prot · FU0934 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag tycker nog attdet tämligen onyanserade och oreflekterade skäU på den offentUga sektorn somman ständigt får höra, inte minst från moderata samlingspartiet, är heltförfelat. Min uppfattning är att nu skaU leva upp tUl de intentionersom finansutskottet anvisar och att riksdagsarbetet skaU bedrivas inom deekonomiska ramar som återfinns i finansplanen och som utskottet tUlstyrkt. Ifräga om det begränsade utrymmet för finanspolitiska utsvävningar råder ingadelade meningar inom utskottet, och jag hoppas att det inte heller skaU rådanågra delade meningar här i under den fortsatta vårsessionen. Jag yrkar bifall tiUutskottets hemstäUan. () kortgenmäle: Jag lade märke tiU att i sitt ordbyte med tUlfredsstäUelse noterade, att vi var eniga om de övergripande mål som nuär formulerade i finansplanen och som skall gälla för nästa budgetår.Beträffande de mer långsiktiga målen råder däremot, konstaterade ,inte någon enighet. Fårjag då fråga : Är de nu formulerade övergripande målen ifinansplanen, som aUa i utskottet har anslutit sig tUl, att betrakta såsomtiUfälUga? SkaU sedan nya mål formuleras? Det finns skäl att framstäUa denfrågan efter ordbyte med . BeträffandeinvesteringsutveckUngen inom industrin påstod , att vi fäster förstort avseende vid vad finansministern har sagt. Det är möjUgt att detär fel av oss att göra sä. Men jag viU påminna om vad jag sade i mitt förraanförande, nämUgen att utvecklingen inte kan påverkas genom diktat. Om man nu iden preliminära nationalbudgeten nämner såsom en troUg utveckUng ochfinansministern i finansplanen talar om jag anser att han gör detpå goda grander, ty vi behöver denna framstegsnivå - får vi väl ändå betraktadetta såsom en målsättning. Denna målsättning kan inte förverkUgas genomdiktat, vUket jag har försökt säga. Det gäUer för oss att försökaformulera eUer ange de vUlkor och förutsättningar som måste erbjudas för attvi skall fä denna utveckling. I detta avseende anser vi att den tidigare fördapoUtiken har haft brister, och vi tror att de nuvarande åtgärderna ärotUlräckliga. Det är därför vi har anvisat deav oss rekommenderade vägarna. I fråga om investeringsfonderna är det riktigt att vi nuinte har fått så mycket med i våra bygder. Vi har framhålUt att det inte börvara ett generellt frisläppande av investeringsfonderna utan endast inom deinte överhettade områdena. Fär jag då fräga : Är över den fördelning som har skett när vederbörande nu har förhandlatmed finansministern om frisläppande i varje särskilt faU? De stora summorna hardä gått tUl överhettade områden och de mindre potterna tUl landsändar somverkligen behöver en förstärkning. Vad beträffar kravet på en stramare finanspolitik vUl jagframhålla, att det finns andra metoder att tUlgripa än skattehöjningar. Det harju finansministern visat t. ex. vid behandlingen av anslagsäskandena för i är.Men om höstens ätgärder var riktiga i en vikande konjunktur, hade det dä intevarit ännu riktigare att företa dem tidigare under är 1970? I vUket avseendehade en sådan tidigareläggning försvårat möjUgheterna för arbetsmarknadensparter att nu komma överens? HerrWEDEN (fp) kort genmäle: Får jag först instämma i beträffande investeringsfonderna. Jag vUl sedan i fräga om det avsnitt av utskottetsbetänkande som uppehöll sig vid , då han betonade attdet inte finns någon motsättning mellan industrUnvesteringar, bostadsproduktionsamt daghemsutbyggnad på expanderande orter, säga att vi inom utskottet varithelt eniga på den punkten. Så rådigt är väl inte detta utskottsbetänkande attinte även utskottets ordförande borde ha kunnat upptäcka den saken! Men sedan blev jag, liksom , litet förvånadöver polemik med i . tycksvilja säga att vi är överens om att förbättra näringslivetsexpansionsmöjligheter "", som jag vUl minnasatt orden föll. Men sedan då? Ja, då fär man väl se. Som jag fattade det kommeralltså detta mycket vaga uttalande som gjorde till innebära att nu är man visserUgen överens, socialdemokrater