prot · FU0994 · 1971-12-31 00:00:00 — Vad som skahhända efter 1974 är en fråga som vi får ta stäUning tih då. I den första frågan står endast mot de övrigapartiernas representanter. Departementschefen har i propositionen klart ochutförligt motiverat sitt stäUningstagande, Utskottsmajoriteten har - även omdet skett med ohka synsätt - godtagh faktum att farhågorna mot att släpparegleringen nu är så markerade att detta inte är lämphgt. har givetvis, höU jag på att säga uttalat två meningar också i denna fråga, men iutskottsbetänkandet har han anslutit sig tUl samma Unje som de övrigaledamöterna förutom , 1 och för sig är den moderata ståndpunkten konsekvent.Mycket talar för att vi inte hade haft denna debatt om mittenpartiernahade kunnat avhålla sig från att försöka skära pipor i vassen 1968. helst -förslaget i reservationen 1 att hyresregleringen skall avskaffas är trotsherr Wennerfors I och för sig sakliga anförande en praktiskt ointressant fråga.Det finns inte någon möjUghet, om vi ser på det praktiskt, att den tanken skuUekunna förverkligas och ett beslut i den riktningen fattas. Den andra huvudfrågan hur och vad vi skall hyresreglerade närmaste åren - är däremot rätt intressant. Regeringen lägger fram enproposition som uttryckligen syftar tUl att få regler som skall underlätta enanspassning tUl reglerna i hyreslagen. Där föreslås avveckUng avhyresregleringen för lokaler och för hus som färdigstäUts efter år 1957.Ytterligare regional aweckling aviseras. Reaktionen på dessa förslag går anda förmittenpartiernas del: "Visst skall vi aweckla, vi skall t. o. m.tidsbestämma den slutliga avvecklingen utan att se på verkan av de nyareglerna." Men kommer ett nödrop med begäran om hjälp för allalokalhyresgäster -banker och storbolag i förening med ett antal små affärer ochhantverkare. Ränderna går aldrig ur - avveckla och a-weckla inte på samma gångär aUtså mittenpartiernas paroU. Det är väl på det sättet här som på mångaandra områden att man vlU vända sig tUl ett kanske alltför stort antalmänniskor på samma gång, och det är inte aUtid så bra. Det steg som tagits från motionärernas tUl reservanternasståndpunkt i fråga om lokalregleringen visar dock en omvändelse, om än svagtmarkerad. Motionärerna har gjort något slags kompromiss med sig själva och gåttIfrån motionsyrkandet; de vUl ha en tUlämpning av 6 § i hyreslagen. Såvitt jagförstår skulle tiUämpningen av den i praktiken knappast ha den avseddaeffekten. Skälig hyra enligt 6 § första stycket är uppenbarligen Inte detsammasom en produktionskostnadsanknuten hyra, och hyresnämnderna skulle råka i mångabrydsamma situationer om reservationen vann bifall Sedan har ocksåbesittningsskyddet kommit in i bUden och nyttjas som ett argument för fortsattlokalhyresreglering. Om reservanterna hade frågat sig för hos hyresnämndernaför de stora städer i detta land där hyresregleringslagen för lokaler integäUer tror jag att de skulle ha känt sig litet tryggare i fråga om detindirekta besittningsskydd för lokaler som jag hoppas att vi får efterriksdagens beslut . Det är ju ett faktum att hyresreglerlngslagen är tUlämpligpå lokaler I 16 kommuner I detta land, men i 159 kommuner är den tUlämplig ävenför bostäder. I de 143 kommunerna har man inte fått de erfarenheter av deskilda lagbestämmelserna för lokaler I relation tiU bostäder som reservanternaså ivrigt målar ut. Faktum är att skadeståndsregeln bedöms ha en bra avhållandeeffekt när det gäller uppsägning genom att hyresvärden I aUa fall stäUer sig ganska oviss situation med risk för att få stå för rättegångskostnader påkuppen. Men på den punkten får vi väl motse en del omdömen i samband med denenkät som departementet nu sänt ut tiU organisationer och institutioner för attsamla in erfarenheter. Skulle den avskräckande effekten visa sig avta, så får viväl titta på regelns konstruktion, och då är det inte fråga om atthyresregleringslagen och dess besittningsskydd för bostäder skall vara det endaalternativet när det gäller