prot · FU0977 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag hoppas att aUa övriga i kammarenuppfattade att jag kommer att rösta på reservation nr 8, Jag upprepar än engång mitt motiv: Jag anser mig därmed bäst gagna den landsända som jag härrepresenterar. Den regionala inriktnings- ochutvecklingspolitiken utgör tunga frågor i den aktuella samhällsdebatten.Problemet är hur vi skall kunna utnyttja våra resurser på skilda områden ochdärmed skapa underlag för ökade resurser tUl gagn för alla. Men det är framförallt frågor som berör många enskilda människor direkt. Det gäller deras rätttiU arbete och utkomst. I det moderna samhället bör man kunna ställa kravet atträtten tUl arbete också skaU kombineras med krav på att sysselsättningen skallkunna ges på den ort och i den miljö som människorna är vana att verka i ochdär de helst viU ha sin utkomst . I detta avseende är obalansen i samhället stor. Det ärnödvändigt att göra kraftinsatser för att få en bättre tingens ordning. Jag tror att vi måste se på detta på ett helt nytt sättoch väga in teknikens möjligheter med större tyngd än vi gör för närvarande.Den tekniska utvecklingen har varit snabb och omfattande, och det borde välvara så att den på ett bättre sätt än hitintills verkligen sätts in i ettsådant sammanhang att man kan skapa ett bättre samhälle för människorna. IStäUet har tekniken blivit något av en drivfjäder för att skapa detkolossamhäUe som håller på att växa fram. Teknokraterna med politikerna ibeslutsfunktion skapar således en mall som man sedan är tvingad att fåmänniskorna att anpassa sig tUl Var finns valfriheten och var finns tryggheten? Jag har den uppfattningen att vi kan ge människorna en bramiljö och det bör vi kunna sikta tiU i vårt framtida samhällsbyggande. Jag vUlhelt instämma i de principiella synpunkter på regionalpolitiken som tidigare idebatten har framförts av mina partikamrater, herrar Stridsman ochNilsson i . Jag skuUe här bara vilja begränsa mig tiU att ta upp ettpar frågor som direkt berör . Men först en kort kommentar tillanförandet av i . Han säger att han blev förvånad över attcentern föreslår rese- och flyttningsbidrag för människor som vill flytta utfrån tUl t. ex. eller . Dessa människor, säger han,skulle därmed konkurrera om de arbetstiUfäUen som redan är för knappa i dessaområden. Självfallet, , vill med sin regionalpolitik, medsin lokaliseringspolitiska målsättning, med sin näringspolitik skapa ökadearbetstillfällen ute i dessa bygder. Hen NUsson ojar sig över att är opreciserad i sinabeskrivningar av vad man vUl. Men gör den bedömningen inästa mening att såvitt han har kunnat läsa ut i fråga om uppfattning,kommer det att stäUas stora krav på samhäUet, och det viU inte vara medoch bidra till. Jag viU för min del säga att vi vUl och skaU från setUl att de resurser kommer fram som behövs för att få en utveckling som blirtill gagn för människorna i de avseenden vi diskuterar. De två frågor som jag ville speciellt kommentera och somberör gäller stödområdets utsträckning och det inre stödområdetsomfattning. Utvecklingen i har under större delen av 1960-taletoch första året av varit synnerligen negativ både beträffandesysselsättningen och befolkningsmässigt. Nettoutflyttningen har varit stor ochuttunningen i glesbygdsområdena har gått så långt att allvarlig risk föreliggeratt man inte ens kan upprätthålla den minimiser-vice som behövs i dessaområden. En betydlig förstärkning av regionalpolitiken måste till och denmåste komma snart för att man skaU kunna vända trenden. Staten får inte hellergå ifrån ansvaret för den del som man har ansvar för och som är elementärasaker i fråga om verksamheten jag tänker på järnvägsdriften och jag tänker påvägväsendet. Oroande krympningar av insatserna på dessa områden är tyvärr ettfaktum. När behandlade regionalpolitiken,hade vi från det bestämda kravet att hela länet borde ingå istödområdet. Under den tidigare då gångna femårsperioden hade gränsen förstödområdet gått rakt igenom länet med som södra