk från , och en hel del andra länder för att täckasitt behov av arbetskraft. Inte skulle dessa företag dra sig för att betalakostnaderna för flyttiung från sydöstra eller från - dettamåste ju ändå bli bUligare än att ta in arbetskraft från andra länder. Jag skall ge några upplysningar om hur fiyttningsstödetverkat . fick I 966 personeri skogslänen starthjälp den vanligaste formen för flyttningsstöd. Av dessaflyttade 513, dvs. , tUl storstadslänen. Resten fick hjälp för attstarta på nytt inom den egna regionen. stad och län har haft enbruttoinflyttning på meUan 30 000 och 40 000 personer . Av dessa har intefler än 3 000 ä 4 000 per är, dvs. , fått starthjälp. InflyttningentiU detta område förhindras aUtså inte nämnvärt genom de åtgärder som i dettaavseende föreslagits. Låt mig så beröra decentraliseringsdebatten. i sitt anförande: Vi i har en helhetssyn på decentraliseringen ochregionalpoUtiken. Hurudan är nu egen helhetssyn på detta område? har i detta ärende väckt två motioner. Imotionen 1121 talar hon om det decentraliserade samhället, och i motionen 1122föreslår hon att vi i skall debattera hur landstingen bör lokaliserasina sjukhus. sade i sitt anförande, att vi här i harrättighet att diskutera aUting. Det är fullständigt riktigt. Men vad som ärintressant i detta sammanhang är den debatt som för om detdecentraliserade samhället. Även om i inte sade mycketom detta och det inte finns någon reservation på denna motion, vill jag ändåställa en fråga. Menar verkligen de centerpartistiska motionärerna attkommunalmännen i och inte själva skall få bestämma varsjukhusen skaU ligga, utan att skall göra det? I det särskildayttrande som är avgivet med anledning av denna motion sägs det att landstingenbör beakta de framförda synpunkterna "så att sjukvårdens medicinska,sociala och miljömässiga krav tillgodoses". Nog skulle jag reagera för ensådan skrivning om jag vore landstmgsman. TUlgodoser verkUgen mtelandstingsledamöterna i detta land de medicinska, sociala och miljömässigakraven när de placerar ut sina sjukhus? Jag tycker att det är en oerhörd kritikmot landstingsledamöterna. När det gäller Vindelådalen finns en reservation. Denbygger på motioner från och . uttrycktesig på så sätt att hans uppfattning om detta var att kommunerna och regionernamte hade råd med en outbyggd Vindelälv men att landet i sin helhet hade råd meddet. I dessa motioner tar man upp väg 363. Den ligger ganskalångt ned på den Usta som länsmyndigheterna har satt upp när det gäller vUka vägarsom skaU utbyggas. Men det är klart: Närdemokrati och decentralisering har juingen betydelse i detta sammanhang, utan här skaU riksdag beslutavilka vägar som skall byggas ut. Länsmyndigheterna har ingenting att säga tUlom, och dem skaU vi lämna åt sidan i detta sammanhang! Hur är det då? Skall människorna i bygderna besluta ochbestämma? i har redan tagit upp instäUningen tiU enutbyggnad av när det gäUer kraftverk och dyUkt. Jag skall inteberöra det. Men här har man detta dilemma; Skall vi ha starkarestyrningsinstrument från samhällets sida? Vem skaU ha dessa styrningsinstrument?Skall människorna ute i regionerna bestämma vilka vägar som skall byggas ut ochom skall byggas ut, eller är det riksdag som skaU göradet? Det är frågor som måste besvaras, om man här skaU kunna tala om enhelhetssyn när det gäller decentralisering och regionalpolitik i dettasammanhang. Jag skaU även säga någonting tiU , som tog uppmänniskornas förslitning, de stressfenomen vi har och hur dåUgt det är istorstäderna. Jag tror att vi ofta glömmer bort att människorna var förslitnaoch stressade även . Men måste människorna oftaarbeta tUls de stupade. Det gav inget utslag i sjukstatistik eller på någotannat sätt. Men tack vare sociaUagstiftningen har människorna möjlighetatt