prot · FU0999 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokoUet för den19 innevarande månad. § 2 Lag om hemförsäljning m. m. Föredrogs lagutskottets betänkandenr 10 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition med förslag tUl lag omhemförsäljning jämte motioner m. m. Genom en dagtecknadproposition, nr 86, hade Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag avstatsrådsprotokollet över justitieärenden och lagrådets protokoU, föreslagitriksdagen att antaga vid propositionen fogat förslag tUl lag om hemförsäljningm. Beträffandepropositionens huvudsakUga innehåll anfördes följande: "Propositionen innehåller förslag tUl lag omhemförsäljning m. m. Lagen ger konsument möjUghet att frånträda vissa köp- eUers. k. abonnemangsavtal som har ingåtts i hans bostad eller under andra Ukartadeförhållanden genom att mom "ångerveckan" -skriftUgenmeddela säljaren att han frånträder avtalet. Den föreslagna lagen gäller vid yrkesmässig försäljning avlös egendom för enskUt bruk, under förutsättning att köparen avger eUer antaranbud vid sammanträffande med säljaren eller dennes ombud i köparens bostadeller i övrigt på annan plats än säljarens eller ombudets fastaförsäljnings-stäUe. Lagen gäUer under motsvarande fömtsättningar också i frågaom vissa avtal varigenorh en näringsidkare åtar sig att fortlöpandetillhanda-gå en konsument med tiänster. Om ett köpeavtal ingås och fullgörs påömse sidor vid sammanträffandet, är lagen inte tUlämplig. För att köparen skall fä kännedom om sin rätt attfrånträda avtalet, skall säljaren vid sarnmanträffandet lämna honomunderrättelse om hans rättigheter enUgt den nya lagen. Underrättelsen skalllämnas och kvitteras på fastställt formulär. Iakttas inte dessa bestämmelserbUr konsumenten över huvud taget inte bunden av sin beställning. Har köparen frånträtt avtalet skaU i princip varderaparten lämna tillbaka vad han har mottagit. Har säljaren inte hämtat godsetinom , tUlfaUer det köparen utan kostnad. Lagen innehåUer också en bestämmelse som slår fast, att omköparen har lämnat anbud till ombud för säljaren, han normalt skaU ha rätt attutgå från att ett antagande svar från säljaren avser det av ombudet mottagnaanbudet. Det betyder bl. a. att även om det vid sidan av en skriftUgbeställning har förekommit muntUga utfästelser från ombudets sida, säljaren bUrbunden av dessa, om han inte i sitt svar uttryckligen anger att detta inteomfattar utfästelserna eller det uppenbart framgår av omständigheterna attsvaret inte överensstämmer med köparens anbud. Den rätt ombudet sålunda har attmottaga även muntliga anbud från Nr 99 köparen kan inte begränsas avsäljaren genom klausul i ordersedel eUer på annat sätt." I Medanledning av propositionen hade väckts motionerna Lagomhemför- 1- 1971:1435 av , varihemställts att skulle besluta att 5 § första stycket lagen omhemförsäljning skulle utformas i analogi med lagenden om rätt för hantverkare att sälja gods som ej 1971:1436 avhen i m. fl., vari hemstäUts att beslutade att enlagstadgad s. k. ångervecka infördes även vid hemförsäljning medkontantbetahung om priset uppgick till , att tiden inom vilkenen säljare måste återta sitt gods förlängdes från tre tUl samt attdärvid beaktades vad som i motionen anförts för det faU då köparen inte bereddesäljaren tillgång tUl godset, att kostnaderna för skriftUgt bestäUda ochkontant betalade UistaUationer skulle bestridas av köparen även om köpetåtergick, att kontrakt och övriga vUlkor som upprättades vid hemförsäljningmåste vara avfattade på svenska eller försedda med fullständig översättning,samt att utskottet utarbetade erforderliga lagtexter. Vidare hemställdes attriksdagen beslutade att i skrivelse tUl Kungl. uttala vad som i motionenanförts beträffande hemförsäljning på främmande språk och att i skrivelse tUlKungl. Maj:t begära specieU utredning om telefonförsäljning enUgt vad som imotionen anförts, 1971:1437 av fmNordlander m. fl., vari hemstäUts att skulle besluta att 1 § förstastycket