prot · FU09148 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag menar att denormerna kan vara ganska restriktiva. Men kommunerna måste ha ett ganska starktinflytande som första instans. i (m) kort genmäle: Handelsministern talar om den omöjhgauppgiften att både skärpa och hberalisera dispensgivningen. Men detfinns ett tredje sätt, herr handelsminister, nämligen att göra systemet sårättvist som möjUgt, och där anvisar vi en annan väg. Ja, det går bra attskratta, herr handelsminister, men vi är ganska många som anser att om manlägger dispensgivningen på länsstyrelserna blir det en riktigare fördelning avdispenserna. Jag tror det går att lösa problemet på något sätt. Jag tycker att landets kommunalmän måstekänna sig något nedstämda över den här debatten. Man har dragit slutsatsen, attså fort man avlägsnar beslutanderätten från de kommunala förtroendemännen ochantingen lägger den hos tjänstemännen i en länsstyrelse eUer hos tjänstemänneni , bhr det rättvisa. Så enkelt kan dock inte Uvet fungera,inte ens sett från horisont. TiU i viU jag säga att om man kräveratt Ukformighet skaU skapas, måste det ju i detta krav Ugga ett besked tiU Malmökommun, att man där icke får beröva konsumenterna den service som de hartiUgång tiU exempelvis i men också på andra orter i landet. Det är ensjälvklarhet att detta förutsätter initiativ från handelns sida, men bara förnågra dagar sedan, herr talman, ville samthga affärer i ha dispens föratt få hålla söndagsöppet - behöver därför inte awaktaunder , att detta initiativ skaU tas från köpmännen även iMalmö. Så återkommer jag tiU den fråga som jag aldrig har fåttnågot svar på; Hur skaU jag göra skaU jag tiUämpa Ukformigheten på så sätt,att det är rättvisan i som skaU gäUa också i , eUer är deträttvisan i som skall gälla i ? i (s) kort genmäle: Gör inte handelsministern det aUdeles förlätt för sig? Det måste väl ingå i arbetsuppgifter attutforma de rikthnjer som man där anser vara riktiga och nödvändiga. Följ gärnaintentionerna från reservationen i det avseendet! Det är möjhgt att vi därmedfår affärer som håUer öppet längre ute på landsbygden och i städerna och atttiUsammantaget fler affärer än kommer att göra det. Det är ingensom har vänt sig mot detta i och för sig, utan mot att det kan bh fråga omöppethållande över hela fältet. Låt oss säga att vi skuUe införaStockholmssystemet över hela landet. Då skuUe jag protestera ochsäga, att så viU vi inte ha det. Det skulle innebära att vi kommersialiseradesamhäUet och amerikaniserade det, och jag vUl inte ha ett sådant samhäUe. Men det är självklart att vi motionärer och de som ärreservanter har menat att det finns ett konsumentintresse som man inte kanneghgera. Låt oss därför försöka uppnå ett tiUstånd där vi går dem tiU mötes idet avseendet! Jag medger att detta kommer att bUbekymmersamt. Det kan vara svårt att genomföra. Men jag menar också att vimåste ta på oss den uppgiften, om vi inte vUl välja det som för mig är värre.Jag känner, herr talman, inte igen mina socialdemokratiska partivänner; jaganser att argumenteringen går i en riktning som för mig såsom socialist bär åtfel håU. SkuUe socialismen hänga på affärstidsfrågan,då hänger den i det här landet på en aUtför skör tråd för att det skulle kunnavara angenämt för någon av oss. Den här frågan kan inte vara avgörande för detideologiska sinnelaget. Men, herr talman, jag tror inte att vi kommer längre i denhär debatten än tiU att konstatera att i aUdeles riktigtuppfattar reservationen så att det kommer att leda tiU ett ökat öppethåUande påsöndagar över hela landet. Vad en del av reservanterna har avsett jag harförsökt att säga det är att av regeringen kräva en hberaliseringjämfört med nuvarande läge. Därför förstår jag inte att kanställa sig bakom en reservation med denna innebörd när han talar omatt han egenthgen viU ha en skärpning. Herr tredje vice talmannen anmälde att hertSvensson i Nr 148 anhållit att tiU protokoUet få antecknat att han inte ägde rätttill Qnsdaeen den ytterligare