gränslinje. Dennagränsdragning betydde mycket för den norra länsdelen, och den delen av länetfick gentemot den övriga delen av länet en bättre chans. Men på gmnd av dentotala negativa utvecklingen i länet föreslog utredningsmannen i dessa frågoren utvidgning av stödområdet tUl att omfatta jämväl , ochMockfjärds kommunblock. I propositionen utökades också stödområdet med Säterskommunblock. Detta var i och för sig positivt. Utanför stödområdet lämnadesendast fyra kommunblock; , , och . Man togmed regionen , som haft en ganska positiv utveckling, men lämnadeutanför de regioner där nedgången varit synnerligen stor. Nettoutflyttningen i Avesta- och Ludvikaregionerna harunder perioden 19631970 varit över 8 000 personer. Den negativa utvecklingeni dessa områden är säkert i stor utsträckning beroende på den industriellastmkturen. Områdena har tung industri och stora företag. Rationaliseringen harbetytt att personalbehovet har väsentligt minskat och att man inte har kunnatkompensera detta i form av nya arbetstUlfäUen. Även den starka förändringeninom jord- och skogsbruket är en faktor som starkt bidragit tiU de minskadearbetstUlfällena. Det behövs stora insatser för att vidareutveckla näringslivetmot en större differentiering. Mot denna bakgrund är det ytterst olyckligt attAvesta- och Ludvikaregionerna skall ligga utanför stödområdet. Kommunalmän från aUa partier, icke minst i ochHedemora, är helt ense om att det är en livsfråga för regionerna att komma medi stödområdet. Detta har icke minst understrukits vid uppvaktningar införinrikes- och kommunikationsministrarna . Utskottet upprepar vadmajoriteten sade , nämligen att det bör vara en flexibel tiUämpningav stödet i gränsområdet. Detta är i och för sig bra, men denna möjlighet gäUerinte på alla områden. Jag tänker då närmast på transportstödet. Utan tvekanbetyder just transportstödet mycket för att lokaUsera nya industrier, inteminst tUl de områden det här är fråga om. pågår diskussioner, därtransportstödet spelar en mycket stor roll i det sammanhanget. Jag vill också peka på det faktum att när företagen avseratt etablera vUl de i regel ha god tid för planering. Redan från planeringensbörjan viU man vara ganska säker på hur man skall kunna få kapital tUl de investeringarsom är aktuella. har vi också den 25-procentiga investeringsavgiften,som på sitt sätt är ganska betydelsefull när det gäller på vUken sida omstödområdesgränsen man befinner sig. Vi har den uppfattningen att om dennedåtgående trenden för länet skall brytas, och om en meningsfull regionpolitikskall kunna föras, måste hela länet med i stödområdet. Jag ber med dessa ord fåyrka bifall till reservationen 10, Därutöver viU jag något kommentera den motion som finnsbeträffande det inre stödområdet. När behandlade fråganom regionalpolitiken, framförde jag i debatten den åsikten att jag ansåg detsjälvklart att kommun av Kungl, Maj:t skulle prövas bli med i det inrestödområdet. Det skulle ha betytt mycket för näringslivet i den kommunen genomatt man finge del av sysselsättningsstödet. Detta har inte blivit faUet. Problemen i är lika med problemen i Moraområdet iövrigt, och då måste det också i det avseendet vara fel att bryta ut urgemenskapen. Jag ber att i det stycket få instämma i det yrkande som stäUts avherr i . HerrBÖRJESSON i Glömminge (c); Det här utskottsbetänkandet behandlar enmycket viktig del av vårt svenska samhäUe, vilket också har återspeglats i dendebatt som har förts här . Det har gjorts en del uttalanden som jag skallbe att få återkomma tlU med några kommentarer litet . Debatten och frågan gäller hur man skaU klara denregionala planeringen och försörjningen som man skall försöka undvikaatt det blir en koncentration tUl de större tätorterna. Det här avsnittetsysselsätter numera aUa medborgare i vårt land. Den moderna tidens folkvandringhar tagit sådana former att vi på ett eller annat sätt måste försöka råda botpå den. Vi kan inte låta den gå som gamla tiders folkvandringar, vilka på någotdolt och oförklarligt undermedvetet