prot · FU09136 · 1971-12-31 00:00:00 — De problem vi har att tas med är nästanövermänskhga. Här finns det folk som kämpar, enskilda befattningshavare somkämpar oerhört, sociala medarbetare som gör sitt yttersta, så att de Inte orkarmer. Då är det vår phkt att bistå dem, som enskUt gör sådana här insatser. Jag tänker härvidlag mest på barnen och Inte så mycket påde äldre. Narkomanerna är unga och bhr aldrig gamla, Narkomanin är enföreteelse som är relativt ny och som fångat upp de unga, VI vet att den går allt längre ned 1åldrarna. Om man har ett verkhgt reformnit och en känsla för samhället och förjämhkhet, kan man inte ställa sig vid sidan om och vänta att det ordnar sig.Det är det, som gör, att jag är hårt engagerad i att vi åtminstone skall ge ettbistånd till dem som för kampen där ute genom att säga: är överens omatt tiUsätta ett organ som har detta som sin specialuppgift, inte på fritideller lunchrast, utan för att följa frågorna och kanske ge bättre förhållanden. Här har talats om huruvida man skaU ha tvångsvård ellerinte. Jag har inte yttrat mig i den frågan. Jag skulle Inte våga det; den är för Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket komplicerad.Men när nu en kan vara så säker på sin sak och säga att det är hopplöst medvård eller att tvång Inte bör tillgripas, varför då Inte skapa ett samfälltorgan som verkUgen kan ge råd och som kan ta htet ansvar I frågan. Jag biträder fortfarande den första reservationen, och jaggör det därför att vi nu Inte har något annat helt ansvarigt organ i dennafråga. Hen (): De parlamentariska reglerna gör att min rephktill kommer htet sent. Han talade om höjdare och fotfolk I den här debatten. Jagvet kanske inte riktigt var han placerat sig själv och var han placeratstatsrådet . Jag diskuterar gärna de här frågorna med iKungälv som är väl Insatt I dem och som är en av representanterna isocialutskottet som jag sätter mycket högt. Jag har därför htet svårt att vetavilken kategori som placerade sig själv och statsrådet i. Varför jag vände mig till beror på att hansom sagt är ledare för , Samarbetsorgan för bekämpande av narkotikamissbruk.Det skulle i det här sammanhanget vara Intressant att höra vad han har att sägaom arbetet I den gruppen, eftersom denna är åberopad av majoriteten iutskottsbetänkandet. Så enkelt hgger det alltså till. Även för arbete kunde detta ha en vissbetydelse. Man har ofta påpekat att det haglar enkla frågor och interpeUationeri kammaren och att det bhr svårt att hinna med aUa. Det hade varit ett lämphgttUlfälle att redogöra för gruppens arbete så att jag sUpper ställa en enkelfråga eller en Interpellation om det. Några ord som avslutning. Under debatten harde ideella och religiösa insatserna på missbrukets område diskuterats. Jagtycker de är stora och värda allt beaktande. Vi har tidigare fått något mergenerösa statsbidrag för att klara en del stiftelser och en del engageradeinsatser från ideellt håU. Jag viU bara peka på en organisation, nämligen DKSN,De kristna samfundens nykterhetsrörelse, som upprättar organ runtom i landet,där man ger rådgivning i alkoholfrågor och också tar upp narkotikafrågorna. Jagtycker de gör en utmärkt insats, och det är mycket med tanke på dem som motionenockså yrkar på mer generösa statsbidrag för att klara narkotika- ochalkoholmissbruket ute på det kommunala planet överaUt I . Jag tror dock att inte heller detta är tiUräckligt. Jagsäger fortfarande att insatser behöver göras samordnat centralt. Det hade varitett värdefullt inslag i debatten om gruppen här hade kunnat redovisa vad denhaft för sig och vad den håller på med. HenSVENSSON i (s) kort genmäle: Det är inte jag som i debatten fört In taletom höjdare och fotfolk. Jag gav en rephk tlU andra som använt uttrycket. Jagvill helst vara du och bror med hela , och jag lägger gärna borttitlarna med Hans Majestät Konungen om han ber mig. Det är JuInte detta saken