lagen om hemförsäljning m. m. -med avvikelse från Kungl. Maj:ts förslag skulle erhålla av motionärerna angiven lydelse, innebärande bl. a. attförsäljningsställe på mässa, utställning o. d., vUket upprättades underbegränsad tid, i lagen om hemförsäljning inte skuUe anses som fastförsäljningsstäUe samt att 1 § tredje stycket i nämnda lag skuUe utgå,innebärande att lagstiftningen inte skulle göra undantag för kontantköp, 1971 ;1438 avherr m. fl. A. att med avslagpå motionen 1971:1437, såvitt avsåg frågan om vad som var att anse som fast försäljningsställe, skulle antaga 1 § första stycket i det vid propositionen 1971:86 fogade förslaget tUl lag om hemförsäljning m. m., B. att med avslagpå motionerna 1971:1436 och 1971:1437, båda såvitt avsåg frågan om kontantköp skulle omfattas av lagstiftningen, skulle antaga 1 § tredje stycket i lagförslaget, C. att med avslagpå motionen 1971:1435 samt motionerna 1971:1436 och 1971:1438, båda såvitt avsåg frågan om längden på den tidsfrist, mom vUken säljaren skuUe avhämta avbestäUt gods, skuUe antaga 5 § första stycket i lagförslaget, D. att skuUeantaga förslaget tUl lag om hemförsäljning m. m. i de delar som inte omfattades av hemställan under AC, E. att skuUe avslå följande motioner, nämUgen 4 1.1971:1436, 2, 1971:1437,samt i vad de inte kunde anses besvarade genom vad utskottethemställt. Reservationer hade avgivits i vid A iutskottets hemställan Lag om hemför- I. beträffande frågan om vad som var att hänföra tiU fastförsäljnings- säljningm. m. ställe av (vpk), som ansett att utskottet bort under A att med förklaring att visst tUlägg bordegöras i 1 § första stycket i det vid propositionen 1971:86 fogade förslagettill lag om hemförsäljning m. m. med bifaU tUl motionen 1971 ;1437, såvittavsåg frågan om vad som var att hänföra tUl fast försäljningsställe, för sindel skuUe antaga 1 § första stycket i den lydelse som föreslagits avreservanten, vid B i utskottets hemställan beträffande frågan om kontantköp skuUe omfattas avlagstift ningen av herrar () och (vpk), vilka ansett att utskottet bort under B hemstäUa, att med förklaring att viss ändring bordegöras 1 1 § tredje stycket i lagförslaget - i anledning av motionerna 1971:1436och 1971:1437, båda såvitt avsåg frågan om kontantköp skuUe omfattas avlagstiftningen, för sin del skuUe antaga I § tredje stycket i den lydelse somföreslagits av reservanterna, innebärande att lagen skulle gälla också vidkontant betalning om köpeskUhngen översteg , vid C i utskottets hemställan beträffande förslaget att vara som inte avhämtatsinom utan vederlag skuUe tUlfaUa säljaren av herrar i (fp), () och (), vUka ansett att utskottet bort under C hemställa, dels att med avslag på motionen 1971:1435,såvitt avsåg yrkandet om ändring i 5 § första stycket, samt motionerna1971:1436 och 1971:1438, båda såvitt avsåg frågan om längden på den tidsfrist,inom vilken säljaren skuUe avhämta avbeställt gods, skulle antaga 5 § förstastycket i lagförslaget, dels att i anledning av motionen 1971:1435 iskrivelse tiU Kungl. Maj:t gav till känna vad reservanterna anfört rörandeförslaget att avbeställd vara, som ej avhämtats , utan vederlagskulle tUlfaUa köparen. Det är bra att detta lagförslag omhemförsäljning och ångervecka har kommit på bord. Man kanske t. o.m. kan säga att det är högt att det bUr en ordentlig reglering avdetta verksamhetsområde där det har förekomrrut en hel del som är otillbörUgtoch som därför är mindre acceptabelt i ett rättssamhälle som viU slå vakt omden svagares skydd i rättsaffärer. Det harockså övervägts i förarbetena tUl propositionen att man helt Lag om hemförsäljning m. m. och hålletskulle förbjuda hemförsäljning, såsom fallet är exempelvis i . Men dethar man ändå inte gjort, bl. a. med åberopande av tryckfrihetsförordningensbestämmelser som anses inte tiUåta att man skulle förbjuda saluförandet avtryckt skrift. är alltså regeringen i hög grad på alerten när det gäUertryckfrihetsfrågor, men det är som vi aUa vet icke aUtid