prot · FU09138 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag kan välockså tlUägga att jag tror inte att denna tidning är särskilt illa ute i dettaavseende. har ju gått i spetsen för att åtminstone avskaffa deohka avdelningarna för annonser om manlig och kvinnUg arbetskraft. Jag tror attdet är minst hka illa i övriga tidningar. Om det hade gäUt statUga inrättningar hade dessa annonserstått i strid med grundlagen. Statliga Institutioner får inte annonsera pådetta diskriminerande sätt. Man kan onekUgen stäUa frågan: Varför skaU vi i1970-talets i detta avseende ställa lägre krav på enskilda ochkommunala arbetsgivare? Varför skaU vi ställa lägre krav på orgarusatlo-ner somarbetsgivare? Man kan också, utöver den direkta och begränsade effektenav en lagstiftning, peka på en lagstiftnings idealbildande effekt. Jag skaU beatt här få citera vad första lagutskottet anförde i sitt utlåtande angåendelagstiftning mot rasdiskriminering. "För en skärpt lagstiftning talar också att ettlängre gående straffrättshgt förbud mot yttringar av rasdiskriminering än detvi nu har bör kunna få inte bara betydelse för de enskilda fall, I vUka det kantiUämpas, utan också en normbildande verkan på näraUggande områden. Lagstiftning mot könsdiskriminering pä arbetsmarknaden,m. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. måsterimUgen gälla en lagstiftning mot könsdiskriminering. Också den bör kunna få ennormbildande verkan. kan man måhända invända att det är svårt att utforma,kontroUera och upprätthålla en sådan lagstiftning, kanske särskilt påarbetsmarknaden. Man kan misstänka att det förekommer överträdelser, menarbetsgivaren kan därvid säga att den lämpUgaste kandidaten fått platsen ochatt inga som helst hänsyn tagits tiU vilket kön vederbörande tillhör. Jag skaUbe att än en gång få dra en paralleU med lagstiftningen om rasdiskriminering.Den utredning som låg tiU grund för denna lagstiftning uttalade bl, a, föhande: "Om det skulle befinnas nödvändigt attöverväga kriminaU-serlng för att komma till rätta med rasdiskriminering påarbetsmarknaden får kommittén uttala, att avgörande hinder ej kan anses mötamed hänsyn tiU bevissvårigheter," Man vih aUtså inte när det gällerrasdiskriminering skylla på bevissvårigheter. Då kan man inte heUer göra detnär det gäller könsdiskriminering. Det bör väl tiUäggas att en sådan lagstiftning naturUgtvisi första hand skulle fungera så att den som anser att det föreUggerdiskriminering, skuUe få vända sig tlU en kommission, som då hade att ta uppförhandlingar mellan parterna, på det sätt som sker I t, ex, och som nuäven tillämpas hos oss I samband med marknadsföringslagen. Jag tror också att bara vetskapen om denna lag och om denmindre smickrande uppmärksamhet, som ett företag skulle utsättas för om detblev beskyllt för könsdiskriminering vid anställningsförfarandet, skulle verkasanerande med tanke på det diskussionskhmat som råder I våra massmedia på dettaområde. Den Invändning som man sluthgen gör är att vi väl ändåinte skaU lagstifta. Vi brukar ju överlåta sådana här problem tlUarbetsmarknadens parter. Då kan man stäUa frågan: Är det troUgt attarbetsmarknadens parter har nägra förutsättningar att komma tiU rätta meddetta? De har ju onekhgen haft mycket god tid på sig att arbeta medkönsdiskrimineringsfrågorna. Inga tecken tyder på att man när det gällerdiskriminering vid anstäUning och befordran inom enskilda företag har någrastörre förutsättningar att enbart genom fackhga aktioner komma tiU rätta meddetta. Jag skaU be att återigen få citera vad första lagutskottetsade vid behandlingen av' frågan om förbud mot rasdiskrimineringen på arbetsmarknaden: "Utskottethar uppfattningen att man bör avstå från lagstiftningmot rasdiskriminering på arbetsmarknaden, Utskottet viUemellertid understryka att, om en påtaghg tendens tiU rasdiskriminering skullevisa sig i arbetsUvet och arbetsmarknadens parter inte skulle kunna bemästrasvårigheterna på ett tiUfredsstäUande