prot · FU09114 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 19 innevarande månad. § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl. MaJ;tsproposition nr 128 till utrikesutskottet. § 3 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1496-1500 tlU civilutskottet, nr 1501 till näringsutskottet, nr1502 till civilutskottet och nr 1503-1506 tlU trafikutskottet. En sedel av valören § 4 En sedel av valören Föredrogs finansutskottets betänkandenr 35 i anledning av motion om en sedel av valören . Hen (): Det har i funnits enoskriven lag om att en ledamot ej bör gå upp och tala för en bifallen motion.Likaledes har det ansetts opassande att tala för som I detta fall - enenhälligt avslagen motion. har det dock mer och mer syndats mot dennapraxis. Därför dristar Jag mig att säga några ord i förevarande fråga. Då detockså är höstsessionens första egentliga ärende som behandlas må det kanske ursäktasmig. 1 vUket fall som helst delar jag Interiksbanksfullmäktiges uppfattning att inte något behov skulle föreligga av ensedel av 500-kronorsvalören. Man har visserligen, säger man, talat med postenoch med penninginstitut i frågan, men man redovisar inga direkta uttalandenfrän deras sida. Det är naturhgtvis förmätet av mig att ha en annan uppfattningän de mäktiga riksbanksfullmäktige, men de bank- och posttjänstemän som jag hartalat med ute på fältet anser att en 500-kronorssedel skulle fyUa ett stortbehov. Det är litet märkligt att fullmäktige i anseratt utveckUngen går mot en vidgad användning av privata checkkonton i en tiddå penningtransaktioner via check nästan helt upphört. Då tycker jag attfinansutskottet intagit en mera realistisk hållning härvidlag. På ett annat stäUe I sitt remissyttrande sägerriksbanksfullmäktige att en sedel av valör skulle underlättasedelhamstrlng. Om nu någon till äventyrs skulle ha så gott om pengar går detväl bra ait samla i vUken valör som helst. En 500-kronorssedel skulle enligtmin mening fylla ett känt behov och underlätta många penningaffäreri post, bank och butiker samt vid många andra affärsuppgörelser. SedelhanleringenskuUe avsevärt underlättas. Jag tror att det är en sak som kommer, men infördetta kompakta motstånd får jag väl ge mig till tåls. Jag har,herr talman, inget yrkande. Hen (): har, som hen nyssanförde. Inhämtat yttrande från fullmäktige I . Även om dettayttrande är avgivet innan nuvarande restriktivitet i fråga om användning avcheckar infördes delar utskottet Ukväl den mening som uttalats, nämligen attdet inte kan anses föreligga något verkligt behov av en sedel i 500-kronorsvalörensom skulle motivera de kostnader och det merarbete som utgivandet av en dyUksedel skulle medföra. Utskottet har särskUt velat understryka att användningenav privata checkkonton är synnerligen begränsad. SkuUe dettaförhållande fortsätta kan det påverka bedömningen av frågan huruvida en sedelav valören bör aktuaUseras. Utskottet hemstäUer alltså att motioneninte skall föranleda någon åtgärd. Jag yrkarbifall tlU utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 5 Föredrogs finansutskottets betänkande nr 36 ianledning av motion om nedskärning av kontorsorganisation. Utskottets hemställan bifölls. § 6 Statens vattenfallsverks redovisningsprinciper Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 43 i anledning av motion angående statens vattenfallsverksredovisningsprinciper. Vid skatteutskottets betänkande nr 43 ärfogat ett särskilt yttrande i anledning av en motion rörande statensvattenfaUsverks redovisningsprinciper. I sin redovisning tiUämpar nämUgenvattenfalls-verket avskrivningsmetoder som nedbringar vinsterna och minskar kommunernasskatteinkomster. Dessa skattemässiga möjligheter gäller bl. a.gäldränteavdraget, avskrivningar på återanskaffnlngsvärdet Istället för påIngångsväldet samt extra avsättning för penningvärdets försämring. De enskUdakraftproducenterna kan inte tillämpa dessa regler, vilket ur konkurrenssynpunktmåste te sig orättvist. De