faUet - dess väne. I detta ärende har det väckts en del motioner, bl. a. enav hen i m. fl. Den innehåller många förnuftiga synpunkter somherr MöUer själv bäst kanske skuUe kunna redogöra för, men för tids vinnandehar vi kommit överens om att jag skulle ta upp några av de punkter som motionenomfattar, eftersom jag i aUa faU skuUe tala för en av reservationerna. a. telefonförsäljning. Det är inte nu avsikten atttelefonförsäljning skaU omfattas av denna lag. I och för sig vore detberättigat, eftersom det vid telefonförsäljning förekommer mycket skoj av justden art som denna lag vlU komma åt. Men såsom denna lag är uppbyggd ochkonstruerad går det av rent formella skäl inte att föra in telefonförsäljning.Men det sägs i utskottsbetänkandet att man skaU ha uppmärksamheten riktad pådetta spörsmål och kanske kunna komplettera lagen senare med ytterUgarebestämmelser. En av punkterna i motionen gäller det numera florerandeskicket eUer jag skuUe vilja säga oskicket - att idka hemförsäljning påfrämmande tungomål. Jag känner tUl att ett amerikanskt bolag vid sådanförsäljning av ett bokverk anUtar svenska ungdomar, men de får bara användaengelska språket när de är ute och försöker sälja bokverket. säger man iutskottsbetänkandet att detta skaU man kunna komma åt med hjälp av lagen omotillbörlig marknadsföring. Vi får hoppas att man på det sättet kan sätta stoppför detta oskick. Under utskottsarbetet har man kommit på ett par formeUaförbättringar av lagförslaget. I det formulär som säljaren skall överlämna tiUköparen för att det över huvud taget skaU bU ett gUtigt avtal numera skallvissa av de gällande reglerna vara avtryckta. Utskottet framhåller här viktenav att köparen får klart för sig att han mister rätten att ångra sig om haninte tiUhandahåller godset för säljaren. Det är en mycket viktig bestämmelseoch den bör också finnas avtryckt I formuläret. I övrigt skaU jag inte, hentalman, gå in på konstruktionen av detta lagförslag, för det förutsätter jagatt varje ledamot kan klara av själv och även har gjort. Den andra punkten som utskottet anser vara viktig är attköparen i det formulär som han får och som han sedan skaU översända tlUsäljaren om han ångrar sig tiUkännager vid vilken tid och vUkaveckodagar han lättast är anträffbar så att säljaren kan avhämta godset. Det ären rent formell men ganska självklar uppgift som borde stå i formuläret. På en punkt som också Uigår i motionen har jag och herrIsraelsson reserverat oss. Det är häpnadsväckande att det bara är vi två. Detär faktiskt minst sagt häpnadsväckande att utskottet har stannat vid en annanståndpunkt än vi har gjort. Det gäUer kontantköpen, som lagen inte avses kommaatt omfatta. Lagen gäUer aUtså inte i faU där man betalar hela köpeskUhngen vidsammanträffandet med säljaren eUer med säljarens ombud. Jag skaUta ett konkret exempel för att visa hur orimUg majoritetens Låt oss säga att det kommer en försäljare av "äkta" mattor vilketförekommer ganska flitigt ute på landsbygden. Låt oss förutsätta att det gällerett äldre par, som också ganska ofta är förhållandet. De köper en matta ochbetalar kanske hälften eller två tredjedelar av köpeskUUngen. Så småningommärker de kanske när någon annan familjemedlem, som har stöne möjUgheter attjämföra priser, kommer hem att det var en väldigt dåUg affär. De har då rättatt ångra sig. Men skuUe försäljaren ha varit htet mera framgångsrik, så atthan fått detta äldre par att betala hela köpeskUUngen, mister de sin rätt attångra sig. Det är helt orimUgt, och jag vill stäUa två frågor tUl densom här skall föra utskottets talan. Den grundläggande förutsättningen fördetta lagförslag är ju att man anser att den som köper hemma vid dörren mereller mindre är föremål för överrumpUng. Han befinner sig i ett psykologisktunderläge och har som sagt ingen möjlighet att kontrollera kvaliteter och jämförapriser. Min första fråga tiU utskottets talesman är; Är inte de psykologiskaförutsättningarna helt Uka, oavsett vUken del av köpeskUhngen