prot · FU0936 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag har låtitjordbruksnämnden se på denna sak med anledning av fråga, och jaghar fått det beskedet att varken Svenska salpeterverken eUer Förenadesuperfosfatfabriker har anmält några bekymmer. Svenska salpeterverken tUlverkarju huvuddelen av sin förbrukning av råvaror själva, och företaget i tiU jordbruksnämnden meddelat att det får ammoniak sjövägen från medfartyg som inte kräver lots. Dessa fartyg har nämligen inte lotsplikt. Strejkenpåverkar aUtså inte vår beredskapssituation. Dessutom har , som ju är den stora distributören av färdiga gödselmedel, berättatatt distributionen av både handelsgödsel och fodermedel fungerar i stort settnormalt trots konfUkten. Det är inte min avsikt att ta upp en diskussion omberedskapssituationen i stort. Jag har svarat på den fråga harställt, och svaret pä den frägan är att det för dagen inle är nägra bekymmer. HenHEDIN (m); Det är klart att man kan diskutera vUken vikt man skaUlägga vid TV-program. Men de uppgifter som lämnades i det aktueUa programmetkom ju inte från vem som helst utan frän chefen för den koncern som svarar av tUlverkningen av handelsgödsel här i landet. Han vet ju vad hantalar om. var det naturUgtvis inte nun avsikt men jag medgeratt man kanske kan missuppfatta min fräga att konstatera att läget i dagskulle vara bekymmersamt på grund av strejk eller lockout. Min fråga syftadesjälvfaUet pä vUka slutsatser man kan dra beträffande vär beredskap i enavspärrningssituation. Mol den bakgrunden har det ju ringa betydelse att man kan få in ammoniak frän utan lots, I en avspärrningssituation stängsju också den tUlförseln av. Hur vi skaU kunna få tiUräckUgt med ammoniak är välför övrigt ett av de allra svåraste problemen för vår beredskap i fräga omhandelsgödselmedel. Visserligen tUlverkar vi en hel del ammoniak själva, mendär är problemet den olja som behövs för tiUverkningen. Det är naturligtvisocksä en mycket känsUg fråga vid avspärrning. Det är väl uppenbart det har jag fått klart för miggenom de kontakter jag har haft - att vi aUvarligt skulle behöva se över vårberedskap, inte minst när det gäUer handelsgödselmedel, och att vi successivtskuUe behöva bygga upp en bättre beredskap än den vi har, bådenär det gäller färdigvaror och i minst lika hög grad när det gäller råvaror. Rentallmänt sett är det väl också så att beredskapssituationen är mycketallvarUgare än bara . Pä mjölkproduktionssidan är situationen en helt annan än vad man för bara ett är sedan kunde förutse. Vi har intelängre några som helst problem med smöröverskott såsom tidigare utan färtvärtom lov att importera smör. Läget är alltså ett helt annat äntidigare. Mananser alt självförsörjningsgraden enligt de traditionella beräkningsnormernaUgger meUan ; anser experterna vara denriktiga siffran. Men det är inte det väsentUga. Med hänsyn till det stora detär betydligt större beroende vi har av tUlförsel utifrån avhandelsgödsel och protein säger man nu allmänt att vi kanske ligger under denlolerabla produktionsgränsen för en tUlfredsställande beredskap. Ang.tillämpningen av överenskommelsen om nordisk ten tamensgiltighet viduniversitet och högskolor Jag är beredd att diskutera vår beredskapssituation praktiskt taget närsom helst, men är tUlfället inte det lämpliga. Jag har fått eninterpellalion om saken av hen i Skegrie, som jag kommer att besvara.Jag kan emellertid redan nu tala om att beredskapsläget inte på något sätt ärsä aUvarligt som gör gällande. Den dag då den frågan är aktueU ärjag beredd att diskutera den. Nuhar frågat om den aktuella arbetsmarknadskonfUkten påverkar värtberedskapsläge. Jag kan inte förstå att frägan om vär minskade mjölkproduktionoch sädana ting hör hemma i det sammanhanget. Mig veteriigt tUlhör intebönderna - och det gör inte heller deras kobesättningar. Mjölkproduktionenpåverkas alltså inte av den aktuella konflikten. Denfråga jag har fått är huravida den pågående arbetsmarknadskonflikten påverkarvår beredskapssituation på det begränsade