prot · FU09133 · 1971-12-31 00:00:00 — Sedan följde en del andra konstateran den. Det är Ju intressant att konstatera att statsministern slog fast detta, att förhandlingsrätten om möjligt bör vidgas. Statsministern berörde nu i sitt svar den s. k.statstjänstenämnden och konstaterade att nämndens utslag följdes vid deprövningar som gjordes . Sedan gick samhället In - den s.k.fullmaktslagen genomdrevs. Och utan att nu föra en debatt om huruvidafullmaktslagen var vettig eller nödvändig eller principiellt riktig eller Intekan vi konstatera, att åtminstone i mänga fackliga tidskrifter och Inom mångafackliga organisationer uppfattades denna tvångslag eller fullmaktslag som ettslag I ansiktet. Jag tror att de riksdagsledamöter som röstade ja dengången åtminstone av de flesta aktiva Inom olika fackliga organisationer komatt betraktas som representanter för en hård och stel arbetsgivarpart. Då infördes begreppet "väsentligamedborgarlntressen". Statsministern säger hår att det inte år angelägetatt nu göra någon precisering av vad som menas med begreppen samhällsintressenoch medborgarlntressen; vi skall vänta med det dess vi får ett nytt avtalmellan parterna. Då vill Jag fråga: Hur kan då statsministern vänta sig attparterna - som har samverkat I dessa frågor i de nämnder statsministern självtalade om och som har lojalt följt nämndernas utslag - skall kunna definieravad som är samhällsfarliga konflikter och vad som är åtgärder som hotarväsentliga medborgarlntressen? Jag efterlyser där en precisering frånstatsmukternas sida. Jag gör det kanske från andra utgångspunkter än i oeh mycket därför att detta förhandlingsspel ochförhandlingsmaskineri bör vara uppgjort på förhand, så att vi inte får den typav konflikter som vi hade senast rörande principernas tillämpning. Vad av.serstatsmakterna, i detta fall regeringen och avtalsverket, med dessa begrepp? Vadär en samhällsfarllg konflikt, och när är väsentliga medborgarlntressen hotade? Jag tror inte all parterna någonsin vid överiäggnlngar kankomma fram till den preciseringen. De måsle ha "hjälp" avstatsmakterna i det fallet. Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter i (c): Jag är tacksam för att statsministern ansågdet vara rimligt att frågan om allmänhetens representation prövas i samband med förhandlingarna om det nyahuvudavtalet. Men jag vill åndå något litet utveckla varför Jag tror att det ärviktigt att vi parallellt med förhandlingarna om huvudavtalet har enparlamentarisk förankring. När detgäller prövningen av gällande lag har naturligtvis statsmakterna Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter detyttersta ansvaret; det kommer man aldrig ifrån. Däri ligger också, som Jag serdet, huvudavtalets begränsning. Även höga f. d. fackliga funktionärer hargjort uttalanden som tyder på att de inle har den situationen helt klar försig. Sålunda sägs det t. ex. I upprepade gånger att strejkernavar "legala" och "avtalsenliga", därför att "frågornaom konfliktåtgärdernas samhällsfarlighet har prövats av de nämnder, som statensjälv varit med om atl inrätta för detta ändamål". Mot samma bakgrund ville Jublleumskongress ha politikerna attlova, att de aldrig skulle göra om detta med tjänstepliktslagen. Det löftetfick han Inte, av det enkla skälet att han hade fel, trots att man tycker atthan borde ha vetat båttre ån att komma med denna begäran. Det heter Ju i principbeslut , att det ärstatsmakterna som i sista hand måste bedöma om en konflikt år samhällsfarllg,inte de partsammansatta ijånstenämnderna. Det var också den bedömningen vigjorde . Låt mig citera vad som sägs i propositionen är 1965. a.: "Statens och kommunernas verksamhet kan uppenbarligen ej tillåtasbli försatt ur spel. Samhället måste äga medel att vätia sig mot konflikter,som skulle äventyra rikets säkerhet eller medborgarnas trygghet ochegendom, vården av sjuka, omhändertagna och andra behövande eller medföraallvariiga rubbningar I samhällsekonomin eller folkförsörjningen. "Konflikter av den typen ansågs