prot · FU09139 · 1971-12-31 00:00:00 — vUl att jag prompt skall avge ett svar påfrågan om -vi kan i aUmän ägo överföra de privata kreditupplysningsföretagen,men vet ju att det står i dhektiven förkreditupplysningsutredningen att den just skah överväga detta. Det ärsannerUgen inte en fråga som är så enkel att man kan besluta sig "påstubben". Hen får väl förstå att man inte kan lämna något bestämtsvar här förrän man ser skälen för och emot, när de redovisas av utredningen. Jag tycker att också målade i htet för gräUafärger. Han sade att "man" kan ta reda på människors brottshghet och"man" kan ta reda på sjukdomar och det ena efter det andra. VUken"man" kan göra det, hen ? Hen vet väl att ömtåhgapersonuppgifter är omgärdade av sekretessbestämmelser så att vem somhelst ingalunda kan få tag på dem. När det gäUer de farhågor som här målas uppför framtiden får vi väl hoppas att dessa utredningar skaU kunna finnalösningar, så att vi kan få ett sådant skydd för integriteten som vi önskar. Jag måste säga på samma sätt tUl ; Det går inteför mig att stå här och göra några förhandsuttalanden innan vi har haft tUlfäUeatt se utredningarnas förslag och göra en bedörrmlng av dem. Jag vUl inomparentes nämna att det dock är ganska länge sedan -vi tillsatte dessautredningar. påtalade det stora intresset från , och det ärväl bra, men regeringen har verkligen Inte varit ointresserad för dessa frågor. Jag kan aUtså inte här ge några dhekta svar på frågan omvad vi skall göra fönän dessa utredningar är färdiga. Man kan tycka att de hartagit god tid på sig, men så mycket har jag förstått av kontakterna medutredama att det är mycket komphcerat att göra sådana awägningar att vi å enasidan kan få den nytta, som man onekligen kan fä av datasystemet, men å andrasidan ändå så långt som möjligt kan bevara både offenthghetsprincipen ochskyddet för den personUga Integriteten. HenHAGBERG (vpk): Frågan är ju vUken inriktning man skah ha påteknikens användning. Det jag har frågat om är om regeringen har tänktförskjuta denna, om den skaU vara tiU nytta för arbetama, eUer om det skallvara som hittUls så att regeringen får komma 1 efterhand med lagstiftningar. Men frågan är också; VUken användiung skaU man få ha avdatorer här? Ta t. ex. de företag som gör statistik över arbetaressjukfrånvaro! Det är väl inte obekant för statsrådet det har chkulerat ipressen att man kopplar ihop sociala bidrag, som människor tar emot, medderas frånvaro. Jag har själv frågat den som har presenterat den här saken, ochhan säger att tack vare datatekniken kan man göra dessa påståenden som inteaUs är analyserade utan bara gjorda på statistik. Det anser jag är en felaktiganvändning av datatekniken; den är väl ett tecken på den maktstrukturvi har i samhället. En annan sak som regeringen också kunde ha en merung om ären utveckhng av datatekniken för att se över hur företagen sköter sig, för attse över den maktstraktur som är över människorna, för att se över hur företagenfungerar t. ex, i miljösammanhang. Jag är ganska besviken över att regeringeninte vill ta de initiativen. Ang. brotts- och skadeutvecklingen Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. brotts- och skadeutvecklingen Hen justitieministern erhöUordet för att besvara fru andre vice talmannen () den 16november framstäUda interpellation, nr 209, och anförde; Fru andre vice talmannen harfrågat mig vilka slutsatser jag drar av de uppgifter som harframkommit om brotts- och skadeutveckhngen och vilka åtgärder jag avser attvidta för att hejda brottshgheten och skapa trygghet för den enskilde. Som framhåUs i InterpeUationen har enhgt förehggandestatistik antalet brott som har kommit tUl pohsens kännedom ökatväsentligt 1 förhållande tUl . Jag villemellertid framhåUa att ökningen har varit mindre markant under tredjekvartalet än . Brottsutvecklingen och andra orsaker har gjort detnödvändigt att förstärka pohsens resurser . Jag har vidflera tUlfällen tidigare här 1 kammaren redogjort för