prot · FU0995 · 1971-12-31 00:00:00 — Den förstaåtgärden tycker jag ändå är rätt självklar, nämligen att man slår upp företagsnämndskungörelsen,som finansministern själv har varit med om att utarbeta . Därstår det 15 §: "I fråga som är väsenthg för myndigheten eher dessanställda skaU samråd och information ske i taga tlU varade anstäUdas erfarenheter och kunskaper och tUlgodose deras Intresse av insyn imyndighetens verksamhet." Där har det brustit. Om finansministern vUl skaUjag nämna konkreta exempel på detta från protokoU som vi har antecknat iutskottet, där just dessa synpunkter verifieras. Finansministern citerade vad jag sagt om att vi här harett typiskt exempel på att utredningen och förberedelserna inte har varitfullständiga. Det var riktigt återgivet av finansministern. Det gälldeförläggningen av skogshögskolans forskningsdel tUl . Det är enUgt minmening ett typiskt exempel Det var därför jag anförde det, och det uttalandetstår jag för. När man föreslår en lokahsering av enforskningsinstitution av detta slag tiU , är det en brist i utredningen attingen forskarinstans fått yttra sig över detta förslag. Jag tycker att det hedrar finansministern att han Intepresenterade någon vattentät argumentation för att brister här inte finns. Påden punkten kan väl hen Sträng och jag vara ense om att det har varit brister iden första etappen av utlokaliseringen. Men jag viU tUlbakavisa beskyUnmgen att det är fel att vitar upp detta. Det är vår skyldighet, , att ta upp det. Det bordeinte mmst för finansministern vara värdefuUt inför den kommande utlokaUseringenatt lära av de fel som har begåtts. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet HenOSKARSON (m) kort genmäle: Finansministern redovisade i sitt anförandehur ärendet har handlagts. Det var en lång lista. Den skah jag inte kommentera,men finansministern anser tydhgen att därmed är aU rättfärdighet uppfyUd. Ja, det är finansministerns uppfattning, men den delasinte av vare sig personalorganisationer eller myndigheter, som utskottet harhaft kontakt med. EUer viU herr finansministern påstå att aUa de betänkhghetersom har framförts från ohka håU är prat i ogjort väder? Jag kan I sä fall mtedela den uppfattningen. OmlokaUsering av viss statligverksamhet Det går Inte, anser finansministern, att ta hänsyn tiUpersonalen vid utflyttning. Som bevis redovisar finansministern att av 30 verkvar det endast två eUer tre som var positiva, medan 27 eUer 28 sade nej.Finansministern tUlägger: Även ett hundraprocentigt motstånd kan man inte tahänsyn tUl Ja, herr finansminister, men vad nyttar då aUt prat ornmedbestämmanderätt och medinflytande från de anstäUdas sida? Då tycker jag attvi skaU sluta upp med att tala om sådant. Jag har fått den uppfattningen genom de kontakter vi harhaft med personal och myndigheter att det finns goda förutsättningar för att nåsamförstånd med myndigheter och personal I fråga om utlokalisering om man barabemödar sig. HerrNILSSON i (c) kort genmäle: Finansministern åberopade min gode vän på för att försöka få grepp på . Jag vill pånytt erinra om vad jag tidigare i många sammanhang har sagt, nämhgen att det ärhelt naturligt att såväl privat som kooperativ och statlig verksamhet skallflyttas ut, och däri naturhgtvis mbegripet den kooperativa föreningsrörelsen,som lär ha 2 ä av sina anstäUda i . Jag har också gjort migunderrättad om att en utflyttning kan bh beroende av finansministernsstäUningstagande i vad gäller jordbruksnämnden, regleringsföreningar och andrainstitutioner. Jag hoppas att statsrådet är öppen för diskussioner, så att detblh möjhgt att genomföra en flyttning i bästa samförstånd. Jag tror att detfinns Intresse för det. Här säger statsrådet att vissa av talarna vUl köpasig avlat. Jag måste säga att jag verkhgen hite upplever det så för min del Jaghar inte tagit orden tvångsförflyttning och livegenskap i min mun jag hoppasatt statsrådet har uppmärksammat det. Men jag har kritiserat att regeringen ochstatsrådet inte har haft de önskvärda kontakterna