försöka bli bra, att ta fritt från sitt jobb och inte behöva bli utsUtna.Sådana där klyschor tycker jag att vi skulle kunna rensa ut. Det har även fruHörnlund tidigare tagit upp. i har haft eninterpeUationsdebatt, som jag för min del är tacksam för. Han utgick från dedelar av som jag själv tillhör. Men däremot är det verkligtoroande att det är i skriver under enmotion i detta fall nr 1125 där man slår fast att de godautvecklingsmöjligheterna finns kring , , , ochVäxjö. Litet längre ner i samma motion sägs att en jämnare regional balans isödra till förmån för bör kunna gynna de svagakommunblocken i länet. Det är en svag tröst för oss som är därifrån att mananser att orterna , , , Äseda och vad de heter inte harnågon framtid och inte några goda utvecklingsmöjligheter utan skall vara sattapå undantag. TiU slut vill jag bara säga några ord till ,som talar om en tioårig utveckUngsplan för med lokal förankring. Detär ju vad som står i Länsplan . Men själv uttalar jag den förhoppningen varken i eUer någon annanstans spikar fast tioåriga planer. Jagtror inte att någon är redo att med säkerhet se så långt fram i tiden. Med detta,fru talman, yrkar jag bifaU tiU utskottets hemställan. Fru andre vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats tUl sammanträdets fortsättande kl, 19.30. HerrSCHÖTT (m) kort genmäle; Det är med en viss tvekan man tar till ordaomedelbart efter ett anförande som hålUts på så hög nivå och så fritt från alltvad klyschor heter. Jag ser mig emellertid nödsakad att säga några ord. inledde sitt anförande med enmissuppfattning. Han sade att jag inte hade något yrkande. Tvärtom avslutadejag mitt anförande med att yrka bifaU tlU min motion. Sedan utlät sig om turismens betydelse ochansåg att den inte var så stor. Låt mig då nämna att en utredning för Ölandsdel visar att turismen gav ölänningarna en inkomst på 60 miljoner.Detta är något som vi inte föraktar nere i den landsändan. Om man över huvud taget har hert negativainställning tiU turismen anser jag att det borde ha kommit tUl uttryck iutskottets betänkande, så att man inte vUseför oss genom vackert tal om att enutredning pågår som nog skaU komma med bra förslag. Vidare tycker jag inte att man bör ta så lätt på problemensom gäUer och . Jag tUlät mig beröra den aktueUa situationen vidYtongfabrUcen på södra och måste upprUctigt beklaga att mte dearbetarrepresentanter som deltog i uppvaktningen här varnärvarande i kammaren och kunde lyssna till . Utfallet mot den fria företagsamheten skaU jag inte bemötapå annat sätt än genom att säga att jag uppfattar det som en fortsättning pånågot förstamajtal som kanske har håUit ute i bygderna. För har jag den uppfattningen att situationen är så allvarUg att det fordrasett gott samarbete meUan det allmänna och det fria näringslivet för att vi skaUkunna komma till rätta med de utomordentUgt svåra problem som vi har attbrottas med. Dess bättre visade statsrådet vid våruppvaktning en helt annan förståelse för dessa problem, och jag får väl tröstamig med att statsrådet ännu så länge har mer att säga till om än herrFagerlund. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Utskottets vice ordförande harställt vissa frågor tUl oss centerreservanter. Han vUl bl. a. veta vad vi menarmed ett decentraUserat samhälle. här i debatten har jag förklarat detför i , och han var nöjd med mitt besked. Jag skallförklara det även för . Med ett decentraliserat samhälle menar vi ett samhälle somär inriktat på att trygga en viss angiven regional balans i fråga om ekonomisk,social och kultureU standard. Det gäUer också att tUlförsäkra varje regionsysselsättningsmöjligheter, bostäder, skolor, vårdresurser och annan service iden omfattning som behövs. Utskottets vice ordförande säger att vi i är emotatt