som betalas?FöreUgger mte de förutsättningar som föranlett lagens tillkomst i precis Ukastor utsträckning i båda dessa faU? Den andra frågan är - och den vill jag gärna också ha svarpå: Vem har största anledningen att ångra sig den som har gjort en dåUg affäroch betalat hela köpeskUUngen eller den som gjort en dåUg affär och betalat enmindre del av köpeskUUngen? Svaren på frågoma är som jag ser det helt självklara, ochde måste innebära att det egentUgen finns större anledning att skydda den sombetalat hela köpeskUUngen, i synnerhet som det säkerligen ofta - det säger manockså i förarbetena tUl propositionen kommer att gälla pensionärer och andramänniskor som mte gärna viU sätta sig i skuld och som kanske har en litensparad slant i byrålådan. Majoriteten viU aUtså ta bort skyddet för dem somegentligen aUra mest skulle behöva det. Det är också anmärkningsvärt att samtliga tungaremissinstanser varit inne på att lagen skuUe omfatta också kontantköp. Så ärfallet med LO, TCO, , och konsumentutredningen,aUtså instanser som bl. a. sysslar med just sädana här frågor. De är heltinstäUda på att lagen också skuUe omfatta kontantköp. Jag finner det som sagthäpnadsväckande att man har kunnat stanna vid en annan ståndpunkt. Jag skaU, herr talman, nöja mig med det sagda. Jag yrkarblfaU tlU reservationen II och I övrigt tiU utskottets förslag. Lag om hem fö r-säljningm. I detta anförande instämde henarMöUer 1 , , och (samtUga fp). Hen (vpk): Syftet med denna lags tlUkomst är att gekonsumenterna ett bättre skydd i en situation då de kan tänkas befinna sig i,som det heter, ett psykologiskt underläge i förhållande tlU säljaren.Departementschefen har i sin specialmotivering i propositionen 1971:86 uttalatsig om sin tolkning av vad som i denna lags mening skaU förstås med fast Lag om hemförsäljning m. m. försäljningsställe,där lagen icke äger tUlämpning. Han anser att med fast försäljningsstäUe skall i förstahand avses säljarens butik men också andra Uknande platser, t, ex, säljarenskontor. Ett försäljningsstäUe som säljaren utnyttjar i fastautstäUningslokaler, antingen , kanske en månad eUer mera,eller vid en regelbundet återkommande utstäUning man nämner t. ex.St i måste också räknas såsom fast försäljningsställe.Försäljning som sker från mera tillfälUga stånd, kiosker o. d, i anslutning tiUutstäUning, mässa, offentlig tUlstäUning, basar, utflykt, biografföreställningosv. omfattas däremot av lagstiftningen. Motionärerna i motionen 1437 anser emeUertid att dekonsumenter som besöker försäljningsstäUen på mässa, utställning o. d., vilkaupprättats för begränsad tid och där det sker demonstration av varor, oftabefinner sig i en sådan situation att de kan tänkas vara i ett psykologisktunderläge i förhållande tUl talföra och påträngande försäljare. Om denföreslagna lagstiftningen skall ge konsumenterna det totala skydd som åsyftas,bör därför icke sådana försäljningsställen anses såsom fasta utan somtillfälUga försäljningsstäUen i lagens mening och lagen sålunda kunna bUtUlämpUg. Jag kräver därför i reservationen I ett sådant tiUägg tiU lagtexten i1 § att försäljning på mässa, utstäUning o. d. kommer att ligga under lagenstUlämpning och köparna där följaktUgen kommer i åtnjutande av det skydd somdenna lag är avsedd att ge. Motionärerna vUl emellertid också utvidga lagenstUlämpningsområde även i ett annat hänseende. Det gäller ett område som henSjöholm var inne på, nämUgen kontantköp. I den lagtext som föreslås avdepartementschefen undantas kontantköp från lagens tiUämpning. Motionärernaanser att köparen även då det gäller kontantköp i hemmen befinner sig i ettpsykologiskt underläge i förhållande tlU säljaren och att han saknar möjlighetatt jämföra pris, kvalitet m. m. i fråga om konkurrerande produkter på det sättsom man kan göra vid besök i varuhus eUer i flera med varandra konkurrerandebutiker. Det är ju sådana förhåUanden som föranlett den föreslagnalagstiftningen. Vi anser att de som vid hemförsäljning betalat