uppenbarligen som samhällsfarliga då. Men någonnärmare precisering gavs inte vid det tillfället. Anser inte statsministern motbakgrund av erfarenheterna att det behövs ett klargörande när detgäller innebörden av begreppet samhällsfarliga konflikter? Trots den i och försig invändnings-fria uppräkningen i propositionen frän är 1965 är dennainnebörd Inte särskilt preciserad. Det måste som sagt stå alldeles klart attansvaret ligger hos statsmakterna - det måste det göra, alldelesoavsett vilken typ av huvudavtal man kommer fram till i de nu påbörjadeförhandlingarna, som statsrådet aviserade i sitt anförande . Genom uppläggningen av förhandlingarna mellan statensavtalsverk och berörda tjänstemannaorganisationer kanske man kan säga att SACOfår litet plåster på såren för , var Ju den organisation som sadeupp huvudavtalel, oeh därmed upphörde det också att gälla för övriga parter.SACO har ingen fredsplikt , eftersom aldrig undertecknadeavtalet med avtalsverket. Frågan år vilka grunder som egentUgen finns - vi kannaturUgtvis alltid hoppas i det avseendet att komma överens den hår gängen, ochdessutom sa som Jag ser det, komma överens om atl begränsa stridsområdet, dvs.skapa ett bättre skydd för allmänheten, för tredje man? På det sättet ställerman också motparten I en starkare position; jag antar atl upplever det sä.Det återstår att se, om detta är en framkomlig väg. Jag vill säga, att det för utt man skall lyckassannolikt förutsätter en och annan sinnesförändring . Det allra sista vill jag instämma i.Sedan svarade väl I realiteten på frågor, menmilt svar Det är självklart alt det I sista hand är statsmakternasom bär ansvaret - de kan aldrig komma Ifrån det ansvaret. De måste varaberedda att ta ansvar och att handla när detta är ofrånkomligen nödvändigt. Detär också ofantligt svårt att på förhand precisera exakt I vilka situationer manskall handla. Det var en bra uppräkning som gjorde. Hankunde dock ha tillagt en mening ur det hår aktstycket, där det står: Menkonflikter med sådana verkningar som uppräknades kan förekomma även päden enskilda arbetsmarknaden. Det går Inte att begränsa dem till den statligaarbetsmarknaden, utan de kan drabba också på den enskilda marknaden. Dettaslutliga ansvar kan statsmakterna aldrig frånsäga sig; därigenom skulle de Isista hand frånsäga sig möjligheten att regera landet. Vad som är viktigt är emellertid att försöka skapa ettmaskineri som gör att man så långt som möjligt kan undvika att hamna i sådanasituationer. Det maskineri som fanns var väl - för att uttrycka siginlindat - inte fullödigt I alla avseenden. Om man vill få till stånd en bättretingens ordning på grundval av de då gjorda erfarenheterna är det bäst attförst lata parterna resonera Igenom erfarenheterna och försöka komma fram tillnya regler. Sedan har naturligtvis statsmakterna fria händer att se påresultatet och överväga den situation som" har uppkommit. Ang. förbud mot flygning i överljudsfart Överläggningen var härmed slutad. § 13 Ang, förbud mot flygning i överljudsfart Herr statsministern erhöll ordet för att besvara fruThorssons (s) framställda interpellation, nr 94, och anförde: har frågat om regeringenöverväger att utfärda en deklaration om att i kommersiell trafik flygning iöverljudsfart inte kommer atl tillåtas över svenskt territorium. Frågan om trafik med civila överljudsflygplan, s, k.SST-plan över svenskt territorium har tidigare - 1967 och 1968 - behandlats iinterpellationssvar i . Den svenska ståndpunkten angavs härvid varaatt trafik med civila överljudsflygplan Inte kommer att tillåtas över ,om den medför hälsovådliga förhållanden, t. ex. I form av regelmässigasömnstörningar eller om den orsakar skador på byggnader. Det framhölls vidareatt I den män det uppkom olägenheter, som Inte kunde accepteras, ficköverljudstrafiken finna sig I åtgärder från det allmännas sida som kundeinnebära inskränkningar eller förbud. 