och demokratiskopposition, men på lång sikt bUr det nog inte sä väl med den saken. Jag beklagar uttalanden av den arten från utskottetsordförande som i övrigt höll ett mycket trevligt och koncUiant anförande därför att sådana uttalanden bidrar tUl att skapa just den osäkerhet om densocialdemokratiska näringspolitikens framtida inriktning som är en av defaktorer som kan försvåra uppnåendet av de mål som uppstäUts i finansplanen. Vidare tyckte jag, herr talman, att kanskevar litet elak mot finansministern vUket han inte alls menade att vara närhan framstäUde finansministems uttalanden om ökningstakten i industriinvesteringarna,upprepade inte bara i finansplanen utan även i TV och radio, i tidningar osv.såsom någonting som man inte behövde fästa sig så mycket vid; de var ju ingalöften. Nej, det är klart, men var finns det en person som är mera auktoritativän när det gäUer att här formulera målsättningen?Jag lycker därför att man inte bör nerdimensionera finansministerns tidigareuttalanden pä det sätt som gjorde. Det visade sig att det varsvårt alt uppnå målsättningen , och tror vi att det kommer att blimycket svårt att uppnå målsättningen finansministerns egenmålsättning om inte viU släUa sig bakom de inte särskiltlångtgående men betydelsefulla krav pä ytterUgare stimulerande ätgärder som viframfört i vår gemensamma reservation. sade att det vore fel att handla för tidigt;man mäste vänta och se. Men det stora fel som har vidlådit densocialdemokratiska finanspolitiken under en rad av år är ju inte att man harhandlat för tidigt, utan att man har handlat , och därigenom kommit iotakt med konjunkturutvecklingen. HerrHERMANSSON i (vpk) kort genmäle: För att belysa frågan om den enighet mellandet socialdemokratiska partiet och de borgerliga partierna, som , räcker det ju inte med att räkna upp de vanliga honnörsorden, fullsysselsättrUng osv. Det avgörande är ju verkligheten bakom orden och vUkenpolitik man viU driva för att förverkliga målen. Här är socialdemokrater och borgerliga eniga såvitt jagförstår. Som sade; "Vi är överens om att förbättra för detprivata näringslivet." Ja, det är ju delta de borgerUga alltid har krävt det har varit deras huvudlinje, det är och det kommer alltid att vara deras huvudlinjei politiken. sade sedan att när man läser materialet frånfinansutskottet är det svårt att där se var den s. k. borgerliga oppositionenstår. Det beror just pä den enighet som finns. Man har på den borgerUga sidanhaft svårt att skriva en reservation för att över huvud taget på något sättmarkera ett visst avstånd från den socialdemokratiska majoriteten, samtidigtsom man är överens om de grundläggande frågorna. Det är därför det är svårt attveta var de borgerUga partierna stär. En avgörande fräga, som ju legat bakom hela debatten, ärfrågan om betalningsbalansen. Den tycks ha hypnotiserat såväl 1970 årslångtidsutredning som författarna tUl finansplanen och ledamöterna i finansutskottet. Man gör detta tUl det helt överskuggande problemet som bestämmerallting annat. Jag har anfört två invändningar mot den synen och jag vUlupprepa dem: För det första tycks man ha överskattat de akuta svårigheterna.För denna invändning talar också finansutskottets egen analys, som visar på denförbättring av läget som har inträtt. För det andra varken kan eller fär delångsiktiga problem som kan föreUgga beträffande betalningsbalansen lösas pådet sätt som finansplanen och finansutskottet vUl göra, nämligen genom favörertUl storföretagen avsedda att förmå dessa att öka sina investeringar. Detta ärdels ingen effektiv metod, dels strider det mot kravet på jämlikhet, som måstebestämma metoderna för den ekonomiska politiken. Här finns det en grundläggande skiUnad ibetraktelsesättet. En näringspolitik och arbetsmarknadspolitik som verkligenbereder syssel- sättningoch inkomst ät det hundratusental människor som är arbetslösa eller baraarbetar på deltid, en regionalpolitik, som möjUggör för människorna att fåarbete i sin hembygd och därmed kunna stanna kvar där kan vi inte