sätt drev människorna åt annat håll. Hurskall det här då ske? Ja, det är naturligtvis nödvändigt att man från samhäUetssida försöker hysa alla de omsorger man kan över de områden som på ett ellerannat sätt blir Ula utsatta för denna folkomflyttning och för den folkuttunningsom sker. Jag har för min del i motionen 1107 framfört desvårigheter som finns i sydöstra . Dessa svårigheter har tidigare förtspå tal och även andra motioner har avgivits i frågan. Utskottet tror attde förslag den pågående länsplaneringen, länsstyrelser, planeringsråd och kommunalamyndigheter lägger fram kommer att beakta dessa svårigheter. Det har blivit enframgång i sydöstra genom de beslut som utskottet har fattat, nämligenatt man uttalar att bör ingå i stödområdet, och det noterar vi medtUlfredsställelse. Men jag vUl vädja tUl statsmakterna och tiU regeringen attaUvarligt överväga att en annan ö i , , också kommer under sammaregler som gäUer för stödområdet. Jag har svårt att tänka mig att man skaUkunna åstadkomma någon kraft i lokaliseringen tUl om inte samma reglerockså gäUer för det området, har ju, som tidigare poängterats här, sedanmånga år tUlbaka haft ett vikande näringsliv. har detvarslats om att en av industrier skaU läggas ned, nämligen Ytongfabrikeni Grönhögen,vilket skulle drabba ungefär en fjärdedel av kommunblocksindustrianstäUda personer. Därför är det ytterst angeläget att det görsnågonting från statsmakternas sida för att även stärka näringsliv, 1 motionen 1111 har jag tiUsammans med föreslagit att stöd skall utgå tiU turistanläggningar utanför detfastställda stödområdet, och har ju visat sig vara attraktivarekreationsområden för såväl svenska som utländska turister. Men vi vet fullerväl att det i dessa områden, som inte har någon vintersäsong för turister, ärsvårt att få sådana här anläggningar att räntabelt riktigt kunna löna sig.Utskottet hänvisar tiU att denna fråga måhända kommer att lösas i viss mångenom förslag från den utredning som tUlsattes 1969 och som har fåtttUläggsdirektiv angående statligt stöd för utbyggnad av turismen i vårtland. Jag hoppas att denna utredning kommer fram tUl ettställningstagande, som ger ett resultat även för dessa områden i sydöstraGötaland. län har ju råkat ut för ett bakslag i fråga omnäringslivet, speciellt - jag behöver bara nämna , glasindustrin och senast byggnadsmaterialindustrin. Därför ärdet ytterst angeläget att de yrkanden som gjorts i motionen 1107 och även iandra motioner som behandlas beaktas av statsmakterna. När vi nu efter ett långvarigt tryck från den allmännaopinionen, från politiker osv. har fått tUl stånd decentralisering i vissutsträckning i vårt land vi vet att en sådan har kommit i gång hoppas jagatt vi genom fortsatt tryck kan förmå denna decentralisering att fortsätta ochgagna de områden som befinner sig i underläge. Ett sådant område är justvissa delar av sydöstra som befinner sig i ett sådant underläge. Dethar talats om att stora delar av dessa områden har höga kommunalskatter. Jagbefarar att kommunalskatterna i en del av de kommuner som är Ula ute kommeratt stiga ytterligare om ingenting sker. Vidare är det på det sättet att turismen inte i och försig skapar en tUUäcklig grund för en region, men den bidrar tUl grunden.Givetvis är det emellertid näringslivet jordbruket, tillverkningsindustrin,servicenäringarna osv. som skall skapa den verkliga gmnden. Det får man integlömma. sade under någon av sina repliker med endel övriga ledamöter av att det är det privata företagslivet som harsvikit härvidlag. Han upprepade samma uttalande i en senare replik. Han nämndeYtongbolagen och Sockerbolaget på . Jag vill faktiskt aUvarligt protesteramot uttalanden om att det är näringslivet som har svikit. i Kalmarvar inne på samma tema. Vi vet fuller väl vad förhåUandena beror på.Ytongbolagen och dess ledande män har kommit i det läget att det är svårt attavsätta produkten som man tUlverkar på grund av den bostadspolitik som förs iDanmark och den saken är inte mycket att göra åt. Vidare