gäher. Statsrådet var Inte här, det var Intebra, medan andra menade att nu hade man satt höjdarna I en annan Instans,nämhgen i samarbetskommittén; det var inte heller bra. Det var detta jagreagerade emot, och min slutkommentar UU den historien var att här finns ettintresse för saken som sådan. Låt oss därför inte tala om vare sig höjdareeller fotfolk. Hen (): Jag ber att få uttrycka min tacksamhet fruEriksson i för hennes senaste anförande. Det var ett balanseratanförande, som väl behövdes efter inlägg. drog idebatten In all möjhg agitation som kan förekomma ute i buskarna. sig Inledningsvis mycket vid vad hon kallade för moderat samhällssyn,och hon buntade Ihop , och i ettpaket och talade om den skräcksklldrlng dessa skuUe ha lämnat av förhållandenapå det område vi diskuterar. Det är nästan så att man frestas tro att huvud taget inte hört vad sagt i ärendet. Jag vet inte hurdet förhåller sig med den saken, men låt mig i stäUet för att belysa detIhåliga I argumentering erinra om hur mycket hon talade om attdet var skräcksklldrlngar som dessa ledamöter lämnat och att en sådansvartmålning skulle vara bevis för atf moderat samhällssyn är negativ ochensidig till denna allvarUga fråga. - när hon talat omnågonting annat - sade hon att hon också skulle kunna lämna skräcksklldrlngar!Vad är det för skillnad på hur några moderater upplever samhäUet och på hur fruSigurdsen upplever de faktiska händelserna i detta samhälle? Det aUvarUga anförandet från sida gav en finrelief det hela, och det bör ha övertygat oss alla om att här finns verkhgtbetydelsefuUa, tunga frågor, som vi aUesammans måste hjälpa UU med, oavsett omvi har den ena eller den andra poUtiska uppfattningen. Då skaU man Inte görapartipoUtik av frågan på det sätt som gjorde och sedan litet iförbifarten Insinuera att det som herrar och Wennerfors och fruKristensson hade tagit upp egenthgen var väldigt betydelselöst. Vi har från detmoderata samlingspartiets sida egenthgen bara kyrkan att komma med - det varInnebörden I anförande. Jag tror att det finns behov av allsocialvård, både den som bedrivs inom kyrkan den skah inteförakta och den som bedrivs av ohka profana institutioner för att komma UUrätta med detta problem. Visst görs det Insatser av stor social betydelse påden kyrkUga sidan. Men det var någonting som ville avfärda. Detvar över huvud taget Ingenting att intressera sig för i detta sammanhang. Jag har egenthgen inte mycket mer att säga änatt jag tycker inte att detta är en fråga som lämpar sig för pohtiskadiskussioner av det slaget att man försöker dela upp oss i ohka partigrupper.Fru lyckades tlU och med få in ohka socialgrupper i sitt anförandeoch göra en skiUnad mellan dem. Hon säger att när det gäller socialgrupp 2 ochsocialgrupp 3 skall man göra en förbättring i deras sociala situation. Vadbeträffar socialgrupp 1 så råder där en kärlekslöshet I stäUet som Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket Åtgärder mot alkohol- och narko tikamiss-bmket man skallmöta med andra medel. Det ger, herr talman, en bild av att detta anförande avfru var genomtänkt. Under detta anförande övertog herrtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandUngar. () kort genmäle: påstår hen att jag spred all möjhgagitation som förekommer ute 1 buskarna. Nej, , det var de talaresom har varit uppe som spred den agitationen. Sedan säger att jag buntade ihop de ohkamoderata talarna, när jag I stället hade märkt en klar skillnad iargumentationen från de borgerhga talarna. Det var just moderata ledamöter somtalade om att det behövs ytterligare tvångsåtgärder. Vidare, : Jag lyssnade tlU förstår att hon har sagt tUl att jag Inte var inne i kammaren.Men vi har ju förmånen att kunna lyssna på våra högtalare på rummen. Jag har t.o, m, stenograferat vad anförde. Jag förstår inte varför man inte får göra poUtik när manär riksdagsman och när man står i denna kammare och talar i en