att skärpa bestämmelserna, om det mot aU Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering nt m. förmodanskulle Ugga någon sanning i de farhågor som reservanten här har anfört, I den andra frågan, om vad vi skall ha för sortshyresreglering , står på reservantsidan ocksåvänsterpartiet kommunisterna. Det finns, för att göra det klart redan frånbötian. Inte någon motsättning i fråga om att en awecklad hyresreglering skallersättas med hyreslagsregler som står i överensstämmelse med de bostadssocialamålsättningarna. Först därmed får reservation sin rättabelysning. Det kan inte vara en acceptabel bostadssocial målsättning attbenhårt hålla fast vid de kostnadsanknutna hyrorna. kan man t, o, m,vara överens om att det är vissa nackdelar med kostnadsanknutna hyror; jagkommer tiUbaka till det sedan. Det går inte att bekämpa markvärdestegring på samma sätt somom man exempel-vis vill bota mässling genom att måla över prickarna. Intressetför vinst borde vi kunna kanaUsera genom andra åtgärder och se till, attvinsten kommer det samhälle tih godo som har skapat den. Jag tror att helahyresdebatten och bostadsdebatten I övrigt skuUe tjäna på en mer långsiktig ochinte så sektorbunden prövning från reservanternas sida. De skilda förslagen av är, som jag förutframhöU, oUka uttryck för den grundläggande tanken på fortsattkostnadsanknytning i hyressättningen. har, kanske omedvetet,själv gett ett mycket starkt exempel på bristen i kostnadsanknutna hyror i sinreservation nr 8, där han tar upp vissa effekter av retroaktiva hyreshöjningar.Just det förhåUandet att sådana förekommer har varit en av drivkrafterna närhyresgästorganisationerna har varit så intresserade av att finna andra formerför att skapa skydd mot oskäliga hyreshöjningar och hyressättningar genom attkomma ifrån den kostnadsanknutna hyran. Det som kan kaUas självkostnad är inteaUtid det riktiga och det socialt försvarbara, det visar inte minst denreservation av som har betecknats som nr 8, Det kan vara enskenbar rättvisa som man på den vägen skapar, och det är ett av motiven för har velat få en ändring. Får jag ta upp några saker tiU, som har somgenomgående tema i sina reservationer. De är många, men det är av tekniska skälde har blivit det, eftersom de spänner över så många olika delar av lagtexten.Ett genomgående resonemang i dem och det finns även i ochfolkpartiets reservationer - är att 48 § hyreslagen siktar mot en övergång tillmarknadshyror. Man bortser ifrån att 48 § sysslar med två typer av marknader:dels bristorter, dels icke bristorter. Resonemanget om marknadshyror förekommerpå de orter där det icke är brist. Där är det ju inte några faror medhyressättningen; där kan det t. o.m. förhålla sig så att marknadspriset hggerlägre än självkostnadspriset, på grund av efterfrågeeffekten. När det gäUer bristorterna finns det inte något stöd föruppfattningen att lagens utformning har syftet att få fram en marknadshyra,utan lagen har syftet att skapa ett socialt skydd mot marknadshyror. Jag kanmycket väl förstå att från de utgångspunkter han har kommer tUl de slutsatser som han redovisar, men jag tror att herr Engströmsförutsättningar på den punkten är felaktiga. Samma felaktig- Nr 94 het trorjag han gör sig skyldig tUl när han försöker karakterisera hur t odooen den jämförelsehyran,byggd på bruksvärdet skall räknas fram. Han talar om c iqti skyhögahyror i nyproduktionen som skah vara vägledande för hyressätt- --- ningen i äldre årgångar av hus ett genomgående tema i flera Fortsatt giltighet reservationer som han har anfört. Det är såvitt jag kan bedöma ett ävlagen om hyres- felaktigt sätt att tolka hyreslagen. reglering m. m. När man skall diskutera skäligheten för att få framjämförelsehyran, baserad på bruksvärdet, har man att göra jämförelser medhyrorna i jämförliga lägenheter, och jämförliga lägenheter är oftast att finnai samma årgångar och i husets närhet, I det beståndet kan man ta bort specieUthöga hyror på bristorter, om man genom en