sätt, man måste överväga att ingripa medlagstiftningsåtgärder," Låt mig läsa om den sista meningen ur dettacitat en gång tiU, men med utbyte av ett ord: "Utskottet viU emellertid understryka att, om enpåtagUg tendens till könsdiskrlmmerlng skulle visa sig i arbetsUvet ocharbetsmarknadens parter inte skulle kunna bemästra svårigheterna på etttiUfredsstäUande sätt, manmåste överväga att ingripa med lagstiftningsåtgärder," Jag måste ställa frågan; Är det någon som kanförneka att vi har "en påtaghg tendens till könsdiskriminering Iarbetslivet" och att arbetsmarknadens parter inte kan bemästra dessasvårigheter på ett tiUfredsställande sätt? Jag tror inte att någon vill förnekadetta. Det har, särskilt , i förts enomfattande debatt om § 32 i stadgar, vilken som bekantger arbetsgivarna rätten att fritt antaga och avskeda arbetskraft m, m. Jaginstämmer med dem som sagt att denna paragraf är föråldrad och bör avskaffas,men jag vUl också understryka att denna åtgärd i och för sig inte löser någraproblem. Det har påpekats i av andra lagutskottet, hksom av ArneGeijer och Axel Strand - för att ta ett par exempel på framståendefackföreningsmän som varit Inne på dessa frågor - att även om man tog bort §32, skulle det inte rubba arbetsgivarnas rätt att fritt antaga och avskedaarbetskraft, så länge man inte på andra sätt inskränker denna rätt. Den följernämhgen av aUmänna rättsgrundsatser och prejudikat. Här finns en möjhghet att inskränka rätten förarbetsgivarna att fritt anta arbetskraft och att stäha samma krav på enskildaoch kommunala arbetsgivare som vi gör på staten när det gällerbehandhngen av arbetssökande, I har man, som jag nämnde, en sådan här lag. Detär egenthgen en lag mot rasdiskriminering, men man har också hängt på förbudmot könsdiskriminering på arbetsmarknaden. Man får ungefär 10 000-12000 anmälningar, varav en fjärdedel rör könsdiskriminering. Vilka erfarenheterhar man gjort av den här lagstiftningen? I debatten sade aUmänna beredningsutskottetsordförande att tydUgen är något slags idealland för dem som talar förden här motionen. Så är naturhgtvis inte alls faUet, Vi tycker bara att om mankan, som vi i gör, ta efter så många mindre lyckade saker från ,borde man även kunna ta efter någonting som är vettigt. Men framför aUt borde man studera vUka erfarenheter somUSA har haft av lagen. Man kommer kanske att finna att det har varit vissasvårigheter att tiUämpa den här lagen. Jag utesluter inte det. Man kommer kanskeockså att finna att den kompletterande lag, som föreskriver att särskilt hårdakrav skaU ställas på de företag som utför arbete för statens räkning, ger stöneeffekt än en mera allmän lagstiftning. Men i varje fall borde man kunna studeraerfarenheterna från och även från som har en motsvarandelagstiftning gäUande rasdiskriminering. har vi en lagstiftning motrasdiskriminering, vilket glädjande nog är ett begränsat problem i vårt land.Det är bra att vi har den lagstiftningen. Men det är märkhgt attinrikesutskottets majoritet fortfarande vägrar att ta itu med frågan om enhknande lag mot könsdiskriminering, som är och länge har varit ett stortproblem i vårt samhälle. VI har helt nyhgen anslutit oss tih en omekonomiska, sociala och kultureUa rättigheter. 1 den konventionen förphktar vioss att tiUförsäkra män och kvinnor hka rätt att åtnjuta de ekonomiska, sociala Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. ochkultureUa rättigheter som upptas I konventionen. Bland de rättigheterna nämnssärskilt rätten till arbete. Det skuUe Ugga mycket väl i Unje med våranslutning till den konventionen, om ville bIfaUa reservationentlU betänkande och ge ett uppdrag åt regeringen att utredaoch lägga fram förslag om lagstiftning mot könsdiskriminering. Jag beratt få yrka bifah tlU reservationen. ' 1 de två motioner, nr 1117 och1146, som vi nu behandlar, yrkas, som här redan har sagts, på en utredning ochförslag till lagstiftning emot könsdiskriminering, respektive