prot · FU0965 · 1971-12-31 00:00:00 — Det statliga stödet skaU gå tUl de jordbrukare som driver ettrationellt jordbruk och som har detta som sin försörjning. En mer problematisk fråga var inne på; detgäUde kravet på en företagsekonomisk sammanvägning av jordbruks- ochskogsbruksdelarna vid bedömningen av om statligt stöd skaU utgå. I vissa fallkan en sådan bedömning ske , och någon ändring av gällande bestämmelserviU utskottsmajoriteten inte vara med om. Även reservanterna borde väl hakunnat invänta resultatet av skogspoUtiska utredningens arbete, vilket juberäknas kunna avslutas under innevarande år. När utredningen ur skogssynpunktsagt sitt i frågan kommer vi kanske att stå på litet säkrare grund, och det ärbättre att då ta upp den. TUl slutbara några aUmänna reflexioner. Syftet med utrednings förslag var väl att få framen företagsekonomiskt mer riktig bedömning av jordbruket som helhet. Densociala sidan kommer in i bilden när vi fastställer ramarna och givetvis ävenvid jordbrukets prisförhandlingar. Men alla dessa detaljförslag, som årligenåterkommer i motioner, medför att helhetsbedömningen av vårt jordbmk blir ännumer oviss. Det finns väl ingen näringsgren som har en så direkt kontakt meddetta hus som just jordbruket. kanskeklokt om många av dessa små förslag jag vill beteckna dem så inte togs upp.De kan kompUcera sitsen alltför mycket. Jag ber med detta att få yrka bifall tUl utskottets förslag. När jag hörde den sista delen av herrAugustssons anförande blev jag något konfunderad. gav denborgerUga oppositionen en pekpinne; han ansåg att det var mindre lämpUgt att viväckte dessa motioner som vi nu under fört fram det skullekompUcera bedömningen av det svenska jordbruket. Det må så vara att dekompUcerar det hela för , men det Ugger nog litet för storaintressen i den andra vågskålen för att vi skall kunna avstå från att föra framdessa förslag. Oavsett hur det går kommer vi i varje fall på vårthåU att föra fram förslag om dessa rimUga modifieringar hur mycket det än kankompUcera det hela för eller någon annan. Jag måste vidare bemöta några av som jag inte tycker kan få stå oemotsagda. Han säger att dennuvarande bestämmelsen, som aUtså medger kreditgarantistöd för animalieföretagutanför den egentUga jordbruksproduktionen, skulle vara sånäringsfri-hetsvänUg. Därför är han förvånad över att vi ville rubba pånågonting sådant. Men, , detta är väl inte alls en fråga omnäringsfrihetsvänlighet. Om läser reservationen, finner han attden inte på något sätt innebär att vi viU förbjuda denna verksamhet. Det ärklart att denna verksamhet skaU bedömas framför aUt med hänsyn tUlmiljöskyddslagens bestämmelser. Vad vi inte vUl vara med om är att man genomkreditgarantier skaU aktivt favorisera en sådan verksamhet. Då är det, kan mansäga, närmast näringsfrihetsneutralt. Vi har aUtså annars ett system med vissekonomisk kompensation för jordbruket. Men det är, som jag hade anledningframhålla i en tidigare debatt här , ingenting specieUt för vårt land. Detär så i aUa industriländer med ett jordbmk. ansåg att det inte fanns anledning attgöra några som helst ändringar i rationaUseringskungörelsen. Jag kan bara sägaatt jag tycker att det är något oförsiktigt och kategoriskt av uttala sig så. Om jag inte är fel underrättad har dessa problem varit uppeunder de förhandlingar som avslutas , och det ger mig anledning förmodaatt exempelvis kanske har orsak att gripa sig an meddessa problem med Utet annat handlag. Det verkar faktiskt som om en vissrörelse sker i riktning mot den inställning som vi har angivit i reservationen. Slutligen, fru talman, hänvisar tillskogspolitiska utredningen. Då kan jag bara konstatera att dess betänkande harvarit aviserat, efter vad jag vet, i sträck, men så mycket har jaginhämtat från utredningen att den inte torde bU färdig under detta år. Jagmåste därför säga att det var en mycket bräcklig krok att hänga upp ett motståndmot reservationen på. den 21 aprU 1971 den 21 aprU 1971 