område som berört. Deuppgifter jag fått har inte gett någon som helst anledning tUl farhågor. Vi fårin även sjövägen de varor vi behöver. De som harhuvudansvaret för delta, nämligen , säger att vi harlager av färdiga gödselmedel inom landet, och det fungerar i stort sett normallhelt oberoende av arbetsmarknadskonflikten. Överläggningenvar härmed slutad. § 19 Ang.tiUämpningen av överenskommelsen om nordisk tentamensgUtighet vid universitetoch högskolor erhöll ordet för att besvara () den 12januari framställda interpellation, nr 16, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att redogöra för huröverenskommelsen om nordisk tentamensgiltighet tUlämpas vid universitet ochhögskolor i övriga nordiska länder. Uppgifternaom tentamensgUtighetens tUlämpning i övriga nordiska länder tyder inte pä attnägra åigärder skuUe ha vidtagits som stär i strid Ang. tillämpningen av överenskommelsen om nordisk tentamensgiltighet vid universitet och högskolor medländernas gemensamma strävanden på delta område. De ändringar av gällandeförfattningar som skett i och ger möjligheter tUl enutvidgad tUlämpning. Jag delar uppfattning att det är viktigtför de studerande att ha fuU klarhet i vad den nordiska tentamensgUtigheteninnebär och hur den praktiskt fungerar. Behovel av information om detta harockså uppmärksammals av Nordiska kulturkommissionen som beslulat utge en nyutgåva av informationsskriften med utökadinformation om bl. a. gällande bestämmelser om den nordiskatentamensgUtigheten. Denna nya utgåva avses komma ut detta år. HenKÄLLSTAD (fp): Jag vUl tacka statsrådet för svaret påmin interpellalion. Vi hade en utbUdningsdebatt i andrakammaren, och dä vi berörde vi också frågan om den nordiskatentamensgUtigheten. Statsrådet framhöll då att frågan om upphävande av1965 års beslut om tentamensgUtighet inte hade blivit aktualiserad i det danskaundervisningsministeriet. Inte heUer i konsistoriet vid universitethade frägan om nordisk tentamensgUtighet varit uppe tUl diskussion under detsenaste året, hävdade statsrådet . Jag hade dä anledning att hänvisa tUl professor professor i tyska vid och hans redogörelseför ett besök vid ett internationellt symposium i , där man samlatskring ämnet .Professor rapporterade att den danske representanten hade skyndat sigatt meddela, att beslutat avskaffa den nordiskatentamensgiltigheten inte ens vär trebetygsutbildning godtogs längre sommotsvarighet tiU danskarnas bifack. Det stod alltså uppgift mot uppgift, och statsrådet sin uppfattning att inte beslutat uppge denöverenskommelse som träffats. Det är klart att det är av yttersta vikt för de studerandei de nordiska länderna att de vel hur det förhåller sig pä denna punkt när detgäller tentamina och examination. har statsrådet i sitt svarframhålUt att uppgifterna om tentamensgUtighetens tUlämpning i övriga nordiskaländer inte tyder på att nägra åtgärder skulle ha vidtagits som slår i stridmed ländernas gemensamma strävanden på detta område. Han säger vidare: "Deändringar av gällande författningar som skett i och germöjligheter tUl en utvidgad tUlämpning." Det förekom ju en tidningsdebatt mellan statsrådet professor i Dagens Nyheier . Professor i denna debatt att paragraf 2 i en kungl. förordning från det danskaundervisningsdepartementet av innebar att den nordiskatentamensgUtigheten för del hade hävts och att danska universitet intenumera skulle godta ens vår trebetygsutbildning som likvärdig med dansktbifack. Då betonade statsrådet i sitt svar vUket han också har sagt tUl mig att det i stället tycks vara fråga omen utvidgning av tentamensgiltigheten. Den danska förordningens första paragraf skuUe i något sänär hyfsad svensk översättning lyda: "Undervisningsministem bemyndigas attefter förhandling med myndigheterna i de andra nordiska länderna faslställabestämmelser om i vUken omfattning prov och examina, avlagda vid de högreutbUdningsinslitutionerna i de andra nordiska länderna, skaU erkännas vid dehögre utbUdningsinstitutionerna i ," 1 paragraf 2 heter det:"Anordning