parlamentariskutredning om åtgärder för att öka jämUkheten mellan könen. Det finns knappast någon anledning att I det härsammanhanget dra I gång en debatt om könsroUerna. I långa stycken kan vi välvara överens. Den företeelse som kallas för könsdiskriminering eller bristandejämUkhet mellan män och kvinnor lever kvar fortfarande. I båda motionernapåtalas det otillfredsställande i att arbetsmarknaden i stor utsträckning äruppdelad i manUga och kvinnhga yrken och att de kvinnhga yrkena i regel germmdre av det något obestämda som vi kaUar för status, lägre lön osv. Man tarockså fram frågan om hur tradltloneUt könsbundet som ungdomar fortfarandeväljer yrke och utbildrung, och visst förhåUer det sig tyvärr på det viset. DetviU ingen bestrida, och det finns sannerhgen alla skäl till vaksamhet ochopinionsbUdning omkring de här frågorna. Utskottet har emellertid ej kunnat ansluta sig tillmotionärernas uppfattning att utrednings- och lagstiftningsvägen är den som mannu skuhe beträda för att komma till rätta med problemen. ochmoderaternas representanter i utskottet har gått samman I en gemensamreservation, där man hemstäUer om utredning och förslag angående lagstiftningmot könsdiskriminering på arbetsmarknaden, men vi har hört att moderaternahar tagit avstånd från tanken på lagstiftning. Man vill således Imotsats tiU tidigare begränsa sin hemställan att gälla arbetsmarknaden. Ett Uknande motionsyrkande som det som förehggerbehandlades av så sent som . Det var då allmännaberedningsutskottet som hade att avge yttrande över motionen. När inrikesutskottet avstyrker de nu aktueUamotionerna är det med samma sakskäl som allmänna beredningsutskottet dåanförde, och de finns även redovisade i vårt utlåtande. Vi har pekat på att1966 års rikthnjer för arbetsmarknadspohtiken gäher hka för män och kvinnor,och -vidare framhåUes exempelvis i dessa rikthnjer att den latentaarbetslösheten bland framför aUt gifta kvinnor måste effektivt bekämpas. TiU detta kan sägas att arbetsmarknadspoUtikens syfte idetta avseende har givit resultat. Vi har verkUgen fåtten tillströmning av gifta kvinnor ut på arbetsmarknaden. Utskottet påminner vidare om att principen om hka lön förmän och kvinnor för Ukvärdigt arbete har slagits fast inom den privata sektorngenom överenskommelse mellan . Platsannonseringenpå den icke statliga sektorn, som tagits upp här, berörs På den stathga sektorn råder ju förbud mot att annonsera platser sommanliga eller kvinnhga. Frågan om platsannonseringen är väl en detah i dettaproblemkomplex, men det är givetvis nog så anmärkningsvärt när annonseringenförsiggår på det sätt som demonstrerats här. Det finns alla skäl att ingripamot dessa yttringar av diskriminering. På den punkten förutsätter vi iutskottets utlåtande att fackorganisationerna och I förekommande faU Kommunförbundethar till uppgift att uppmärksamma dessa frågor och ingripa I fall av uppenbarkönsbunden annonsering. Hela detta problem hänger också för övrigt, som herrRomanus anmärkte, samman med lönefrågorna. Både 1 motionen och i diskussionen här har man återkommittiU jämförelsen med konventionen om förbud mot rasdiskriminering. När denkonventionen godkändes var också frågan om förbud mot könsdiskriminering uppemen avslogs av , I detta sammanhang kan det väl räcka att erinra omatt enhgt ett av antaget uttalande i propositionen omrasdiskriminering råder i vårt land principen att lagbestämmelser skah användasför att reglera förhållanden mellan arbetsmarknadens parter endast om problemeninte kan lösas avtalsvägen. Utskottet anser att detta resonemang också ärtiUämpUgt på könsdiskrimineringen på arbetsmarknaden. Vad beträffar löneläget för kvinnorna harlåginkomstutredningen som redan påpekats bekräftat att en mycket stor del avkvinnorna tjänar dåligt. Men här är det inte bara fråga om att kvinnorna ärdiskriminerade, utan om ett låglöneproblem som sådant. Det verkhgtdiskriminerande I detta sammanhang är ju att det fortfarande