Fru andre vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdatsom sammanträdets fortsättande . i (fp): Jag sade i mitt tidigare anförande att jaginte skulle dra alla de argument som finns för vårt förslag, och jag skaU välinte göra det nu heller. Men det var ett par ord i försvar avutskottets betänkande som jag inte riktigt kunde förUka mig med, nämligen attdet inte Ugger någon tyngd i kravet. Det fanns inte något sakskäl emot det,kunde jag förstå, men så länge det inte ligger tyngd i kravet attdeltidsjordbrukarna skulle kunna få del av rationaUseringsmöjligheterna var detingen idé att föra fram det. kan väl tyngden vara lika stor på båda sidor. I allafaU är det väl väldigt svårt att säga var det väger över. Jag anser för min delatt om man i aUmänhet kände tUl de möjUgheter som skulle kunna åstadkommasgenom ett accepterande av den föreslagna åtgärden skuUe mycket vara vunnet. Jag skaU bara ta ett exempel. Vi har inte minst i minabygder rätt många människor som förut har kallats för familjejordbrukare mensom nu innehar en jordbruksfastighet av den storleken att den inte räcker föratt försöria familjen. Då har dessa människor blivit hantverkare. Jag kännerett par som är elektriker och utför elektriska arbeten åt bygden. Några ärhantverkare på andra områden. Vi har även de som arbetar i industrin iUddevaUa. De arbetar inte heltid, ty det varken kan eUer viU de, men de utfördär en mycket samhällsnyttig gärning. Framför aUt är denna arbetskraft mycketomtyckt. Varför skaU inte dessa deltidsjordbrukare kunna få hjälptUl en rationaUsering på sin gård? Det kan gälla en förbättring av byggnaderna,en täckningsåtgärd eller annat. Jag förstår dem som tycker att det är Utetbakvänt det gör vi själva ute i bygderna att deltidsjordbrukarna skaUförsvinna. Förhållandena i bygden blir sämre därigenom. Folkmängden minskar,och vi får ta mycket mer service från städerna, vilket blir dyrare. Helautvecklingen på landsbygden hämmas på det här sättet. HerrAUGUSTSSON (s): frågar: Varför skall dessadeltidsjord-bmkare icke få statUg hjälp? De stannar ändå kvar i bygden, utförett hantverk osv. Jag sade i mitt tidigare anförande att det här gäller engrupp människor som av skiftande anledningar har ett dyUkt deltidsjordbruk. Detrör sig om åtskilliga slag av inkomsttagare, och det är därför det inte går attskära alla över en kam. tog ett exempel, och det kan också jaggöra. talade jag med en man som har ett jobb på enverkstad. Hans fru arbetar på sjukhus. Han har dessutom ett deltidsjordbruk.Jag frågade honom: Tycker du att du skaU ha möjligheter att få statsbidrag förrationalisering av ditt jordbmk? Nej, det behöver jag inte aUs, sade han, dethär går bra ändå. Jag får regelmässigt underskott på mitt deltidsjordbruk,vUket gör att jag får lägre skatt. Det är juockså fullt legalt, det är inte fråga om annat. Men jag menar att det finns så pass skiftande slag avinkomsttagare som har deltidsjordbmk och att dessa har så skiftande intressenatt vi inte är beredda att säga att dessa människor generellt behöver hjälp.Det finns de som behöver hjälp, men det finns också de som inte behöver hjälp. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tUldels utskottets hemställan, dels reservationen av i Skegrie m. fl.,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i Skegrie begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 24 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av i Skegrie m. n. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Skegrie begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 159Nej - 151 § 12 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 25 ianledning av motioner om landskapsvård såsom villkor för tiUstånd tUl förvärvav jordbruksfasrighet, m. m. Utskottets hemstäUan bifölls. den 21 aprU 1971 § 13 Allmänna arbetsgivaravgiften Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 17 i anledning avmotioner om den aUmänna arbetsgivaravgiften. motionen 1971:34 av m. fl., vari bl. a.hemstäUts, att i skrivelse tiU Kungl. Maj:t begärde förslag tiU åtgärderi syfte att befria de fria trossamfunden och invandrarkyrkorna från denekonomiska belastning som den allmänna arbetsgivaravgiften innebar antingengenom direkt befrielse från denna avgift eller genom motsvarande statligabidrag, motionen1971:169 av i Agnas m. motionen 1971:348 av fm m. fl., vari hemställts,att beslutade att kulturarbetare undantogs från skyldighet att erlägga den 21 aprU 1971 arbetsgivaravgift(egenavgift), motionen 1971:610 av , vari hemställts, attriksdagen beslutade att allmän arbetsgivaravgift (egenavgift) icke skulleerläggas av fysisk person som åtnjutit inkomst av här i riket bedriven rörelseeller inkomst av här belägen jordbruksfastighet som brukades av honom, motionen1971:617 av herrar Mundebo och i , vari yrkats, att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställde om en översyn avförordningen om allmän arbetsgivaravgift, motionen 1971:620 av herrar Nordgrenoch , motionen 1971:624 av herrar och , motionen1971:634 av herrar och i Ulfsbyn, vari hemstäUts, attriksdagen beslutade att inkomster från en enskUt driven Utterär, konstnärlig och därmed jämförUg verksamhet undantogs vid bestämmande av allmänarbetsgivaravgift, samt att erforderUga föreskrifter utfärdades förrestitution av angivna grupper påförda avgifter. Utskottet hemställde att skulle avslå 1. motionen1971:34, i vad den behandlades i detta betänkande, 8. morionen1971:634. 1. av herrar iBorås (m), i (fp), NUsson i Trobro (m) och (), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1971:34 i vad denbehandlades i detta betänkande i skrivelse tUl Kungl. Maj:t begärde förslagtill åtgärder i syfte att befria de fria trossamfunden och invandrarkyrkornafrån den allmänna arbetsgivaravgiften, 2. av herrar iBorås (m). Josefson i Arrie (c), i (fp), i Trobro (m), (), i (c) och (), vilka ansett att utskottet bort hemställa, att i skrivelse rill Kungl. Maj :t skulleanhålla om utredning om den allmänna arbetsgivaravgiftens verkningar ochkonstruktion. TUl detta betänkande hade fogats ett särskUt yttrande avherrar Josefson i Arrie, och i (samtUga c). HerrLARSSON i (fp): TUl skatteutskottets betänkande nr 17 har tvåreservationer fogats. I den första reservationen begärs att skallbifaUa folkpartimotionen 34 och i skrivelse tUl Kungl. Maj:t begära förslag tiU den 21 aprU 1971 åtgärder isyfte att befria de fria trossamfunden och invandrarkyrkorna Nr 65 från denaUmänna arbetsgivaravgiften. Man motiverar detta med att de fria samfunden och invandrarkyrkorna inte har någon möjlighet att kompensera sig för deökade kostnader som denna avgift utgör. Om man jämför med de kyrkliga kommunerna, har de friasamfunden inte samma förutsättningar. De förra kan ju kompensera sig genom attta ut en högre skatt. I och med att de får vidkännas högre utgifter för löneroch annat kan de öka skatteuttaget och på detta sätt kompensera sig. De kandärigenom oförändrat bedriva sin verksamhet. Motsatsen gäUer för de fria samfunden, som skaU leva pågåvor. I deras faU bUr det då helt naturligt att verksamheten måste begränsasom inkomsterna inte räcker. Här är det fråga om ideell verksamhet, och det ärdärför diskutabelt, när man begränsar den genom att belasta den med dekostnader som skatten utgör. Den insats som görs är i allra högsta gradsamhällsnyttig, och man kan säga att den i stor utsträckning innebär en direktavlastning för den kommunala och statUga verksamhet som annars skuUe åvilasamhället och medföra kostnader för detta. När vi nu har människor som arbetar frivilligt och som intetar ut någon lön annat än i den mån de är direkta tjänstemän - löneförmånernavid anstäUning i de fria samfunden brukar ju inte vara särskUt strålande,eftersom aUting inom dessa sker med iakttagande av stor sparsamhet bör maninte belasta trossamfund och invandrarkyrkor med en extra skatt. VisserUgenkallas denna skatt avgift, men det är faktiskt fråga om en direkt skatt på