nr 289 av om nordisk tentamensgiltighetupphävs. Gråstens slott ," Såvitt jag kan förstå behöver den första paragrafen inletolkas såsom ett fritt fram för en utvidgning av tUlämpningen; den kan ju ocksåtolkas i en annan riktning den skulle kunna innebära en begränsning.Professor vid lär ha bekräftat attutbildningsnäirmden där - som för övrigt har studentrepresentation enhäUigt beslutat att inte utan omfattande kompletteringar godta svenskatentamina. Likartad är inställningen vid . Dä skulle detfaktum kvarstå, att svenska examina och tentamina numera i reaUteten intejämstäUs med de danska. Jag skulle vara tacksam, om statsrådet kunde lämnanågon ytterligare förklaring tUl de här något divergerande uppfattningarna somtydligen är i svang beträffande den nordiska tentamensgUtigheten, enkannerligennär det gäller . Ang. tillämpningen av överenskommelsen om nordisk tentamensgiltighet vid universitet och högskolor Herr förste vice talmannen övertog ledningen av kammarensförhandlingar. Min blygsamhet förbjöd rrug att i svareterinra om den offentliga debatten mellan mig och professor , eftersom detvar så uppenbart att professor och nägra av hans danska vänner intekunde läsa en lagtext och förstå innebörden i den. Jag trodde, , att det efter mitt inlägg iDagens Nyheter var alldeles klarlagt att professor hade fel. Jag kanytterligare bekräfta detta genom att nu hänvisa tUl vad den danskeundervisningsministern yttrade i ärendet i samband med möte iKöpenhamn. Hen och jag hade elt samtal där nere det var enintervju i . Reportern ställde naturligt nog infördenna fråga, varvid denne bekräftade vad jag hade sagt i mitt svar i DagensNyheter till professor , dvs. alt varken danska undervisningsministerieteller de danska undervisningsmyndigheterna har haft någon annan uppfattning änden jag har, nämligen den att detta beslut - som har spelat en viss roU idebatten - innebär att man med upphävande av de tidigare bestämmelserna infören ny bestämmelse, som ger möjligheter tUl en utvidgning avtentamensgUtighetsbestämmelserna. Det är uppenbarligen sä detta bekräftades indirekt avundervisningsminister vid intervjun att det finns en ellerannan professor vid som antingen inte kan eUer inte viUrätt tolka gällande danska bestämmelser. Detta är beklagligt, men det är 3 protokoU 1971. Ang. tillämpningen av överenskommelsen om nordisktentamensgiltighet vid universitet och högskolor någontingsom jag menar att vi i varje faU inte bör diskutera här i . Jag velatt min kollega i nu i olika former kommer att verka för att debestämmelser som vi har kommit överens om skall bli tUlämpade. Han Uksom jag ärinställd pä att möjUgheterna att skriva över betygen skall utvidgas tiU nya områdensom ännu inte omfattas av bestämmelserna. Jag tackar för det ytterUgare klarläggandesom statsrådet har givit. Att det trols allt tycks förekomma oklarheterpå denna punkt visar sig av att professor i ett brev tUl rrug för korttid sedan framhåUer att de kontakter han senare haft givit vid handen attdanskarna vid de förhandlingar som statsrådet nämner inte kommer attacceptera likstälUghet mellan svenska och danska examina. Jag skall emellertidinte fortsätta att behandla den frågan. Jag är tacksam för vad statsrådetMoberg här har sagt och hoppas att förhåUandena våra universitet emeUanverkligen blir sådana att det inte skaU uppstå några svårigheter för berördastudenter. Jag skuUe emeUertid vUja ta upp ett konkret exempel avmycket intressant natur som just berör frågan om den nordiska tentamensgUtighetenoch dess konsekvenser inom vårt eget land. Jag har i min hand ,utgiven av . Nordisk utredningsserie nr 18 1970. Däri finnsbeträffande en uppgift om en lag av om examina ochgrader vid universitet och högskolor. Denna lag bestämmer att det kan gesbefrielse frän examen eller prov när motsvarande krav är uppfyUt vid en annaninstitution inomlands eller utomlands. Med institution menas dä inte barauniversitet eUer högskola. I § 5 heter del, översatt tUl svenska: Konungen kanbefria frän examen eller prov