fråga där manklart kan notera att det finns en skillnad I uppfattningarna. Och det är juinte bara i detta sammanhang som viU ha ett starkaretvångsingripande. Vi hör det i andra sammanhang, t. ex. när det gäller fråganom att det behövs mer poliser för att lösa ohka problem. Att jag tog med bilden av ohka socialgrupper var för attbelysa deras situation. Jag förstår att det är obehaghgt att höra talas om attohka grupper har ohka situation i vårt samhälle. Men det är ofta så, sade jag,som jag har upplevt det I mitt arbete I barnavårdsnämnden. Människor Isocialgrupp 1 om vi nu skah använda denna terminologi - som inte lever i denekonomiska och sociala misär som andra kanske gör kan ofta köpa många saker åtsina barn och ge dem sådant som andra barn inte får. Men det brister oftamycket i den emotionella kontakten mellan de föräldrarna och barnen. Det vardet jag ville ha sagt med Jämförelsen. () kort genmäle: Det gäUer Inte frågan om man får lov att görapoUtlk eller Inte. Frågan är: Har vi vissa ämnen som vi kanske rent av Inte börgöra poUtlk av? Jag uppfattar narkotikaproblemet så att det är någonting somrör oss aUa så nära att man bör undvika att I diskussionen dra in gängsepoUtiska motsättningar. Sedan skuUe jag helt kort viha säga något om tvång. Jagmärkte nog att i sitt första anförande just försökte betona attvi från moderata samUngspartiet skulle vara särskilt benägna för tvång, detskulle höra tiU vår samhäUssyn. Man bör inte uttrycka sig på det sättet. Mankan i stället uttrycka sig så försiktigt som i , som vartveksam om huruvida det var motiverat med tvång eller icke. Jag är för min delUtet mer övertygad om att man, när man som här har att göra med människor somIbland är så sjuka att man inte kan förmedla en sjukdomsinsikttill dem, understundom måste tillgripa tvång för att om möjUgt kunna hjälpa demtiU bättring. Hen i (s); Denna debatt har , som jag hoppas, nått sittslut, och jag har bara ett par korta kommentarer att göra. säger att det Inte finns någonsådan utredning som jag hänvisat till när det gällde narkomanvården, och det ärriktigt. Vi talar ju här också om vården av alkoholsjuka, och det har väl Idebatten skett en sammanblandning därvidlag. Det finns emellertid inomnarkomanvården ett samarbetsorgan, som kan sägas vara på regeringsnivå, och enexpertgrupp i , och det är där utskottet har ansett att arbetetkan ske. Jag hoppas att vi nu inte behöver byta fler ord om detta.Men jag ville göra detta tUhättaläggande. Jag har kanske i denna debatt saknat en djuparesamhällsanalys, som vi väl knappast kommer Ifrån vid behandhngen av dessafrågor. Det hgger naturhgtvis närmast till hands att angripa symtomen, och vimåste också göra det, men vi borde kanske ägna mer intresse även åt den analyssom skulle ge oss kunskaper om vad som egentligen åstadkommer de skador vi nudiskuterar. Jag hoppas att vi kan få en sådan debatt och en sådansamhällsanalys. VI lever ju iett samhälle som kännetecknas av konkurrens och krav på prestationer, som endel människor inte klarar av. De söker sig då till gifter, som oftast för demdirekt in i fördärvet. Jag skuUe också gäma viha hoppas att den här diskussioneninte bhr ett Incitament till ett stöne mått av tvångsåtgärder I vårt samhälle.Det är klart att vi även måste diskutera den saken. Jag är inte så blåögd attjag inte begriper att man ibland kommer i sådana situationer att man måstetillgripa vad den enskilde själv uppfattar som våld. Men den utveckUng som viskall sträva mot är naturUgtvis att få ett stöne mått av frihet, och bakom detUgger det enkla konstaterandet att vi måste ha människorna med oss när viarbetar med dessa frågor. Annars är risken att misslyckas betydhgt stöne. Det har förts en lång och aUvarhg debatt i detta ärende.Det har visserhgen varit väldigt många ord och mycket htet att ta på, men jagskulle gärna viha ursäkta detta med att återigen framhålla att det är lätt attse skadorna men svårare att anvisa några hjälpåtgärder. Och om denna debatt,som har pågått , får betraktas som en manifestation av attriksdagen med ytterligare skärpa och med de verktyg som vi har, och kan kommaatt få, ämnar ta itu med problemen, har den inte varit förgäves. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifah tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr I av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan herrHamrin begärt votering upplästes och godkändes föhande voteringsproposition: Den somvill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 39punkten A röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUlt reservationen nr 1 av herrar och . Vid omröstnmg genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föhande resultat: Utskottets hemställan biföUs. Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemstäUan,dels reservationen nr 2 av henar och , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottetshemställan i betänkandet nr 39 punkten C röstar ja, den det ej vih röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 2 av herrar och , Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposltionen. Dåherr begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föhande resultat: Utskottets hemstäUan biföUs. § 14 Kulturfrämjande åtgärder Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 28 i anledning avmotioner om kulturfrämjande åtgärder. motionen 1971:249 av m.fl. (m), varihemstäUts att dels uttalade att fortsatta samhälleUga insatser föratt förbättra kulturskaparnasekonomiska viUkor borde utformas i enUghet med principen om ersättning förkonstnärlig prestation med förhandhngsrätt för konstnären rörande dennaersättning, aUt ägnat att möjUggöra en aweckUng av nuvarande stipendiesystem,dels I skrivelse tUl Kungl. Maj:t skuUe anhålla om sådana åtgärder, att statensnarast kunde träffa överenskommelse med omlämphga ersättningsnormer för i stathg regi bedriven utställningsverksamhetsamt initiera motsvarande åtgärder på det kommunala planet, motionen1971:803 av hen i (vpk) samt motionen 1971:812 av herrKäUstad m, fl, (fp), vari hemstäUts, såvitt nu var i fråga, att iskrivelse tlU Kungl, Maj:t begärde förslag tlU riksdag om inrättandeav en statUg kulturfond enUgt i motionen angi-vna riktlinjer samt att riksdagenmed instämmande i de principiella ståndpunkterna överlämnade motionen tillkulturrådet. 1, att riksdagenskulle avslå motionen 1971:249 i vad avsåg ett uttalande av omformerna för fortsatta statUga insatser för att förbättra kulturskaparnasekonomiska vUlkor, 2, att riksdagenskulle avslå motionen 1971:249 i vad avsåg ersättningsnormer för i statlig ochkommunal regi bedriven utställningsverksamhet, 3, att riksdagenskidle avslå motionen 1971:812 i vad avsåg inrättande av en stathg kulturfond, 4, att riksdagenskulle avslå motionen 1971:812 i vad avsåg instämmande i motionens principiellasynpunkter och överlämnande av densamma tUl , 5, att riksdagenskuUe avslå motionen 1971:803. 1, av i Agnas (m), som ansett att utskottetunder 1 bort hemställa, att med blfaU till motionen 1971:249, såvitt nuvar i fråga, i skrivelse till Kungl. Maj :t som sin mening uttalade attfortsatta samhäUeUga Insatser för att förbättra kulturskaparnas ekonomiskaviUkor borde utformas i enUghet med principen om ersättning för konstnärhgprestation med förhandhngsrätt för konstnären rörande denna ersättning, aUtägnat att möjUggöra en aweckhng av nuvarande stipendiesystem, 2. av () och (), som ansettatt utskottet under 3 bort hemställa, att i anledning avmotionen 1971:812, så-vitt nu vari fråga, i skrivelse tiU Kungl, Maj:t begärdeförslag om inrättande av en statlig kulturfond enhgt i motionen angivnarikthnjer. Fm MOGÅRD(m); För reservationen 1 tiU kulturutskottetsbetänkande nr 28 står endast i Ägnas, Emellertid var det jag somvid utskottsdiskussionen förde ordet och yrkade på reservation medinstämmande