lönsom uppgår tiU . Med en sådan skatt har man fråntagit samfunden derasmöjlighet att bedriva sin verksamhet -som är av rent ideeU natur - i denomfattning som gåvornas givare tänkte sig när de skänkte medel tUl det somligger dem varmt om hjärtat. Ytterligare en reservation är fogad till utskottetsbetänkande. I den begär reservanterna att i skrivelse tUl Kungl.Maj:t anhåller om utredning om den aUmänna arbetsgivaravgiftens verkningar ochkonstruktion. Man vill här främst veta de samhällsekonomiska verkningarna avskatten. Den betydelse som skatten har på den strukturella utvecklingen börkartläggas. Då skatten eUer avgiften nu funnits är det hög tidatt en översyn sker så att man får veta verkningarna av den. Införandet avdenna pålaga med den storleksordning som den har föregicks inte av någonutredning. Man har i ett trängt ekonomiskt läge bara infört denna skatt. Hurden verkar vet man bra Utet om. Men utan tvivel påverkar skatten kostnadsnivånoch är i sig själv inflationspådri-vande. Reservanterna viU ha en utredning om verkningarna avskatten eller avgiften som det heter. Att det är fråga om en direkt skatt lärväl stå utom allt tvivel, även om man använder ordet avgift. Då det införsmoment i det ekonomiska livet som en sådan här stor skatt eller avgift utgör,bör man också få veta hur den verkar. Det är därför en mycket blygsam begäran frånreservanterna när de viU ha tUl stånd en översyn och en undersökning av huravgiften verkar. Det är tycker jag en ganska naturUg sak att så också skallske. har utskottsmajoriteten motsatt sig detta. De viUtydligen inte veta hur denna skatt verkar, men vi reservanter är av en annanuppfattning. den 21 aprU 1971 Jag ber att få yrka bifaU tiU reservationerna 1och 2 som är fogade tUl utskottets betänkande. I detta anförande instämde herrar och (båda fp). Som framgick av i anförandegäUer det en relativt ny beskattningsform som vi diskuterar under skatteutskottetsbetänkande nr 17. Det behandlar den s. k. arbetsgivaravgiften, men jag tyckernog att det är fuUt riktigt som i gjorde, att tala omavgiften som en skatt, därför att den har ju ändå bUvit detta. I reservationen 2 påpekar vi hur stor betydelse den härskatten eUer avgiften har samhällsekonomiskt. Vi konstaterar att 2 mUjarderkronor tiUförs statskassan den här vägen, dvs. mer än vad vinstskatten frånföretagen inbringar. Det gäUer aUtså en relativt ny beskattningsform. När vi iriksdagen beslutade om den första procenten i arbetsgivaravgift, hettedet att man skuUe införa arbetsgivaravgiften som en beskattningsform förföretagarna. Dessa gjorde en viss vinst vid mervärdeskattens införande, ochdärför skuUe man med denna arbetsgivaravgift beskatta företagen så att deskulle hamna i samma läge som före mervärdeskattens genomförande. Den andraprocenten i avgift beslöts och genomfördes . Vi som satt i riksdagendå har det i gott minne. Den gången var motiveringen att det behövdes en aUinänekonomisk åtstramning och att denna extra arbetsgivaravgiftsprocent skulleverka lönedämpande inför avtalsrörelsen, så att lönekraven inte skulle bli såstora. Utskottet har i sin skrivning påpekat att dennabeskattningsform har tekniska och uppbördsmässiga fördelar, och det skall jaggärna skriva under på. Det är mycket lätt att driva in skatt den här vägen. Detär t. o. m. så lätt att man kanske kan ha anledning att befara, att den kommeratt användas för att höja skatten även i fortsättningen, på samma sätt som mangjorde . Både den nuvarande och kommande finansministrar kommeralldeles säkert att ha problem med statskassan. Då kommer man att den här vägenpå ett enkelt och smidigt och, som utskottsmajoriteten säger, tekniskt ochuppbördsmässigt tillfredsställande sätt kunna höja skatten. Just med detta som bakgrund tycker jag att det verkligenfinns anledning att göra en översyn av hur denna skatt verkar. Vi vet egentUgeninte mycket om det. Jag har konstaterat att man vid första procentens införandesade, att detta var en skatt som man