omräkning av nyproduktionens hyrorfinner att jämförelsematerialets hyror kan hgga för högt. Det är alltså enåterhåUande effekt som nyproduktionens hyror skaU ha när det gäUer att få framen jämförelsehyra. Man kan Inte ta steget från en lägenhet 1 det tidigarebeståndet direkt över tiU nyproduktionen, utan man har att jämföra medlägenheter som har ungefär samma bruksvärde, och de är som regel att finna i denärmaste årgångarna. Det är enligt min mening viktigt att man försöker tolkahyreslagen på det sättet, och det finns ingen anledning tUl att vi skuUe ge denen annan tolkning som har helt andra effekter. Jag kan förstå omhan baserar sitt resonemang på vad jag betraktar som en missuppfattning. Somhyreslagen nu är utformad tror jag att den utgör ett gott skydd för en socialtriktig hyra, med bortseende från att man kan få hyror som saknar samband medkostnaden för det enskUda fallet. kan hyrorna hgga lägre, ibland kan dehgga högre. Det för hyresgästen intressanta är att hyreslagen ger ett socialtskydd. I detta sammanhang skulle jag också gärna vUja säga något,även om det inte tillhör min uppgift att försöka göra en tolkning i dettaavseende, om den översyn som departementschefen redan har igångsatt. Framställningenkom ju från , och departementschefen har redan gjorten enkät för att fä del av erfarenheter. Innan man vet vUka erfarenheter somfinns att redovisa utifrån kan man ju inte gärna uttala sig om vad ändringarnakommer att innebära och vid vUken tidpunkt de kommer att presenteras. Det ärväl aUdeles klart att det finns en del saker i det material som har dragit fram beträffande det processueUa förfarandet ochliknande ting i sin skrivelse, som kan komma rätt snart. Men om det blir andraändringar får väl den enkät och den utredning som skall göras utvisa. Får jag, herr talman, tiU slut bara göra en hten privatbekännelse som jag är mycket angelägen om att få göra, även om den kanske hgger utanför ett anförande av den här typen. Jag vUl uttrycka min personliga glädje över att propositionen ger möjligheter tlU att på hyresmarknaden få kollektivavtal. Det är egentligen koUektivavtal vi skapar för hyressätt ningen i det lägenhetsbestånd som är uppfört . Det är överenskommelser av mer eUer mindre genereU karaktär som hyresgäster na och fastighetsägarna kan träffa och som sedan myndigheterna skaU ta ställning tiU. VI har för de aUmännyttiga bostadsföretagen haft koUektivt 159 Nr 94 förfarande - tiU stor glädje ochnytta för många, tror jag. Tisdagenden marknaden inte jämförbar med denprivata marknaden. 25 maj1971 där har ju en funktion av annankaraktär än de privata fastighetsägama. ------------------- Men de praktiska erfarenheterna är bra för det, och jag tror att det skulle Fortsattgiltighet j. g gj skydd för hyresgästerna, ifall man kunde komma framtUl av lagenom hyres- gj koUektivt förfarande i likhet med vad som finns påarbetsmarknaden, -y Qm man uppleverstarka strömningar som vUl bryta sönder den kollektiva gemenskapen i många sammanhang och låta individerfå leka fritt på fältet. Det kan ju ha sitt intresse att den här frågan väcktes såvitt jag vet första gången av förutvarande utrikesministern i hans doktorsavhandling, som behandlade kollektivavtal. Låt mig baratala om, att där beskrivs som en motsvarighet tUl koUektivavtal meUanarbetsgivare och arbetare att man skall ha genereUa avtal mellanfastighetsägare och förening av hyresgäster det fanns inga sådana föreningari då "angående innehållet I de hyresavtal, som sedan skola ingåsmeUan den enskilde hyresgästen och fastighetsägaren. Det är åtminstone inteotänkbart, att hyresgästerna genom sammanslutning kunna tillvarataga sinaintressen på samma sätt som fackföreningar gent emot arbetsgivarna." Det är rätt underbart att konstatera att vi , 1971, harfått den tanke realiserad som väckte 1912. Och med det, herrtalman, yrkar jag på nytt bifall tUl utskottets hemstäUan utom beträffandehyresreglering för lokaler, där jag yrkar bifall tUl reservationen 6 