vet vi att privataföretag, där Ytongbolagen har sitt säte, har övertagit en fabrik som statenbyggt, nämligen Durox som också skulle göra byggmoduler. Det är en dyrbarfabrik som är så gott som nybyggd med nya maskiner och med nytt fint kontor.Denna fabrik har lagts ned sedan staten sålt den, därför att staten 6 protokoll 1971. inte kundedriva den ekonomiskt. Då tycker jag att det är fel att säga att det är detprivata näringslivet som har svikit. Det privata näringslivet har gjort vad dethar kunnat med de ekonomiska förutsättningar och den produktion som varit förhanden, och man kan inte i detta fall ge det skulden för det som har skett. Och när det gäller sockerfabriken, som det lär ha uttalatsoro för när hen höll sitt förstamajtal nere i , vet vifuller väl hur det ligger tUl. Jag själv och många andra med mig har gjortframstäUningar tUl regeringen om att man skulle försöka höja sockerproduktionentUl här i landet och även om att kvoten förMörbylångaområdet skulle ökas. Men det har ju inte gått hittilldags. fanns i statsverkspropositionen enskrivning om att sockerbruken på och skuUe ha en viss areal, mendessa ord behagade man stryka . Därefter har det blivitsvårare att få det underlag som är nödvändigt för att hålla i gångsockerfabriken. Mot bakgmnden av det här tycker jag att det är fel attförsöka skjuta över skulden på de privata företagen och det privatanäringslivet. i kommer in på samma tema beträffande detprivata näringsUvet. Kom ihåg, säger han, att det privata näringslivet utgör 90procent av näringslivet i de här områdena. Han försöker också där att kasta enskugga över det privata näringslivet och framställa det som en syndabock. Jagkan ingalunda skriva under på sådana resonemang. Det är just i detta sammanhang särskilt olämpligt att föraett resonemang på detta tema, eftersom kollapsen på verkstads AB liggerså nära inpå. verkstads AB som dras med sådana svårigheter är ju ettstatsägt företag. Om jag inte minns fel, i , var statsrådetKrister i och talade om att Tjorven skullefortsätta, och meddelade verkstads AB att man skulle lägganed tiUverkningen. När man skall jämföra statsföretagens insatser med deprivata företagens insatser skall man vara rättvis. Om de privata företagen gårUiop och får vinster för att förstärka sin ekonomi, får de örfilar för det, ochgår de privata företagen med förlust, får de örfilar för det. Ett sådantresonemang bör man inte föra opåtalat. Så gäller det frågan om den nu pågående länsplanen. i säger att han har varit med om att utforma ett yttrande inomplaneringsrådet över länsplanen och att den nu väl skall vara i hamn. Ja, vikommer Uiåg hur det gick med Länsplan 1967. Den fick en viss utformning ilänet, men när den kom upp på regeringsplanet ströks den ned. Vi vet ännu intevad det kommer att bli av den länsplan som vi nu har under utformning. Jag skall avslutningsvis yrka bifaU tUl allade reservationer, för vilka centerpartister är antecknade, samt tiU motionen1107 i vad avser stöd tUl företag i . Jag skulle också ha yrkat bifall tiU motionen 1111, meneftersom ledamoten har yrkat bifall tUl motionen 1141 skuUe väl ensådan hemställan ha trasslat tiU voteringsordningen, och jag avstår därför fråndet. Men viU jag meddela att jag kommer att rösta för reservationen8. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: Det har tydligen varit en mycket öm tå somman har trampat på, när man har sagt att det är det privata näringslivet somhar svikit och . Jag behöver bara påminna om vad iKalmar har sagt, nämligen att näringslivet tUl 90 ä består avprivata företag, och då är det väl dessa som har svikit och inga andra. Förinte menar väl hen i Glömminge med den ideologiska instäUning somhan har tUl statligt företagande att den statliga företagsamheten skullekunna klara och problem? tog upp sockerproduktionen och sade att detförr fanns en viss kvot. Men det finns ju inte något beslut i , migveterligt, som förbjuder dem som planlägger sockerproduktionen att bedriva deni större omfattning på och , även om ramarna