finns grupper somarbetar -och grupper som arbetar fuU tid för mycket låga löner. Det gäller bådemän och kvinnor. Men det är framför aUt kvinnorna som återfinns i dessa yrkenoch branscher. I och med årets avtalsuppgörelse har ett steg tagits på vägen det skall erkännas att utjämna skiUnadema i lönehänseende, men naturhgtvisär det mycket som återstår. Jag förmodar emeUertid att det knappast är enlagstiftning i detta avseende som reservantema förespråkar. På mänga punkter det måste väl ändå sägas - harutvecklingen mot större jämhkhet mellan könen gjort betydande framsteg, och detintresse och den debatt som de här frågoma är föremål för visar på att denutveckhngen skall fortsätta utan någon förbudslagstlftnlng. Utskottet har förståelse för motionens syfte men kan ahtsåInte biträda utredningskravet, VI menar och det har varit avgörande för vårtställningstagande att en övergripande utredning av hithörande frågor inte ärlämplig eftersom så många av de delproblem som ingår i komplexet redan ärföremål för utredningar eller aktuahserats i reformarbetet. Vi har exempelvisfamihelagssakkunniga, som kommer att lägga fram förslag till nyfamiherättslagstlftnlng, I direktiven för den utredningen finns klart utsagtbl, a, att familjelagstiftningen bör vara ett av instrumenten i strävandena motett samhäUe där varje vuxen Individ kan ta ansvar för sig själv och Intebehöver vara beroende av anhörig och där jämhkhet mellan män och kvinnor är enreahtet. En del av de frågor motionerna berört har också prövats eller prövas Iandra utredningar. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. Utöver det här redovisade motivet för avslag vill jaggärna ha sagt att jag tror att det är i det brett upplagda och aUmänna arbetetpå att skapa jämUkhet det må gäUa löner, förhållanden på arbetsplatserna, påsocialförsäkringsområdet eher i äktenskapet som också jämlikheten mellan mänoch kvinnor skall förverkhgas. Här har de politiska partiema ett stort ansvaroch en uppgift att verka som opinionsbUdare, Jag vill, herr talman, avslutningsvis erinra om skolansväsentliga roll I sammanhanget. Man går just nu Igenom läromedel i ämne förämne för att rensa ut sådant som bidrar till att konservera gamlakönsrollsuppfattningar. Vi hoppas att den omdaning som håller på att ske iskolan också på det här området skall leda till att ungdomar som lämnar skolanskall ha en helt annan och fördomsfriare Inställning både till yrkesval ochtill könsrollerna I allmänhet. Det är nämhgen en förutsättning för en reeUjämUkhet, Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HenROMANUS (fp): Fra och jag är uppenbarligen i långa styckenöverens om att dagens situation är otiUfredsstäUande och att vi verkhgen har enpåtaghg brist på jämhkhet och en diskriminering, framför allt naturligtvis avk-vinnor, på arbetsmarknaden. Det är när det gäller att dra slutsatser av dennaverkUghetsuppfattning som våra åsikter skiher sig. Jag hoppas att ursäktar, men vi kan inteuppfatta utskottsmajoritetens inställning på något annat sätt än att ni är förpassiva. Ni säger att "utveckhngen går ju ändå åt rätt håll och därförskall man inte ta till lagstiftning; det är så allvarhgt att inskrida medlagstiftning". kan man Inskrida på arbetsmarknaden med en våldsamlagstiftning, men här är det tydligen Inte tillräckUgt angeläget. säger att vi har en tillströmning avkvinnor tlU arbetsmarknaden, och att vi har slagit fast principen om hkalön.Ja, men det är bara det att tiUströmningen sker så ensidigt. Jag visadestatistik över yrkesutbildningen, enligt vUken det fortfarande under minst engeneration framåt kommer att vara samma skevhet som . Och så länge man har enuppdelning av arbetsmarknaden, kommer den naturligtvis också att avspegla sig IlönesklUnader. Det är klart att detta med platsannonser inte är någonhuvudsak det är, som jag också sade, en detah, men det är en ganska viktigdetah. Hur skall man få bort uppdelningen av arbetsmarknaden I manhga ochkvinnhga