skulle lägga på företagarna. Men när maninförde den andra procenten, lade man lönekravsdämpande synpunkter på det, ochdärmed blev det väl klart utsagt den gången, att det var löntagarna som fickbetala den andra procenten i form av en procents mindre löneutrymme. Det är svårt att säga om arbetsgivaravgiften som skattbetraktad drabbar företagen eller om den drabbar löntagarna. Man kan väl utanatt begå alltför stora fel säga att detta är en form av skatt före lön. Detbetyder i så faU att det är en skatt som tas av det löneutrymme som Alltså är det i mycket stor utsträckning löntagarna som drabbas av den,och företagarna blott till den del som de får erlägga avgift på den egnainkomsten från företaget. Det kan sättas många frågetecken här. Man kan utan vidaresäga att denna form av beskattning inte är en progressiv beskattning - det ärfuUt tydligt. Hur den verkar vet man inte, men den drabbar hårt de personalkrävandenäringarna betydligt hårdare än andra näringar. Och hur den kommer att påverkanäringslivet, hur den kommer att påverka löneutveckUngen är rätt svårt attuttala sig om. Det är många motioner åtta stycken väckta beträffandearbetsgivaravgiften. Man kan naturligtvis säga att de är beroende på kverulans,om man så önskar, men jag viU bestämt påstå att motionsyrkandena och kraven istäUet bygger på en saklig kritik. Vi har i reservationen 2 sammanfört strängt taget alla dehär motionerna och begärt att man skall göra en grundUg översyn avarbetsgivaravgiften som skatteform betraktad. Men då har vi inte bara hållitoss tiU det som har krävts i motionerna, utan vi menar att den utredningen ochden översynen skaU sträcka sig vidare, så att man verkligen konstaterar hur enbeskattning av detta slag verkar på näringsUvet, på löneutvecklingen, påskatteförmågan osv. Jag skall inte på något sätt gå in på en delredovisning avmotionerna. Jag vUl bara säga att när det gäller reservationen 1 så har jag ochmina kamrater från inte anslutit oss tUl den, helt enkelt av denanledningen att vi anser att de spörsmål som tas upp i den reservationen äventäcks in av reservationen 2. Vi tycker att det kan vara riktigare attsammanföra även de problemen tUl den utredning vi viU ha omkring det härsystemet. Åtminstone jag kommer därför att avstå från att rösta beträffande denförsta reservationen, därför att jag tycker den har så stark anknytning tillreservationen 2. Vi har från även i ett särskilt yttrandetalat om att vi i de frågor som berörs i reservationen 1 har väckt en motion,som behandlas av kulturutskottet. Vi framhåUer i motionen att vi skulle viljase andra former för hjälp till de organisationer som det här är fråga om, nämligendirekta bidrag. Med det anförda, fru talman, ber jag att få yrka bifalltill reservationen 2 vid skatteutskottets betänkande. HerrMAGNUSSON i (m): Arbetsgivaravgiften har, som redan har sagts,blivit den nya beskattningsformen i vårt samhälle, vilken man tydligen varitnödsakad att tillgripa efter det att man har uttömt möjUgheterna att höja dendirekta beskattningen och den vanliga indirekta beskattningen. Det är mot denbakgmnden som vi menar att det är nödvändigt att man nu ser över hela den härförordningen. Det är, som det också har sagts, mycket lätt att höjadenna beskattning, det fick vi erfara när skatten höjdes med mte mindreän . Den är vidare aUvarlig ur den synpunkten att de meraarbetsintensiva näringarna i vårt land ju brottas med utomordentligtstora svårigheter att upprätthålla sin position på hemmamarknaden i den den 21 aprO 1971 myckethårda konkurrens som kommer från länder där ytterUgt låga löner tUlämpas.Konkurrensläget blir ytterst besvärUgt, eftersom denna beskattning genomarbetsgivaravgiften helt enkelt är en kostnadsfaktor som leder tUl en fördyradproduktion. Vi måste därför se på den här skatten med ett visst allvar. Det finns ju en mycket stor arbetslöshet, och depersoner som pä något sätt är föremål för samhäUets omsorgnärmar sig 150 000. Mot den bakgrunden är det