omfattningen av dessapersonella och materieUa förstärkningar och skah inte nu upprepa detta. Frågan om poUsens resurser övervägs i det pågåendebudgetarbetet, och förslag härom kommer att föreläggas i 1972 årsstatsverksproposition. Jag har ocksä framhålUt tidigareatt det är minst Uka viktigt att åtgärder vidtas även inom andrasamhäUsområden. Som ett led i dessa strävanden har i dagama tUlsatts enkriminalvårdsberedning som skall se över kriminalvårdens mål och medel. Fru andrevice talmannen (): Jag tackar justitieministem för svaret på mininterpellation. Svaret är ju mycket summariskt. Det sägs attbrottsutvecklingen framtvingat förstärkningar av pohsens resurser och attredogörelser för detta vid upprepade tUlfäUen har lämnats i kammaren. Jag haren viss förståelse för att justitieminlstem inte än en gång -vill göra en bredsiffermässig summering av läget. Men jag hoppas att justitieministern också harförståelse för att detta ämne gång på gång kommer upp i kammaren, eftersomutveckUngen visat en mycket dyster bUd. Jag vlUgärna med anknytning särskUt tUl den optimistiska beskriv- Ang. brotts- och skadeu tvecklingen ningen avläget för säga att om det bUr bestående så är det julyckhgt. Men i rikspohsstyrelsens petitaskrlvnlng står bl. a. att sedanfjolåret har läget ytterhgare försämrats. Över huvud taget andas den skrivelsenmycket stor pessimism. Men den har ju gjorts , så jag medger att detkan ha förekommit vissa förändringar. Läget i denna stund är dock fortfarandedjupt oroande. Om vi här kan vara överens om det som en utgångspunkt fördebatten, skaU också jag söka bespara kammaren en mera omfattandesifferexercis. Jag vUl naturUgtvis helt Instämma i justitieministernsuttalande att brottsbekämpning inte bara är en fråga om polisens resurser. Detgäller också att vidta åtgärder inom andra samhällsområden. Men att tro attexempelvis den nyhgen tUlsatta kriminalvårdsberedningen skall ha någotavgörande Inflytande på de närmaste årens utveckling är naturligtvis aUdelesför optimistiskt. Över huvud taget skah väl inte den beredningen syssla medförebyggande åtgärder. Alldeles oavsett hur mycket man vill och kan satsa på s,k, andra åtgärder finns det väl ingenting som på kort sikt kan bryta en oroandetrend som just en förstärkning av polisresurserna. Förstärkningen av trafikövervakningenunder visade vad det betydde för minskade trafikförseelsermed en kraftig satsning. Den riksomfattande narkotikaaktionen 1969 blev ettlysande exempel på vad som kan åstadkommas genom en kraftsamUng, PoUsensnarkotikaaktion då fick också en effekt på hela brottshgheten. Inbrotten gickned och kassaskåpskupperna . vet vi att checkbedrägeriema av naturhga skäl harminskat som inbrotten starkt har ökat och att detta hänger samman medatt narkotikaberoende personer måste skaffa sig pengar. Med hänsyn tUl attbrottshgheten ökat har det enhgt rikspohsstyrelsen inte varit möjhgt att avdelahka stora resurser för narkotikabekämpningen som tidigare, och det i sin turpåverkar ju brottshgheten, och så är vi inne i en ond cirkel. Även omjustitieministern vid flera tillfäUen i redogjort för läget, så harknappast den aUmänna opinionen bUvlt lugnad. Och ingen kan ju säga att det baraär några uppskänade gamlingar eller ehest särskilt rädda personer som har bhvitskrämda av den nya samhällsbilden. Nej, det är enskilda av alla kategorier ochdet är myndigheter och korporationer med stort kunnande på området som slårlarm. Jag har i min mterpeUation åberopat en skrivelse frånSvenska försäkringsbolags riksförbund. Förbundet har pekat på sambandet mellanbrottsutveckhng och skadeutveckhng och försäkringstagarnas . För att nåen lösning av en akut situation kräver man just förstärkning av pohsresurserna.Sedan jag framstäUde min interpeUation har Folksam-chefen också tagit uppfrågan, och han säger enligt att inbrottsvågen i storstädernakan avläsas I chockhöjda på hemförsäkringar, PrerrUen för enhemförsäkring i har måst höjas från 48 tUl . Hanpekar också på att framför