stö;rsta nackdelarna uppkommer självfaUet förkraftverkskommu-nerna, som går miste om betydande skatteinkomster. Det hargjorts beräkningar för vissa Norrlandskommuner av det skattebortfall som dessadrabbas av genom att vattenfallsverket inte tillämpar samma principer somgäller för privata kraftverk, och det framgår av dessa beräkningar att detnuvarande skattebortfallet för kommunerna i vissa fall rör sig om Frågan om en ändring av vattenfallsverketsredovisningsprinciper har varit uppe till behandhng I åtskilUgagånger, senast . Dåvarande bevillingsutskottet uttalade sig i fjolpositivt för en ändring och framhöll bl. I sitt betänkande att landetsstörsta kraftleverantör skall bidraga tUl kommunernas skatteintäkter i sammamån som de enskilda kraftföretagen. Men med hänsyn till att frågan var föremålför Kungl. MaJ:ts uppmärksamhet genom affärsverksutredningen ville utskottetInte då vidtaga några omedelbara åtgärder. Då ingenting har hänt sedan utskottet och gjordedetta uttalande, har frågan på nytt aktualiserats genom den motion somskatteutskottet nu har behandlat I sitt betänkande nr 43. harånyo velat understryka positiva uttalande och hänvisartill affärsverksutredningens förslag i ärendet, som innebär en förändring avredovisningsprinciperna i vattenfallsverket. Utskottet hänvisar också till detförslag som är att vänta från Kungl. Med hänsyn till detta har vi i ett särskilt yttrandeunderstrukit angelägenheten av att arbetet inom affärsverksdelegatlonen och hosKungl. MaJ:t bedrives så skyndsamt att förslag I denna riktning kan framläggassenast under vårriksdagen. 1 detta anförande Instämde i (m). Hen i (fp): Den här frågan gäller olikheten ibeskattningshänseende mellan statliga och enskilda kraftverksföretag. Ettenskilt eller kommunalt bolag får inte dra av förräntningen på det egnakapitalet, när den beskattningsbara vinsten räknas fram. Hela vinsten beskattasförst, och sedan blir det utdelning på det egna kapitalet. däremottar först ut räntan på det egna kapitalet, och blir det sedan någonting över såbeskattas det beloppet. Följden har blivit att kommunerna i stort sett bara harfått garantiskatten från . Överskottet på rörelsen har försvunnit vidden här bokföringstransaktionen. Frågan är inte precis ny. påpekades dettaavvita förhåUande. Vad som senast har hänt är att affärsverksutredningen ladefram ett förslag 1968. Därefter har sagt att det börske en sådan ändring att beskattningen bUr rättvis. Jag vill påpeka att vad det gäller är den kommunala beskattningen.Det är kommunerna som kommer i kläm. Regeringens intresse för att rätta tillförhållandet har inte varit över hövan energiskt. En fråga man ställer är ju:Om det hade gällt något annat än ett statligt företag, hade regeringen dådragit ut så långt ? väntas affärsverksdelegatlonen komma med sitt förslag.Som sagt har vi nöjt oss med ett särskiltyttrande, då vi vill avvakta hur delegationens förslag kommer att se ut. Förkommunerna är det närmast en sinkadus vem som bygger ut vattenkraften. Är detett stathgt företag, så bhr det en dålig affär för kommunen skattemässigt, menär det ett enskUt företag så kan det ge Vad som är mest beklagUgt är Ju att det är förhållandevisskattesvaga kommuner som råkar ut för den här orättvisa behandlingen. Somexempel kan jag nämna att den kommun som kanske råkat sämst ut är Jokkmokkskommun, där har byggt ut vattenkraften. Det är inte småsummor somden kommunen har undandragits i skatt. 1969 skulle kommunen ha fått 8 157 762kronor mera i skatt, om samma regler gällt som I fråga om exempelviskraftverket i , vUket ägs av ett privat företag. iVästerbotten förlorade över 1,3 mUjoner kronor. I i förloradekommunen , och I Ådalsllden i gick man miste om1 224 000. Ett sådant här förhållande är inte bra, och den orättvisasom nu råder bör undanröjas. Vi avvaktar nu vad delegationen kommer med ochhoppas att denna skönhetsfläck i svensk beskattning kommer bort och de olikaföretagen behandlas lika. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bIföUs. § 7 Beskattningen av kungahuset Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 44 i anledning av motion angående beskattningen av kungahuset. I detta betänkande behandladesmotionen 1971:170 av () och (), vari hemställts attriksdagen i skrivelse tiU Kungl. Maj.t begärde utredning av kungahusetsbeskattningsförhåUanden och att förslag framlades om nya beskattningsregler förkungahusets inkomster och förmögenheter. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1971:170. Den motion som behandlas gäher kungahusetsskattskyldighet. och jag sägeri vår motion att det"framstår som en klar demokratisk princip att skattelagarna bör gäUa hkaför aUa". 1 motionen framhåUes - och det bekräftas också skrivning - att råder inte någon likhet införskattelagarna. Kungahusets förmögenhet tlUåtes att växa obeskuret eftersom denkungliga familjen är befriad från bl. a. skyldigheten att betala skatt påinkomst av kapital. Skatteprivilegierna omfattar också befrielsen från attbetala skatt på en växande förmögenhet. I kapita.lskatteberedningen har dessa frågor nu fått storaktualitet. En socialdemokratisk ledamot - har I en reservationuttalat som sin mening att kungahusets medlemmar bör erlägga skatt påavkastning av kapital enligt samma regler som lagstiftningen ålägger andra medborgare.Betänkandet är nu föremål för remissbehandling, och det skulle förvåna om intedenna uppfattning skulle få stöd av tungt vägande remissorgan. Jag är övertygadom att kammarens ledamöter med stort intresse kommer att ta del av denna frågasfortsatta behandling. Utskottets argumentation för avslag på vår motion ärsynnerligen mager. Utskottets ledamöter tycks känna en viss olust över attbehöva syssla med dessa frågor, att döma av den nu förehggande skrivningen. Mannöjer sig med att hänvisa till hittiUsvarande motiveringar beträffandekungahusets nuvarande skatteprivllegler. Dessa motiveringar blir för ett alltstörre antal medborgare allt svårare att acceptera. På en enda punkt kan vi motionärer förstå dem som intevill ändra på gällande ordning. Det gäller frågan om en eventuell beskattningav apanaget. Den frågan diskuteras också i motionen och vi anser trots vårprincipiella ståndpunkt - att just den frågan kan anses ha en mer sekundärbetydelse i det större sammanhanget. HittUls tycks apanagehöjningarna ha grundats påskälighetsbedömningar, och har apanaget höjts flera gångerutan att funnit skäl att beskatta vare sig kungahusets inkomst påkapital eUer dess växande förmögenhet. VI förklarar att apanaget kan behandlas på annat sätt Iskattehänseende. Det finns olika möjUgheter, och det borde vara av stortintresse att få dessa frågor belysta mot bakgrunden av hur ersättningsfrågornaär lösta i de kvarvarande monarkierna och i de stater som har republikansktstyrelseskick. Redan en ytlig kännedom om dessa frågor visar att här finnsåtskilligt av intresse på detta område. När skatteutskottet i sin skrivning samlar sig för enviljeyttring hänvisar man till det pågående arbetet i ett helt annat organ,nämligen grundlagberedningen - grundlagberedningen som har att syssla med de konstitutionellafrågorna. Vi motionärer anser därför att vi Inte fått någotnöjaktigt svar på de frågor som aktualiserats i motionen. Grundlagberedningenskall såvitt jag vet inte alls syssla med beskattningsfrågorna, och detmåste väl vara av stort värde om kungahusets beskattningsfrågor behandladesjämsides med arbetet i grundlagberedningen. Vi har redan i motionen sagt att dessa frågor utgör tvåvitt skUda problemkomplex. Det är ju om beskattningsfrågorna som vi motionerat,och beskattningsfrågor kräver av helt naturliga skäl en helt annan expertis änden som sysslar med våra konstitutionella problem. Detta vet skatteutskottetsmedlemmar bättre än några andra i det här huset. Mycket tyder på att det kan bli fråga om ett myckettidskrävande arbete. Skulle arbetet utsträckas till att omfatta ävenGuadeloupemedlen och deras