med personalen. Vi har intekritiserat den Sjönanderska utredningen och de kontakter den har haft, utan vihar kritiserat frånvaron av kontakter enhgt de principer som finns redovisade Iföretagsnämndskungörelsen från regeringen. Det har inte funnits någon Information, enhgt vad vi harfått oss delgivet i utskottet. Regeringen har företagit åtskUliga ändringar,som personalen inte har haft någon möjhghet att ta ställning tlU. Statsrådet frågade om vi är beredda att ta klar ståndpunkti vad gäUer samhäUets rätt att besluta om förflyttning av personal och verk pådet här sättet. Det står i betänkandet - och det är vi eniga om i utskottet-att den rätten aldrig kan ifrågasättas. Jag tror det är väsenthgt attregeringen och finansrrunistern gör detta klart för de personer och de verk detberör men talar om vUka andra möjligheter personalen har. Det ärsådan information som saknats, och jag tror att det är detta som haråstadkommit oron. Både TCO och har sagt i utskottet - jag kan interannsaka deras hjärtan och njurar att man accepterar utflyttningen men reagerar mot det sätt på vUket regeringen har handlagt personalfrågorna.Jag ber att få rekommendera läsning av s. 65 i utskottets skrivning mitt på nedrehalvan av sidan där även den socialdemokratiska majoriteten framför mycketkritiska synpunkter på regeringens sätt att sköta personalfrågorna. Hen i (vpk) kort genmäle: Så som finansministern ställer detpersonalpoUtlska problemet börjar man mer och mer förstå, varför det har bhvitså mycket gnissel bland personalen. Han framstäUer det så, att antingenunderkastar sig regeringen personalen, eller också underkastar sig personalenregeringen "brödet eUer klubban", som en mexikansk diktator engång brukade säga. Det kan ju tänkas att en dokumenterad beredskap att sökaalternativa lösningar på vissa avsnitt, i stället för att aUtid insistera påatt begagna den makt som man i och för sig har, kan skapa ett bättre khmatinför en genomgripande förändring av det här slaget. Om man t, ex., innan manlägger fram en proposition, har löst de flesta eller många av de verkUgtviktiga ekonomiska och sociala problemen för personalen, får propositionenantagligen ett bättre mottagande än om det kvarstår en mycket stor ovisshet. Under gruvstrejken sade en intervjuad gruvarbetare attSara talar med arbetarna, talar tiU arbetarna. Jag troratt man kan bättre förankra en kanske i och för sig hos personalen inte alltidså populär reform, om man talar med folk snarare än talar tiU folk och ständigtiniterar genom att påminna om vUka maktbefogenheter man har, så att människornakänner sig tvingade. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Jag viU för i understrykaatt innan frågan blev offentlig föregicks den av ett samrådsförfarande iföretagsnämnderna. I alla de berörda verken träffade verkschefen sin företagsnämnd,och det skedde för alla. Med ett material som satts i händerna påhonom och utarbetats i kanshhuset gavs aUa informationer. Först sedanföretagsnämnderna var Informerade offentUggjordes beslutet om vilka verk somskuUe fiyttas ut. På den senare punkten tycks efter den sista omgången allavara överens om att den frågan icke var förhandhngsbar. vet också aUa som sysslat med detta att det enUgtförslaget tar tre tUl att göra utflyttningen. Personalen blev viaföretagsnämnderna informerad om detta. Den blev vidare informerad om att manskuUe ta erforderliga hänsyn. De ledande i personalorganisationerna hade enmöjhghet att träffa statsministern, finansministern, löneministern ochinrikesministern för en diskussion om under vUka förhåUanden personalfrågornaskuUe hanteras. Detta skedde mnan utflytt-nlngsbeslutet blevoffenthgt. Hur mycket man än försöker att vrida och vända på dettakan man Inte göra mer än vad som har skett. Därför menar jag att man bestämt 'måste awisa den kritik som förts fram från en del håU, När hert frågar, om man skah flytta ut ett verkdär man får hundraprocentigt motstånd, så har jag svårt att se någon skiUnad omman OmlokaUsering av viss statlig