prot · FU0993 · 1971-12-31 00:00:00 — Dock får man göra en reservatlon mot de 15 mihonema tihsamhällsinformationen som ju inte har något organiskt samband medpressfrågorna, även om en del av dessa 15 mihoner kommer att strömma tUlbakatiU pressen i form av annonser. Den faktiska procentueUa beskattningen blir junetto mindre än de . Här har skett en hyfsning genombottenavdraget på 3 mihoner i det ursprunghga förslaget, särskUt till skydd förmindre tidningar. bhr skatten formellt främst ett solidariskt arrangemanginom pressen, där de stora och rikare tidningarna får vara med och transfererapengar till sina fattigare bröder. Denna vackra princip brakar hyllas när denannars tUlämpas i samhället. Men här har den inte oväntat mött frän kritik justfrån de största annonstidningarna i vårt land. Många av dem har ett betrygganderegionalt monopol och dominerar annonsmarknaden. Man grips av misstanken attdet på sina håll kanske inte är så helhjärtat med vihan att trygga denallsidiga pressen, inklusive den andra och tredje tidningen, och enmångfasetterad opinionsbildning. Jag erinrar om att det finns en region I vårt land sommycket starkt har härjats av tidningsdöden, där en tidning dominerareftertryckligt i upplaga och annonser, en tidning som alltid har fäUttraditionella tårar på ledarplats när en av dess kolleger har gått under mendär samma tidning genom sin prispolitik varit den som främst bidragit tih attdessa mindre tidningar långsamt undergått strypdöden. Om tidningarna varit envanlig marknadsvara hade sådana konkurrensmetoder kunnat accepteras utan störresamhällelig våda. Det praktiseras ju ofta på många andra områden av vårtekonomiska liv. Men tidningar är något mer än så, och därför är presstödetangeläget. Det har här också antytts att annonsskatten, särskilt ikombination med ett selektivt presstöd, skulle strida mottryckfrihetsförordningen eller åtminstone kanske vara ett hot mottryckfriheten. Jag är ingen rättslärd på detta område, men jag har dock mer äntre decenniers erfarenhet som tidningsman, varav som chefredaktöroch ansvarig utgivare för en av landets störte landsortstidningar. Jag måstesäga att jag har svårt att ta detta argument på allvar. Det verkar vara ettskenargument. Tryckfrihetsförordningen förhindrar inte statsmaktema att vidtaåtgärder för att trygga en allsidigt sammansatt press. TF hindrar inte ettekonomiskt samhällsstöd, som har tih syfte att motverka den tidningsstöd defria marknadskrafterna annars skulle främja. Det skulle också vara renamotsatsen till tryckfrihet, om TF skuUe hindra sådana åtgärder. finns redan, och den är differentierad tUl sin karaktär mellanveckotidningar och dagstidningar. Både dags- och veckopress betalar moms påsina annonser. Jag erinrar om att professor , en av våra främsta tryckfrihetsexperter,säger att åtgärder som underlättar en skrifts utgivning, t, ex, ekonomiskt stödfrån det allmänna, inte kan angripas såsom otlllåtligt hinder för utgivningenav andra skrifter. När TF förbjuder hinder för en skrifts tryckning, utgivningeller spridning handlar det först och sist om hinder, som har sin grund iskriftens innehåll. Detta är nyckelordet I den debatten. Gång på gång I allakommentarer till TF återkommer begreppet "skriftens innehåU". Så ärfallet även hos , som har åberopats , och hos . En av våra tryckfrihetssakkunniga, , säger:"Även vid bedömande av vUka åtgärder som skola betecknas som hindersammaför tryckning och utgivning måste hänsyn främst tagas till om åtgärdenverkligen syftar tiU att angripa yttrandefriheten," , en annan tryckfrihetsexpert, slår fast attvissa selektiva subventioner också faller utanför TF:s förbud mot hinder därföratt de delas ut oberoende av skriftens innehåU. GustafPetrén säger så här: "Sammanfattningsvis kan sägas att reglema i TF ärneutrala tUl beskattning av det tryckta ordet, så länge denna ej uppnår sådanintensitet, att det kan sägas i realiteten innebära att den grundlagsstad-gadefriheten att i tryckt skrift yttra sig sättes åsido." Det är ett genomgående