kontant bör gessamma möjlighet att övertänka sitt beslut och frånträda sitt köp som de somingått ett kreditavtal. Vid remissbehandlingen har ,, , konsumentutredningensamt och samhäUe varit kritiska tiU att lagen endastskulle omfatta kreditköp. Motionärerna anser också, i Ukhet med LO, att vi börarbeta för en utveckhng mot generellt öppna köp, oberoende av om betalningerlagts kontant eller ej. Vid utskottsbehandUngen har jag släppt något på dennainställning och gått samman med hen i en gemensam reservation, som i frågaom kontantköp undantar köp som understiger . Detta överensstämmer isin tur med vad konsumentutredningen anfört vid propositionensremissbehandling. Med stöd av det jag här anfört viU jag yrkadels bifall tiU reservationen I vid A i utskottets hemställan. Innebärande attförsäljningsställe på mässa, utstäUning o. d. ej skall vara att anse som fastförsäljningsstäUe i denna lags mening och att lagen följaktUgen blir tiUämpligpå köp där, dels i Ukhet med bifaU till reservationen II vid B Iutskottets hemställan, dvs. att kontantköp överstigande vidhemförsäljning skaU omfattas av lagen. Det har framgått redan av de båda förstaanförandena att huvudsyftet med denna lag är att ge en köpare som vid sin dörtundertecknar ett avtal om köp av en viss vara en möjlighet att under vissaomständigheter häva det avtalet. Själva rätten att på sådana grunder häva avtalet blirkanske inte så förfärUgt konstig från allmän rättssynpunkt, nämligen om manpresume-rar att den i hemmet överrumplade köparen aUtid befinner sig i ettsådant underläge i förhållande tUl hårdföra försäljare, att man nästan kan talaom att säljaren begagnar sig av köparens trångmål eUer oförstånd ellerlättsinne eller någonting annat sådant som finns omtalat i avtalslagen. Det går kanske att anknyta, även om det är med tvekan, tiUen allmän svensk rättsuppfattning på denna punkt. Det går på skruvar, kan mansäga. Då kan man också kanske tolerera att hävandet av köpet är så att sägagratis från köparens sida. Han skaU inte behöva vidkännas några kostnader fördet. Vad som emeUertid har förefaUit mer betänkUgt och mindre iöverenstämmelse med våra rättstraditioner är andra följder av hävandet avavtalet. När köparen har inom ångerveckans ram hävt avtalet, skaU han håUagodset tUlgängligt för avhämtning, och hämtar säljaren inte godset inom tremånader bUr köparen utan vidare ägare tUl det. Han har t, o. m. kvar sin rättatt få tiUbaka den eventueUa handpenning som han kan ha betalat. Äganderättens övergång på så pass lösa boUner förefaUerinte oss -några stycken - som har reserverat oss i utskottet tolerabel, och jagförmodar att den kan komma att ge utrymme åt många tvister om förfallotider, omgodsets nyttjande det har stått hos köparen etc, etc. I det läget förefaller det rimligare om köparensrätt begränsades tUl att låta försälja godset och ur den köpeskiUing som kankomma fram ta ut sina kostnader, dvs. vad han har betalt I förskott, vad hanrimligen kan begära i hyra för att godset har stått hos honom, de kostnader hankan ha haft för transport till en auktionskammare i händelse av försäljning påauktion etc. och att resten av köpeskUUngen tillfaUer säljaren. Detöverenstämmer med annan lagstiftning som vi har på detta område. Det är klart att man kan säga att man med ett sådanttUlägg tiU lagstiftningen gör det Utet besvärligare för köparen. Men man fårväl ändå i detta ärende komma ihåg att här föreUgger i botten ett skriftUgtavtal; man ger lagstiftningsvägen köparen en möjlighet att häva detta avtalutan att han skall behöva bevisa att han har blivit lurad eller eljest Ulabehandlad. Han kommer till ett verkUgt billigt pris ifrån ett köp som hankanske tycker varit dumt och som kanske också varit det. Det förefaUer mig obUUgt om köparen däratöver skulle göra en oberättigad vinst genom att få behåUa godset utan vidare. Under hänvisning tiU detta, herr talman, yrkar jag bifaU tiUreservationen III vid C i utskottets hemställan, 1* protokoU 1971.Nr 99-100 Lag om