replik. (); Affärstidslag- En för oss riksdagsmän mycket viktig uppgiftär att hålla stiftning kontakt med vår valkrets icke endast med våraväljare utan med så många medborgare som möjligt i vår bygd. Man kan tala omatt "lyssna tiU rörelsen" eUer - tycks det mig ännu heUre "resonera med gräsrötterna", detta helt oberoende av"gräsrötternas" poUtiska hemvist. Jag gick ut i min bygd och frågade "gräsrötterna",och svaret blev aUtför entydigt för att jag icke i den kommande voteringen skaUta hänsyn tiU vad medborgarna - "gräsrötterna" - hemma i min bygdvill, tror och tycker. Handelsminister har i sitt meddelande tiU riksdagenden enligt min mening på ett seriöst sätt vägt för- ochnackdelar mot varandra och kommit fram tUl att fördelarna övervägernackdelarna. Jag har försökt göra samma seriösa bedömning och har kommit framtill att nackdelarna vida överväger fördelarna. är den här frågan så debatterad häri kammaren, i press,radio och TV och i allra högsta grad bland aUmänheten, att man inte kan tUlföradebatten något nytt. För att spara tid den här sista arbetstyngda veckan skaUjag bara i aU korthet motivera mitt ställningstagande och dra de slutsatser jaghar kommit fram tUl. Jag har kommit fram tiU att det här främst rör sig om ettstorstadsproblem - allt som storstadsborna tror och tycker behöver ju inteaUtid vara rätt! Om affärstidslagen slopas, kommer detta otvivelaktigt attgynna stormarknader och varuhuskedjor. Ett stort antal småbutiker kommer attduka under, och det bUr en försämring av närhetsservicen. Att ett slopande av lagen kommer att få en prishöjandeeffekt är väl fuUständigt självklart. Detta sker exakt somprisstoppet definitivt upphör. Att den mindre och medelstora företagsamheten kämpar hårt bl. a. beroende pä konjunktursvackan - vet vi aUa. Varförskall vi då ha en ytterhgare pålaga just i detta läge? Varför gör nu de handelsanstäUda allt för attsUppa arbeta ? Jo, även de har ett famUjeUv, även de kanske viU gåpå en fotboUs- eUer bandymatch eller i kyrkan. Att protesten just nu är hårdfrån de handelsanstäUdas sida hemma i min bygd torde framgå av det tidningsurkhppsom jag nu visar. gav dispens försöndagsöppet under formen av s. k. "öppet hus". Någon protest från dehandelsanstäl-Ida avhördes icke vid det tillfäUet. Affärsmännen hade tänktupprepa detta söndagen den 19 dennes, och även den gången fick de kommunstyrelsensvälsignelse. På grund av ett formellt fel de handelsanstäUda fick inte redapå beslutet senast före ifrågavarande söndag överklagades beslutethos . Denna hade naturligtvis ingenting annat att göra än attupphäva kommunstyrelsen beslut. Detintressanta i denna sak är onekUgen att de handelsanstäUda över 53 huvudtaget överklagade beslutet, för det gjorde de inte . Detta visar attstämningen har svängt, att den svängt snabbt och mycket kraftigt. För en hten tid sedan hade jag en artikel införd iKristianstadsbladet där jag bad "gräsrötterna" att låta höra av sig,antingen direkt tUl mig eller i form av insändare i tidningen. Ingen av dem somhört av sig eller skrev insändare i tidningen - och det var en hel del, ni kanse efter i - uttalade sig i annan riktning än att affärstidslagenicke bör slopas. Skall vi verkligen gå emot vad en överväldigandemajoritet av vårt folk vill jag räknar då bort våra storstadsområden. Nej,storstäderna får klara sina problem genom lämplig - och hoppas jag restriktivdispensgivning. Låt oss tänka över detta problem ytterhgare ochförlänga affärstidslagen i första hand t. o. m. den 31-december 1974. Med dessa få ord, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationen av i Glömminge m. fl. HerrLUNDBERG (s); Jag förstår vUken glädje vissariksdagsledamöter och regeringens ledamöter med handelsministern i spetsenkänner över att folk kanske kommer att få arbeta . Jagförstår mer än väl att man därmed säger sig öka servicen. De som säger så harett annat slags arbete än den som arbetar i en snabbköpsbutik som kassörska. När handelsministern gjorde sin förkunnelse den 