när motsvarande krav är uppfyllt vid en annaninstitution. Vidare har jag här i min hand svar på ett brev fränuniversitetet i och från det Kongelige Kirke- og undervisningsdeparlementi belräffande tentamensgUtigheten hos universitet kontra etl enskUtseminarium i . Det råkar handla om teologiskaserrunarium, men det kan utgöra ell konkret exempel på hur förhållandena är.Det står i brev att examen från nämnda skola har värderats"som et mellomfag ved Det historisk-filosofiske fakultet ved Universiteteti ", dvs. att man har värderat examen från skolan som att vara påsamma nivå och av samma omfattning som den examen i kristendomskunskap,meUomfag, som man kan avlägga vid i . Denna värdering ägde ram 1968. Av brevels fortsättningframgår att denna bestämmelse också har retroaktiv verkan så längt tUlbaka somtiU samt att man numera inte heller gör nägon individueU bedönming.Examen frän ifrågavarande seminarium godkänd vid i som"kristendomskunnskap mellomfag", skall kunna vara etl av de treämnena i de två graderna. Det gäller "cand. mag. og cand.philol,graden". Likaledes ger den undervisningskompetens i ungdomsskolanoch vid gymnasium när kandidaten har avlagt "cand. I Kirke- og undervisningsdepartementels brev heter det altOslo universitet i skrivelse av uttalade att examen frännämnda skola skulle godkännas som likvärdig med "mellomfagseksamen ikristendomskunnskap". Man skriver vidare följande: Vi kan ocksä upplysa omatt godkänd mellomfagsexamen i krislendomskunskap ger undervisningskompetens iärrmet i . Det sker ingen individueU bedönming av kandidaternasexamensresultal. Studietiden för denna mellomfagsexamen i krislendomskunskapvid är normalt . Det mäste förekomma en egenartad inadverlens i vårtutbildningssystem när den nordiska tentamensgUtigheten fungerar så att Oslouniversitet erkänner utbildning vid ett svenskt enskUt seminarium som numerastär under statUg tiUsyn för att eleverna skall fä statUga studiemedel medanen motsvarande värdering inte äger rum inom . En teologiskkontaktkommitté har i arbetat med denna fräga. Kommittén innehöllrepresentanter för , , ,och de frikyrkliga seminarierna. Denna kontaktkommitté föreslogalt utbildningen vid vissa seminarier skulle motsvara i varje fall40-poängskursen i reUgionskunskap, men universitetskanslersämbetet och en deldocenter i har tydligen stoppat detta förslag. Jag vUl fråga statsrådet om statsrådet, med hänsyntUl att det förekommer en nordisk tentamens- och t. o, m. examensgUtighet meUanOslo universitet och ett enskilt seminarium pä postgymnasial nivå i Sverigevill medverka tUl att samma värdering och tentamensgUtighet kan komma tUl ståndinom meUan universitet och aktueUa utbUd-ningsinstitutioner. Jag skall överlämna berörda handlingar till statsrådetMoberg för ytterUgare studier. Ang. tillämpningen av överenskommelsen om nordisktentamensgiltighet vid universitet och högskolor Som själv sade, stäUer han ianledning av interpeUationen en helt ny fråga. Den gäller tillika ett konkretfall, som det ju grundlagsenligt inte är särskilt lätt att diskutera ikammaren. Det enda råd jag kan ge är att om han eller det omnämndaseminariet har några speciella önskemål eller förslag i denna fråga får man välpä sedvanligt sätt framföra dem i en skrivelse direkt lill departementet. Läl mig bara principiellt säga att det självfaUet inteskaU vara så att den nordiska tentamensgUtigheten "skall användas på såsätt, att man bollar ett svenskt ärende över det norska Kirke- ogundervisningsdepartementet och dess värderingar. För detta är inle dennordiska tentamensgUtigheten avsedd. Överläggningen var härmed slutad. Ang. nedläggningen av persontrafiken på jämvägsUnjenBollnäs-Orsa § 20 Ang.nedläggningen av persontrafiken på jämvägsUnjen Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordel för alt besvara i Bäckmora (c) den 12januari framstäUda interpellation, nr 1, och anförde: i Bäckmora har frågat mig delsvilka överväganden och motiv som ligger till grund för regeringens beslul omtUlstånd för SJ att lägga ned