yrken, om man inte ens kan få arbetssökande av båda könen, utan redanfrån början stänger ute vissa och säger; "Ni kan inte söka det här jobbet.Ni kommer ändå inte att få det," förutsätter att fackorganlsationema föherden här frågan, och ingriper på den enskilda sektorn på den statliga är juannonsdiskriminering förbjuden. Men hur kan man förutsätta det? De gör juuppenbarhgen inte så: det här var bara ett htet plock ur en enda tidning. Ochhur skall de fackliga organisationerna ingripa? underlagför att ingripa mot en sådan här annonsering. Jag kan kanske få tUlåta mig att göra den reflexionen, attjust i dagens arbetsmarknadsläge är det alldeles särskUt omänskligt med annonserdär man ensidigt skjuter in sig på vissa åldersgrupper och vissa typer avarbetssökande, när vi har en så stor arbetslöshet och när så många människor uralla åldersgrupper behöver nya jobb. Man kan naturligtvis stäha frågan: Om vi nu är så ense ombakgrunden, varför har det här bhvit en partifråga? Varför är det folkpartietoch moderata samhngspartiet som står ensamma för den här reservationen? gav I sitt anförande kanske någonting av enförklaring av moderata samhngspartiets anslutning tlU reservationen, men jaghoppas att den Inte gäller för samthga moderata ledamöter. Den slutsats mankunde dra av hans Inlägg var väl närmast att han nu inte helt vill stå förreservationen. Jag hoppas att jag Inte hörde fel när jag ändå tyckte mig uppfattaatt han yrkade bifah tUl reservationen. Jag kan bara konstatera att förra åretvar det också moderata ledamöter med på en motsvarande reservation, och dåröstade de, såvitt jag kan minnas, för den utan några sådana krambukter somherr gjorde . Varför får vi hberaler i stort sett ensamma tala för enlagstiftning tih skydd för den enskUdes rätt, medan andra slår vakt omarbetsmarknadens parters frihet, dvs, i praktiken om företagens rätt att frittantaga arbetskraft, som det står I § 32, eher med andra ord rätten att frittdiskriminera arbetssökande med hänsyn till kön? Jag vet inte, herr talman, varför vi står så pass ensammapå den här punkten. Jag kan bara notera att mönstret från en tidigarediskussion föhs ganska väl, fick liberala talesmän med fruNettelbrandt i spetsen i tala förgäves för lagstiftning mot obefogaduppsägning. Man fick svaret att det här skuUe arbetsmarknadens parter klara,så det behövdes inget lagskydd. har vi nått framgång på den punkten, nu hardet tiUsatts en utredning som skaU ge ett lagskydd mot obefogade uppsägningar.Man skall alltså oskadUggöra den del av § 32 som talar om arbetsgivarnas rättatt fritt avskeda arbetare. Vi kommer inte att ge oss, hen talman, förrän vi når sammaframgång när det gäller arbetsgivarnas rätt att fritt antaga arbetskraft. Detbör bU en rättighet för de arbetssökande att inte diskrimineras för att de ärmän eller för att de är kvinnor. Jag yrkarbifall till reservationen. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. HenWENNERFORS (m): Låt mig för att begränsa debatten så mycket som möjligtbara göra en Uten kommentar till och en liten kommentar tiU fruLudvigsson. Kommentaren till bygger Inte på detutomordenthga innehållet i hans tidigare anförande - jag kan instämma i väldigtmycket av det - utan är en hten fundering, som jag har haft och fickännu mera nu när frågade; "Hur kan det komma sig att det baraär vi liberaler som vih ha den här lagstiftningen?" Det förbryllar mig atten liberal talar så varmt för lagstiftning på ett område, där en sådan verkligenkan diskuteras, där det finns både nackdelar och fördelar med Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. Det var den ena kommentaren. Den andra kommentaren gäller . VI har jusamma mål, både och och jag. Men, därmed utskottsmajoriteten, det är bara det att med er metod går det såförskräckhgt långsamt. Det var den kommentar som jag skulle vUja lämna tUl fruLudvigsson. Hen () kort genmäle: Jag är ledsen att vi förbryUar herrWennerfors, men han borde gå hem och