tema att bedömningen gäller om etthinder har sin grund i och avser skriftens innehåll. Ingen kan på allvar hävda att de åtgärder vi nu diskuterarsyftar tUl att strypa eUer begränsa tryckfriheten i vårt land. Men jag skaU gärna följa upp detta problem i ett annatforum. Jag har nämligen äran att vara ledamot i den av justitieministerntillsatta massmedieutredningen. Den syftar tUl att göra en ny grundlag vilkenskall Inkludera nuvarande tryckfrihetsförordning, radiolag och radioansvarighetslag.Den skah försöka skapa en grundlag som omfattar samtUga massmedia. Jag skallbevaka detta problem och se till att det kommer att få en genomgående belysningi den grundlag, som vi räknar med att vi skall arbeta fram. Då kommer ocksådagens debatt och beslut att spela en roll i den fortsatta diskussionen. Låt mig säga att annonsskattens effekt påtidningsmarknaden är mycket svår att bedöma. Meningen är ju att skatten skallha övervältrings-karaktär liksom alla varuskatter av den här typen. Jag utgårifrån såsom självklart att tidningama kommer att försöka övervältra skatten påi första hand annonsörema och de i sin tur på de enskilda konsumenterna. Dettakan lyckas sämre eller bättre, beroende på den ekonomiska konjunkturen, antaletannonsorgan och sådana faktorer, men karaktären av övervältringsskatt ärodiskutabel. Hur effekten sedan bhr på konkunensförhåUandena mellantidningarna kan man inte med säkerhet bedöma. En del antar att skatten kommeratt ensidigt gynna de redan stora, annonsstinna tidningarna, vilket i så faUskulle vara ytterligare ett argument för ett selektivt stöd. Andra åter ärmindre tvärsäkra och pekar på den höjning av annonsprisema som sker nästan århgen.Detta har tidigare berörts här, inte minst av finansministem. Det är klart atttidningarna i den ständigt pågående kostnadsutvecklingen är tvingade till attmed korta mellanmm höja annonspriset. Nr 93 har skett med igenomsnitt eller, om man Tisdaeen den *'' hänsyn tiU upplagestegringen, , 25 mai1971 '' nämna ett par siffror för någraav vårt lands största tidningar; ------------------- har höjt sina annonspriser 1960 1965 Presstödoch och med . annonsskatt höjde under sammatid Jag anser självklart ickeatt denna prisstegring är opåkallad. Tvärtom, eftersom jag har lång erfarenhetav hur nödvändigt det varit för tidningarna att försöka täcka de ökade kostnadema.Men mot denna bakgrund verkar debatten om den sexprocentiga annonsskattenstarkt överdriven och skräckslagen, särskilt om man beaktarövervältringsmomentet i skatten. Att skatten skulle medföra en sådan totalminskning av annonsvolymen i svensk dagspress som befarats på sina håll har jagmycket svårt att tro med tanke på de siffror jag anfört. Här spelar i första hand den allmänna ekonomiskakonjunkturen in, och man har rätt att räkna med att annonsreklamenfortsättningsvis kommer att utvecklas i vårt land. Men den kan komma attkoncentreras, icke minst därför att tidningarna säkert även framgent kommer attminska i antal. Införandet av en allmän reklamskatt bör bidra tiU atthindra att annonsskatten snedvrider relationerna mellan ohka reklammedel. Jagvill gärna att man i en framtida prövning av annonsskatten skall undersöka omden inte kan hyfsas, bl, a, genom att famiheannonser och dylika privatannonserundantas från beskattning. Låt mig säga ett par ord om samdistributionen.Tillsammans med herrar , , och , såledesäven företrädare för några andra partier, har jag föreslagit en översyn avviUkoren för samdistributionsrabatten. Jag är glad att konstatera effekten.Finansdepartementet har i sin proposition om presstödet aviserat en utredningjust om villkoren för samdistributionen. instämmer ochtiUfogar att översynen bör ske skyndsamt. Vi motionärer är glada över dennapositiva behandling, som helt tillmötesgår syftet med vår motion. Låt migblygsamt påpeka att vi har en rad uppslag i motionen, som jag hoppas skallkunna vara till nytta och glädje vid den översyn som sålunda utlovats. Jag hadegärna sett att omläggningen kunnat ske redan från , så