10november talade jag om vad jag ansåg om förslaget att slopaaffärstidsregleringen. Jag beklagar att inte fick vara med ochskola regeringsledamöter och andra om vad socialpolitik innebär. När jag 1946gav ett omdöme om en statsminister uttalade jag mig om hans kvalifikationer.Jag nämnde bl. a., att eftersom den bUvande statsministern hade fått en socialskolning i , hade arbetat i ochutbUdats i anda, ansåg jag att han hade en sådan kontakt medmänniskorna att han skulle kunna uppfylla vad sociallagstiftningen avsåg, nämUgenatt skydda och hjälpa människorna och att det skuUe utgöra grunden för klokaoch vettiga beslut. Tyvärr måste jag efter att ha hört handelsministern, herrSvanberg och säga att man i dessa herrar icke har någon försvarareav vad svensk politik i anda har försökt bygga upp. I stället ärde beredda att riva ned vad som har byggts upp. Det har sagts hur ett upphävande av affärstidsregleringenkommer att verka. Måste man inte ta hänsyn till personalen, tUl aUmänheten,till famUjen och över huvud taget tiU våra möjhgheter att bevara Välfärdssverige?Om tror att han med sin hberalism skaU ta bort vår socialpolitikfår han också sluta med allt sitt motionerande i olUa sociala frågor, därföratt då är det ju bara en bluff. har ingen som helst känsla för demänniskor som socialpolitiken skaU skydda. Vad kommer att följa efter ? Då släpper viprisstoppet. Och det har handeln väntat på mer än andra. Hyrorna kommer attöka. På grund av en ändring i hyreslagen har mindre affärsmän och hantverkareredan fått varsel om hyreshöjningar på på denuvarande hyrorna. Det låter också ganska betänkhgt när vi konstateraratt vi redan nu överför kostnaderna för varudistributionen på dem som har denekonomiskt sämsta bärigheten och tillika svårigheter att komma tiU storköpen.Är det ingen av herrarna och damerna som har lagt märke till att om man gårtill ett storköp, t. ex. Obs, så handlar man bUligare än om manköper i en storköpsbutik som hgger i centrum. Den prispolitiken tillämpas avKonsum och den tUlämpas av handeln över huvud taget. Man lockar de bilburna ochekonomiskt starka köparna till storcentra. Men var får pensionärerna göra sinauppköp? Var får de som är handikappade eller ekonomiskt svaga handla? De fårköpa i butiker som har de högre priserna. Skall vi fortsätta på denna väg kommer vi i en situation,där vi kan tala om Välfärdssverige, därför att vi kommer attutesluta både pensionärer, handikappade och andra ekonomiskt svaga grupper frånmöjligheten att köpa för det pris som vi bättre ställda som har bil kantillgodogöra oss. Detta är redan nu ett faktum. Ni talar om att butiker inte skall försvinna eUerhantverkare få lägga ned. Är det ingen av herrarna och damerna som har sett hurutvecklingen har blivit, med den koncentration av storbyggenskapen som harskett till vissa områden? Det är riktigt att affärsmän i storköpscentra klararsig bra. Men tyvärr har vi inte möjligheter att placera de sämst ställdaoch de ekonomiskt svaga i centrum exempelvis i därför att då läggersvårighetema att betala hyrorna eller att över huvud taget komma överlägenheter hinder i vägen. Om nu har sett tiU att deaffärsanstäUda har möjUghet att få barntillsyn, är det givet att man stäUer sigfrågan; Vem skall betala den barntillsynen? Är det kommunerna eller kommerhandelsdepartementet att bekosta barntiUsynen? Är det rimUgt att handeln i dagskaU ha subventioner frånkommunerna för att äldre och handikappade skaU kunna få möjligheter att görasina inköp? Det är en orimlig utveckUng. Jag har en känsla av att man inom deekonomiskt starka skikten av samhäUet mera ser till sina egna fördelar än mantänker på människor vUka inte har eller mera i inkomstutan vUka, som en pensionär, får klara sig på kanske eUer som enarbetare på kanske . Jag viU vidare säga till i - han kan juinte beskyUa mig för att ha samma motiv som han att det väl är märkligt attvi tidigare har försökt att bevara en ledig dag för människornai veckan oavsett vad de arbetat med men att vi nu inte har råd