självfallet av - men då jag var sjuk vid justeringenfinns mitt namn inte med. EnUgt vad jag hört är det nya direktiv för hurutskottsbetänkanden skall skrivas som föranlett detta. Var och en kan i dagenshandhngar se att dessa inte följs konsekvent. Jag vill helt kort deklarera attjag finner direktiven egendomhga. Och sedan till reservationens InnehåU, Låt mig förstpoängtera att jag i fortsättningen av detta anförande kommer att användabegreppet kultur i relativt snäv betydelse jag har aUtså inte givit mig in påden svåra definitionsfrågan: vad är egentUgen kultur? Hur viktig är kulturen egentUgen? VUken plats har den Ivårt hv? Är det viktigt med teater, musik, konst, film, böcker, även när vi somnu har ett bistert ekonomiskt khmat? Hör kultur tlU det som vi i första handskah pruta på när det bUr ont om pengar? Ja, om man betraktar kultur som en klädsam men i och försig lyxbetonad garnering på ett samhälle som egenthgen har viktigare saker attsköta, så bhr det naturligt att, t, ex, som skett i många kommuner inteminst i -, kraftigt skära ned anslaget tUl inköp av konst. Då är detockså naturhgt att arbeta med stöd och stipendier tih kulturskaparna och låtaanslagen tih dessa bU beroende av det ekonomiska läget, I den, sedan åtskilUga år nu UvUga kulturpohtiska debattenutgår man från en annan uppfattning om kulturens värde. Diskussionen harnämhgen i hög grad gällt hur kulturyttringarna skaU nå ut 1 landet till allamänniskor, som då förutsätts ha ett icke tUlgodosett behov av kultur. Deförslag som väntas från utgår enhgt uppgiftfrån denna syn. Inställningen tiU kulturen är således ganskadubbelbottnad. Alla torde åtminstone med läpparna vara eniga om att kultur ochkulturyttringar är en viktig, ja omistlig ingrediens i mänskhgt Uv. DäremotIntar man -fortfarande 1 den snäva bemärkelsen av termen kultur - en vacklandehållning tUl kulturskaparna och deras ekonomiska viUkor och tycks ofta bortsefrån att de är själva förutsättningen för att kultur över huvud taget skallexistera. När motionen 249 vid årets riksdag hemställer attriksdagen skah som sin mening uttala att fortsatta samhällehga Insatser för attförbättra kulturskaparnas ekonomiska villkor bör utformas i enUghet med principenersättning I stället för stöd en hemställan som återfinns i reservationen1 så är det i och för sig inte en ny tanke man presenterar. Den inställningenhar upprepade gånger hävdats I debatten. Inte minst från kulturskaparna själva. Även om en sådan Inställning ofta möter stor sympati reserman svårigheter från många håll, nu senast i förehggande utskottsutlåtande. Idebatten, särskilt man och man emellan, kan otahga hinder räknas upp mot skulle handla efter den principen. En av de vanhgaste och låt mig sägaenfaldigaste - är risken för att var och varannan skaU förkunna sig varakonstnär. Frågar man vederbörande som hävdar en sådan mening om han kanskesjälv skuhe frestas att göra så, bhr svaret: Nej, inte jag, men andra. skall det inte förnekas att många svårigheter ochstötestenar kommer att finnas innan principen kan anses genomförd. ett uttalande är heller Inte att systemet skahändras över utan att det fortsatta arbetet skall Inriktas efter enbestämd handlinhnje, en princip. Om man uttalar sig för en principieU håUnlng,sak samma vad det gäller, så föregriper man inte någon utredning, om inte dennautredning gäller själva principen. Utskottsmajoritetens påstående att ettuttalande skuUe Innebära att man föregrep arbete är såledesobegripUgt undersöker ju I hu-vudsak hur nuvarande stödsystemfungerar. Det är min fasta förvissning att ett sådant principuttalande frånriksdagens sida verksamt skulle bidra tiU en ändrad Inställning tillkulturskaparna och påskynda en syn på dem som på varje annan gruppyrkesarbetande I samhället. När man funderar över dessa problem är det förövrigt mycket nyttigt och talande om man försöker sätta någon annan yrkesgruppi