attrabatten hade utgått med per dag och exemplar. Det hade givit störrerättvisa och rimhg tiUämpning. Huvudsaken är nu att en skyndsam översyn kommeratt ske. Det kan vara ett bidrag av samhället fck att främja en allsidig press,och stimulerar denna rabatt till rationahsering och sundare ekonomi ipressens distributionsformer. Låt mig, herr talman, tUl sist säga:£'n konsekvens bördagens debatt om pressens ekonomi ha. Tanken på kommersieU reklam i TV börhärefter vara stendöd om man inte viU skapa ännu en orsak till tidningsdöd ivårt land. Hen (): Det har både I denna debatt och utanför kammaren från 94 flera håll ifrågasatts attförslagen om presstöd och annonsskatt står i strid Jag viU här bara hänvisa till den framställning somTidningsutgivareföreningens styrelse enhäUigt gjort tlU skatteutskottet. Jag skall, herr talman, något uppehålla mig vid dennaproblematik och först referera de motiv som kan anföras för ett ifrågasättandeav grundlagsenhgheten i detta fall samt därefter granska den argumentation somförekommit i debatten och som redovisats från utskottens sida. De båda propositionerna innehåUer inte någon analys av detryckfrihetsrättshga och tryckfrihetspohtiska problem som är förenade med detsamtidiga införandet av ett selektivt presstöd och en speciell skatt påtidningsannonser. Detta betecknas av somutomordentiigt anmärkningsvärt. Jag skall be att få Instämma i detta omdöme. Jag vet inte om denna underlåtenhet sammanhänger med vadfinansministern sade här i kammaren , när han talade om denexpertis som "tUl äventyrs" finns här i landet. Man känner väl ändåinom regeringen tUl att det finns tryckfrihetsrättshg expertis också utanförkanshhuset. Vidare sade finansministem att det ärkonstitutionsutskottet som har att ta ställning tiU grandlagsenligheten. Jagdelar helt den meningen. Och när nu regeringen i sina propositioner inte ensförsökt göra en analys av de tryckfrihetsrättsliga aspektema, är det ocksåutomordentligt anmärkningsvärt, att har a-wisat förslagom en närmare belysning av dessa aspekter på de båda propositionerna I form avutlåtanden från särskilda sakkunniga eller i annan form. Jag skah någotåterkomma till argumentering . Kombinationen av ett selektivt presstöd och endifferentierad annonsskatt leder tUl en uppdelning av tryckta pubhkationer avtidningskaraktär i fyra kategorier: 1, tidningar som både får presstöd ochdrabbas av annonsskatt, 2, tidningar som bara får presstöd, 3. tidningar sombara drabbas av annonsskatt och 4, tidningar som varken får presstöd ellerdrabbas av annonsskatt, I enlighet med regeringsformens 86 § anges i 1 kap, 2 §andra stycket i tryckfrihetsförordningen att det inte är tUlåtet att hindratryckning eller utgivning av skrift på grund av skriftens innehåll, I vår mestanvända grundlagskommentar görs följande uttalande med anknytning tiU dennaparagraf; "Hindret behöver ej vara absolut, även åtgärd, som verkarväsentligt försvårande eller ekonomiskt förlustbringande är otillåten. Enskatt, lagd å vissa pubhkationer på grund av deras innehåU, som klart försvårarutgivningen, kan exempelvis anses som ett hinder. På liknande sätt torde ävenpositiva ingripanden till stöd för vissa pubUkationer på grund av derasinnehåll kunna erhåUa den faktiska karaktären av hinder för konkurrerandepublikationer, vilka icke kommit i åtnjutande av stödåtgärderna," Annonsskatten är nu uppenbarhgen en ekonomisk pålaga somgriper in i och försvårar utgivningen av vissa tidningar och som således redani sig kan innebära ett hinder i tryckfrihetsförordningens mening. Som framgår av den citerade kommentaren är emellertidgivetvis också en kombination av ett positivt stöd och en skatt ett fråntryckfrihetssynpunkt relevant hinder. Så långt har väl saken för de flesta sompå allvar tagit uppdenna diskussion varit klar, även om jag förvånade mig över att i sittInlägg bestred att man ens i den meningen kunde tala om ett hinder. Den avgörande frågan vid bedömningen av huruvida dettahinder är grundlagsvidrigt eller inte blir då, om