har tagits bort. Sedan vill jag, som också räknar mig som invånare i denregion som utgörs av sydöstra , bara säga att de problem som finns iKalmar län också finns i mycket stor utsträckning i de östra delarna avKronobergs län. Vi behöver nog i dessa områden se över länsgränserna, om viskall kunna klara svårigheterna. Så ett par ord, herr talman, tUl , som tog uppgränsdragningsproblematiken i och talade om att kommunalmännendär, oavsett partifärg, viU ha ändrade gränser. Jag tror för min del att detinte finns någon kommunalman, oavsett partifärg, i det här landet som integärna vUl ha sin kommun inräknad i stödområdet. Åtminstone vUl vi gärna ha deti sydöstra , så att vi även där får del av transportstödet. Jag tUlätmig säga att vi kanske har chansen i och med att kommer med. Vårlandsända blir snart ett gränsområde, och kanske det också kommermed i stödområdet, vUket jag tycker vore bra. HerrNILSSON i (s) kort genmäle: Jag konstaterar att två centerpartistiskatalare har varit uppe i talarstolen men att ingen av dem på något sätt försöktprecisera vad jag efterfrågade när jag talade om deras svävande formuleringar.Jag ber än en gång att få fråga vad som menas med "så långt sommöjligt", "viss regional balans", "all möjligutsträckning", "tillfredsställande service" etc. Det är ju rentallmänna resonemang som kan sträcka sig från snart sagt noll tiU aUt möjligt. Visst är det väl märkligt, , att Ni föreslårgenerellt flyttningsbidrag till dem som flyttar från tätorterna, t. ex. för attflytta ut människor från tiU . Jag kan inte förstå annat änatt om man gör det generellt så innebär det att man ökar konkurrensen om dearbetstillfällen som finns i . Jag påstår också att företrädarna föroppositionen glider undan det kostnadsansvar som den här verksamheten medför. Dessafrågor har tagits upp endast i ett kort särskUt yttrande. Som hen nämnde, är tydligen det privatanäringslivet en öm tå för herrarna inom oppositionen. Man säger att det är felatt skylla svårigheterna på det privata näringslivet, och jag kan hålla med sålångt att detprivata näringslivet inte har överskridit sina rättigheter och befogenheter,men det har arbetat på ett sätt som det har funnit ur sin synpunkt rimligt. Denprivata företagsamheten har i regel inte tagit något ansvar när det gällerregionalpolitiken, utan den har sett strängt företagsekonomiskt tiU sin egensituation, och det kan den kanske inte klandras för. Men, hen , jagtycker att det är aUdeles felaktigt att man diskuterar regionalpolitiken en heldag utan att oppositionen tar in det privata näringsUvet och påtalar dessansvar och dess skyldighet att hjälpa tUl i den regionalpolitik som skaU drivashär framöver. i Glömminge (c) kort genmäle: När det frågas vad man menar med ett så långtmöjligt decentraliserat samhälle och näringsliv så är det självklart att svaretligger i själva tesen som sådan. Man skall ju försöka nå bästa möjUga resultatgenom att decentralisera för att på det sättet hjälpa de områden som Ugger iunderläge. Att precisera från punkt tUl punkt är naturligtvis rent omöjligt. Jag förstår inte vad iKalmar menar med att företagen inte tUlräckligt skulle delta i den regionalaplaneringen och arbetsför-sörjningen. Det är ju samhäUet som får ordnaförutsättningarna för företagen, och sedan får de försöka verka vart och ettinom sin bransch och sitt område så gott de kan. Men vi har underde senare åren i sagt att mycket av den politik som förs är tiU skadaför bibehållandet och stärkandet av näringslivet och företagen på många områdenoch i många branscher. HenLARSSON i (fp): När jag satt och lyssnade på iKalmar blev jag litet förvånad. viU påstå att de norrländskakraven på stöd, på sysselsättning osv. var mycket högljudda och att det råddenågon sorts motsatsförhållande. Jag skulle mycket bestämt vilja bestrida detta. Jag troratt det är viktigt att man fastslår att de problem som finns i och deproblem som finns i andra delar av landet är Uka viktiga allesamman. Det skallinte vara så att man fösöker skjuta den ena