avkastning torde inte frågorna vara lösta så snart.I motionen har detta nämnts, men utskottet har ingen kommentar att ge. Vår framställning är mycket hovsam. Vi begär endast attdessa frågor skaU utredas. En sådan utredning är av Intresse inte enbart förriksdagens ledamöter utan också för en stor aUmänhet. Jag har haft många somhört av sig sedan motionen lämnades , och det är alldeles uppenbartatt det finns ett stort behov av ökad upplysning också på detta område. Enslutsats kan dras av såväl motionen som av utskottets betänkande. Det ärangeläget att ökad klarhet vinnes om kungahusets skattskyldighet och atttidsenhga principer kan läggas tiU grund även förkungahusets skattskyldighet. Vi viU ha skattelagar med samma innebörd för aUamedborgare som är bosatta i v,irt land. Jag yrkar bifall till motionen. 1 detta anförande instämde fruSigurdsen, och i , i , fruTheorin och , herrar Gadd, , , , ,och samt (samtliga s). Hen (): Inte har det rått någon olust inom utskottet mot attbehandla denna fråga! Så finkänslig är ingen av oss - Jag tror inte ens inomoppositionen att vi känner någon olust. Jag tror att Jag å hela utskottetsvägnar kan säga att motionen inte har avstyrkts i sak. Vi har sett rentpraktiskt på frågan. Grundlagberedningen överväger ju frågan om statschefensställning i en modern parlamentarisk demokrati men har ännu inte förelagtriksdagen något förslag. Det är riktigt att grundlagberedningen Inte skallsyssla med skattefrågor, inte heller sådana som rör kungahusets beskattning.Men vi har sett saken så att bör besluta vilken stäUning statschefenskall ha i vårt moderna samhäUe innan vi tUlsätter den begärda utredningen. Vihar aUtså ansett det tillvägagångssättet mest praktiskt om det skall bh enmeningsfuU utredning. Det förefaller mig faktiskt som om det skulle vara svårtatt börja en utredning innan man i har beslutat på den punkten. Antagatt republikanerna skulle få sin vUja fram och att vi således Inte får någotkungahus! Vi måste naturligtvis ändå syssla med denna beskattning men Inte påsamma sätt som . Jag tror att jag å alla socialdemokraters I utskottetvägnar kan säga att vi i sak inte har något emot motionärernas uppfattning.Personligen anser jag det alldeles obefogat att kungahusets kapitalinkomsterinte beskattas. Orsaken tiU att jag har suttit med i kapitalskatteutredningenoch ändå Inte föreslagit någon ändring nu är precis densamma som jag hardeklarerat i fråga om den motion som vi nu behandlar; vi vih avvaktagrundlagberedningens förslag och beslut. Jag tror att jag har aUasocialdemokrater i utskottet med mig när jag säger att vi är beredda att ta uppfrågan på aUvar och medverka till en förändring på denna punkt när riksdagenhar fattat beslut om statschefens ställning. Jag yrkai bifall tiU utskottets hemställan. I korta drag är det fråga om att ta bortgamla skatteprivUegler, och vi kan inte förstå utskottets ärade talesman närhan vill awakta grundlagberednlngens arbete. VI har begärt att dennaskatteutredning skall göras paraUellt med det nu pågående arbetet igrundlagberedningen. Många skäl talar för att man borde angripa frågorna på detsättet. Vi vill alltså ha bort ett gammalt skatteprlvilegium - detär vad förslaget kort och gott handlar om. Vi får väl del avremissinstansernas yttranden beträffande kapitalskatteberedningens betänkandedär Just kungahusets skatteprivilegier behandlas. Vi får ahtså ett färskt ochintressant material när de ligger på bordet. Jag har inte, herr talman, blivit övertygad ett uns av denbehandUngsgång som utskottets ärade ordförande framför utan vidhåller yrkandetom bifall till motionen. Rätt tiU avdrag vid beskattningen för gåvor tiU u-landshjälpttt m. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tilldels utskottets hemställan, dels motionen nr 170, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt voteringupplästes och godkändes föhande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemstäUan i betänkandetnr 44 röstar Ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motionen nr 170. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för Ja-proposltlonen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; § 8 Meddelande ang, plena Hen TALMANNEN yttrade: Av den upprättade tidplanen framgår att denallmänpolitiska debatten, som tar sin början kl,10.00, efterföhes av arbetsplena . kommer att avslutas omkring . Jag vill redan nu meddela att något arbetsplenum intekommer att anordnas . § 9 Rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor tUlu-landshjälp m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 45 i anledning avmotion om rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor tiU u-landshjälp m. m. 1 detta betänkande behandlades motionen 1971:322 av herrNelander m. fl. (fp, c, m), vari hemstäUts att i skrivelse tlU Kungl.Maj:t begärde utredning om införande av rätt tiU avdrag för fysiska personer Rätt tiU avdrag vid beskattningen för gåvor tiU u-landshjälpm. vid denstatliga Inkomstbeskattningen för gåvor upp tUl en viss maximigräns tUl u-hjälpoch andra humanitära ändamål samt kulturella, religiösa, vetenskapliga ellereljest uppenbart allmännyttiga ändamål. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1971:322. Reservatlon hade avgivits av herrarMagnusson i (m), i Bäckmora (c), i (fp), (), (c). () och (), vilkaansett att utskottet bort hemställa, att med bifaU till motionen 1971:322 i skrivelsetUl Kungl. MaJ:t begärde utredning om Införande av rätt till avdrag för fysiskapersoner vid den statliga inkomstbeskattningen för gåvor upp till en vissmaximigräns tUl u-hjälp och andra humanitära ändamål samt till kulturella,religiösa, vetenskapliga eUer eljest uppenbart allmännyttiga ändamål. HenLARSSON i (fp): Den fråga som behandlas i detta betänkandefrån skatteutskottet gäller en motion om utredning av frågan om införande avavdrag för gåvor till u-hjälp och andra humanitära ändamål samt kultureUa,religiösa, vetenskapliga eUer ehest uppenbart aUmännyttiga ändamål. Motionen som ligger tUl grund för utskottets behandlinghar väckts av representanter för de tre oppositionspartierna - ,och . Den utredning som begärs gäUer gåvor upp till en vissmaximigräns. Det som begärs i motionen är alltså inte en hur hög avdragsrättsom helst, utan man vill ha maximering till en viss gräns. Det här ärendet är inte nytt. hartidigare behandlat frågan vid ett flertal tillfällen, och motionskravet harständigt fallit på grund av att det från socialdemokratiskt håU har restsmotstånd mot denna möjlighet att få avdrag för vad man ger ut i gåvor. Vikommer ändå tUlbaka med detta krav, och i utskottet har de tre oppositionspartiernareserverat sig. 1 ett flertal andra länder har man infört regeln attmedborgarna får en viss avdragsrätt då de ger gåvor till ett allmännyttigtändamål. Det är alltså ingenting unikt vi föreslår, utan något som används ochfungerar bra bl. a. i våra grannländer. Det är klart att gåvorna skulle bli både fler och störreom man i skattehänseende premierade en uppoffring från de enskilda människorna,som det här gäUer. Utskottsmajoriteten hänvisar liksom tidigare till att man istället för avdragsrätt skall ge direkta bidrag. Men man kan väl befara att demedel som på det sättet skulle ges till dessa ohka ändamål är betydligt mindreän de som skulle utgå om man tiUät ett skatteavdrag för dessa gåvor. Gåvornaskulle bil större och säkert också fler. En ganska viktig detalj är vidare attde enskilda människor som vUl ge gåvor och skulle göra en extra uppoffring omde blev premierade skuUe kunna ge gåvorna tUl det speciella ändamål som liggerdem varmast om hjärtat. Ger man ett koUektivt stöd är det tämligen svårt för deenskUda människorna att påverka det hela om det är ett Intresse för dem attgåvan skall gå till ett visst ändamål. Det gäller alltså ändamål som är behjärtansvärda och somtjänar syften som det är värt att stödja. Det är beklagligt att man inte kunnatfå en uppslutning för att ge denna