prot · FU09151 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag sade inledningsvis att man måste pruta påkoncentrationstänkandet när man skaU bedöma behovet av samhällsservice i våranorrländska bygder, men det är också viktigt att vi får en samordning av deregionalpoUtiska insatserna i , så att inte de insatser som görs ipositiv riktning, t. ex. genom lokahseringspohtiken, motverkas därför att manförsämrar servicen till den enskilda människan och till företagen. Det är minuppfattning alt kontakterna mellan SJ å ena sidan samt näringsliv, kommuner ochbefolkning å den andra kommer att väsenthgt försämras i förhåUande till nulägetom Umeådistrikten dras in. Den rationaliseringsvinst som en indragning avUmeådistriklen beräknas innebära är också i det här sammanhanget yttersttvivelaktig. SJ har transportföretag som konkurrerar om transporterna. De harenpersonUg service och personhga kontakter och har SJ mycket väl kunnatkonkurrera på det här området, men en försämring måste, enhgt min mening, medföraatl SJ löper risk att förlora en marknadsandel. Min uppfattning är att SJ, för att nå en bättre lönsamhetför sin verksamhet i , skall agera på ett sätt rakt motsatt det somindragningen av Umeådistrikten innebär. Mitt recept är kort: Förbättra last-och spårkapacileten i , så all man kan avlasta trafiken pålandsvägarna, och satsa på en god service till resande och transportörer! Statsrådet sade om den regionala trafikplaneringsom skaU vara slutförd , alt den inte påverkade frågan om indragningen avdistriktskontoren. Detta finner jag synnerUgen underUgt. Om man gör dennaindragning av distriklskontoren , låser man väl förutsättningarna förplaneringsverksamheten, eftersom den skall ange vUka transport-uppgifter som iframtiden bör åvila SJ Uka väl som andra transportföretag. Det bör varanaturligt att orgarusationen då anpassas till SJs uppgifter. Jag ber atl få yrka bifall till utskottets hemstäUan. Ändrad regional organisation av SJ Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HerrLOTHIGIUS (m): Jag hade tänkt vara ganska hovsam i mittanförande, inte minst mot bakgrunden av all detta är en svår materia och altdet parti som jag företräder vill slå vakt om möjUgheter tillrationaliseringar, nedbantningar av kostnader osv. Mot den bakgrunden vill jaggärna redovisa varför vi från vårt parti har intagit den ställning vi gjort.Men, fru talman, min hovsamhet kommer inte att bh vad jag tänkt mig motbakgrunden av kommunikationsministerns som jag tycker ganska hårda uppträdandei denna debatt. Eftersom jag inte haft tillfälle, fm talman, att gå upp idebatten förtån , trots att jag tUlhör utskottet, måste jag be om överseendeom jag överskrider tidsgränsen . Det sägs att man inom departementet och regeringen kännersig i viss mån besvärad inför tanken att hda ett nederlag i denna fråga. Vi harredan i den diskussion som förts här i kammaren märkt att det förehgger enrelativt enad opinion, bakom vilken också står en rad socialdemo- Ändrad regional organisation av SJ krater.Jag tycker egentligen inte alt det är så märkvärdigt. Låt mig först säga att SJ och varje årrationaliserar och skaU göra ' det för att skapa bästa möjhga förutsättningarför sin verksamhet. Men jag vill fråga kommunikationsministern, om det nuaktuella rationaUseringsförslagel verkUgen hade behövt framläggas för riksdagenpå det sätt som skett. Hade inte SJ och departementet mandat att arbeta på ettannat sätt? När andra frågor än antalet SJ-dislrikt skall avgöras häri undrar jag om detta är dikterat av demokratiska hänsyn eller om detvar en viss osäkerhet från departementet om vilket gensvar man skuUe få somgjorde atl man var beredd atl låta avgöra frågan. Är den senaretolkningen riktig tycker jag att departementschefen har gjort rätt. Då behöverdepartementschefen inte känna det som ett nederlag om han förlorar dennavotering. Var det inte också meningen att detta förslag egenthgenskulle