landsändan mot den andra och skapaett motsatsförhållande dem emellan. Där stöd behövs och där hjälp behövs börden sättas in och det bör vi kunna enas om. var fundersam beträffande en annan sak. Hanansåg att det var risk att statsmakterna skulle få anmärkningar på saker somvar gjorda vid Stekenjokk och . i , det blir mgaanmärkningar för vad som gjorts i Stekenjokk och . Det kan inte bUnågra anmärkningar därför att det inte gjorts något aUs där. Ni får anmärkningarför vad ni inte gjort och inte för vad ni gjort. Så enkelt är det. Jag begärde ordet i anledning av en motionsom jag väckt, motionen 1126. Utskottet avfärdar motionen med hänvisning tUlatt det tror sig kunna utgå ifrån att berörda myndigheter gör vad som ärmöjligt för att lokalisera bärkraftiga företag tiU det berörda området. Detområde som omtalas är dalgång, där i sitt beslut 1967uttalade att bestående lokaliseringspolitiska åtgärder borde vidtas med tankepå att bevarande var en riksangelägenhet. Vad har då hänt? Det talar vi om i motionen. Väntan på att älven skulleutbyggas har praktiskt taget stoppat alla andra åtgärder, som man med säkerhetskulle ha vidtagit. Ovissheten har varit hindrande, då man inte har vetat vadsom skulle hända där uppe. Utbyggnaden av älven har givetvis väcktförhoppningar om arbetstUlfäUen, och sådana skulle också med säkerhet haskapats vid själva anläggningen. Att man sedan efter dessa arbetens slutförandeskulle ha stått lika tomhänt men med en för aU framtid förödd natur är ocksåtroligt. Vad gäller naturen och landskapet är det bara att konstatera att detskulle ha blivit på det viset. följde regeringen vad riksdagsmajoritetenviUe 1967, även om det dröjde tUl 1970 innan man kunde bestämma sig. Riksdagensönskemål att älven skulle bevaras blev aUtså tillgodosett, och man hade sparatdenna naturtUlgång. Men hur är det med den andra delen av det uttalande somriksdagen gjorde 1967? Här har praktiskt taget ingenting hänt, trots attregeringen borde vara medveten om de specieUa förhållanden som råder iVindelådalen. De gamla basnäringarna har kommit i kläm på grund av attvägbyggandet har skjutits upp. Här har man väntat på beslut om vem som skaUbekosta vägen. Det är ett underligt förhåUande, då det är samma statsutgiftersom det rör sig om; det är ett lurpassande mellan ett statligt affärsdrivandeverk och i fråga om från vilken kassa utbetalningen skaU göras.Detta har efter vad jag kan förstå hindrat en uppmstning av vägsträckan. Dethar i sin tur fört med sig en krympande sysselsättning i skogen. sade att "den där vägen har julänsstyrelsen inte velat ha så fort, utan den ligger långt ner på listan överangelägna projekt". Ja, det stämmer nog. trodde nämligen attkraftverket skulle byggas ut och att VattenfaU skulle anlägga vägen. Så blevdet inte. Men den 20 aprU 1970 skrev tUl regeringen och påpekadeangelägenheten av att denna väg byggdes. Den preciserade dels vUka sträckor somomedelbart behövde byggas ut, dels kostnaderna härför. Den talade om attprojekteringen var klar osv. Då kan man inte säga att inte ärangelägen om att denna väg skall byggas det finns en klar framställning frånlänsstyrelsen i om den saken. Kostnaderna för skogstransporterna fördyras med ca 25procent på gmnd av de usla vägförhållandena, som tvingar fram transporter längsandra vägsträckningar än de för området naturliga. De dåliga vägförhållandenahindrar utvecklingen av turismen och etablerandet av nya sysselsättningar. Deredan befintliga sysselsättningarna kommer också i kläm. TUlgången på befintlig industri utefter Vindelådalen,särskUt dess övre del, är förhållandevis ringa. I övre delen har man SorselesamhäUe. har vi fått veta att detta samhälle, som har ett synnerligenbekymmersamt läge när det gäUer företag som kan ge sysselsättning, drabbats aven stor industribrand. Sågverket, som ger den största sysselsättningen påorten, har brunnit ned. Det drabbar inte bara de i sågverket anställda utan fåräven följdverkningar som kan bli ganska förödande om inte en ny industri kanbyggas upp.