1 en rekommendation, som antogs vid Nordiska rådetssenaste session, rekommenderar rådet de nordiska regeringarna bl, a, attofördröjligen gemensamt utfärda förbud för SST-plan atl flyga över land päsådant sätt att ljudknallarna nar ner till marken, Rckommendalionen torde fåanses I praktiken innebära ett totalt förbud för SST-lraflk i överljudsfartöver landområden. Ang. förbud mot flygning i överljudsfart De nordiska ministrar som har det närmaste ansvaret fördessa frågor - i kommunikationsministern - har övervägtöverljudsproblema-tlken bl, a, mot bakgrund av rekommendation.De svenska, danska och norska ministrarna har enats om att låta utarbetagemensamma förslag till lagstiftning med förbud mot civil trafik iöverljudsfart över resp, länders områden. För svensk del räknar Jag med attregeringen kommer att ta ställning till ett sådant förslag i bötian av nästaår. FruTHORSSON (s): Jag har dubbel anledning att tackastatsministern för det svar han Just lämnat mig på min interpellation och fördess innehåll. Drygt har gått sedan problemet civilflyg iöverljudsfart senast diskuterades hår i kammaren genom en annan Interpellation.Sedan dess har detta år den amerikanska kongressen slutgiltigt sattstopp för för planerna att utveckla ett amerikanskt civiltöverljudsplan, ett I sanning remarkabelt beslut I förnuftets tecken, ettbeslut, vars motsvarighet man väntat förgäves på I ,och , där ofantliga summor och mycken nationell prestigeinvesterats i Concorde- och Tupolev 144-projekten. Jag ser det väntade gemensamma beslutet I , Norgeoch att totalförbjuda civil trafik I överljudsfart över respektiveländers områden som en starkt positiv åtgärd för aktivt miljöskydd. Jag ser detockså som ett välkommet led I en process där förhoppningsvis allt fler ländersätter stopp för sådant flyg över sina territorier och därmed gör det alltsvårare att ekonomiskt motivera dess kommersiella användning. Om vi lyckas Iansträngningen att stoppa dessa meningslösa vidunder, skulle det kunna sägasrepresentera en vändpunkt I den tekniska civilisationens historia, nämligen attmedan genom nästan vidskeplig tro på tekniska framsteg I sigmänniskan har drivits att vilja omsätta I praktiskt utnyttjande vatie sådanttekniskt framsteg, oavsett dess direkta och Indirekta ekonomiska och socialakostnader, så skulle man nu kanske genom en medveten handlingvägra den tekniska utvecklingen att fortsätta av sig själv att leva sitt egetliv. Man skulle frivilligt avstå frän att utnyttja ett framsteg i tekniskmening, därför att det innebar inte ett framsteg i månsklig mening, därför atldet Innebär en tvivelaktig förmän för några få på bekostnad av och till skadaför de många. Bevisen för det meningslösa och potentielltfarliga I del kommersiella överljudsflyget ser ut att bil allt starkare, 1tidigare riksdagsdebatter kring den här frågan som statsministern erinrar om Isitt interpellationssvar 1967 och 1968 angav regeringen som sin ståndpunkt attsådan trafik Inte skulle komma att tillåtas över , om den kunde kommaatt medföra hälsovådliga förhållanden eller förorsaka skador på byggnader. Ettfåtal provflygningar med det fransk-brittiska överljudsplanet ,som är flygande, i en nordsydllg bana väster om och och översydvästra har rapporterats medföra 348 ersättningsanspråk för skador enbart på fastigheter,tak, fönsterrutor m, m,, vilket ledde utbetalda skadestånd på . Hur bedömer och värderar man mänskliga upplevelser och skador avbullerstörningar som de som drabbas av dem inte kan undkomma? Atl ljudknallen över befolkade områden Icke kan accepterasverkar allt fler bli eniga om. är dess verkan över hav, den skadasom kan komma att vållas sjöfarten liksom havens djurliv, alls intetillräckligt klarlagd. Därtill kommer att om överljudsplanen tvingas operera Iundcrljudsfart över befolkade områden, väntas den ofullständiga bränsleförbränning,som detta innebär, medföra allvarligt ökade föroreningsproblem. Detta måsteframhållas, eftersom tyvärr Ingenting ännu lyder på att de två pågåenderespektiva fransk-brittiska och sovjetryska projekten kommer att avbrytas. Med allt skäl har ljudknallen, dess tio mil bredabullermatla