med detta. Hurkan vi försvara och förklara det förhållandet att människor i vårt land skaUtvingas söka med ljus och lykta efter sådana anställningar där de kan slutasitt arbete på fredagkväUen och vara lediga tUl ? Behöver inte deaffärsanstäUda samma möjligheter? Jo, förvisso. Det sägs nu att man skuUe locka de affärsanstäUda genomförmånUga ob-tillägg. Det innebär en oerhörd anklagelse mot handeln. Om handelnnämligen skulle ha möjUgheter att betala de ökade kostnader som följer med en sådan lagstiftning, varför har då inte handeln både den kooperativaoch den privata - redan tidigare givit de anställda i låglönegrupperna merabetalt vid avtalsförhandhngarna? Det finns tydhgen ett utrymme för detta. Hela betänkandet andas ungefär den inställningen att mannu skall försöka ordna det så att kvmnorna kan få möjUghet att arbeta pålördagar och för att bidra tih hyran för en tvårumslägenhet eUer någotannat. tyckte ju också att männen kunde ha ett övertidsarbete. Ja,jag gratulerar , som är så fhtig att han har övertidsarbete i olikasammanhang, om hans hustru skulle sätta sig vid en snabbköpskassa i ettvaruhus. Har inte sett att dessa kassörskor har en arbetsuppgiftsom är nästan omänskUg? Har han ingen känsla för dessa grupper? Eller har handen uppfattningen att de bara för att de tillhör låglönegrupperna skall kunnabehandlas hur som helst? Det har vidare i detta sammanhang talats om en nämnd, somär mycket intressant. Vi har här i en benägenhet att, om vi villanslå pengar till något som kanske kostar , i ställettillsätta en nämnd eUer koppla in ett ämbetsverk, vUket kostar några miljonerkronor. Det är en utveckling som är oerhörd och som är otrevlig. Jag är också rädd för att den nämnd som det har talats omi det här sammanhanget får till ledamöter jag håller med dem som för någontid sedan talade om mångsyssleriet personer som har så mycket annat att göra.Det bhr väl ungefär som i gamla tiders ämbetsverk, där man hade fullt upp attgöra med att fara omkring och visa sig på olika arbetsplatser för att få lön.Vad skall nämnden göra? Har vi slagit sönder förutsättningarna för en vettighandel, så är servicen borta, och då tycker jag att nämnden inte har någonuppgift att fylla annat än att möjUgen producera en och annan brasklapp tilltidningarna realiter har den ingenting att syssla med. Sedan ställer man sig ju frågan; Finns det ingenting annatför människorna att göra? Måste de verkhgen sysselsättas i butikerna pähelgdagar och varenda "lapptid" som står tUl buds? I det län där jagbor är det väldigt svårt att få sjukvårdspersonal. Är inte sjukvårdsarbete ettserviceyrke? Och varför kan jag inte gå upp på och få olikatjänster uträttade det är ju då människoma frånlandsbygden skulle kunna resa in och tala med tjänstemännen? Varför får maninte komma in i kanslihuset och träffa statsråden,när de nu tycker att det är så förnämligt med en utvidgad service? Varför kanman inte gå upp på ämbetsverken och be att få tala med generaldirektören omangelägna ting? Vi får i regel beskedet att han är på annat håll eUer sitter inågon utredning utanför verket. Jag tycker verkhgen att det yrkande i MalmöharstäUt söker bevara den affärstidslagstiftning vi har, dock utan att ange hurlångt man skall gå i fråga om skydd mot arbete och helgdagar. Allaär på det klara med att en betydlig förändring i fråga om öppethållandet kommeratt inträda, och jag får ju i ärlighetens namn säga att om vi kunde få sammaservice i fråga om sjukvård och hälsovård, i fråga om kontakter med ämbetsverkm. m. som vi nu har inom handeln, skulle vi vara mycket glada. är detju givet att jag har den uppfattningen att samhället borde säga ifrånatt det är orimligt att pensionärer, handikappade och andra grupper som intekan utnyttja storköpen skall ge subventioner till dessa. Det vore rimUgare såg till att storköpen i stället fick vara med och betala en utökad serviceför dessa grupper. Det finns ganska mycket som jag har lust attsäga i det här sammanhanget. Statsrådet säger givetvis