betrakta somnågot slags belastning pä den ekonomiska politiken. De ger i stället etttUlskott tUl resurserna i vårt land och utgör den enda effektiva vägen att pålängre sikt lösa de problem, som kan finnas beträffande betalningsbalansen. sädan politik förutsätter strid mot de spekulativa och kapitaUstiskakrafterna. Den förutsätter en planering, som utgår från folkets intressen, ochden betyder att man måste bryta den nuvarande utvecklingen med samverkan mellanstaten och storkapitalet. HerrBURENSTAM () kort genmäle: ansåg att en åhörare pä en annanplanet skulle, om han lyssnat på rrug, tro att vi befann oss pä minens branthär i . Jag vet inte varför han skulle göra det. Jag sade faktiskt attvi här i har en stark ekonomi men att det tyvärr under senare tiduppstått aUvarliga problem och svaghetstendenser, som man bör uppmärksamma. Jag tror i stäUet att en åhörare i skulle ha bUvitbekymrad när han lyssnade tiU , därför att av verkade det som om det inte funnes nägra svårigheter. Jag tycker attdet gör det. Det är ett stort problem att vi har ett sä betydande underskott ivär betalningsbalans. Det är ett stort problem att vi tvingas ha en så högränta enligt socialdemokraterna själva på grund av vårt beroende av utlandet genomvåra stora län där. Jag tror att det är ett problem att det är oroligt påarbetsmarknaden. De oerhört höga skatter som utgår på extrainkomster är ocksånågot att bekymra sig över. Jag har inte alls som tycks tro någontingemot den offentliga sektorn i sig själv. Tvärtom är den en idiot som inte inseratt vi behöver en offentUg sektor för utbildning och för alla olika tjänstersom denna sektor kan lämna. Men man kan genom skatter driva denna offentUgasektor tUl en sådan höjd att den motverkar sig själv och att det blir mindreresurser tUl de gemensamma ändamålen än man skuUe önska. Denna synpunkt framförde jag i mitt anförande. Jag kunde iherr anförande inte finna något argument som innebar en invändning. Jag anser vidare det vara ett problem att kommunerna harså höga skatter. Jag tror att varje kommunalman skulle bli förvånad över herrEkströms anförande när han däri inte låtsas om några svårigheter pä dennapunkt. Sysselsättningsproblem, ökat antal varsel och konkurser är andrasvårigheter. Jag sade att jag hoppades att min beskrivning skulle visasig utgöra en svartmålning, ty även om det sitter en socialdemokratisk regeringvUl jag att vi skaU ha ett bra land och en bra utveckUng för alla människor.Men om man går tUl väga som gjorde i sitt anförande och inte viU erkänna att här finns en hel del svårigheter att ta fasta på,trorjag att det blir risk för att vad som skulle kunna vara en"svartmålning" blir en verkUghetsbeskrivning. ansåg att vi inte skaU vidtaga genereUa ulanspecieUa åtgärder i konjunkturpolitiken. När det skall stramas ät pä grund avinflation och annat, vUl socialdemokraterna aUtid ha generella åtgärder generella räntehöjningar, generella skattehöjningar men när det går nedåtskall det alltid vara speciella ätgärder dvs. byråkrater som bestämmer vad somskall hända pä den ena eUer den andra punkten. Om man handlar på det sättet,, blir det lUl slut byråkrater som häller i allting i det härlandet, och det tror jag inte vore särskilt bra. Sedan vUl också jag anmäla mitt intresse för det svar somjag hoppas kommer pä den fräga som ursprungUgen ställde angåendeskiUnaden meUan de långsiktiga och de kortsiktiga målen i den ekonomiskapolitiken. HerrEKSTRÖM (s) kort genmäle; Jag har enUgt debattordning 45sekunder pä mig att svara var och en av de fyra föregående talarna. Jag hoppas ledamöter uppfattade att minargumentation gick ut på att vi givetvis har en mycket långtgåendedecentralisering av beslutsfattandet i detta land. Både och gjorde stort nummer avmitt svar tUl i . Men det hela är väl ganska enkelt.Vad vi i utskottet har beslutat är att avge ett yttrande överden finansplan och den hemställan som här framlagts och som avser innevarandebudgetår. Däremot torde herrarna väl veta att om precis , ,utgår remisstiden för