ännu mera egendomUgt att man haren skatt på arbetet som sådant. Det är också så att den här skatten drabbarganska egendomligt. Många som arbetar i sitt eget jordbruk eller i sitt egetUUa företag får ju betala arbetsgivaravgift på hela sin samlade inkomst, trotsatt den mte säUan avser även intäkter av kapital. Det är ett förhållande somhar berörts i en del av motionerna. Att vi vet så Utet om denna skatts verkningar på samhäUsekonominär ju naturligt eftersom skatten infördes utan någon som helst utredning. Detär också därför på sin plats att en grundlig utredning av detta problemgenomförs. Skatten drabbar även, som bl. a. i sagt,en hel del ideeUa organisationer, som är hänvisade till att leva på friviUigabidrag. Detta tas upp i reservationen 1, som jag ber att få ansluta mig till. Vi anser att den här utredningen också kan ta upp en delav de problem som berörs i vissa motioner, där det är frågan om avgifter sommåste erläggas av organisationer som har det besvärligt på ett eller annat sättmed sin ekonomi. AUa dessa problem bör ses över noga genom en sådan härutredning. Därför,fru talman, ber jag att få yrka bifall även till reservationen 2. Idetta anförande instämde i Trobro (m). (vpk): betänkande behandlar bl. a.vår motion nr 348, som tar upp frågan om konstnärernas och jämförliga kulturarbetaresegenavgift. Utskottet konstaterar i en mening i yttrandet att vårt yrkandemotiveras med kulturpoUtiska synpunkter. Detta påstående, fru talman, är detenda som jag helt kan instämma i. Jag måste uttrycka en undran övervarför inte kulturutskottet kunde ha fått att göra med denna motion liksom medden av väckta motionen i samma fråga. Sedan säger skatteutskottet när det gäller undantag frånarbetsgivaravgiften för kulturarbetarna, aUtså konstnärernas egenavgift idetta fall, att det spörsmålet inte tidigare behandlats av . Det varju en ny variant av den gamla vanUga visan från utskottens sida, när det gälleratt redovisa ridigare behandUng och att aUtid fasthåUa vid tidigare stäUningstagandetUl motionerna, dvs. Men ett bestämt avslagsyrkande pä nuförevarande motioner har man i alla fall också nu kommit fram tUl iskatteutskottet. Hänvisning görs också till vad det gamla bevUlningsutskottet ioUka sammanhang hävdat, nämligen att samhäUets stödjande verksamhet bör skegenom direkta bidrag och inte genom undantag från beskattningen. Låt mig en gång för aUa slå fast, också idenna debatt, att det här mte är fråga om stöd. Jag blir faktiskt upprörd varjegång jag hör detta, därför att våra kulturarbetare begär inga nådegåvor. Vaddet gäller är att samhället har både nytta och glädje av kulturarbetarna, somgenom sitt arbete berikar samhället. Det är aUtså min bestämda uppfattning , inte minst i de nu pågående aktuella utredningarna av olika slag,definitivt måste lämna den gamla patriarkaUska inställningen att man ger stödtUl våra kulturarbetare och i stället erkänner dessa som Uka nyttiga arbetaresom aUa andra i vårt samhäUe. Kulturarbetarnas arbete skaU aUtså ersättas somaUt annat arbete som utföres. Konstnärernas egenavgift ter sig i högsta grad orättvisoch detta av fullt naturUga skäl. Den allmänna arbetsgivaravgiften tUlkom, somtidigare har påpekats i debatten här och som utskottet också mycket riktigtskriver, för att kompensera statsverket för det skattebortfall som vidmervärdeskattens införande uppstod genom att företagen då fick avdragsrätt förskatt på investeringar. De stora bolagen och andra företag fick alltså enkompensation för denna avgift, men konstnärernas egenavgift drabbar människorsom inte har några anställda, som inte kunnat tillgodogöra sig avdragsrätt förskatt på investeringar, utan som anser sig och det med rätta få en extraskatt på det egna arbetet. Jag vill påpeka för skatteutskottet att det är skUlnad påarbetsgivaravgift i allmänhet och på konstnärernas egenavgift. Även om det ärsäUsynt, kan det Inträffa att en konstnär, t. ex. en bUdhuggare, anställerandra för något specieUt arbete.