och dess fysiska och psykiska effekt på levande varelser och miljö,blivit särskilt uppmärksammad i debatten. Men den är bara en del av problemet.Andra negativa företeelser i samband med överljudsflyg är effekten av dessavgaser i stratosfären, som bedöms bestå i dels en långsiktig påverkan påklimatet, dels hälsorisker för människorna genom en minskning av stratosfärensskyddande ozonhalt. Klimatforskarna vid del internationellaSlockholmssymposiet ett led I förberedelserna för - betecknade en sådan minskning av stratosfärens ozonhalt medendast som "mycket allvarlig ". I en lid då nödvändighetenatt hushålla med Jordens brånsletillgangar framstår allt klarare, är det ocksåskäl att erinra om att överljudsplanen drar 2,5 å 3 gånger mer bränsle perpassagerarkilomeler ån underljudsplanen. Därmed berörs en annan aspekt av problemet, nämligen denekonomiska. Enbart det nu dödade amerikanska SST-proJektet hade dragiten sammanlagd utvecklingskostnad av 5 miharder kronor, ochavvecklinpskostnaderna för det projektet beräknades till nära 800 miljonerkronor. Jag vet icke exakt hur mycket som totalt Investerats i detyvärr ännu pågående Concorde- och Tupolev 144-proJek-ten, men vårinternationellt väl kände specialist på området, , uppgav i enIntervju att då kostade imånaden. Enligt en uppgift i ett radioprogram skulle totalt 12miljarder kronor ha investerats i det utvecklingsarbetet. Beräkningar av de operativa kostnaderna visar ocksä alt deper passagerarkilomeler blir omkring dubbelt så höga för som förJiimbojeten 747. anser att överljudsplanen, om de kommer att sållasi trafik över , maximalt skulle kunna överta avpassagerarantalet. För att delta lilla fåtal jäktade människor skall kunna resaöver med en i och för sig tvivelaktig tidsvinst ochunder myckel obekvämare former än , skulle alltså människor ochmiljö utsättas för faror och hälsorisker, pä korl och på läng sikt, som kanvara betydande och allvarliga. Jag betonar detta, herr talman, eftersom det allvarligaSST-problemet Ju Inte i oeh löst i oeh med att treskandinaviska länder. Ang. förbud mot flygning i överljudsfart 3 protokoU 1971. Ang. förbud mot flyginng i överljudsfart glädjandenog, går samman kring ett ovillkorligt överflygningsförbud. rekommenderade de nordiskaregeringarna att verka för fortsatt Internationell forskning kring det outreddaproblemet ljudknallen över hav liksom kring regleringen av överljudstrafik överhuvud taget, I det arbetet, som, om Jag har blivit rätt underrättad, väl kommeralt bedrivas inom , också med Sverigerepresenterat, borde om någonsin tesen om den omvända bevisbördan tillämpas:Innan trafikflyg I överljudsfart alls sätts In, borde de för ett sådant stegansvariga åläggas att tillfredsställande redovisa att denna trafik Icke kommeratt medföra de ekonomiska, sociala och miljömässiga skadeverkningar som nubefaras. Förutom de tre skandinaviska länderna har USAredan utfärdat ett ovillkorligt förbud mot civilt överljudsflyg över sittterritorium, medan länder som , , , och Västtysklandutfärdat villkorliga överflygningsförbud. Den fortsatta internationelladebatten, inte minst i samband med , hoppas Jag skall drivafrågan ännu mer framåt och leda så många ytterligare lånderförbud atttrafikflyg i överljudsfart blir en ekonomisk orimlighet. Det steg som nuförbereds är ett led I den utvecklingen. Den uppgift som statsministern har lämnat mottasdärför med uppskattning och tacksamhet. Jag har Inte mycket att tillägga till fruThorssons utomordentliga redovisning för problematiken på det här området, menjag kanske får beröra två ting helt kort. Vår deklaration förefaller självklar, men 1967 trorJag att vi var den första regering som tog ställning emot överljudsplan. Dettaberodde I hög grad på det arbete som - som då var chef förflygtekniska försöksanstalten utförde och den övertalningsförmåga som hanhade. Vi blev därigenom Informerade tidigare än de flesta ära den som ärasbör. är det konsekvent att fullfölja den linjen. Vidare vill Jag understryka det somfru sade om