långtidsutredningen. Denna utredning avser åren fram tUl1975, men det görs även utbUckar decennier längre fram i tiden. Det vorefullständigt oriktigt att nu ta ställning tUl långtidsutredningens synpunkter,utan det fär vi göra senare; det har vi varit överens om. EnUgt de upplysningarvi fått kommer finansministern att i kompletteringspropositionen behandlalångtidsutredningen med hänsyn tUl de remissyttranden som då inkommit. Det var bara detta jag menade. Herrarna verkade sä oroadeöver att jag talade om att vi var överens om ställningstagandet tUl dengrundläggande målsättningen när det gäller finansplanen vUken vi i dagbehandlar. Jag trodde kanske att skulle komma tiUbaka tUlarbetsmarknadsläget, med tanke på den stäUning han har i arbetsmarknadsverket.Jag tycker hans resonemang om arbetsmarknadsutbildningen är orirrUigt. Antaletpersoner som berörs av åtgärder inom arbetsmarknadsutbUdningen harökat /61 tiU 105 000 /71. Betyder det,, att vi har en sämre arbetsmarknad? måste väl inse orimligheten i resonemanget omjag säger att har de studerande vid våra högskolormångdubblats. Skulle slutsatsen vara att vi har en sämre arbetsmarknad? Nej,det kan inte vara så. Arbetsmarknadsutbildningen ingår som ett led isträvandena från samhäUets sida för att klara de strukturförändringar som sker,men det är inte fråga om en sämre arbetsmarknad. När det gäller investeringsfonderna, , är detklart att vi som norrlänningar är överens om att vi borde ha fått mera med avkakan. men vadjag viUe säga var att vi inte får mera med av kakan genom de generellafrisläppen av investeringsmedel. Låt mig ta bara ett exempel. 1968, när det var generelltfrisläpp, fanns bland byggnadsarbetare och målare uppe i enarbetslöshet pä . Hade man inte frisläppt investeringsfonderna,hade arbetslösheten varit där i samma yrkeskategorier. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle; Bara kort några ord om investeringsfonderna.Om det förhåUandet kommer bort att man skall ackordera om fördelningen avmedlen mellan t. ex. storstadsområden och andra områden, och fonderna i ställetär fria bara man lägger pengarna utanför de överhettade regionerna, då bordedet följdriktigt bli så att mera tUlförs de områden som och jagbåda ömmar för. Beträffande målsättningen på var det ju efteren diskussion, där kritiserade de uppstäUda målen, som herrEkström gick upp och sade att vad utskottet skrivit gäUde detta är, men förnärvarande vet ingen hur det blir för framtiden. Det fär diskuteras närlångtidsutredningen skaU behandlas. Nog har vi litet var läst vad som står i långtidsutredningen.Men inte har jag kunnat uppfatta att man där på något avgörande sätt ger sig påde grundläggande målen för den ekonomiska politiken. Och fårursäkta, men hans anförande andades också Utet av den uppfattningen att degrundläggande målen skulle man byta ut mot någonting annat efter herrHermanssons kritik. Beträffande arbetsmarknadspolitiken har jag icke ettögonbUck opponerat mot att 54 000 personer får arbetsmarknadsutbUdning. Jag harockså själv i styrelsen frågat vad det beror på att man, med den"operativa" apparat som finns, har ett ledigt utrymme för ungefär 4000 ytterUgare elever. Tjänstemännen svarar att man har haft annonskampanjerm. m. för att fylla denna sektor, men folk är nu inte längre så intresserade avatt söka sig tUl en utbUdning som har inriktning mot industriarbete ochkroppsarbete. Detta är en mycket aUvarlig sak inte minst mot bakgrund avdet som vi diskuterar såsom centralt för den ekonomiska politiken. Jag har aUtså inte opponerat mot denna utbUdning, men jagopponerar i stället emot resonemang. Här är det en strävan att fåut fler gifta kvinnor på arbetsmarknaden. Men när detta lyckas de giftakvinnorna är för övrigt 7 000 fler i denna utbUdning än vid motsvarandetidpunkt då skaU vi ta det som ursäkt för att arbetslöshetstalet fåröka. Om arbetskraften ökar med 50 000 personer är det väl inget skälatt tiUåta större arbetslöshet. Det är ju en orimlig slutsats. Mot mina uppgifter i övrigt har inte anförtnågra