läggas fram något senare, ? Hade del inte varit lämpUgare attlägga fram det exempelvis när man har bättre klarhet ikommunernas och länens trafikpohtiska uppläggning och kunde samarbeta med dempå etl naturligare sätt? Kommunerna hade då kommit betydhgt längre i sinabedömningar och planera, och det skulle varit utomordentligt betydelsefuUt. Tyvärr är det ju så alt av driftkostnadernautgörs av personalkostnader. Därför går nästan varje form av rationaUsering påett eller annat sätt ut över de anställda. Så har det under de senaste årenvarit nästan . Många människor har fått byta jobb och man har fåttgöra täta personalomflyttningar. Det dröjde inte så länge förrän utskottet uppvaktades avlänsrepresentanter, kommunrepresentanter och anställda när vi tog oss an dennafråga. Som huvudargument anförde man alt utredningen var för bristfälUg, attSJs förslag byggde för Utet på fakta. Denna uppfattning har också utsagts ochdiskuterats aUdeles tillräckUgt i de remissyttranden som avgivils avstatskontoret, kommerskoUegium m. fl. Även om, fru talman, många har uttalat sig positivt om enrationaUsering det har vi ju gjort aUihop är man skeptisk mot dettaförslag. Det gäller såväl riksdagskolleger som människor ute i bygderna. Jag skall villigt erkänna, herr kommunikationsminister,att jag vid första behandhngen av detta ärende sade mig själv att det här ärO.K. Det verkar riktigt att spara och ralionahsera genom dennaorganisationsform. Men vad innebär då detta? Det börjar man undra sedan manhar fått ta emot den långa raden av uppvaktningar, läst pressen osv. Jag villtala om för kommunikationsministern att när jag gick till min grupp för attdiskutera det här förslaget så uttryckte man farhågan: Kommer SJ därigenom atlförsämra sin service? Kommer del att bli följden av detta förslag? Allmänhetensoch i stor utsträckning även mina kollegers intryck är aUtså alt SJ s serviceär dålig. Då dessa rationahseringsförslag framlägges bUr del spontanareaktioner i den riktningen att nu vill SJ ytterUgare försämra sin service. Detär allvarUgt att etl affärsdrivande verk har kommit i den situationen attnästan varje förslag som man lägger fram i rationaUseringssyfte bemöts medmisstänksamhet från allmän- SJ har inte råd att tära på sill förtroendekapital så somSJ gjort. Det förtroendekapitalet är för dåligt, herr kommunikationsminister,eftersom reaktionen blivit denna. Skall det bU så varje gäng allsunda, sparsamma människor i princip får det intrycket atl när SJrationaliserar bUr resultatet en dåUg service? kanskekommunikationsministern säger att hjälper ju till genom sinkritik i . Men kritikens bakgrund finns i remissinstanserna och i denintensiva press debatt som ägt rum. Kommunikationsministern tycker att det inte finns någongräns för de argument som läggs fram i denna fråga och säger: Ni kräverrationaliseringar i ohka sammanhang, men i detta fall gör ni det inte. Efteren debatt som denna kan man inte tro, allra minst när det gäller moderatasamUngspartiet, att det är rationaUseringar ni önskar i fortsättningen, tro påer vilja alt spara osv. Svenska staten lägger ner miljarder varje årpå utbyggnad av statliga verk i detta samhälle, och när vi kritiserar det sägerman från regeringens sida; Ni vill inte tillräckUgt framhålla service. Men nunär vi är misstänksamma mot att genomföra denna form av rationahsering ochanser att utredningarna inte är fuUt i sin ordning, då skulle det vara felaktigtfrån vår sida att säga atl vi kräver en god service och att vi måste veta altsådan god service förefinnes innan dessa rationaliseringar görs. Herr kommunikationsministern åberopade representanter istyrelsen, vilka företrädde eeUulosaindustrin. Men mina småföretagare i Smålandoch pä andra stäUen som har atl leverera virke till oUka delar av vårt land,skall de ge sig upp till en central instans med mössan i hand, när de är vanavid alt på den lokala orten få diskutera med