persontrafiken på jämvägsUnjen , delsi vilken omfattning ersättningstrafik kommer att ordnas och vägar altupprustas, dels vUken inverkan nedläggningen kommer att få på sysselsättningenför bl. a. SJ-personalen. Järnvägslinjen tiUhör den olönsamma delen avSJ:s bannät och ingår bland de linjer för vUkas drift särskUd ersättning utgår.Linjens andel i den s. k. kollektivbiljetten uppgår tiU drygt 2miljoner kronor . Trots att en rad åtgärder vidtagitsför alt förbilUga driften, har underskottet ökat, myckel beroende på ettovanligt stort trafikbortfall. I överensstämmelse med gäUande trafikpolitiskariktUnjer har SJ undersökt möjligheterna att ordna Iransportförsörjningen päett mindre kostsamt sätt än med järnväg. Undersökningen ledde tiU att SJ iseptember 1967 begärde tiUstånd att lägga ned persontrafiken. Efter sedvanlig beredning gav regeringen i december 1970SJ det begärda tiUståndet. För att trygga kravet på en tiUfredsstäUandetransportförsörjning angav regeringen vissa förutsättningar för nedläggningen. TiUståndet gäUer sålunda under förutsättning försl ochfrämsl att ersättningstrafik ordnas. Detta skaU ske i första hand genom ökatturantal dels i SJ:s busstrafik på Unjen , dels i den trafik somDala bedriver på sträckan . I övrigt får man anlitade övriga busslinjer som redan nu trafikerar områdel. Antalet turer ibusstrafiken blir t. ex. mellan och 150 turer , mellanBoUnäs och 135, mellan och 16 samt mellan ochSkattungbyn 70 turer . Stationerna i , och Furadal kommerfortfarande att vara bemannade. SJ skall vidare medverka tUl alt väntlokalereUer regn- och vindskydd för resande håUs tillgängliga på vissa i beslutetangivna platser. Godstrafiken berörs inle av trafikomläggningen. I regeringens beslut anvisas vidare extra anslag för devägupprustningar som bedömts erforderliga i sammanhanget. Sålunda anvisas för att förbättra och förstärka väg 296 mellan och ochför anordnande av busshåUplatser på sträckan. Vidare anvisas förliknande åtgärder pä väg 605 OvanåkerAlfta. I beslutet anges att nedläggningeninte får företas förrän dessa vägupprustningar i aUt väsentligt slutförts. Nedläggningen medför att elva anstäUda vid SJ.sdriftavdelning kommer att omplaceras tiU andra uppgifter inom SJ. HerrERIKSSON i Bäckmora (c); Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpeUation. I anslutning härtUl vill jag göra nägrakommentarer. Trots att frågan om nedläggning av persontrafiken påjärnvägslinjen avgjordes av regeringen redan i december förra årethar jag funnit det motiverat och angeläget att få veta vilka överväganden somhar legat tUl grund för beslutet. Äv interpeUationssvaret framgår att driftsunderskottet pålinjen uppgår tiU . Orsaken tUl det stora underskottetanges vara ett ovanligt stort trafikbortfaU, Dessa siffror är ju fakla som maninte kan komma förbi, och det är tydligen detta som också har avgjortjärnvägens öde. Jag har ett minne av att kommunikationsministern i annatsammanhang slagit ut kostnaden för kollektivbiljetten per resande och kommittUl rätt stora siffror per capita. Men så länge beslutet inte har gått iverkställighet kan man ändå hoppas att regeringen kan ompröva den här frägan. Vad jag vill åberopa i sammanhanget är ju att statensjärnvägar lidigare sagt att del inle endast är trafikunderlaget som avgör om enjärnvägsdel skall läggas ned eUer ej. Det kunde också tänkas föreligga motivatt behålla en viss linje fastän den är trafiksvag, och ett sådant motiv somjag kan tänka mig är behovet av lokaliseringspolitiska insatser. Jag vet ocksåatt det från Dalabänken finns andra motiv att anföra. Järnvägen BoUnäsOrsa harsin sträckning i de delar av och Dalama som hör tUl stödområdet ochsom således kan påräkna regionalpoUtiska insatser från statsmakternas sida. Min första fråga mäste därför bli, i vad mån indragningenav persontrafiken på banan kommer alt bedömas få en negativ inverkan påmöjligheterna och intresset för lokaliseringspolitiska insatser från samhälletssida. Min andra fräga är huruvida regeringen även i ett längreperspektiv är på