verksamhet fårlOO-procentigt, 75-procentigt eUer 50-procentlgt motstånd bland de anstäUda, omdet gäUer ett verk som regering och riksdag anser att man lämpligen bör flyttaut. låter det storslaget att som för övrigtär en personlig bekant tiU mig åker tUI gruvarbetarna och talar meddem, medan Sträng talar till dem. Ett sådant påstående kanske i viss mån görsig i en debatt på ett offenthgt möte, men det har sannerhgen inte mycket medverkhgheten att göra. HerrERIKSSON i (fp) kort genmäle: Jag sade i mitt första anförande att aU deninformation vi i utskottet har fått från alla de uppvaktnhigar som skett harvarit av stort värde. Jag vUl betyga detta på nytt igen. När jag lyssnar tUl finansministern får jag en känsla avatt det hade varit av stort värde om även hade fått vara med om attlyssna tUl den information som vi har fått, eftersom och vårauppgifter inte sammanfaUer. Det är varken mitt eUer reservanternas påhitt attdet har brustit i fråga om information. Det har framförts från en rad grupper. I mitt första anförande sade jag att -vi från vårt håUslår fast att besluten inte får ske vid sidan om personalen utan undersamverkan mellan ledning och personal Detta främjar ändamålsenhga lösningar ochskapar en positiv attityd. I TV-programmet i går kväU hörde vi gång på gång hurpåståendet kom Igen om att personalen hksom var förd vid sidan om. säger ; Vi har haft kontakter! Låt mig dåbara få verifiera mitt påstående med ett enda exempel. Det gäUergeneraldirektör i domänverket, som skUdrar hur man flyttade ut helagruppen statliga verk till BorlängeGävle-området, Man flyttade sedan överlantbruksstyrelsen och tiU , Generaldirektören säger isin föredragning i utskottet; Ingendera av dessa förändringar har föregåtts avsamråd med domänverket. Vid samtalsstunden i utskottet stäUde hen NUsson iTvärålund en dhekt fråga. EnUgt det protokoU jag har i min hand sade herrNUsson ordagrant: "började med att säga att de vanhga godakontakterna mellan verket och regeringen inte har fungerat." Då svaradegeneraldirektör ; "Det har inte varit några resonemang mer mellandomänverket och regeringen i beredningsskedet då man har sysslat med att skrivaen proposition i annan mån än att vi som vanUgt fick den här propositionen ikorrektur på delning, men I sak var det då för sent eftersom regeringen hadetagit stäUning. Det är en konekt redogörelse för de kontakter som har varit.Det är beklagUgt för så här går det inte tUl i vanUga faU, det kan jag försäkra. "Det är vad generaldirektör säger. Detta är ett av de många exempel som vi har fått. JagskuUe kunna citera i TCO och många andra. Jag tycker vi kan vara överens om, viU jag säga tUl sist,herr finansministern och jag, att i en kommande utlokalisering skall vi göravad vi kan för att undvika dessa irritationsmoment. HerrNILSSON i (c) kort genmäle: Finansministern återkommer med redovisningenav den Information som skedde innan utredningen blev offentlig. Det är ju inteden frågan vi diskuterar här, utan de kontakter som har skett underberedningsskedet i regeringen. i har gett ett av de exempelsom vi har pekat på och som vi tar som utgångspunkt för en brist. Vi skall mte lägga sten på börda. Jag tror uppriktigt sagtatt det bUr bättre vid den fortsatta verksamheten på detta område. När jag nuändå har tid ber jag att få läsa upp vad utskottet skriver i just det häravseendet, en skrivning som den socialdemokratiska majoriteten står bakom.Utskottets socialdemokrater och kommunister skriver så här: "Utskottet viUförst framhåUa att statsmakternas rätt att bestämma om förläggningen av statligverksamhet inte kan sättas i fråga." Om detta är vi aUa ense, även de IckesociaUstiska partierna. "Detta bör", fortsätter utskottet, "dockinte utesluta att ett värdefuUt samråd kommer tUl stånd i lokaUseringsfrågomamed berörd personal och verksledning. En sådan ordning är ägnad att främjaändamålsenhga lösningar i sakfrågan och skapa en positiv attityd hospersonalen." Jag tror uppriktigt sagt, fru talman, att finansministernhar lärt av