folk flyttar. Får jag svara att vi inte är emot att folk flyttar; det ärinte alls frågan om det. Men, , det är en annan sak omflyttningsbUarna alltid kör åt ett och samma håll. Den poUtiken, som hlttUlshar förts, kan vi i inte godta. Vi menar att folk skall kunna flyttaåt bägge hållen, och det är därför vi kräver en befolknings- mässigmålsättning som innebär att man kan säkerställa förutsättningarna att erbjudatUlfredsstäUande levnadsförhållanden och samhäUsservice för den befolkning somstannar kvar. Det finns minimital i det avseendet också norröver. () kort genmäle; anser att det inte går attplanera regionalpolitiken för så som . Jag skaU gärna hålla medherr om att det kan vara besvärUgt på många sätt. Vi har tagit uppdetta mot bakgrunden av den problematik som förekommer inom många områden iNorrland, nämligen att ungdomarna flyttar. Som jag tidigare här har talat omförsvinner ungdomarna från dessa områden på grund av att de inte får det arbetede vUl ha och inte heller den utbildning som de eftersträvar. , om man skall försöka vända en sådanutveckling måste man se problemen på lång sikt. Det är detta vi har velat sägamed vår motion och även med vår reservatlon. Det är klart att man sedan kan diskutera att vi stannatvid . Tidsperioden är dock inte det väsentliga i vår viljeinriktning, menom man skall kunna komma till rätta med problemen och verkligen göra någontingsom verkar för framtiden, måste man försöka att se långsiktigt. Det är detta vihar försökt framföra med vårt krav på en 10-årig framtidsplanering. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: TUl viU jag säga att jag alls inteär negativ tUl en industrUokaUsering på . Om jag skulle fortsätta detförstamajtal jag höU där nere, skulle det bli precis vad jag här sade; Detmåste vara det starka samhället som träder tUl för att klara de problem somuppstår när det fria näringslivet sviker i en bygd. Där måste samhälletsresurser hjälpande träda tiU. Det står jag för. Det är en fortsättning på mittförstamajtal. Jag undrar om kan ge en fortsättning på sinatal när han vädjar tiU samhället att ta hand om detta med hjälp avsamhälleliga resurser? Går det att göra en forsättning när han i valrörelseefter valrörelse åker omkring i hela landet och talar om att samhället är förstarkt och att skatterna är för höga? Han kan inte hålla en fortsättning påtalen, men jag kan fortsätta med mina tal därför att jag har en ideologiskbakgrund som stöder det starka samhället. Av har jag nu fått en förklaring tUl vadcenterpartiet menar med ett decentraUserat samhäUe, med att det skaU finnas enviss standard etc. Men man måste ha en Unje. Man kan väl mte tala om att vi harför svaga styrningsmedel som man säger att vi har ett decentraUseratsamhälle. Jag ställde frågan: Vilken skall ha de starkare styrningsmedlen? Omdet är regionerna som skall ha dem, då är jag rädd för att de starkareregionerna tar överhand. EUer är det den centrala statsmakten som skall förfogaöver de starkare styrningsmedlen för att vi skaU kunna klara upp de problem somföreligger? Vi är ju fuUständigt överens, , om att harproblem. styrningsmedlen?Kan man själv klara saken uppe i ? Eller måste vi inte gå in med encentraUserad styrning för att lösa problem? Det är detta jagefterlyste i mitt anförande. () kort genmäle: Jag reagerar bestämt mot uttrycket "närdet fria näringslivet sviker". Man kan mte begära såvitt jag förstårbegär inte heller statsrådet det att ett företag skall fortsättadriften, när ledningen i förväg vet att det innebär miljonförluster. Vad jagefterlyser här är ett samarbete meUan näringsliv och samhälle. Men jag tror inte att vi skaU uppta kammarens tid mera meddenna diskussion. Det är väl lämpligare att och jag träffas påÖland och fortsätter diskussionen där. () kort genmäle: Om vi skall få eneffektiv regionalpoUtUc i det här landet, måste vi givetvis ha ett centraltbeslut om målsättningen, . Sedan detta centrala beslut fattatsskall fortsättningen överlåtas på det regionala planet för en decentraUstiskbeslutsprocess. Denna möjUghet föreUgger inte då vi inte har en verkliglänsdemokrati. Så enkelt är det. Men man måste givetvis först ha en på centralnivå fattad målangivelse. Läs våra reservationer nr 1 och 5. Det är just enmålsättning vi efterlyser, vilket även framgår av reservationen 7. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: Det är ingen som fordrar att man skall drivaföretag med miljonförluster. Men kanske man skulle ha kunnat sätta in något avde vinster som tidigare gjorts för att starta nya företag. Kanske man kunde haplanerat något längre än enbart tUl ett beslut om nedläggning. Jag konstaterarfortfarande att det här blir samhället som får träda till. Jag noterar med tacksamhet när säger att viskall ha centrala beslut som bestämmer detta. Då är den regionalpoUtik som herrStridsman vill ha centralstyrd. I dagens regionalpoUtiska debatt har ämnenasom sig bör växlat från de stora grundläggande Unjerna tiU mera lokalaförhållanden. Jag avser att ta upp några frågor i anslutning tiU denutredningsverksamhet som ligger i botten på regionalpoUtiken, som harförorsakats av den och som väl kommer att fortsätta. Såväl inrikesdepartementetsom har gjort stora ansträngningar, och vi har fått reda påvad olika utredningar har kommit fram tUl. Det har varit vetenskapligautredningar utan politisk accent, och man har därför kunnat dra egna slutsaterav materialet. Det är väl bara det att tiden börjar närma sig för att draslutsatserna, och det är kanske det många av oss hesiterar inför, inte bararegeringen utan även de poUtiska partiema. En av dessa vetenskapare som har varit med och utrett åtERU expertgruppen för regionala utredningar sade att nu har jag gjort såmycket jag kan, nu gäller det för poUtikerna att fatta beslut. alltså attanvända detta material, inte bara samla det för dess egen skull. Det har varit inventeringar i stor utsträckning, man villför framtiden dra lärdomar av vad som har förevarit. Eller för att citera tvåtänkare: i uttryckte det på det här sättet: "Hurdet blir får vi behandla ." uttrycktesaken på detta sätt: "Livet kan endast förstås baklänges men måste levasframlänges." Det första resultatet av dessa ansträngningar varLänsplanering 1967. Jag får nog som helhetsomdöme säga att det var enbjörntjänst åt många kommuner, i varje fall åt de kommuner som inte antecknadessom framgångsrika. Det var ju också fel att kalla det för en planering, för detvar en prognos, och en mycket bristfälUg sådan, byggd på opåverkadeförhållanden. Det har jag sagt tidigare från denna talarstol och från f. d.andra kammarens talarstol. Länsplanering 1967 är också kritiseradav egen expertgrupp. Man skaU inte sätta ramvärden påbefolkningen, utan det gäller att kombinera det med en rimUg sysselsättning iorten. I säUskapet Riksdagsmän och forskare, , som många avoss tUlhör, förde en grupp en diskussion, och en av forskarnabeskyUde oss riksdagsmän för att ha bestämt att det skall vara så somLänsplanering 1967 har sagt i sin prognos. Jag värjde mig mot det där ochnämnde hur det hela har gått till. Det var alltså en prognosverksamhet somigångsattes på grund av ett riksdagsbeslut när lokaUseringspolitikenbörjade. Där sades att vi skall utreda frågorna om hur man medlokaUseringshjälpmedel av olika slag skall kunna få regional balans och alltannat som det har talats om här . Det tekniska utförandet, grundsatsernaför det hela var med denna bristfäUiga målsättning en helt intern sak förvederbörande departement. En redogörelse för Länsplanering 1967 lades fram