distriklsorganisationen om sinaproblem? Delta bhr resultatet. Det är aUtså inte givet atl denna nya servicefrån deras utgångspunkt ses som särskUt fördelaktig. Då säger kommunikationsministern; Vem skaU betala detta?Det blir ju kunden som skaU betala delta. Jag trodde atl vi var relativt ense idenna kammare om atl vi måste för svenska folkets järnvägs skull tillskjuta ettvisst belopp för att klara vissa serviceåtgärder, och det tror jag vi imoderata samlingspartiet är beredda att göra också i fortsättningen. Vi vUlalltså inte lokalisera bort en rad av våra järnvägar utan att vi har en välunderbyggd motivering. Herr kommunikationsministern åberopade min gode vän (), sittande i , såsom en hyvens man och den som efternågra år kunnat tränga in i dessa ärenden. När del nu aUlså i SJ s styrelsefinns en politisk representant för denna riksdag och han menar att han försöktse frågan ur sakhga synpunkter - det hoppas jag att vi alla försökt göra -skulle jag vilja säga till honom, att om aUmänheten anser att servicen ute ibygderna är dålig, då är det som jag också funnit del en i allra högsta gradsaklig synpunkt. Är det någon som vågar säga att den synpunkten är osaklig? Dethör i aUra högsta grad till saken när reaktionen har bhvit som den blivit i helavårt land inför SJs sätt att hantera de här frågorna på ohka håll. Men tar manallmänhetens synpunkt i betraktande är man alltså inte helt saklig. Del finnsingenting som är så uselt som en opposition som håller ihop, Ändrad regional organisation av SJ Ändrad regional organisation av SJ och detvärsta är att denna opposition håller ihop med en hel del socialdemokrater somser problemen från hknande synpunkter. Sedan sade kommunikationsministern att vi har möjligheteratt rationalisera bort en hel del människor, kanske tiotusentals, på det enaplanet, medan man alltså på ett annat slåss för ett visst antal som har andra,högre befattningar i SJ. Men situationen är ju den att SJ och departementetsjälva bestämmer i det ena fallet och alt man i det andra har gått tillriksdagen. Del är inte säkert att vi, om man i varje sammanhang hade gått liUriksdagen i dessa andra frågor, hade accepterat dessa lösningar; i varje fallkanske det bhvit långa debatter. Detta log än jag planerat, men jagville ulan att gå in på den rad andra skäl som redan har tagits upp här tala om varför moderata samhngspartiet stöder utskottels hemstäUan så som vigör. Det är aUtså mot bakgrund av att vi inte är säkra på att vi skuUe få denfullgoda service som vi önskar, som vi vill ha ytterligare, ordentligaundersökningar pä området innan man vidtager några åtgärder. Idetta anförande instämde (). HerrTURESSON (m) kort genmäle: Jag har htet svårt all förstå min vänLothigius' resonemang. Min situation i delta ärende är att jag för ett och etthalvt år sedan som ledamot av statens järnvägars styrelse hade att ta ställningtiU ett där framlagt omorganisationsförslag. Jag bedömde det ur sakUgasynpunkter och, som jag såg del, på ett riktigt sätt. Jag hade ingen som helstanledning att lägga några andra synpunkter på detta ärende än sakliga, närfrågan behandlades i statens järnvägars styrelse. ifrågasätter sakligheten i min bedömningav ärendet och säger att den synpunkt man skall lägga på detta sammanhänger medoch är avhängig av den reaktion som förslaget har mött sedan del blevoffentligt under detta år. Jag kan inte se att den reaktionen på något sätt kaneller bör påverka bedömningen av huruvida mina skäl har varit sakliga ellerinte. När vi tog stäUning tiU förslaget visstevi inte alls någonting om reaktionen. De skäl som vi då lade till grund förbedömningen har inte på något sätt ändrats eller kunnat ändras eUer bort ändrasav reaktionen på förslaget. Sakliga är del precis Uka motiverat atl kaUa deskälen som det var för ett och etl halvt år sedan. Och mitt framträdandehär är naturhgtvis dikterat av att jag inte skulle kunna ha respekt förmig själv, av