invändningar och det är klokt av , ty det finns ingainvändningar att göra mot dem. Mina uppgifter utgör en korrekt beskrivning avsakläget. TiU sist är min fråga tiU ; ViU gäUande att en ökning av labour force, dvs. att vi får allt fler somförklarar sig beredda att stå tUl arbetsmarknadens förfogande, är ett skäl för attarbetslöshetstalet skaU få stiga? () kort genmäle; Får jag först ta upp en sak som har gjort ett visst nummer av tvä gånger. Han säger att vi påoppositionssidan, i synnerhet och , hävdardecentraUseringsprin-cipen och det, menar , försämrar möjUgheternaatt bedriva en sammanhåUen ekonomisk politik, en riktig regionalpoUtik m. m.Nej, svarar jag, den motsättningen finns inte. Vad vi är ute efter är att inomregionerna och primärkommunerna undvika det långtgående mått av statligtinflytande och statUga regleringar i detalj som föreligger.Däremot måste det naturligtvis vara statsmakternas uppgift, regeringens ochriksdagens, att dra upp de ramar, inom vUka de oUka regionerna skaU verka. Därär hos dem som avgörandet mäste Ugga när det gäUer utrymmet förregionalpolitiken och dess effektivitet inom oUka områden. Det finns alltsåingen motsättning härvidlag. Det är en felsyn. Men sedan, herr talman, kan jag inte underlåta altuppehäUa mig vid vad i yttrade beträffande vänsterpartietkommunisternas röstning. Han sade att man kommer att rösta med utskottet ochmot reservationen på de första punktema, men på den sista punkten - som såvittjag fattade det gäUde den allmänna inriktningen av den ekonomiska politikenframöver - har man ett särskUt uttalande som man yrkar bifaU tUl. Samtidigtanser att socialdemokraterna och oppositionen är ungefär likagoda eUer enligt hans mening dåliga kapitaUster allesamman. Nåväl, om herrHermanssons särskUda uttalande blir utslaget vid voteringen, vad skaU dåvänsterpartiet kommunisterna göra? Då finns det enligt dess mening bara tvåkapitalistiska alternativ, för att använda partiets egen terminologi, att röstaför. Lägger man ned sina röster, blir ju konsekvensen den att riktlmjerna förden ekonomiska politiken kommer att avgöras i enUghet med reservationen ochinte i enUghet med uiskottsmajoritetens hemstäUan. Det tycker jag är en intressant situation, herr talman. Vikanske under debatten framöver kan fä någon upplysning om hur den skall . i (vpk) kort genmäle; Anledningen tiU att vi kritiserarsocialdemokratins ekonomiska politik är att den enligt vår mening i sinagrunddrag är borgerUg. Man bör därför inte förneka de skillnader som finnsmeUan aktuella krav från de borgerliga partierna och regeringensdetaljåtgärder. Detta förhåUande har också samband med . Man bör framför aUt inte förbise att de borgeriigapartierna i regeringsstäUning skulle driva sin poUtik i reaktionär riktningjämfört med vad de tvingas säga i opposition. Vi noterar också som ett intressant och viktigt drag denkritik som utvecklats inom socialdemokratin mot den politik som regeringenbedriver. När en gmpp ekonomer inom riktar en hårdhäntkritik mot långtidsutredning drabbar kritiken inte främst demsom praktiskt utformat denna utredning, utan regeringen som utfärdat direktivenför dess arbete. När vidare tidskriften ger den tolkningen av förra åretsvalnederlag att det måste betraktas "som en av väljarna starkt upplevdkänsla av klyfta meUan teori och praktik", visar den ingen högreuppskattning av regeringspoUtiken. Det gör inte heUer en ledande artikelhäromdagen i , där man kort sammanfattar hur det ser uti del svenska samhället efter socialdemokratiskt regerande. Detheter där bl. a. följande; "att samhällsekonorrUn inte kan styras tUlräckligtdärför att privat maktutövning härskar i företagen, att hela regioner tvingas tUl en planering som utgör enanpassning tUl privatekonomiska lönsamhetsprinciper, att en snabbt ökande grupp människor kastas på samhälletsskräphög för att de inte ryms inom kapitalismens företagsekonomiska lönsamhetsteorier". Det är om dessa problem som vårt parti också anser att enlångtidsutredning och även, , en finansplan mäste