förriksdagen - jag tror det var i statsverkspropositionen som en sistaåtgärd av den dåvarande inrikesministern innan han avgick. Denrönte inte någon större uppmärksamhet. Man diskuterade regionalpoUtUc också dåoch sade bl. a. att vi skaU fortsätta med program för hur vi skall göra. Manhade redan då kommit på att det också behövdes en planering. Länsplanering 1967lades alltså till handlingarna av vederbörande utskott och av . Förden skull har inte stäUt sig bakom varenda siffra i den. Denneforskare, som säkert inte är ensam om det, har aUtså för sig att harbestämt att så skall det se ut i , med negativ befolkningsutveckling ihälften av kommunerna m. m. Den ligger tUl grund för regionplan upp emot 2 miljoner människor skall det bU enligt Länsplanering 1967, påstårdenna forskare, och därför måste man planera för det. Det är litet dystert utnyttjar materialet på det sättet och att man har fått uppfattningen attdetta är något som har slagit fast som mål för utveckUngen. har vi fått en del analyser av material. Det ärmaterial som långtidsutredningen har lagt fram. Man har gått igenom denkommunala ekonomiska långtidsplaneringen, KELP, som har pågått försöksvis iflera år i mindre skala men som kommer att bli mera heltäckande, ochverkUgen gjort en del analyser också. Enligt den utredningen är det oroandetendenser i alla slag av kommuner. Vi vet ju nu hur det står tUl medskattetrycket i kommunerna och den väntade ökningen av det. Jag vill bara tafram några exempel på vad man kommit till. Jag tycker att man bör ta upp de härfrågorna, ty de måste ligga tiU grund för de åtgärder som skall vidtas och deförändringar i medlen som vi också behöver vidta. Kostnadsstegringen i kommunerna höU jämn takt medskattekraftens tillväxt fram tUl 1968, men därefter har kostnaderna stigithastigt. Man räknar med att de skaU bli något lägre längre fram på 1970-talet.Det beror bl. a. på en viss uppbromsning i investeringsverksamheten, som mandock säger kan vara missvisande av olika orsaker. Jag kanske kommer att nämnadet . Särskilt ogynnsamt kommer det i varje fall att bli iavfolkningskommunerna. Man har sorterat kommunerna i olika grupper, efterstorlek, efter sysselsättningstyp osv. och dragit en del slutsatser av det. Manhar kommit tUl att de lägsta kostnaderna per invånare har kommuner som stårstiUa eller ökar svagt. De näst högsta kostnaderna visar de kommuner som gårstarkt framåt. De största kostnaderna har kommuner med vikandebefolkningsunderlag. Man har alltså en apparat uppbyggd för en viss befolkningoch den viker undan, och då kan kommunen inte klara de utgifter som den åtagitsig. Räntekostnaderna har blivit en faktor att räkna med undersenare år. väntar man en vissavmattning, men det är inte beroende på planering, utan det beror på att manhar svårare att låna pengar. Man har fått lov att inskränka sina investeringsansträngningar.Här visar det sig att kommunstorleken inverkar om man nu kan användamedeltal på det sättet. I kommuner med mindre än 5 000 invånare ärräntekostnaderna per invånare. För kommuner med mer än 50000 invånare är motsvarande siffra . Vid bedömningen av dessa siffrorbör man givetvis ta hänsyn tUl att de mindre kommunerna mot betalning får enviss service av de större eftersom de får utnyttja deras gymnasieskolor m. m.,så det blir en viss utjämning. Man måste naturUgtvis analysera detta siffermaterialnoggrant och inte godta det utan vidare. Kapitalbildningen, det kommunala sparandet, ökade ganskahyggUgt fram tUl 1966. visar sparandet en lägre ökning än skattekraften.För att komma upp i en kapitalbUdning som motsvarar skattekraften måste manhöja det kommunala skatteuttaget med närmare I krona eller också göramotsvarande begränsningar i kostnaderna. Vi vet emellertid att detta inte ärlätt att genomföra.