att jag skulle förlora mitt ansikte, om jag nu intog en annanståndpunkt än jag gjorde . Det vore en heltorimhg situation som jag i så fall skulle försälta mig i. Men jag har inte haftnågon som helst svårighet alt stå fast vid min ståndpunkt för ett och ett halvtår sedan, eftersom den var grundad på sakhga skäl. och kammarens ledamöter i övrigt måsteförstå alt man fungerar på det här sättet, om man anstränger sig alt se sakligtoch ärligt på en frågas behandling. Mitt uppträdande har varit dikteratav en vilja att fortsätta atl se frågan ur sakliga, reella synpunkter. Jag villinte aUs ingå i någon polemik med utskottets företrädare, utan jag har bara velatmotivera mitt stäUningstagande till förmån för reservationen, och därvidlag harjag åberopat de sakUga skälen och inga andra. Den här repUken till skall inteaUs bU lång. Jag tyckte mig i hans inlägg spåra någonting av, skall vi kalladet en viss osäkerhet inför den här frågans avgörande. Om min bedömning ärriktig tycker jag atl det finns anledning att respektera 'försiktighet; då är det inte fråga om en osäkerhet i vanhg bemärkelse utan om ettrealistiskt, försiktigt konstaterande av vUken svår materia det här egentligenär. noterade inledningsvis att regeringentydligen enligt hans uppfattning - var besvärad av att få hda ett nederlag iden här frågan. Jag skall gärna säga att vi i och för sig inte är förskräcktaför nederlaget som sådant. Ett minoritelsparli i får naturligtvis avoch till finna sig i att lida ett voteringsnederlag. Nej, i den mån jag skullekunna sägas vara besvärad, skulle del givetvis vara utifrån en helt annanutgångspunkt, nämhgen att ett nederlag för regeringsförslaget har betydligtallvarUgare aspekter än regeringens och socialdemokraternas prestige. Men jagskall inte på nytt la upp alla de allvarUga aspekter som ett nederlag förulskotisminoritetens förslag skulle innebära; den saken har vi talat om nu iflera limmar. aktuahserade också, om jag fattade honomrätt, följande problem: Borde den här frågan över huvud taget ha hamnat här iriksdagen? sade det inte rätt ul, men man kunde söka sig framtih atl det skulle ha kunnat länkas vara en fråga som hade kunnat klarasutanför . Jag tror inte att har rätt, allra minstefter den debatt om statlig företagsamhet som fördes i det här huset i går,timma ut och timma in. Då diskuterades verkUgen - än vi haranvänt hittiUs i den här debatten - frågan om regeringens sätt att inte införsvenska folkels valda representanter redovisa sitt fögderi när det gäUerstatlig företagsamhet. Jag menar nog, , att om regeringen skulleha underlåtit att föra det här ärendet tih för avgörande, så hade detinte dröjt så väldigt länge förrän del hade stäUts frågor även om detta; Varförhar inte fått uttala sig och besluta? Jag stöder mig då som sagt heltpå den diskussion som bl, a, fördes i går. En alldeles speciell anledning atttro detta är alt exakt samma typ av fråga 1963 avgjordes av . Detskulle därför ha varit ännu mer besvärande för regeringen att förklara varförman inte nu i samma typ av fråga skulle låta besluta. Sedan gäUer frågan om det här förslaget kommer attförbättra eller försämra servicen vid SJ, Naturligtvis skulle del vararegeringen främmande att lägga etl förslag som man kunde misslänka skulleförsämra servicen. Jag tycker alt det räcker med att också därvidlag gå tiUbakatill vad som hände i samma ärendetyp 1963, gå tillbaka och se efter hurutvecklingen har varit efter det beslutet: Har servicen blivit sämre eller harservicen bhvit bättre? Naturligtvis har den bhvit bättre. Om ett företag som SJskulle stanna i växten så att säga, som samhället Ändrad regional organisation av SJ Ändrad regional organisation av SJ förändrasdag ut och dag in, skulle det naturligtvis på mycket kort lid tappa allt av sinidentitet och inte kunna göra det som man väntar av del. Jag tror att med det inlägg han har gjorthär har gjort sig till tolk för den i viss mån