a. () kort genmäle; tUlhör ju dem i den här kammarensom kan en del om bostadspohtik och om hyresreglering också, och därför är dethtet synd att just han skall tUlgripa de enklaste debattknepen och t. ex., somhan gjorde , karakterisera mittenpartiernas förslag att man skall jämställabesittningsskyddet för lokaler och bostäder som en åtgärd som syftar till atthjälpa banker och storbolag. Banker och storbolag klarar sig säkert ändå, såvitt jagförstår. Vad det här handlar om är ju att undvika att lokalhyresgäst kommer iden situationen att han inte kan klara den hyra som hyresvärden begär ochdärför kan bh vräkt. Den situationen hamnar inte banker och storbolag I, därföratt de har råd att betala. Och det är kanske på det viset att det just ärbetalningsstarka bankerna och de större företagen som kan komma att bli desom konkurrerar ut de mindre betalningsstarka lokalhyresgästerna av den typ jagnämnde; de som driver mindre hantverk, de som driver butiker, de som driverkemtvättar etc. Det innebär, i den mån det inträffar, sociala problem för deföretagare som drabbas och för vilka den här lokalen är helt avgörande när detgäller utkomstmöjligheterna. Det innebär sannoUkt också - vilket t. ex,hyresgäströrelsen har påpekat - att en hel del värdefull närservice ibostadskvarteren kan försvinna. Det är de övervägandena som vi har gjort, och det handlarsannerligen inte om att skydda banker och storbolag från att bh vräkta. Det behovet 160 föreligger inte. HerrENGSTRÖM (vpk) kort genmäle: Det var intressant att notera att herrUUsten, som hade ordet, inte förklarade på vilket sätt hyresgästerna inyproduktionen bhr hjälpta av att man höjer hyrorna för dem som bor i det äldreprivata fastighetsbeståndet. Det var också intressant att notera att jag intefick något svar på frågan, varför man aldrig har drivh kravet på hyresutiämningför andra kategorier än de som bor i hyreshus och där det finns privatafastighetsägare som tjänar på denna hyresutjämning. Det skulle ha varitvärdefullt att få svar på dessa frågor. säger att man viU göra klart från bötian atthyresregleringen skah ersättas med ordentliga spärrar i hyreslagen. Det är judet jag har efterlyst. Men det finns ju inte sådana spärrar i den nuvarandehyreslagen, och det har inte angetts någon tid för när vi skall få en sådanändring av hyreslagens 48 § och motiven bakom denna paragraf, att det bhreffektiva spanar. Sedan måste det bero på ett missförstånd när om reservationen 8 och säger att jag främst vill ha kostnadsanknytning.Jag har sagt, och det har också framhållits i vår motion, att den grundläggandeprincipen bör vara kostnadsanknytning. Man har ju samma princip i deaUmännyttiga företag som representerar i sin civUa gärning. Menman kan naturligtvis inte driva kostnadsanknytningen in absurdum. Det är väldet enda positiva i den nya hyreslagen att man frångår kostnadsanknytningen närdet gäUer fastigheter färdigställda , när hyrorna t. o.m, blir såhöga att de ligger över rekordhyrorna i nyproduktionen. Vad sedan tolkningen av hyreslagen beträffar har maningenting annat att gå efter än den faktiska lydelsen av 48 § hyreslagen och demotiv som ligger bakom den. De motiven kan läsa om också Ipropositionen 1967, Jag gav en del uppgifterom beräkningsgrunderna där,I fortsättningen står det att mot bakgrunden av hyresläget för lägenheterna inybyggda hus bör bedömas om hyran för jämförelselägenheterna är rimlig. Jaghar aldrig påstått att man enbart skall jämföra med kostnaderna inyproduktionen, men den jämförelsen skall också göras. Och så länge de motivenligger bakom 48 § hyreslagen blir denna lag ett medel att bringa upp hyrorna idet äldre, privata fastighetsbeståndet. Det kan inte bestridas. Det är det somär det märkliga. Denna debatt har pågått , och närregeringen utlovade en ny bostadspolitisk giv har vi fått en våldsamupptrissning av hyrorna i framför aUt nyproduktionen samt en diskussion om hurvi successivt skaU avskaffa hyresregleringen och ersätta den med hyreslagensbestämmelser, där hyressättningsparagrafen är det avgörande. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. HerrBERGMAN (s) kort genmäle: Jag sade, , att 48 § hyreslagensåvitt jag vet ger ett gott skydd, att departementschefen nu har gjort en enkätför att få erfarenheter av hyreslagens tUlämpning beror inte på någon specieUoro för att 48 § skulle ha några svagheter. Men om det visar sig att den hardet, så är jag övertygad om att departementschefen framlägger förslag för atträtta tUl det. Enligt den redovisning vi har fått är det inga sådana 6 protokoU 1971. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. orsakersom ligger bakom. Vad sedan reservationen 8 angår är det alldeles klart attden är den gamla hyresregleringslagen i tUlämpning, och där fanns det enkostnadsanknytning. Det var det som var en brist i den lagen, och det är detsom man nu vill hitta en ny form för, VI vet att hyreslagens tillämpning i nyproduktionen, därhyressättningen är fri, har haft underbara effekter ur hyresgästernassynpunkt. De effekterna har retat galla på fastighetsägarna, så att de t, o, m,nu talar om att inte sanera mera i , eftersom de inte får täckning försina kostnader. De är rädda för att jämförelsehyrorna kommer att sättas efterbruksvärdet, och då får de kanske inte täckning för kostnaderna. Det finns tUlräckligt mycket att läsa både när det gäUerlagens exakta utformning och motiven för den. Och den läsning jag har ägnat migåt har givit mig det intryck som jag redovisade förut, nämUgen att herrEngström på denna punkt har misstolkat lagen. Sedan viU jag säga tiU att jag talade om såvälbanker och storbolag som om hantverkare och småföretagare. Om bankerna vUl hasjälvkemtvätteriernas lokaler eUer en hantverkslokal, så är det ju en struntsakatt skaffa de lokalerna . skall inte inbUla sig någotannat. Det är närmast löjligt att tro, att om man släpper hyresregleringen såslänger sig bankerna över alla kemtvätterier och kör ut Innehavarna på gatan. HerrULLSTEN (fp) kort genmäle: Får jag säga tUl att detrimligen är så att lokalhyresgästerna nu har fått ett starkt besittningsskyddför att de skah bU starkare i förhållande till lokaluthyrarna och bl. a.skyddas för en sådan situation som litet karikatyrmässigt måladeupp, nämligen att någon penningstark köpare vill ha den lokal som ensmåföretagare bedriver sin verksamhet i. Det är bl. a. därför som vi slår vakt om detbesittningsskydd som finns till dess att man har hittat någonting som kanersätta det och som kan införas i hyreslagen. Vad sedan gäller frågor måste jag tyvärrerkänna att jag över huvud taget inte uppfattade den andra frågan. Den förstagäUde hur vi menar att ett avskaffande av hyresregleringen kan påverka hyrornai nyproduktionen. Ja, men vad vi har påpekat är ju just atthyresregleringen inte kan påverka hyrorna I nyproduktionen. Därmed faUer juockså ett av de väsentligaste argumenten för att ha hyresregleringen kvar.Hyresregleringen kan över huvud taget inte åstadkomma någonting när det gällerbostadskostnaderna utom möjligen att höja dem genom att man med den skapar enså snedvriden situation på utbudssidan: man skapar en stark hyressplittring,man motverkar en rörlighet på bostadsmarknaden vilket gör att de som sitter ide större, billiga lägenheterna inte flyttar tUl de mindre och släpper in t.ex. barnfamiljerna i stället. Svagheten med den mening som själv harförfäktat är ju just att han diskuterar hyresregleringens kvarvarande som omhan därigenom hade hittat ett recept för att pressa ned bostadskostnaderna. Men både idenna debatt i och tidigare debatter har vi ju visat att det duger Intehyresregleringslagen till. Det är en lag som helt godtyckligt håller hyran nereI vissa bostäder alldeles oberoende av om de som bor där har råd att betalaeller inte. (vpk) kort genmäle; Först tUl : Det är den verkligaadvokatyren han bedriver när han säger att hyresregleringen inte kan påverkahyrorna i nyproduktionen. Det har jag väl aldrig påstått. Jag har sagt att