dessa erfarenheter, och vi får väl också säga att aUa vi andra harlärt av erfarenheterna, varför vi får hoppas att den fortsatta utflyttningenkan ske med mindre friktioner. Jag viU än en gång peka på att närrepresentanter från TCO och var i utskottet uttalade man från bådaorganisationerna att man i princip var positiv tiU utflyttrungen. Omlokalsiering av viss statlig verksamhet Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. TiU i viU jag ianledning av hans förra anförande säga att jag är på sätt och vis ganska gladöver hans deklaration att vad på honom ankommer skall han beredvilUgt hjälpatill med en utflyttning även av jordbrukets administrationer, som enligt minmening på samma sätt som vi har flyttat ut lantbraksstyrelsen ochskogsstyrelsen väl kan sköta sin verksamhet från någon annan plats än frånStockholms stad. Avsikten i mitt första inlägg var egentligen ingen annan än attjag vUle ha hjälp i min övertalning som inte bara behöver Inskränka sig tUl destatliga förvaltningarna. Jag får väl vara glad över att iTvärålund är beredd att stäUa upp på min sida i det avseendet. Sedan vUl jag säga tUl i att när jagredovisar aUa de diskussioner och aUa de kontakter som har tagits med deanstäUda så är det en verifikation på att här har aU önskvärd Information ägtrum. Det har emellertid Inte förändrat regeringens ståndpunkt när det var frågaom att flytta ut verken, trots att dessa Inte viUe flytta ut från . säger att man också i utskottet har tagitemot dessa deputatloner. Jag tUlät mig att i mitt första Inlägg gissa att dessaförmodhgen Inte kom för att prisa utskottet för detta förslag, utan de har OmlokaUsering av viss statlig verksamhet haft heltandra synpunkter, nämligen att tala om svårigheterna, besvärhg-heterna ocholusten att flytta ut. har utskottet föht Kungl. Maj:ts förslag utan några somhelst undantag. Vilket intryck har då i tagit av de häruppvaktningarna? Vilken hänsyn har och utskottet i övrigt tagittiU de uppvaktandes ståndpunkter? Hen och övriga utskottsledamöter harhelt konsekvent och riktigt intagit den ståndpunkten att det är denna kammaresom avgör om verket i fråga skaU flytta eller inte flytta. Jag tror inte man vinner någonting med att inbjuda tUlförhandlingar i frågor som inte är förhandhngsbara. Så mycket har jag lärtunder mitt hv som förhandlare att jag vet att sådan förhandhng snarare ger meraolust efteråt än om man aldrig hade gett sig på den. När det gäller premisserna för utflyttnmgen, tiden förutflyttningen, omständigheterna kring utflyttningen förs det - som det harsagts i proposition och i utskottsbetänkandet ständigt fortgående överläggningar.Och dem har vi ju god tid att föra eftersom vi har tagit tre tUl på ossför utflyttningsanangemangen. Herr tredje vice talmannen anmälde att iArvika anhållit att tiU protokoUet få antecknat att han inte ägde rätt tUlytterligare repUk. HenWIRTÉN (fp): Först vill jag deklarera min anslutning tillpropositionens principiella stäUnlngstaganden vad beträffar utlokahseringen avstathga ämbetsverk. I debatten har hävdats att en bättre metod för decentraUseringskuUe ha varit att delegera arbetsuppgifter och funktioner tiU länsförbund ochdistriktsenheter. Jag kan inte inse att dessa båda metoder - utlokahsering avhela verk och en längre driven delegering till regionala organ behöver stridamot varandra. Självklart kan en delegering ske från den centrala förvaltningenUka bra om den Ugger i eller som om den hgger i Stockholm.Vidare skulle sannoUkt erfarenheten visa att om man stannade vid enbart endelegering men lät centralförvaltningen hgga kvar i då skuUe manefter åter kunna konstatera att en betydande tUlväxt hade skett vidden centrala förvaltningen. Därmed skuUe således en av målsättningarna meddecentraUseringen Inte uppnås, nämligen den att minska trycket påStockholmsområdet. Jag tycker också att propositionen och utskottet följer enriktig princip vid utlokahseringen, när man eftersträvar en utflyttiunggruppvis av ämbetsverken, så att verk som har nära kontakter