berättigade osäkerhet som ärtill finnandes beträffande vad som skall hända, om det blir ett nej tillpropositionen. Om min bedömning i den delen är riktig - och jag tror det - såfinns det naturligtvis aU anledning atl på nytt hävda den ståndpunkt som jaghar gett till känna tidigare i kväU, nämUgen atl det här är etlviktigt avgörande, inte bara för företaget , inte bara för riksdagensledamöter, utan det är ett viktigt beslut både och för framtiden när detgäller Iransportfrågorna i största allmänhet i det här landet och när delgäller statens järnvägars verksamhet i synnerhet. Jag är inte den som brukar ta till alltför stora och yvigaliknelser och jämförelser, men efter att själv under etl långt antal år haupplevt järnvägstjänsten så att säga inifrån, som järnvägsman, och under mångaår ha levt med i den fackhga verksamheten inom järnvägsområdet tror jag migändå kunna göra ett stillsamt konstaterande. Vad jag har upplevt under de åren- som alltså går tillbaka ända till mitten av - i den fackUgaverksamheten har visat mig att det finns en positiv vilja hos SJ-företaget ochde anställda att följa med i tiden. År ut och år in har denna positivainställning funnits. Del är därför som jag på nytt bara viU göra sammakonstaterande som jag gjorde när jag avslutade repUkinläggen för en stundsedan, nämUgen att om man skall tänka sig ett transportföretag, ,rationellt och välskött både för kunder och för anställda kan man inte, somutskottsmajoriteten här tänker sig, göra ett avbrott i en normal handläggning,i en normal följd av rationahseringar i ett företag. Gör man det missar manlångsiktigt mera än man möjhgen vinner för tUlfäUet, HerrLOTHIGIUS (m) kort genmäle: Jag är ledsen över att jag behöver takammarens tid i anspråk; det här rephkskiftet kunde ha klarats av, om jag hadefått tillfälle att komma upp tidigare i debatten i den här frågan somutskottets talesman. Jag skulle bara först till min vän vilja sägaatl jag har aldrig ifrågasatt hans sakhghet. Jag känner honom sedan mångaherrans år och vet vilket jobb han har gjort här i och i andrasammanhang. Men vad jag säger är atl vi får inte frånkänna det argumentetsakhghet, att den svenska aUmänheten inte ser på SJ såsom det serviceförelagman hade hoppats på. Det är mot den bakgrunden man också är skeptisk mot derationahseringsförslag som framförs, om man inte är säker på atl det finns ettordentligt klart underlag bakom förslagen. Ni har, herr kommunikationsminister, alldeles rätt i alldet har funnits en viss osäkerhet hos mig i betraktandet av den här frågan. Jagkan säga atl det blev en chock för mig när jag förde fram frågan och fick hörareaktionen ute i bygderna och i min egen krets, där jag alltså fick erfara detbristande gensvaret från allmänheten för denna form av rationaliseringar. Dåsade jag mig att det måste vara fel någonslans. Kommunikationsministern kan juinte säga att del är fel på aUmänheten - det är varkenriktigt eller poUtiskt möjUgt all säga. Om aUmänheten anser alt SJ inte ärsvenska folkels järnväg ulan i viss mån misstror arbetsformerna där, så är detbeklämmande. Då är det också svårt, herr kommunikationsminister, alt föra frami och för sig vettiga och riktiga rationahseringar -del möter motstånd. Det är inte minst mot denna bakgrund som vi har gjort vårtstäUningstagande. Vi viU för att säkra allmänhetens förtroende för SJ skickaförslaget tillbaka för en ordentlig genomgång, innan ett beslut fallas. Ändrad regional organisation av SJ Till det sista som sade gör jagbara den kommentaren, all självfallet är det vår skyldighet, var vi än ärplacerade, att lyssna till vad kallar för aUmänheten, Men det ärju en gång för alla så i vårt samhäUe, alt om del skaU kunna finnas någonutsikt till att få fram, alt tolka och att följa opinioner, så måste vi arbetamed ett visst mönster , och det mönstret utbUdar vi genom att skaffaoss remissinstanser på ohka ställen. Och jag kan försäkra atl det vet