att han betackar sig fördet uppdrag som ett bifall till motionerna skulle innebära. Det är givet atthan skulle kunna göra det, men då får han ta konsekvenserna därav. Jag anser att denna lagstiftning hade bort vara lagd undersocialdepartementet och inte under , ty inom socialdepartementethar man ändå lärt sig att ta hänsyn till sociala och andra mänskliga faktorer.Jag tycker verkhgen att borde se tiU att vi bibehåller lagen och attvi med de uttalanden och förslag som framfört bestäUer enbättre lösning av problemet med dispenser vilka i princip helt bör försvinna.Om vi gör det finns det ju möjligheter för att ta upp dispensernatill ytterligare prövning. Jag yrkar bifall tiU och hoppas verkligen att också beaktar sitt ansvar i dettasammanhang. HerrKOMSTEDT (m): Jag vUl börja med att göra den reflexionenatt det tydligen är ganska vanligt att regeringen nu lägger fram propositioneroch för.slag trots att det sitter utredningar som nära berör de aktuellaämnena. Man måste fråga sig om handelsministern verkUgen fördjupat sig i denproblematik som kan uppstå om hans förslag vinner gehör. Att meningarna verkhgen går isär rakt igenom partiUnjernahar vi fått uppleva genom motioner och inte minst genom den långa debatt som nupågår i kammaren. TiUsammans med har jag väckt motionen1571. Den har tUlkommit delvis för att jag har ett förflutet bakom affärsdiskenunder . Det kanske inte är så många av deltagarna i denna debattsom kan peka pä en praktisk erfarenhet från denna bransch. Min erfarenhet ärgrundad på arbete både som anstäUd och som egen liten företagare, och jag kanförsäkra kammarens ledamöter att varken den ena eUer den andra rollen är någonspecieUt trevlig syssla från arbetstidssynpunkt. Jag har med anledning av slopandet av affärstidslagentalat med ganska många människor. Det är ju "inne" att lyssna tUlrörelsen. Jag har gjort mig besväret att försöka pejla stämningen, och detgäller naturligtvis min egen valkrets. Ytterst få personer har haft någotpositivt att säga om affärstidslagens slopande. För de anstäUda måste det tesig svårförståeligt att ett från arbetstidssynpunkt föga attraktivt yrke skalldrabbas av ännu sämre förhållanden. Låt mig peka på att man i detta land har enrestaurangbransch som naturligtvis har mycket svåra arbetstider, vUket medföratt vi har mycket utländsk arbetskraft där. Vi måste nästan helt Uta tiUden utländska arbetskraften i restaurangbranschen. Jag tror att även här Uggeren fara i att affärerna, om lagen slopas och om man får ett ökat öppethållande,måste förlita sig på den utländska arbetskraften. Det liggeringet negativt i detta, men det kUmat som råder på arbetsmarknaden göratt någon utländsk arbetskraft knappast är intresserad av Sverige.Målsättningen och ambitionen måste naturligtvis också vara att sysselsätta demänniskor i landet som är arbetslösa. Förslaget kunde alltså ha väckts vid ettlämpligare tillfälle. Under avtalsrörelserna försöker vi arbetstagare atttiUskansa oss bättre förmåner ekonomiskt, men även arbetsmiljön och fritiden ärargument. Jag har svårt att förstå att det ligger någon jämUkhet i att närmånga andra grupper får ökad fritid - de anställda slutar kanske snart kl. eftermiddag får andra grupper, som här de affärsanstäUda, i stäUetsämre arbetstidförhållanden. Den totala arbetstiden för de affärsanstäUda blirgivetvis inte längre, men den fritid de får förläggs tiU tider som inte ärattraktiva. Inom sjukvården börjar man och slutar sent påkvällen mitt . Detta har inte varit attraktivt förde anställda, och därför söker man förlägga arbetstiden så att man shpper fråndessa håltimmar. Man vill alltså ha sin fritid när andra människor har sin fritid. Gruppen små och medelstora företag brukar man på de flestahåll värna om. Här är det verkhgen fråga om en grupp små företagare; det gällerkvartershandlaren och lanthandlaren. De har inte något högavlönat arbete. Ochtrots att de kanske har kvar tiU pensionen är deras tjänster i form avarbetskraft inte speciellt attraktiva för någon. De