allt de lågavlönade inte kan få försäkringsskydd pågrund av för höga . Av julnumret av tidskriften framgår detatt från många pensionärer har fåttframstäUningar om attvidta åtgärder som garanterar pensionäremas och andras trygghet. Och jag skallcitera ett par stycken från den skrivelse som pensionärernas riksorganisationhar ingivit tUl regeringen: "VI är också medvetna om den fruktan, som äldremänniskor lever i, när de vatie natt kan vänta inbrott, överfaU och misshandeli sin bostad och knappast heher vågar gå ut i samhäUet med risk förvåldshandhngar mot dem och att deras små tUlgångar skah stjälas ifrån dem. Vivänder oss därför till regeringen och rikspohsstyrelsen och kräver att åtgärdervidtages, som ger människor trygghet mot våld och överfaU, För att nå den trygghet som erfordras måste bl. a.pohsväsendet utbyggas och pohser placeras i bostadsområden och ohkakommundelar. Dess uppgift att skydda individen och förebygga brott måstemarkeras kraftigare än vad som sker." Och man slutar med en direkthemstäUan tih regeringen och rikspohsstyrelsen om åtgärder på rättssäkerhetensområde, så att "samhäUets innevånare, äldre såväl som övriga, kan kännasig trygga i samhället både i sin egen bostad och vid vistelse på gator ochoffenthga platser". Ordförande i är ju förresocialdemokratiske riksdagsmannen , och jag kan bara beklaga atthan inte fortfarande tUlhör . Man skuUe väl då ha kunnat räkna med ettsäkert stöd, efter hans erfarenheter i den här organisationen, för enkraftigare satsning på just pohsresursema. har i ett fahgjort ett uttalande, som har sitt intresse när det gäher dessa frågor. JagtUlåter mig att citera två stycken ur det uttalandet; "Otvivelaktigt finns fog för påståendet att ordningeni och för övrigt även i andra delar av staden ärotUlfredsstäUande, Ofredande, våldshandUngar, skadegörelse och annanbrottshghet förekommer på offenthga platser i en omfattning som oroar. Den sombetecknar den aUmänna säkerheten tiU Uv och lem och till egendom som bristfälUgsaknar inte skäl härför. Det är ovedersäghgt att många människor särskUtkvinnor och äldre personer känner otrygghet på gator och torg och 1tunnelbanan. De är inte sällan helt enkelt rädda för att bh utsatta förövergrepp. Den uppfattningen börjar bh aUtmer utbredd att man frånsamhällets sida försummar att -vidtaga åtgärder för att komma till rätta medförhållandena. Mot dem som härvidlag gör gällande att polisen faUer undan förvåld vUl jag bestämt invända att det inte finns belägg för att polisen i sitthandlande skuUe föha en Unje som Innebär eftergifter för våldstendenser. ÄttpoUsen inte aUtid verkar I den omfattning och med kraft som är önskvärd förupprätthåUande av ordning och säkerhet beror säkerhgen I flertalet faU påbristande personalresurser," Jag vill också hänvisa tlU den rikspoUsstyrelsenspetltaskrlvelse som justitieministern nu behandlar i budgetarbetet.Justitieministern tycker kanske att jag kunde ha väntat och sett vad som kommerut av det arbetet. Nej, jag -vill faktiskt just under pågående budgetarbetetrycka på i förhoppning om att inte tikspoUsstyrelsens äskanden skall bUföremål för den mer eUer mindre hårdhänta hantering som de drabbats av undertidigare år. Det kan tyckas att budgetläget allmänt tvingar tlU en Ang. brotts- och skadeu tvecklingen Ang. brotts- och skadeu tvecklingen restriktivitet.Det gör det aUtid. Och självfallet är det också alltid nödvändigt medåterhåUsamhet och sparsamhet med offentUga medel. Men jag tror att man härmåste håUa två saker i minnet. För det första har ändå länsstyrelserna pratatordentUgt på polischefernas yrkanden, och rikspoUsstyrelsen har prutat pålänsstyrelsernas. En ganska hård mangling har alltså redan ägt rum. För det andra är frågan huruvida inte en förstärkning avpoUsresurserna skuUe vara en samhäUsekonomiskt sett mycket lönsaminvestering. En obruten trend betyder ju bara aUt större kostnader församhället och för den enskilde. Äv samtUga inbrottsstölder i bostad i klarades upp. Enhgt