hem försal jningm. Lag om hemförsäljning m. m. HenWIKLUND i (fp): Efter tre stora debattomgångar under de tresenaste dagarna - förlåt: dygnen om stora principfrågor och de ännu stönesamhäUsekonomiska problemen kan det kanske inte skada att vi ett slag ägnar ossåt åtminstone en sida av den lilla enskilda människans ibland problemfylldavärld. Förslaget tiU hemförsäljningslag som vi alltså nubehandlar skaU ses jag tror att det är viktigt att understryka det som ettled i strävandena att på nå en samlad lösning av de centralaförmögenhets-rättsUga problem som är under utredning. Såsom föredragande statsrådet anfört föreUgger ettpåtagUgt behov av skydd för konsumenterna vid s. k. hemförsäljning. Enlagstiftning härom bör därför genomföras möjligt, fortsätterstatsrådet, även om lagstiftarens insats därvid alltså bör stäUas in i sittstörre sammanhang och denna lagstiftning därmed får en viss punktuell ochtemporär karaktär över sig. I likhet med de sakkunniga som framlagt förslag iämnet anser föredragande statsrådet, att det går att avgränsa en sådanlagstiftning utan att man föregriper lösningen av de aUmännalagstiftningsfrågor som eftersträvas inom konsumentköprättens område. Enspeciallagstiftning om hemförsäljnUig kan ge erfarenheter som kan tUlvaratas,om det fortsatta lagstiftningsarbetet på detta område skuUe leda tUl en meraheltäckande konsumentköplag. Många kommentarer i ohka former tUl lagförslagetgår ut på att en rad spörsmål som sammanhänger med hemförsäljning lämnatsoreglerade och därför lätt kan bli föremål för tvist. Detta kan aUtså kanskeförklaras med att det nu rör sig om ett slags punktlagstiftning att användasmera på försök. Det bör vidare erinras om att bakgrunden till det nuframlagda förslaget om en hemförsäljningslag ju aren ganska långvarigopinionsbildning på konsumentskyddsområdet, inte minst från det partis sidajag företräder, och att sedan konsumtionskreditutredningen avgivit ettbetänkande, som ansågs kräva ytterUgare utredning i enrekommendation 1967 hos de nordiska ländernas regeringar påyrkade enskyddsregel om hemförsäljning. Det tillsattes då utredningskommittéer iDanmark och , och detta resulterade i att sakkunniga också tiUkallades iSverige för att följa dessa kommittéers arbete och överväga lagstiftningsfråganäven för vårt lands vidkommande. De sakkunnigas förslag som kom 1970 skallaUtså ses som frukten av ett nordiskt lagsamarbete, där även en finländsk observatörmedverkat. Den alldeles övervägande delen av remissinstanserna haransett att de sakkunnigas förslag kan läggas tUl grund för en lagstiftning, ochdetta har därför lett tUl den proposition med förslag tUl lag om hemförsäljningsom vi nu behandlar. Denna typ av försäljning vid sidan om butiksförsäljning ärännu ganska omfattande. En undersökning av pris- och kartellnämnden visade enomsättning av för sådan kontraktsbundenhemförsäljning som ingick i undersökningen. Jag skaU, herr talman, inte i vidare mån uppehålla mig vidbakgrunden till propositionen utan be att med anledning av de olika inlägg somhär har gjorts få övergå tiU att beröra vad som anförts i lagutskottetsbetänkande och i de fyra motionerna och de av dessa motioner föranleddareservationerna. Lagförslaget omfattar bara sex paragrafer. Det var visstsju i det förslag Nr 99 som de tUlkaUade sakkunniga avgav. Reglerna i denföreslagna lagen ger, som här tidigare betonats, en konsument möjlighet attfrånträda vissa köp och s. k, abonnemangsavtal, som ingåtts i hans bostad ellerunder andra Ukartade förhåUanden, t. ex. i annan persons bostad, på en "S ow hemförarbetsplats, ett sjukhus, en utbUdningsanstalt, omhan inom - säljningm. m. den s. k. ångerveckan skriftUgenmeddelar säljaren att han frånträder köpavtalet. En biprodukt tiU lagen torde bh att du-reformen får ettytterUgare genomslag i landet. Det användes nämligen i textförslaget tiU detviktiga dokumentet - riktat tiU köparen med erinran om hans rättigheter enligtlagen - genomgående andra personen singularis, dvs.