differentieringen avpresstödet och annonsskatten är gjord med hänsyn tUl pubhkationernas innehåll.Om syftet med ett hinder för utgivning t. ex. är ekonomiska försörjningsskäl,är detta uppenbarligen någonting som inte drabbar tidningama på grund av derasinnehåll och som således Inte kan falla under tryckfrihetsförordningensbestämmelser. Lika klart är det att åtgärder som riktar sig mot jag citerarhär professor "för den härskande regimen pohtiskt misshagligaskrifter" är grundlagsstridiga. Man bör då observera att det här intebehöver vara fråga om något absolut hinder, t, ex, ett förbud, utan att ocksååtgärder som försvårar arbetsförhåUandena för sådana tidningar strider motgrundlagen om de vidtagits på grund av tidningarnas innehåll. Jag skall be att få citera en av de experter som fleragånger har åberopats, nämligen Bjöm , Jag skall göra det Utet utförligarei ett försök att ta in i ett sammanhang vad han anför i fråga om ingripandenmed anledning av just publikationernas innehåU, Han säger därom: "Syftetmed åtgärden kan vara sammansatt. Ett huvudsyfte att få in mer pengar istatskassan kan vara förenat med ett sekundärt syfte att en del publikationer,som betraktas som Icke önskvärda, skall förkvävas av den höjda skatten. Det ärhärvid icke möjligt att enbart beakta syftet hos någon bestämd person. Deträcker i detta hänseende icke med sinnets renhet hos t. ex, finansministem föratt göra åtgärden oantastlig ur tryckfrihetssynpunkt. Redan möjligheten att iåtgärden kan inläggas ett sekundärt syfte att förkväva vissa pubhkationer göråtgärden tvivelaktig. Ur dessa synpunkter kan det icke nog framhållas att manbör undvika alla åtgärder vilkas förenhghet med grundlagen ens kanifrågasättas. Varje avsteg från en sttikt och odiskutabel grundlagstolkningutgör en fara för efterföljd, Vatie uppmjukning av skyddet för tryckfriheten ärett farligt exempel, som kan åberopas , då striden måhända ickegäller statens skatteinkomster utan försvaret för en fri och demokratisksamhällsordning," Detta är, herr talman, verkligen klart besked. Kan någonbestrida att det i de nu föreslagna åtgärderna kan inläggas möjligheten att ettsyfte är att påverka arbetsförhållandena för regeringskritiska tidningar? Omman vet att hberala och moderata tidningar kommer att få betala drygt 80procent av annonsskatten och få av presstödet, är det då möjhgt attutesluta att denna konsekvens varit ett bland många syften? Om man beaktar attsocialdemokratiska tidningar får eller mera av stödet men endastbehöver betala av skatten, är det då helt otrohgt att detta avregeringen har betraktats som en fördel med förslaget även om det inte varithuvudsyftet? Jag har svårt att tro att någon kan svara ja på de frågorna. De båda utskotten är mycket kortfattade i sina kommentarerpå denna punkt. ordförande sade här attutskottet efter enskilda samtal mellan utskottsledamöter och utom- ståendepersoner och efter enskild läsning fått sådana informationer att Inkallandet avtryckfrihetsexperter ansågs onödigt. Jag tycker att konstitutionsutskottetsordförande skall tala om vilka ledamöter som samtalat med vilka personer ochvilka resultat som dessa samtal och denna läsning har lett fram tiU, Därom stårnämligen ingenting i betänkande. KU har en enda meningdär man säger att förslagens positiva syfte att vidmakthålla och vidga en fridebatt icke gör dem oförenliga med tryckfrihetsförordningen, TUl detta bör sägas att det alltså inte är tUlräckligt attinskränka sig tiU vad som angivits som huvudsyftet. Ett sätt att bUda sig enmening om vilka olika syften som samverkat till de aktuella förslagen är attjämföra dessa med tidigare, Ukartade åtgärder och se huruvida dessa är logisktkonsistenta. För att ta ett dagspressen närahggande område, nämhgen etermedia:Har regeringen alltid verkat för att vidga möjligheterna tiU en fri debatt inomradio och TV? Har regeringen t. ex, försökt befrämja den friaopinionsbildningen genom att upphäva eller begränsa etermonopolet? Vi vet attförhållandet är det motsatta. På detta område