handla. Detta ärekonomiska problem, och varje utlåtande om den ekonomiska politiken som bortserhärifrån är i verkligheten ett försvar för dessa orimliga förhåUanden. Om finansutskottets socialdemokratiska majoritet inte villlyssna tUl den kritik som kommer från kretsar tUl vänster om det egna partiet,bör den åtminstone lära av de kritiska synpunkter som utvecklas inom desocialdemokratiska leden. Jag kan tyvärr inte finna att den gjort det i detbetänkande vi diskuterar. () kort genmäle: klagade pä att han bara hade 45sekunder tUl sitt förfogande för att bemöta var och en av sina motståndare, ochdet är självfallet orimligt att på så besvara de frågor som ställts.Jag fick emellertid nästan en känsla av att tyckte att en delfrågor var så invecklade, att det var bekvämt att bara ha tUl sittförfogande, så att han slapp besvara dem. Jag vUl resa ett spörsmål i sambandmed kärnfrågan om vUka förändringar långtidsutredningen skaU medföra försocialdemokratin och om de långsiktiga målen i förhållande tUl vad som nuuttalats i den gemensamma delen av betänkandet från finansutskottet. Dessa målär ju full sysselsättning, fortsatt hög tUlväxttakt, jämnare inkomstfördelning,bättre regional balans och stabiUsering av prisnivån. VUket av dessalångsiktiga mål menar skall avskaffas i och med attsocialdemokratin skaU ta långtidsutredningen under övervägande? HerrEKSTRÖM (s) kort genmäle: Vårt parti kommer givetvis att ta stäUningtUl långtidsutredningen sedan remissyttrandena har kommit in och bUvitbearbetade i kanslihuset. i måste ha fått frågan omlångtidsutredningen i viss mån om bakfoten. Även om långtidsutredningenarbetat inom kanslihuset, har den ingalunda fått några direktiv av finansdepar- tementetför sitt arbete. Detta framhåUes av långtidsutredningen i förordet tUl dessbetänkande. Den som inte hunnit studera hela detta betänkande med aUa bilagorborde åtminstone ha hunnit läsa första sidan av det. ställer tUl mig frägan om vi, för denhändelse att det bUr ett ökat utbud av arbetskraft, skulle komma att accepteraen ökad arbetslöshet. Det är ganska märkligt att den frägan ställs tiU osssocialdemokrater. Vi har ju ständigt strävat efter att skapa ett starktsamhälle som har resurser att klara omskolning, beredskapsarbeten, skyddadeverkstäder osv. Jag har reagerat mot att kostnaderna för sådanverksamhet bedöms höra tUl den offentUga sektorn. UppenbarUgen borde ändå enavsevärd del av dessa kostnader belasta den andra sidan. Den här debatten har givetvis snuddat vid väldigt mycketoch det är, som jag sade tidigare, med hänsyn tUl debattordningen svårt attklara ut alla de punkter där det fUins olika meningar. Avslutningsvis vUl jagemellertid framhålla att det finns en passus i reservationen som är av värde,nämligen denna; "Det förtjänar också att understrykas att aUa poster ibudgeten inte har samma realekonomiska verkningar. En utbyggnad av exempelviskommunikationsväsendet, den exportfrämjande verksamheten och kreditstödet tUlden mindre företagsamheten kan således mycket väl förenas med kravet på enstram finanspoUtik." Jag tycker att borgerUgheten därmed ändå har kommiten bit på väg när det gäUer att acceptera den offentliga sektorns utveckling.Jag noterar att även moderata samlingspartiet står bakom uttalandet. Däremot är jag litet förvånad över att mittenpartierna harkunnai skriva bort vad utskottsmajoriteten säger på s. Il i betänkandet:"Vissa löntagargrupper utgår vid formulerandet av sina lönekrav från 'lönefter skatt' och ser främst till sina privata konsumtionsmöjligheter men kännermindre ansvar för den gemensamma konsumtionen." Just orden "serfrämst tUl sina privata konsumtionsmöjUgheter men känner mindre ansvar för dengemensamma konsumtionen" har mittenpartierna varit med om att stryka. Därhar uppenbarligen moderata samlingspartiets representanter i finansutskottetåterigen fört pennan. HerrHEDLUND (c); I finansplanen framhåller finansrrunisternalt det ekonomiska läget i många avseenden är bekymmersamt. Det är säkert intemånga som skulle vUja motsäga honom.