det klara med att nedläggningen inte stör denna möjlighel. Denmäste vi nämligen betrakta som rält väsentlig och viktig i detta sammanhang. På Hälsinglandssidan har vi med tätorternaAlfta och , vUka visal en god expansiv utveckling som enligt våruppfattning inte får äventyras genom att staten med den ena handen tar tUlbakavad man tidigare gelt med den andra. Skulle nedläggningen av persontrafikenleda tUl sådana konsekvenser, kan del renl av vara försvarligt alt samhäUetäven i fortsättningen saisar pengar pä "kollektivbUjetten" för attbibehålla trafiken. Det skulle vara lugnande om kommunikationsministern i dagkunde ge ett klart besked om huruvida man i kanslihuset är beredd att i god tidmöta sädana konsekvenser genom andra åtgärder. Visserligen kankommunikationsministern hänvisa tUl de förutsättningar som gäller förnedläggning av persontrafiken, nämligen kravet på en tiUfredsstäUandetrafikförsörjning genom en utökning av antalet turer i busstrafiken och enupprustning av vägnätet. Båda dessa förutsättningar, herrkommunika-tionsminister, hälsar jag med tUlfredsstäUelse. Men såvitt jagförstår kommer efter nedläggningen av persontrafiken ändå att saknas en direktförbindelse BoUnäsFurudalOrsa, och för resande på den linjen nedläggningen av persontrafiken på Ang. nedläggningen av person-tiafiken på järnvägslinjenBollnäs-Orsa kommeruppenbarligen en försämring alt inträda. DärtiU kommer, om jag inte är fel underrättad, alt SJendast svarar ekonomiskt för ersältningslrafiken. svara för ersättningstrafiken. Dä föreUgger detrisk för att en indragning av busstrafiken kan bli aktueU sedan de tre årengått. Jag hoppas därför att statsmakterna är beredda att då på något sätt gåemellan för att inte äventyra berörda orters dragningskraft för lokalisering avförelag så att man får möjligheter lUl ökad sysselsättning inom dessa regioner. Jag uppskattar att regeringen så bestämt somden gjort bundit nedläggningen vid kravel på ersättningstrafik ochvägupprusining. Det är i detta sammanhang väsentUgt. Jag tycker också att detär utsagt pä ett sådant sätt frän regeringens sida att vi har aU anledning altlita pä dessa uppgifler. Vägen behöver under aUa förhållandenupprastas, och beträffande vägen OrsaDalfors torde förhållandel vara delsamma.Jag är dock något rädd för att de anvisade medlen inte kommer att räcka för ensädan upprustning, men då förutsätler jag att nya anslag kommer att StäUas tUlförfogande för respektive vägverk, så att vägarna 296 och 605 får entUlfredsstäUande upprustning. Avslutningsvis vUl jag rent aUmänt framhålla att de ortersom drabbas av en järnvägsnedläggelse, eUer som i detta faU en indragning avpersontrafiken, aUtid gör en förlust. I den koUektiva trafiken får ändåjärnvägen än sä länge anses vara överlägsen andra färdmedel, åtminstone påvissa längre sträckor. Betydelsen av detta tror jag alt inte minst vi som sitteri detta hus erfarit som tågstrejken pågått. När det gäUer resandefrekvensen och olönsamma bandelarfinns det måhända ocksä en annan sida av problemel, nämligen SJ;s taxepolitik.Del problemet skaU vi inte diskutera ; jag viU bara säga att SJ börjarkanske nä den gräns där man fär räkna med etl allt större trafikbortfaU ochytterligare försämrad lönsamhet på grund av de höga biljettpriserna. Delta var de kommentarer som jag vUle göratiU svarel. Jag har slällt några nya frågor i anslutning tUl det; framför aUthar de gällt vUken inverkan nedläggningarna kommer att få på lokaliseringspolitikenoch om regeringen är beredd att motverka de konsekvenser som skulle kunnauppstå från sysselsättnings- och lokaUseringssynpunkt. Jag beratt än en gång få tacka för svaret. FraHAMBRAEUS (c); SJ;s betydelse måste ses i ett störresammanhang och får inte bara bedömas företagsekonomiskt. Jag vUl ge någraexempel på vad en nedläggning kan få för effekter för en bygd. kommunblock Ugger inom stödområdet. Staten satsarlokaliseringspengar, men en järnvägsnedläggelse verkar i motsatt riktning somen tUlbakagång för kommunerna. Man saknar heUietsbedöm ningen.