med varandralokaUseras tUl samma region. Men när man då granskar tUlämpningen av denna principdeklaratlonbUr man något konfunderad. SpecieUt inkonsekvent har förvaltningar, ämbetsverkoch institutioner inom jord- och skogssektorerna behandlats ur den härsynpunkten. Det har sagts bl. a. av finansministern att goda skäl talar för attJönköping bör bh landets skogs- och jordbrukshuvudstad. Den uppfattningen harframförts i dagens debatt också tiUsammans med en uppmaning frånfinansministerns sida att även jordbrakets egnaorganisationer bör föha upp det beslut som skaU fattas genomutlokahsering just tlU . Det finns Inte anledning för mig att upprepade skälen. Låt mig bara konstatera att i såväl propositionen somutskottsbetänkandet föreslås att lantbmks- och skogsstyrelserna skäU förläggastUl . Det är däremot högst förvånande att man inte i konsekvensensnamn också förlagt domänverket tUl . Verkets generaldhektör ochpersonal har övertygande redovisat att skuUe vara den bästa orten viden utlokahsering. De sakliga skälen har presenterats för samtUga riksdagsmängenom den stencil som delats ut tUlsammans med generaldirektör anförandevid hans föredragning inför inrikésutskottet. Inteminst visar de kartbUder som var med i stencllen hur domänverkets markinnehavfördelar sig på två regioner en nordUg och en sydhg och av redovisningenframgår hur den södra växer i ekonomisk betydelse, ligger i centrumav denna sydliga region medan det tyvärr måste konstateras att: den nuföreslagna lokahseringsorten, , hgger i vad soth brukarkaUasdomänyérksöknen, dvs. den del av där verket har specieUt htetskogs-,och jordinnehav. Denu mycket kortfattat redovisade- skälen jämte en hel del andra, som jag avtidsskäl inte hinner gå in på, gör att reservationen 7 är mycket starktmotiverad, och jag betj hen; tajmaii, ätt-få yrka bifall tiU den. Sammasyn på den här lokahserihgsfrågän. frainförs också i det SärskUda yttrandet nr1 som tre ledaimötéri.inrikesutskottet står bakom. De anser dock liksomutskpttsmajoritetén ätt de regiohalpolitiska skälen för en förläggning tUlBorlänge-Fälun-régibtienhareh sådan styrka att de måste tUlmätas étt avgörandeiiiflytäiide. Ytträhdét tar emellertid upp ett resonemang som jag hoppas inte.skäll bli'bortglömt i det fortsatta utredningsarbetet. Det påpekas,fulltriktigt,; tycker jag, att måste komma i fråga när nästa etappav utlokahsering övervägs. Yttrandetavslutas med följande sats; "Skulle det i sådant sammanhang visa sigmöjligt, bör enhgt vår mening domänverkets lokahsering I nära anknytning tUllantbruksstyrelséh och tas upp tUl förnyad prövning. "Eftersorh en rty rapport: öih fortsatt utflyttning är utlovad redan inom ett åroch den, söm jag förmodar, öm beslutade utflyttningen skall vara genomförd fönän ,finns det rådrum för ätt ompröva déii här frågan. Det skuUe i så faU, hentalman, kunna innebära att de regionalpohtiska skälen för en utlokaUsering avstatUg verksamhet tih - då kunde tiUgodoses som deojjestridUga sakskälen för domänverkets placering i fick varautslagsgivande. OmlokaUseringav viss statlig verksamhet Hen (): ;; ; ' När jag hade läst igéhoin propositionen nr 29 hemföU jag förovanUghetens skuU till ett örisketähkähde att utskottet vid sin behandUngskuUe kunna bifalla propositioriehutan reservationer. Dettavar naturhgtvis en orimlig tanke. Vi har fått ett digert utskottsbetänkande på100 sidor, dar utskottets hemstäUan omfattar inte mindre än 68 punkter, TiUbetankandet har fogats 15 reservationer och fem särskilda yttranden. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet För egen del kan jag instämma i yrkandena om bifaU tiUreservationerna nr 10, 12, 13 och 14, vilka berör personal- och utredningsfrågor,men ej i de i propositionen föreslagna lokahseringarna. Övriga reservationer och det gäUer speciellt reservationerna nr 2 och 3 kan jag däremot intebiträda. Men det ur min synpunkt olyckUgaste ställningstagandet harinte föranlett vare sig reservationer eher särskilda yttranden. I stäUet harutskottet enat sig om att Inte föha propositionens förslag om att förläggaTRU-kommitténs produktionsenhet och delar av utbUdningsenhettUl Nonköping. 