det internationella samarbetet. Den togupp denna fråga i för att få till stånd en forskningpå området, för att man skulle få likartade mätmetoder osv. Och i den mån denordiska länderna kan en gemensam ståndpunkt och får en gemensamlagstiftning på det här området hoppas Jag atl vi med större kraft skall drivavår uppfattning också på det internationella fältet. Det är nämligen enbegränsad glädje om vi slipper de här IJudbangarna över vårt territorium, mende blir en regelbunden pläga för människor I andra delar av världen. FruTHORSSON (s): Jag ber att få tacka statsministernför de ytterligare synpunkter som han just har anlagt. Jag vill gärna säga att Jag personligen är mycket livligtmedveten om den pionjärroll som spelade på detta område i och med dedeklarationer som gavs . var JagUänsteman i sekretariat och upplevde den svenskaregeringens tillkännagivande med utomordentligt stor tillfredsställelse. Detär denna pionjärroll som har gjort det möjligt för vårt land att också sedanspela en mycket framträdande roll 1 de internationella överläggningarna ochdiskussionerna kring detta mycket svårartade och besvärliga problem. Det finns all anledning att instämma i statsministernsuttryck för erkänsla till den som hårdast har drivit den här debatten påinternationell botten från svensk sida, nämligen , för de Insatsersom han har giorl. Det är min livliga förhoppning att vi I den fortsattainternationella debatten verkligen skall kunna bidra att föra denna fråga.Internationellt sett, fram till en lycklig lösning. Om åtgärder för att minska väntetiderna inom öppenvården,m. Överläggningen var härmed slutad. § 14 Om åtgärder för att minska väntetidema inom öppenvården, m. m. Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr Molins (fp) framställda Interpellation, nr 193, oehanförde: har frågat 1) vilka åtgärder Jagavser att vidta för att minska väntetiderna i den öppna sjukvården, 2) om delenligt min mening föreligger etl samband mellan dessa väntetider och den s, k,sjukronorsreformen samt 3) om Jag är beredd medverka till att en arbetsgrupptUlsätts med uppgift att utvärdera sjukronorsreformen. Det fanns betydanderekryterlngsproblem i fråga om läkartjänsterna inom den öppna sjukvården,psykiatrin och långtidssjukvården. Vakanssiffrorna Inom dessa områden avsjukvården låg då på av antalet Inrättade läkarfiänster. Genom enrad olika åtgärder har vi kunnat väsentligt nedbringadessa vakanssiffror, som ett stort antal nya läkartiänster kunnatInrättas inom dessa viktiga vårdområden. När det gäller den öppna sjukvården,som lar upp i sin interpellation, har antalet verksammaprovinsialläkare sedan är 1968 ökat från 823 039, dvs. med över 25procent. har vakanssiffrorna för dessa läkartjänster kunnatminskas från . Därutöver har sedan ar 1969 Inrättats över200 nya specialistläkartiänster inom den öppna sjukvården. Sammantaget har denöppna sjukvården alliså genom en medveten prioritering avdelta vårdområde tillförts mer än 400 nya läkartiänster. En fortsallprioritering av den öppna sjukvården jämte långtidssjukvården och psykiatrinkommer att ske. Utvecklingen har Inte varit lika gynnsam inom vissa andraområden, bl. a. ögonsjukvården och röntgenverksaniheten. Jag har vidbesvarandet av andra interpellationer vid årets riksdag haft tillfälle aitnärmare redovisa de olika åtgärder som vidtagits oeh planeras för att förbättrasituationen även Inom dessa områden. Det bör också påpekas att ett 50-tal av denyss nämnda specialistläkartiänsterna i öppen vård avser ögonsjukvården och röntgenverksamhelen. Om åtgärder för att minska väntetiderna inom öppenvården,m. När det gäller att fa till stånd en fortsatt förbättringav läget inom den öppna sjukvärden vill jag vidare erinra om de förslagbeträffande den öppna vården som har lagts fram av en särskildutredningsman. Förslagen syftar till atl ge sjukvårdshuvudmännen ökademöjligheter all välja sådana lösningar av den öppna sjukvårdens organisationsom passar skiftande lokala förhållanden. Olika åtgärder föreslås oekså