förresten , övriga kammarledamöter och alla andra också - atl denhär frågan har varit remitterad till alla de instanser som kan sägas i sistahand representera vad kallar för allmänheten. Ingenting harundanhållits någon. Jag hoppas aUtså alt jag kan vara överens i den delen, att om man remitterar ettutredningsförslag tiU alla de remissinstanser som på något vis kan tänkas hanågonting att säga, då har man gått så nära allmänheten som man över huvudlaget kan göra. Del är så vi har agerat i den här frågan, och heller inte sagt att det inte varit en fuUödig remissbehandhng. HerrFAGERLUND (s); Efter den långa debatt som här förts är det ganska svårtall anföra några nya synpunkter, särskilt som både och herrCarlstein redan har redogjort för synpunkterna i den motion som jag står för.När jag nu ändå kommer all säga några ord jag skall försöka alt hålla den förmitt anförande antecknade tiden och kanske t,o,m, förkorta den något - gör jagdel av två orsaker. Den första är alt jag vill försöka förklara hur vi ser pådessa frågor i den bygd som jag kommer ifrån. Den andra är att jag var ganskahårt engagerad i den stora utlokaliseringsdebatt som fördes här i ivåras, då vi beslöt om utlokaUsering av vissa statliga företag ochverk. Den gången tog vi inte stäUning till verken enbart utifrån företagsekonomiskasynpunkter. Om vi hade gjort del är jag säker på att vi hade kommit till heltandra resultat. I nämnda debatt logs också upp en annan typ avutlokaUsering från exempelvis , nämligen den att vi skulle flytta utvissa delar av verken och låta andra vara kvar. Detta mötte stark kritik frånsåväl remissinstanser som frän utskottet, som i hkhet med ERU slog fast att ensådan åtgärd skulle leda tiU regional obalans, eftersom man då ficktoppbefattningarna samlade på ett ställe och de lägre befattningarna ute i Andrad regional organisation av SJ landet.Även i den proposition det här gäller föreslås alt vi skaU flyttaledningsfunktionerna till storstadsområdena, även om det nu inte gällerStockholm ulan och , I samband med den utlokaUseringsdebatt som jag här talarom logs också problemen i sydöstra upp, och inrikesutskotlet skrev dåföljande: "Beträffande sydöstra vill utskottet framhålla attmycket talar för all möjligheterna till omlokahsering av statlig verksamhettill denna region särskilt prövas." Jag vill här fästa uppmärksamheten påatt både utskottet och den gången förklarade att man skall pröva enutflyttning till, inte från, denna region. Det är faktiskt också vad man görden här gången. Departementschefen säger att vid en kommande utlokaUsering därdislriktsorganisationer föreslås indragna skall utlokaUseringen bli föremål fördelegationens övervägande, och reservanterna understryker angelägenheten av attså sker. Vi som bor i berörda bygder är naturhgtvis tacksamma för det. Men detär i alla fall bättre med en fågel i handen än med tio i skogen, och jag ärövertygad om att det hade varit lättare att klara av problemen om man hadeavvaktat tiU dess det förslag om utlokaUsering som vi väntar på hade förelegat,så alt vi hade kunnat se att vad departementschefen sagt verkhgen hadebeaktats. Den region som jag representerar - jag talar då om helasydöstra - brottas med mycket stora problem. Om man har en karta därorter med över 50 000 invånare är markerade, så skall man finna att det intefinns några sådana orter i vare sig , , ellerKronobergs län. Men del är just på dessa stora orter man har en spontantillväxt. Dessutom skall man vid bedömningen också ta hänsyn till att många avde människor som bor i denna region arbetar inom två industrier, glas och trä,som har stora problem. Ordföranden i Svenska träinduslriarbelareförbundelhar sålunda sagt, att antalet företag inom denna industri behöver skäras nedmycket hårt. Dä bhr man betänksam, när man läser statskontorets yttrande, somjag tar mig friheten citera så som det är återgivet på s, 5 i trafikutskottetsbetänkande;