1 stället anser man sig här inte beredd att träffa ettdefinitivt avgörande utan föreslår att förläggningen skaU bU föremål förytterhgare utredning, varvid skuUe bU ett alternativ. Jag har Ingentingont att säga om , men jag finner det mycket märkhgt att man justbeträffande dessa enheter vill föreslå . 1 propositionen, på s. 88, kan mannämligen läsa att bestämt avstyrker utflyttning tUl . Påintet annat ställe i propositionen har så kategoriskt en tiUtänkt ort fått ettså klart negativt svar från en berörd förvaltning som har fått i TRU:suttalande. Förslaget om ytterUgare fördröjning av beslutet är destomärkUgare, som man vet att just för dessa enheter är lokalsituationen"så prekär att behovet av en flyttning från de nuvarande lokalerna är överhängande.Enhgt TRU-komnuttén bör en flyttning ske och om möjhgt under budgetåret1972/73, även om vid total nybyggnad på ny plats en viss senäreläggning tordefå accepteras." Detta står på s, 87 i propositionen. Jag kan även upplysa kammarens ledamöter om attunderhandhngar skett med Nonköping, som kan lösa lokalproblemen på ett fuUgottsätt och som även i övrigt står väl rustat att ta emot de förvaltningar somföreslås lokaliserade tUl staden. har nämligen haft en extraberedskap . Staden har fram tUlvåra dagar lidit av den textUkris som dragit fram över landet och som förNorrköpings del medfört att inte mindre än ett 60-tal textUföretag lagts nedoch bortemot 4 000 personer fristäUts. Detta har drabbat under enperiod, då dagens arbetsmarknadspohtik inte fanns. Därför måste stadens egnainsatser tUlgripas i varje faU under de första 15 svåra åren. Dessa Insatserhar resulterat i nyetablering av industrier, varför antaletanstäUda inom industrin i kunnat hållas på samma nivå somantalet var 1950. Men det har fört med sig att situationI relation tUl andra kommuner kraftigt försämrats, såväl ekonomiskt som i frågaom sociala vådor. Man bör ha den bakgrunden klar, då man tar stäUning iomlokaliserlngsfrågan, och jag tror att regeringen har haft det då den skrev smproposition, Jag anser att det är meningslöst att stäUanågot yrkande gentemot ett enigt utskott. Jag tUlåter mig bara uttryckaförhoppningen att en utredning, om den kommer tUl stånd, skaUkunna konstatera att Nonköpingsalternativet är den bästa lösningen på TRU;s ochSveriges Radios utbUdnlngsenhets lokahsering. HerrNILSSON i (s): Det är väl ganska svårt att I det här skedettiUföra debatten några nya synpunkter. Jag vlU emellertid ändå göra någrareflexioner, ty jag tycker att det har varit en intressant och givandediskussion i en mycket väsentUg samhällsfråga. Det förslag som vi diskuterar innebär i reaUteten en ökadstathg styrning Inom ramen för den regionalpohtik som vi aUa har varit överensom skah drivas i fortsättningen. har ju tidigare vid några tillfäUenklart uttalat att befolkningstrycket i storstäderna bör dämpas, och det är denbeställningen vi nu är i färd med att effektuera. Jag viU understryka att dettaförslag inte bör betraktas som en isolerad företeelse utan fastmer som ett ledi en samlad regionalpoUtik med det klart uttalade syftet att skapa bättreregional balans meUan oUka delar av vårt land. Vi har också en rad andrainstrument som syftar tih samma mål. VI har infört en lag om lokahseringssamråd, vi har sagtatt vi skaU satsa på regionala tUlväxtcentra och serviceorter, och vi harbeslutat att satsa 1 200 mihoner kronor föratt driva en mer målmedveten lokahseringspohtlk i syfte att skapa bättre balansmellan olika delar av landet. Detta förslag är en bekräftelse på att socialdemokratinmenar allvar med sin regionalpoUtiska målsättning och aUtså är beredd att nugenomföra den första etappen i en omlokaUsering av en del av den StatUgaverksamheten i . Sammanfattningsvis skuUe man alltså kunna uttrycka det pådet sättet att förslaget är en bit i ett samlat mönster som skaU läggas tiUgrund för en måUnriktad regionalpoUtik.