för attunderlätta en samordning av den öppna vården utanför sjukhusen med verksamhetenvid sjukhusen. Denna utredning liksom ett av lämnat betänkandeom läkartjänsternas utformning remissbehandlas . Det finns I detta sammanhang även anledning att peka påden ökade läkarutbildningen, som beräknas leda till att antalet läkare stigerfrån ca 11 1970 till ca 16 1975. har sumtidlgtsin uppmärksamhet riktad på hur de resurser som finns tillgängliga Inomsjukvården bäst skall kunna utnytfias så att starkt specialiserade tekniska ochpersonella resurser i första hand ställs till förfogande för de patienter somhar behov därav, medan sjukdomsfall av mindre svårighetsgrad behandlas på endärför avpassad nivå. Detta arbete med nivåstruktureringen Inom sjukvården ärav stor betydelse för utt fä till stånd en effektivare vårdplanering med mindreväntelider. Med anledning av fråga beträffande sambandetmellan utvecklingen inom den öppna sjukvården och sjukronorsreformen vill Jagframhålla följande. Den sjukvårdspoliliska målsättningen har under de senasteåren alltmer inriktats på en omstrukturering av sjukvården. Detta har framståttsom viktigt inte minst pä grund av sjukvårdens kostnadsutveckling. Den mindrekostnadskrävande sjukvården vid läkarstationer och vårdcentraler utanförsjukhusen har därvid kommit i förgrunden på ett helt annat sätl än tidigare.Olika åtgärder har vidtagits för att i första hand ställa de nyasjukvårdsresurserna till förfogande för den av samhället bedrivna öppna,decentraliserade sjukvården. De siffror som Jag nämnt I det föregående visaratt vi nu kan börja avläsa resultaten härav. Sjukronorsreformen är av väsentlig betydelse förgenomförandet av denna sjukvårdspolitiska inålsåtlning, sanuidigt som den i sigockså Inrymmer en viktig social reform. Det är inte riktigt när man iblandförsöker göra gällande att sjukronorsreformen skulle försvåra sjukvårdsbehandlingen den är i verkligheten ett av medlen att underlätta en utbyggnad av denoffentliga öppna sjukvården. Sjukronorsreformen har framför allt haft sinbetydelse genom att patientens kostnader för den öppna sjukvården blivitenhetligt bestämda på samma sätt som kostnaden för att vara inlagd på sjukhus.Tidigare var den mindre resurskrävande öppna vårtlen vid läkarmottagningarväsentligt dyrare för patienten än den myckel mer resurskrävande vården då manvar inlagd pa sjukhus. Mot denna bakgrund är det inte någon oväntad effekt avreformen att patienterna i ökad omfattning söker sig den öppna läkarvårdeni stället för till sjukhusens vårdplatser. Ganska samstämmiga erfarenhetervisar all den ökade patientströmmen för öppen vård i viss omfattningfortfarande gar till sjukhusens akutmottagningar. Den effekten är närmast etlullryek för aU läkarstationerna oeh vardcenlralerna behöver byggas ut- oeh detta var både ett syfte med och en förutsättning för sjukronorsreformen.Jag vill I detta sammanhang nämna att landstingens byggnadsplaner för nästa åromfattar bl. a. ett 40-tal nya läkarstationer och vårdcentraler, som samtligagetts förtur, inom de investeringsramar .som regeringen fastställt försjukvården. Det har ibland uttalats farhågor för attsjukronorsreformen I kombination med totallönen för läkarna i ettövergångsskede skulle minska sjukvärdslnsatserna I den öppna sjukvården och attreformen därigenom temporärt skulle motverka sitt syfte. Föreliggande statistikbeträffande utvecklingen visar emellertid på en uppgång avantalet besök i den offentliga öppna läkarvården under sjukronorsreformensförsta ar. Det föreligger nu statistik även för . Dennavisar en fortsatt ökning av antalet läkarbesök Inom sjukronorsreformens ramäven Jämfört med . Det är självklart att resultaten I olika avseenden avsjukronorsreformen fortlöpande följs både inom och isocialstyrelsen och och självfallet också avLandstingsförbimdet. Enligt min mening finns det därför inte någon anledningatt tillsätta en särskild arbetsgrupp för att utvärdera sjukronorsreformen. Om åtgärder för att minska väntetiderna inom öppenvärden,m.