måste aUtså lita till detyrke som de redan har. De gör även en social insats mot de människor äldreoch handikappade som tUl stor del utgör deras kundkrets både i tätorterna ochpå landsbygden. De små butikerna försvinner i hög takt, och detfinns alla skäl att misstänka att de i fortsättningen kommer att försvinna i entakt som verkligen inte är gynnsam för utvecklingen här i landet. I andra sammanhangtalar vi i denna kammare om att vi skaU försöka låta de äldre människorna bokvar i den mUjö där de har levt . Hur skall man ordna det för demom deras affärer försvinner? Kommunikationerna blir ju sämre och sämre. Hurskall samhället se till att de får göra sina nödvändiga inköp? Det finns, herr talman, andra grupper som man kanske intehar talat så mycket om. Man har talat om de anstäUda, företagarna ochkonsumenterna. Men det finns även andra och ganska stora grupper i samhället somman bör beakta i detta sammanhang; det är de människor som vill ägna söndagenåt sin familj eUer åt sin kyrka. Och det finns en väldigt stor idrottsrörelse isamhället. Idrottsrörelsen har sina evenemang . Om manmåste jobba och inte kan se händelserna är en sak, men man kanske viU deltaaktivt. Även motionsgrupperna har i stor utsträckning sina aktiviteter förlagdatiU och . Jag tror säkert att t. ex. motionsgrupperna i ochför sig kan konkurrera med de kommersiella intressena, men de kan intekonkurrera om deltagarna har ett jobb som måste utföras dåaktiviteterna pågår. Jag har uppehållit mig vid de grupper som berörs negativtav ett slopande av lagen. Det stora argumentet för utskottet är ju hänsynentill konsumenterna, den grupp som vi aUa kan inräknas i. Den gruppen åberoparman som det största skälet för slopandet. Varför förekom ingen representationför konsumenterna affärstidsutredning? först nublivit intressanta förivrarna av affärstidslagens avskaffande? De aUra flesta av konsumenterna kan göra sina inköppå de affärstider som råder. Även konsumenterna har ju uppmärksammat den debattsom har pågått i den här frågan, och har man också kunnatförmärka hur de börjar oroa sig över vem som skall betala kostnaderna för ettökat öppethållande. I betänkandet har det sagts att man kan gå ohka vägar. Mankan t. ex. mycket väl tänka sig att de som utnyttjar affärerna på onormalatider kan betala ett högre pris. Det är ganska märkligt. I betänkandet sägerman att de här gruppema, som inte kan använda ordinarie affärstider, ärdiskriminerade, men vUl man nu diskriminera dem på ett annat sätt genomatt låta dem betala ett högre pris för varorna därför att de inte kan användade vanhga tiderna. Det är en väldigt dåhg konsekvens i det här resonemanget. Skulle lagen slopas så att man därmed lämnade fritt framför de stora butikskedjorna - för det är dem det handlar om i det härsammanhanget måste också samhäUet svara för att andra serviceorgan betjänarmänniskorna på onormala tider. Jag tänker på postverket, jag tänker också påbankerna. SkaU vi lagstifta om att den som bedriver bankrörelse måste hålla endygnetruntservice? Vi har ju ett avlöningssystem med checkar, somaffärerna inte tar emot längre. Man måste aUtså ha tillgång till kontanter.Måste någon köpa möbler kl. 2 måste han ju också ha möjlighet attbetala dem, och har han inte kunnat göra inköpet tidigare så har han inte heUerhaft möjlighet att växla till sig kontanta pengar. säger utskottet att en särskUd nämnd skaU tUlsättas föratt granska situationen. Men redan detta vittnar om att utskottet självt inteär alldeles säkert på att det förslag som det lägger fram är helt riktigt; manbörjar sväva på målet och smyger in några små brasklappar. Men förstår inteutskottets majoritet att man genom att ta bort den nuvarande lagen kan skapasvårigheter som inte går att reparera? Gå ut om och försök få enlanthandlare, som har kämpat länge för sin existens men måst ge upp därför attSveriges riksdag har tagit bort affärstidslagen, att etablera sig igen! Tror niatt det lyckas, om det här beslutet visar sig ha varit olyckligt?