uppgift från polisen överstiger densiffran nu knappast . Om man vet att man i nio faU på tio klarar sigutan upptäckt vid ett inbrott är det väl inte så konstigt om detta bhr en storfrestelse för dem som snabbt behöver pengar och som kanske redan förut varitinne på brottets väg. Sedan vlU jag också säga några ord om attityder. Vi kanbesluta om åtgärder men inte om attityder. De är svårare att komma åt. Men dekan ändå vara betydelsefuUa. Jag tror det är viktigt att vi inte tanklöstklassar människoma i samhäUet i "dom" och "vi", vi som stårpå den rätta sidan om lagen och "dom" på den andra. Hur ofta möterman inte tveksamhet emot människor som varit straffade! Det kan vara i ettarbete, i en bostad, på en resa, i ett umgänge eUer i ett famlheband. På detsättet bhr ju "dom" alltid "dom" på andra sidan lagen.Tänker vi inte radikalt om ända ned i botten bhr en återanpassning aldrigmöjhg. Den här klyvningen av människor bhr ju ännu galnare, när t. ex, grovatrafiksyndare och stora skattesmitare är socialt ganska accepterade, medanbrott som i mycket mindre utsträckning rör hv och egendom blir hårt socialtfördömda. Här behövs verkUgen hos oss alla ett omtänkande tUl större mänskUgjämUkhet. är jag rädd för att mera onyanserade uttalandenom ekonomisk jämlikhet hos vissa människor skapat en minskad respekt för andrasägande utan att det varit avsikten hos någon av oss alla som har talat omdetta. Jag tror att det vore nyttigt att på det sättet hyfsa debatten genom attklarare säga Ifrån att åtgärder för en ekonomisk utjämning inte utesluter attandra människors rätt tUl förfogande över sin egendom måste respekteras. Förändringar av de här attityderna kan ha sin betydelse iett perspektiv som givetvis är ännu långsiktigare än för de sociala åtgärdersom justitieministern berörde 1 svaret. Likväl bör de enhgt min mening någongång nämnas. För dagen viU jag uttrycka förhoppningen att detbudgetarbete som justitieminlstem nu är sysselsatt med leder tUl en verkhgkraftsamling, så att rikspoUsstyrelsen äntUgen får de resurser som den ansersig behöva. Då tänker jag inte bara på den brandkårsutryckning som polisenhuvudsakhgen har fått ägna sig åt utan just på att det bhr resurser över förpatruUering o. d. Blh det inte möjligt att syssla med den förebyggandeverksamheten kan inte trenden brytas. Det har också tydhgtvarit inne på. Sedan ärdet inte ur vägen att påpeka att om pohsema skaU handla med detpsykologiska handlag som aUmänheten kräver av dem, kan de inte få jobba hårt påövertid och vara pressade tUl det yttersta. Det är också en fråga om hänsyn tUlen personalkategori med en väldigt utsatt och känslig position. TiU sist, herr talman, tror jag att en radikalkraftsatsning, även om den kostar pengar, betyder dels en ökadrättstrygghet men dels också att både hen Sträng och samhäUet får pengarnatUlbaka med vinst. Ang. brotts- och skadeu tvecklingen HenWIJKMAN (m): Det är en väldigt väsenthg frågestäUning somfru andre vice talmannen har tagit upp i sin interpeUation. Utan att gä in pånågon sifferexercis aUtså utan att fördjupa sig i siffror, vilket inte hellerjag vih göra kan man ju genom att bara titta på den aUmänna utveckUngen närdet gäUer brottsUgheten, den allmänna utvecklingen inom kriminalvården, kommafram tUl att läget är oroväckande. Jag tycker kanske att. det svar som justitieministern härgav var htet för summariskt, och det verkar som om man inom departementet taren smula lätt på de här frågoma. Man hade väl väntat sig trots att jag ärmedveten om att vi kommer att få ett fullständigt förslag inför nästaår ett mera skah -vi säga långsiktigt svar på hur man ifrån samhällets sidaskaU tackla de här problemen, därför att vi är ju medvetna om att hur man änarbetar under det närmaste budgetåret är det här fråga om att på lång siktbryta en brottskurva som ständigt har stigit . Då ärdet aUtså fråga om ett långsiktigt kalla det gärna kraftsamlande program. Vi hade en arbetsgrupp för kriminahtetsprognoser, somförutsade att