kulturskaparnas stäUe; det torde inte vara möjUgt att låta någon annanyrkesgrupp vara beroende av något som av dem själva ofta uppfattas som slumpoch godtycke, dvs. inköp, anslag och stipendier. Kulturskaparnas ekonomiskaviUkor har genom stöd och stipendier förbättrats , menutvecklingen till ett modernt kultursamhälle kräver ett ytterligare steg. Om genom ett uttalande slår fast att defortsatta Insatserna skaU utformas efter principen ersättning och inte stöd, såinnebär detta att ansträngningarna inriktas efter en enhethg hnje, attförhållandet meUan samhäUe och kulturskapare bhr ett annat - i den månsamhället nyttiggör sig kulturskaparnas arbete så skah de ha betalt för detta och att man kommer att finna fler och fler arbetstiUfäUen för kulturskaparna -i skola, i samhäUsutformrung, I mihöarbete. Ett fullödigt accepterande avprincipen ersättning innebär också ett successivt avvecklande av stipendiesystemet.Det hindrar självfaUet Inte att ersättning kan behöva kompletteras med stöd.Principen ersättning förutsätter naturligtvis, med vår tids sätt att se,förhandhngsrätt, dvs, medinflytande från kulturskaparnas sida på derasekonomiska viUkor, Det må ta avsevärd tid att nå fram tUl ett fuUständigtgenomförande av denna princip. Det tycker jag nu är ett ytterUgare och mycketstarkt argument för att man möjligt börjar arbetet utan sidobhckar för att nå därhän. Jag yrkar därför bifaU UU reservationen 1. Idetta anförande instämde (). HerrKÄLLSTAD (fp): Jag skall heller inte gå närmare in påkulturpoUtlken i vidare mening utan håUa mig tiU den fråga som särskilt berörsi reservationen. Jag viU i övrigt hänvisa tiU den motion nr 812 som har väcktsfrån sida och som har behandlats av kulturutskottet, I motionen ställs frågan: SkaU staten flytta fram sinapositioner och gripa in som aktiv producent på kulturområden där den tidigarenöjt sig med att vara styrande eller stödjande? Något entydigt svar kan välinte ges på den frågan, men med tanke på svensk UberaUsms fasta förankring i oUkafolkrörelser är det naturUgt att i hög grad Uta tiU de friabildningsorganisationerna och på oUka sätt ge stöd och stimulans tlU dessa friaorganisationer. Det är å andra sidan självklart att stat och kommunmåste gripa in och både producera och dirigera verksamheten i de fall friaorganisationer och andra marknadsförare inte tillgodoser allmänhetens behov ochintressen på ett tillfredsställande sätt eller om en olyckUg monopolsituationskuUe hota att uppstå. Det aUmänna bör, menar jag, stödja inte bara professioneUayrkesutövare utan också personer som har en annan yrkesverksamhet och somägnar sig åt konst vid sidan av sitt yrkesarbete. Det är enUgt min meningangeläget att på oUka sätt stimulera dessa icke-professionella tiU insatser.Från det allmännas sida bör ges möjUghet tiU tiänstledighet för statUgt ochkommunalt anstäUda och till arbetsstipendier för andra, I det sammanhanget vill jag föra in frågan om en statUgkulturfond, som vi föreslagit från sida men som utskottet inteansett sig kunna tillstyrka; i stäUet har man hänvisat tiU . Detfinns, anser jag, skäl att inte låta hela det statUga bidraget gå till decentrala kulturproducerande institutionerna. Risken skulle annars bU en onödiginstitutionalisering och byråkratisering. Vi har alltså fört fram förslaget omen statUg kulturfond jag skulle vUja tillägga: en öppen kulturfond. Ordetöppen syftar då på att fonden skaU stå öppen för aUa: enskilda människor,grupper, föreningar, organisationer och kommunala kulturnämnder. Den skahockså föra en öppen, obunden och rörlig anslagspoh-tik. bör IUkhet med de stathga forskningsråden fördela anslag efter ansökningar, i vilkaman har presenterat det ändamål som åsyftas. Kulturfonden bör ge enskilda personer möjhghet attgenomföra något -visst projekt, t, ex, att skriva en bok eUer ett teaterstycke,att komponera ett musikverk eUer att genomföra ett forskningsprojekt rörandekulturU-vet.