omman slopar hyresregleringen, så gäller den nya hyreslagen, och då påverkar manmed hjälp av rekordhyrorna i nyproduktionen det äldre privatafastighetsbeståndet, och det är ju en helt annan fråga. När det gäller barnfamiherna och recept för att pressa nedkostnaderna betonade jag gång på gång i ett mycket långt anförande att det ärdet frågan gäller. Men vad som är avgörande är att man inte är beredd att vidtanågra konkreta åtgärder för att pressa ned rekordhyrorna i nyproduktionen. Istället för att göra detta har man en hyreslag som bidrar till att pressa uppdem, därest man släpper hyresregleringen, och det är det man håller på ochkampanjerar för, alltså precis motsatsen till vad man borde göra. sade att 48 § såvitt han vet ger ett gottskydd. Det är ju det den inte gör. Den kan inte göra det med de motiv som finnsuttalade bakom den. Sedan tUl reservationen 8 och det här medkostnadsanknytningen. Det är ju så att jag i reservationen 8 har föreslagit skah införa en hyresspärr som gör att privata fastighetsägare inte kan taut stora retroaktiva hyreshöjningar. Det är inte någon annan princip än den somfinns för fastigheter byggda , dåren privat fastighetsägare icke kanta ut hela kostnaden, även om den skulle överstiga exempelvis rekordhyrorna inyproduktionen. Kan man genomföra det i det ena fallet, så kan man genomföradet i det andra. Om det sedan skulle vara så att privata fastighetsägare pågrund av sådana bestämmelser i lagen inte skulle vilja vara med och bygga ochgenomföra exempelvis viss saneringsverksamhet, så har i varje fall Inte jagnågon anledning att gråta över det, och jag hoppas att inte heller vara ledsen, därest vi blev av med en del privata byggmästare när detgäller bl. a. saneringsverksamheten i låt oss säga . Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. HerrBERGMAN (s) kort genmäle: Det exempel som tog är ju justett exempel där hyreslagens 48 § har en mycket bättre effekt än den gamlahyresreglerlngslagen, som ju byggde på kostnadstäckning för hyrorna. Det göralltså inte hyreslagen, men hyresregleringslagen gör det, och det är det som ärskillnaden. Sedan vore det intressant om kunde visanågot exempel på att 48 § I hyreslagen gett en dålig effekt. Sedan 1968tUlämpas hyreslagen bl. a. på nyproduktionen med god effekt, . Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. HenLUNDBERG (s): Herr talman!. Det här är egentligen en mycket märkligdiskussion. Det förefaller som om själva syftet att komma till rätta med dehöga hyreskostnaderna, speciellt för de lägre inkomsttagarna skulle vara enbisak och spelet mellan ohka uttalanden det centrala. talade om att bota mässling genom attmåla över prickarna. Det förefaller som om den diskussion som förts, bl a. frånherr sida, varit ett försök att måla över prickarna och inte syftatill att hjälpa de människor som behöver hjälp i fråga om bostäder m. m.; manhar liksom sökt en motivering till att vi i fråga om rätten tUl bostad aldrighar vågat dra ut konsekvenserna och vidta effektiva åtgärder. Jag tror att deti det här sammanhanget finns anledning att bara konstatera att det aldrigvidtagits någon ordenthg åtgärd för att komma tiU rätta med hyreskostnaderna ivårt land; vi har aldrig vågat ta steget fullt ut och göra vår lagstiftningeffektiv.. Jag har en känsla av att huvudfrågan är att tala omatt vi bygger så och så många bostäder i vårt land. Det är tacknämligt att vibygger så mycket. Men den viktigaste frågan är: Hur skaU vi kunna hjälpalåginkomsttagarna, pensionärer, partiellt arbetsföra och även låginkomsttagarnabland hantverkare, småföretagare, m. Den frågan har vi inte fått någotsvar på, utan vi får lyssna tUl detta resonerande om vad är det och det, vad-ärskäligt och vad är oskäligt. Vi vet att denna brist på precisa tolkningaråstadkommit en förvirring som rått i fråga om dessa saker. VI måste komma ihåg att begränsningen av människornasmöjligheter att utnyttia bostäder ligger i priset. Det har man här inte tagitmed i beräkningen.