brottsUgheten mellan skulle stiga med ungefär 22procent. Av den preliminära statistik som finnstillgänglig vet vi att enbart har brottshghetenjämförd med ökat med . Vi vet även atttlllgieppsbrotten som betonade också mycket beroende pånarkotikautveckUngen har ökat ännu kraftigare. har berört JO:s rapport och situationen itunnelbanorna. Man kanske kan tUlägga den undersökning, somgjordes för ett knappt halvår sedan och som utvisar hur allvarhg situationen ärför det stora flertalet näringsidkare i de ohka cityområdena här iStorstockholm och där det visar sig att åtskilhga butiker under vissa timmar avdagen är blockerade på grund av att människor inte vågar sig in i dem.Narkotikalangning och annat förekommer utanför, och det är omöjligt för poUsenatt med nuvarande resurser stå tUl tjänst med en tUlfredsstäUande övervakning. Det är alltså inte bara fråga om stölder och ävenunder , utan framför allt om att kUmatet rant omkring i cityområdena ärså OtUlfredsställande att människor inte ens vågar sig dit för att handla. berörde frågan om uppklaringsprocenten,och det är kanske den centrala punkten i hela frågestäUningen. Vi talar mycketom allmänprevention, om att strafflagstiftningen skall verka brottsavhåUan-de.Men så länge vi har en uppklaringsprocent som sjunker och som ärnere på i genomsnitt - den var 1968 och lär enhgtrikspohsstyrelsen ha sjimkit ytterhgare och när vi vet som , att tillgreppsbrotten i , lägenhetsinbrott och annat,har så låg uppklaringsprocent som 10, då är den rådande situationen sådan kan säga att brott lönar sig, och inte tvärtom. För det stora flertalet avdem som står i begrepp att efter kallt övervägande begå ett brott har dennuvarande låga uppklaringsprocenten en mycket stor relevans; däremot tror jagatt straffets hårdhetsgrad för just det brottet har mindre betydelse. Nusäger justitieministem att pohsens resurser inte är det väsenthga. Nej, det ärnog aUdeles riktigt. Även kriminalvården spelar stor roll. Därvidlag är detglädjande att vi nu fått en beredning, även om jag inte tror att denna kan lösade långsiktiga frågorna. Men det är i alla fall en beredning, som skaU se övereffekti-viteten med olika behandhngsformer och avge förslag tiU en kanske någotannorlunda fördelning av resurserna inom detta område. Vivet också att det behövs en effektivisering av narkomanvården för att få enändring tUl stånd. Vi vet att det behövs sociala insatser och -vi vet att detbehövs attitydförändringar i samhället. Men vi vore väl bra naiva, om vi inteinsåg att det framför aUt gäller en satsning på polisen för att därigenom påkort sikt bryta den snabba uppgången. Uppklaringsprocenten är låg. Denbrottsförebyggande insatsen är mer eller mindre borta från verksamhetsområdet,åtminstone i storstäderna, inte minst i , och övervakningen är klartotUlfredsstäUande. Rapporterna från aUmänheten tyder på att det inte bara ärgamla människor utan betydande grupper som känner otrygghet på aUmänna platser. Nusäger statsrådet att poUsen har förstärkts. Jag vill inte gå in i någonsifferexercis men det räcker med att konstatera två saker. VI har haft enarbetstidsförkortrung, som slår fuUt ut , som totalt sett innebäratt poUsen så att säga bhr av med 681 tjänster. , dvs.arbetstidsförkortningsperioden, har man fått 688 tjänster. Det blir aUtså plus7 tjänster. Detta sker som brottshgheten ökat mycket kraftigt och vihar fått ett nytt inslag i brottsUgheten, nämhgen narkotika som kommit desenaste fyra fem åren. har övertidsuttaget minskat, vilket för pohsensom personaUcår naturhgtvis är tUlfredsstäUande, eftersom många poUsmän, inteminst i storstadsområdena, tidigare drabbats av mycket hårda tjänstgöringarmed mycket övertid. Dessa har man begränsat. En sammanläggning av dessa sakertror jag faktiskt -visar att de totala personahesurserna för pohsen under desenaste åren har minskat trots att man har fått ett antal nya tjänster. Det ärnaturhgtvis inte tiUfredsstäUande. Man har inte vidtagit de kraftfuUa åtgärderför