stimulans. Utskottets uppfattning att detskulle vara administrativt besvärligt att genomföra en sådan sak får väl ansessom den obotfärdiges förhinder. Går det bra i andra länder bör det också gå hososs I . Jag har mycket svårt att förstå att vi skuUe Ugga så efter I dettekniska kunnandet att vi inte skulle kunna genomföra en sådan reform. Finnsvihan att göra en insats går det nog, men i det här fallet får man väl säga attutskottsmajoriteten representerar en motsatt uppfattning och att en vilja attgenomföra detta där Inte finns vilket också klart sagts ifrån. Denna fråga har, som jag sagt, blivit avslagenvid tidigare riksdagar. Men vi kommer igen, och vi anser att det är både etthumanitärt krav och ett rättvisekrav som vi reservanter här stöder. Frågangäller ju bara en utredning men en utredning med ett bestämt syfte.Motionärerna och vi reservanter begär en utredning som utmynnar I att man skallfå ett skatteavdrag för gåvor för de här ändamålen, och jag tycker att detklart skall sägas ifrån, att det skall inte vara någon utredning som ärförutsättningslös utan en utredning som direkt syftar tUl att stödja denna verksamhet. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillden reservation som är fogad tlU utskottets betänkande. I detta anförande instämde herrarNUsson i Agnas (m), i (m), KäUstad (fp), (c) och (). Rätt tiU avdrag vid beskattningen för gåvor till u-landshjälpm. HenNELANDER (fp): Den trepartimotion som vi nu behandlar på grundval avskatteutskottets betänkande nr 45 begär, som det sagts, utredning om rätt tillavdrag vid inkomstbeskattningen upp till en viss maximigräns till u-hjälp ochandra humanitära ändamål samt kulturella, religiösa, vetenskapUga eller ehestuppenbart aUmännyttiga ändamål. Motionen har haft många föregångare här iriksdagen. Med ibland mycket liten majoritet och med framgång iandra kammaren har motionen avslagits. har bevillningsutskottets majoritettillstyrkt en sådan motion. Sålunda yttrade utskottsmajoriteten följande: "Det torde inte råda några delade meningar om nyttanoch värdet av det arbete, som utförs såväl inom som utom landet av ohkahumanitära, kulturella, religiösa och vetenskapliga organisationer. Denekonomiska situationen för dessa Institutioner har under senare är försämrats,främst genom att det höga skattetrycket försvårat möjligheterna för enskildabidragsgivare att främja organisationernas intressen. En sådan utveckling kaninte anses tillfredsställande. De ideeUa organisationerna utgör ett värdefulltkomplement till samhäUets egna institutioner, och det måste därför anses varaett direkt samhäUsintresse att medborgarna av statsmakterna stimuleras attstödja de Ideella organisationernas verksamhet." Det är såsant som det är sagt. Motståndarnatill denna avdragsrätt säger att det är bättre med direkta Rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor till u-landshjälpm. statsanslagför dessa ändamål. VI vet emellertid alla hur svårt det är att få ökade ellernya statsanslag för dessa önskemål. Vi har emellertid sett något prov härpåunder vårsessionen. Ett tvåmiljonersanslag utgår till frikyrkliga samfundoch liknande organisationer. Men tar man i betraktande att från dessa samfundårligen till det aUmänna inbetalas ca i arbetsgivaravgiftoch mervärdeskatt, så är det likväl ett stort svalg innan man kan räkna med ettverkligt anslag till denna verksamhet. I varje fiill anser vi liksom tidigare att rätt tillavdrag vid beskattning av nämnda gåvor är en bra och riktig väg att stimuleragivandet. Man skall komma ihåg att dessa samfund och organisationer tUl allrastörsta delen finansierar sin verksamhet med frivilliga offergåvor. Man kommer säkerligen också nu att förutspå svårighetervid taxeringen. Men alla de länder som nämns i motionen och som har denna rättredan införd synes inte ha haft några större besvärligheter. Varför skuUe InteSverige klara det lika bra? För övrigt har vi Ju åren igenom och även dennagång - begärt en utredning av frågan.