har regeringen inte entydigtverkat för mångsidighet och konkurrens. Om man nu inte har gjort det på ettområde där man från början haft ett relativt överläge, är det då otänkbart på ett annat område -pressen där man legat i underläge, sökt sig framtill åtgärder som bl, a, skulle minska detta socialdemokraternasopinionsmässiga underläge? Det är ju, som framhålhts, tUlräckligt attmöjligheten av ett sådant sammansatt syfte förelegat för att åtgärdema skallvara grundlagsstridiga. Det faktum att vissa tidningar nu är befriade frånmervärdeskatt är inte ett med dagens förslag analogt förhållande. Dagensförslag avser ju ett överförande av medel från -vissa tidningsorgan tih andratidningsorgan, där både tagandet och givandet är differentierat med hänsyn tilltyp av tidning. argumentation är också kortfattad ochrelativt egenartad. Man hänvisar först tUl åtgärdens provisoriska karaktär, somom en olaglig åtgärd skulle kunna genomföras under hänvisning tih dess kortavaraktighet. Därefter polemiserar man mot en motion som begär att vissaveckotidningar skaU befrias från annonsskatt. Men i denna polemik bortser manfrån att hela konstraktionen bakom de föreslagna åtgärdema ju ärdiskrimlnatorisk; vissa veckotidningar får stöd andra får det inte,veckotidningar får betala en högre skatt än dagstidningar, vissa dagstidningar bl. a kvällspressen är uteslutna från stöd osv. Det är just den härkombinationen av ett selektivt presstöd och en differentierad annonsskatt som ivissa fall blir så klart diskrimlnatorisk att hela förslagets grundlagsenlighetkunnat ifrågasättas, Vad jag sagt har blivit ganska utförligt. Dethar måst bh det därför att det finns så många punkter i förslagen som urtryckfrihetsrättsliga synpunkter är diskutabla. Och, för att åter citera en avexperterna: "--- man bör undvika aUa åtgärder vilkas förenUghet medgrundlagen ens kan ifrågasättas," HerrPETTERSSON i (s) kort genmäle: Jag tiUbakavisar den bevisföring som härförebragts i 4 protokoU 1971. fråga omvad jag skulle ha sagt . Jag uttryckte mig inte så som påståtts, utanjag sade att jag själv hade haft samtal. Det finns htteratur om detta som jaghar läst, och det har föranlett mig att tala med personer kring dessa frågorför att på det sättet berika mitt eget vetande. Den möjhgheten har stått öppenäven för andra. och ställde tidigare sammafråga som , Jag har svarat på den , men tydligen inte. Det gäller alltså här en bevisföring som inte ärriktig. Dessutom borde med den ampra kritik som nu gerdetta förslag, resultatet ha blivit avslag. Men reservationen innebär att manhar godtagit förslaget, även om man vill kaUa det för provisorium. Var står manegentUgen i denna sak? Är det inte fråga om rätt mycket av antaganden utanfakta? Hert () kort genmäle: Jag lyssnade mycket noga påkonstitutionsutskottets ordförande och på det replikskifte som utspannsig då. Men vad jag sade här i mitt anförande var ju att de resultat somdessa samtal och detta litteraturstudium kan ha lett fram tUl harkonstitutionsutskottets majoritet inte redovisat i sitt betänkande. Det finnsingen sammanhängande argumentation som bemöter den anmärkning vi kommer med,nämligen att det är sannolikt att de här förslagen i kombination strider motgrandlagen. Den anmärkningen är ännu inte besvarad. Får jag sedan bara säga att den linje som härhar valt är att gå emot förslaget om annonsskatt. Det är kombinationen av dennaannonsskatt och ett selektivt presstöd som med största sannohkhet strider motgrundlagen. Hert i (s) kort genmäle: Utskottsmajoriteten har sagt att vi harfunnit att det förslag som här föreligger icke strider mottryckfrihetsförordningen. Det får väl vara tillräckligt. Det påpekades ju härförut att det som anses vara en självklarhet behöver man inte motivera. Jag har hört sägas att det förekomen radiodebatt i går , där hovrättspresidenten framhöllatt han inte hade dessa betänkligheter som här anförts. Det svaret vet jag attnågon kommer att redovisa här . () kort genmäle: Sedan det har förts en omfattande debatt därman