att förbättra övervakningen och öka uppklaringsprocenten som borde krävas iett läge då brottshgheten ökar. Jagär fuUt medveten om att justitieministern inte här kan tala om hur storpersonalförstärkningen bhr . Men -vilka allmänna slutsatser drarjustitieministem av denna mycket starkt stigande brottskurva? Om nu inte poUsenfår de resurser man har begärt, -vUka andra åtgärder skall då brytadenna utveckUng? FruNettelbrandt berörde de ekonomiska problemen i ett större sammanhang och nämnde bl. a. försäkringsbolagens kostnader och därmed hemförsäkringensständigt stigande . Vad skuUe en minskning av brottsligheten medexempelvis irmebära ekonomiskt för samhället? Harman försökt sig på en sådan analys? Det är klart att det är svårt att görasådana beräkningar. Man får först ta in statens kostnader för pohs,kriminalvård osv. Man får ta med socialpohtiska kostnader, sjukvårdskostnaderpå grund av brottshghet, förstörelse, stölder hksom även produktionsbortfalletför dem som inte arbetar på grund av brottshghet. Jag tror man hamnarnågonstans mellan fyra och fem miharder kronor, en överslagsberäkning ger dennasumma. Kan man begränsa brottshgheten är det storavinster att göra. Det verkar ibland som om aUa dessa statistiska siffror, därdet talas om att brottsUgheten har ökat, att återfaUsförbrytar-na är mångaosv., inte räcker som argument, utan det måste tydligen in krassa ekonomiskasiffror för att få de ansvariga 1 samhäUet att reagera. Jagär aUtså, hen talman, väl medveten om att det här icke är frågor som ensidigtlöses genom ökade pohsinsatser. Men jag tror det är fuUständigt klarlagt av deerfarenheter vi har, både här i landet och utomlands, att ökade polisinsatserpå kort sikt är det enda medlet för att begränsa den ständigt stigandebrottskurvan. har -vi ingen förebyggande verksamhet att tala om. Vi haren bristfälUg övervakning och dröser med ohka ärende som hgger ouppklarade,utredningar som läggs ned och massvis med brott som aldrig anmäls. Detta äricke en tillfredsställande utveckhng. JagvUl sluta med att fråga: Om nu inte justitieministern kan tala om vUket haninte kan exakt vad poUsen får under det närmaste året, hur ser han då pådetta problem för den kommande femårsperioden? Vi har kanske mycket starktbegränsade möjhgheter och för nästa budgetår att ge pohsen mer pengar, menunder en femårsperiod måste ju en prioritering finnas. Jag finner icke någontingav en sådan prioritering i det svar som fick på sininterpeUation. Ang.brotts- och skadeu tvecklingen Diskussionen om hur vi skaU komma till rätta med den omfattandebrottshgheten i samhället har undergått en viss förskjutning.Tidigare har det väl för människor som inte närmare tänkt över problemenförefalht naturligt, när man hört talas om brottshghet, att säga att den berorväl på att -vi inte har tiUräckhgt många pohser, och så har man krävt flerpohser. Detär ingen tvekan om att pohsväsendet har förstärkts i betydande omfattning imdersenare år. Jag -vUle i mitt svar inte gå in på några siffror eftersom fråganhar diskuterats tidigare. Men när man hör kritiken att pohsemasantal 1 samhäUet inte skuUe räcka tUl, så får man först söka bilda sig enuppfattning om -vi gör något fel i , om vi satsar för Utet påpohsväsendet. En jämförelse med länder som har en hkartad struktur, dvs. denordiska ländema, har visat att hur vi än vänder och vrider på det, om vi mäterhur mycket vi satsar per invånare, hur många pohser det finns på 1 000 invånareeller om vi mäter hur stor del av statsbudgeten som avsattes tUl pohsväsendet,så satsar -vi betydhgt mer än de övriga nordiska länderna. Vi satsar t. ex. 125kronor per invånare Ang. brotts- och skadeu tvecklingen påpolisväsendet Jag läste en mycket intressant bok av en tidigarejustitieminister i , Ramsey , Vid en genomgång av alla StatUga ochfederala utgifter osv. kom han fram tUl att man i , som vi gärna har velattro är ett land där man satsar mycket på pohsen, satsar per invånare,dvs. vUket är ungefär detsamma som man gör 1 .