läsa historia. Det har aUtid varit ettliberalt program att genom lagstiftning skydda den enskilde mot övergrepp frånde stora ekonomiska maktfaktorerna i samhället, i det här fallet att skydda denenskUde mot diskriminering från arbetsgivama. Hen Wennerfors förbryUade emellertid mig. Jag har framförmig voteringsprotokollet från när , såvitt jag kanse, röstade för en utredning och förslag angående lagstiftning mot könsdiskriminering. Jag fick av hen ' andraInlägg ytterligare bestyrkt att det hela i mycket stor utsträckning är enlåglönefråga; och sådana frågor löser vi Inte lagstiftningsvägen, utan dem fårvi lösa på den traditionella vägen meUan arbetsmarknadens parter. Vidare tycker jag att konsekvensen av det han säger måstebli att vi händanefter skulle få en obUgatorisk arbetsförmedling av allatjänster. En sådan lagstiftning måste vara den enda syftar tUl idetta fall. vill inte ha någon lagstiftning, men hantycker ändå att det går för långsamt fram. Jag vlU säga till honom att detta ären fråga om att förändra attityder och InstäUningar hos människor och attförändra attityder går tyvärr långsamt. Hen WENNERFORS (m) kort genmäle: VI ser väl aUa ensmula liberalt på olika frågor, , och även jag gör det. Då tar vinaturligtvis stäUning tiU om det verkligen är nödvändigt med lagstiftning föratt skydda människor på det sätt som anförde. Den frågestäUningenhar jag också stäUts inför, och jag tror inte att lagstiftning är nödvändig idet här faUet. Jag förstår att det i vissa fall måste vara besvärligt för enUberal anhängare att ta ställning till olika former av lagstiftning. Men jagkan Inte tiktigt förstå varför man kräver sådan just på detta område, när mangenom allsköns annan lagstiftning kan nå samma resultat. Det är det som i någonmån har förbryllat mig. HerrCARLSHAMRE (m): Jag har suttit och försöktförstå någonting av vad som menas med det här betänkandet, och jag har nästangivit upp. Låt mig, herr talman, läsa några rader ur majoritetens skrivning, t.ex.: "Medanledning av att man i årets motion kritiserar ett uttalande av beredningsutskottetom att en lagstiftning mot könsdiskriminering skulle vara svår att utforma ochupprätthålla och därvid hänvisar tlU att motsvarande svårigheter inte hindratkriminalisering av rasdiskriminering, vlU tillägga attmotionärernas kritik inte synes bärkraftig, eftersom beredningsutskottetsresonemang anknöt tUl föreUggande motionsförslag om en aUmänlagstiftning mot könsdiskriminering. avstyrker aUtså den nuaktueUa motionen." Var detnågon som förstod detta? Jag gjorde det inte. Går man till reservationen bhr man Inte så förskräckligtmycket gladare. Där heter det: "Utskottet vlU" - detta är alltså reservanternasuppfattning om vad utskottet borde ha skrivit - "hksom motionärernaframhålla att Införande av en lagstiftning av nu avsett slag skuUe få enförebyggande effekt men dessutom skuUe bidra till att snabbare få fram ettomtänkande I företagens rekryterlngspolitik. En omedelbar effekt skuUe bU attkönsbunden platsannonsering upphörde på den privata sektorn i hkhet med vad somredan skett på den statliga sektom." Jag tänker inte ta stäUning i den här fråganförrän inrikesutskottet tiU äventyrs återkommer ett annat år med en framställningsom jag är i stånd att förstå. Jag kommer att avstå från att delta Ivoteringen. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. HenROMANUS (fp): Jag beklagar att hen Carlshamre har svårt attförstå inrikesutskottets betänkande. Om han håUer sig tiU motionen ochreservationen tror jag att han har det lättare. Men att det kan finnassvårigheter också att förstå reservationen framgår av senasteInlägg. Hon sade att tydligen är ute efter en lag om obligatoriskarbetsförmedling av aUa arbeten. Nej, det är det faktiskt inte fråga om. Jag förstår interiktigt hur man kan få detta intryck. Vad det gäher är ju att den som anser sigdiskriminerad, när man söker ett arbete, skall kunna vända sig någonstans föratt fä rättelse.