har plockat fram en mängd argument som talar för att den här kombinationenav en differentierad annonsskatt och ett selektivt presstöd bhr sådiskriminatorisk tih sin karaktär att den utgör ett hinder I tryckfrihetsförordningensmening, så säger ordförande: Men vi anser inte attdessa argument har bärkraft. Jag förstår att ni inte anser det, men vi har baraefterlyst ett sakligt bemötande av argumenten. Ta upp argumenten till endebatt, så är det möjligt att vi kan bli övertygade! Men ingen har i saksvarat på de anmärkningar som vi har fört fram och som finner stöd hos den Nr 93 överväldigande delen av den tryckfrihetsrättshga expertisen. _. , , Hen ():----------------------------------------------------------------------------------- Representanter för de ohka partierna har häri dag, utan Presstöd och förbehåU, uttalat sin vilja att främja tryckfriheten ivårt demokratiska annonsskatt samhälle. Det har på det hela taget varit enseriös debatt, om man undantar hen utflykter tih officersjuntansGrekland, Bortsett från detta politiska klavertramp, som är ett av dennariksdagssessions största och som befinner sig i nivå med något eller någrainlägg från vpk-ledamöter , har debatten i pressfrågoma här förts med sammaäkta och ibland spelade uppriktighet som när en tidnings nedläggning beklagas ispalterna. För dödförklaringen görs fortsätter den hårdakampen för att den egna tidningen skaU nå en total dominans i det egnaspridningsområdet. Det förslag som vi nu skaU ta ställning tiU har tvingatsfram av annonsöremas nyckelposition. Annonsörerna har i hög grad kunnat avgöratidningars öde det fria ordets möjhgheter. Detta har sagts vid åtskiUigatillfällen här . Det finns exempel på hur priset på en storstadstidningsatts så lågt -tack vare annonsflödet att man bara hade att inväntakonkurrentemas snara hädanfärd. Det finns också exempel på hur en annanstorstadstidning framgångsrikt drivit kampanjer på temat "koncentrera -dominera det räcker att annonsera hos oss". Jag vill inte moralisera. Här gäller det affärer. Men detär effektema av denna liberala marknadsekonomi som kan medföra enpressmonopoUs-tlsk utveckling och en åsiktsstyrning som finner sin motsvarigheti totalitära stater, och då är det nödvändigt för lagstiftama att finna vägarnaatt möta en sådan utveckling, AU makt måste kontrolleras! På det ekonomiska området haraUt fler funnit det naturligt att marknadskraftema måste håUas under visskontroU, så att fåtalets frihet Inte t-vingar flertalet tUl beroende ochunderkastelse. Från dessa utgångspunkter ter det sig naturligt att de friamarknadskraftema inte längre får ses som hehga och oåtkomhga. Det är därför,ärade kammarledamöter, som jag uttrycker min sympati för de nu framfördaregeringsförslagen. VUlkoren för det fria ordet har starkt förändrats. Nästanalla - med undantag av vänster- och högerextremister hyllar de liberala frihets traditionerna på yttrandefrihetens område som har sitt inhemska ursprung , namn nämndes här under förmiddagens debatt av någon av de liberala företrädarna. Jag väntade på att han skulle fortsätta med att erinra om betydligt mera lättlästa arbeten, som tankarna ofta leder tlU när man får se den utveckling som har ägt ram på det här området. Vad som skiher oss socialdemokrater från de borgerliga är att vi under inga omständighe ter kan acceptera ett hberalt låtgåsystem som på det ekonomiska området utgör ett hot mot människornas välfärd och som på yttrandefri hetens område kan bh ett hot mot den demokrati som vi alla vill slå vakt om. Nr 93 I den pohtiska debatten har talats mycket om ekonomisk maktkon- Tisdapenden centration och monopolism men betydligt mindre omden hotande Tc -imi åsiktsmonopolismen. -------------- ---- Detär en känd demokratisk grundsats att alla har frihet att ge ut Presstöd och tidningar.Men hur ser det ut i verkligheten? annonsskatt satsatmånga mihoner för att kunna ge ut tidningar och hålla dem vid hv. För andra har däremottidningsutgivningen givit mångmihonvinster och toppnoteringar på börsen.