prot · FU09145 · 1971-12-31 00:00:00 — Vet inteherrarna här hur det dä gick för allmoge och bönder i detta land? Men, svarar man då, vi hade ju ändå , som på1200-talet satte lås för bondens lada. Han bröt upp aUalås för bondens lada, och han gav egendom till kyrkan för att han skuUe blikung. Det var en ren köpslagan, en affär. Men har man ändå här ilandet försökt att hålla fast vid ett samägande som varit väsentligt församhället. Det hade varit önskvärt att utskottet tydligare beskrivit hur detverkligen har gått till, men jag tolkar ändå utskottets betänkande som etttrevande försök att återföra, bevara och skydda värden som är väsentliga förett demokratiskt samhäUe. Det talas här om rättskränkningar, men vems rätt harkränkts? Är det rättskränkningar när bolagens representanter reseromkring i norra och sätter upp stolpar och tar några tusen tunnlandmark av kronan och enskilda? Det är väl rättskränkning eller hur? Men det harjag inte hört att herrarna har opponerat emot. Om samhäUet däremot vill försökaskydda de värden som naturen själv har givit oss och som är nödvändiga för enmera mänsklig tillvaro, då opponerar man och säger att det är sociaUsering och det är väldigt farhgt. Sedan kommer det en gammal jordbrukare och talar om attden och den åtgärden kanske är en fara för käUarvåning och vatten etc. Är dettavärdigt riksdag, i då vi är medvetna om den oerhördanaturförstörelsen och när vi skaU hålla ennaturvårdskonferens för att ge uttryck åt vår rädsla för den förstörelsen? Närjag för något tiotal år sedan här i talade om att det var fara värtatt vi skulle få förstörd, sade man: Detta är ju ändå fantasier. Hur länge skaU vi dröja med att vidta skyddsåtgärder? Hittilldagshar det kunnat göras någonting endast när faran stått för dörren, och vi harvarit på väg att förstöra oersätthga värden. Därför, herr talman, hoppas jagverkligen att detta betänkande skaU bifaUas och kunna fungera som en väckarenär det gäller att tillgodose andra intressen än spekulativa ekonomiskaintressen från en grupp människor i det här samhäUet. De måste nu som förr gevika för gemensamma intressen. Äganderätten till naturresurser under markytan HerrHANSSON i Skegrie (c) kort genmäle: Det var ett onödigt patos ladei dagen när han påstod att vi inte är intresserade av naturvården. Ja, herrLundberg, hur många motioner är det inte som avslagits , där justoppositionspartierna krävt längre gående åtgärder för naturvården än Äganderätten till naturresurser under markytan Det uttalandet får nog ta tillbaka. När talar om den naturförstöring som harskett i och annorstädes, rör han sig i en förgången tid. Det är enförstörelse som tillkom innan naturvårdslagarna kom tiU. Men går sådant intelängre, och väl är det. Området är nu omgärdat av mycket stränga bestämmelser,och det är mycket svårt att nu öppna ett sår i naturen. talade också om skogsavverkning i Värmland.Far dit och titta på den! Har denna verkhgen skett i strid mot lagaroch myndigheters beslut här i landet? Har den inte tillkommit för att trygga enviss sysselsättning? SkuUe denna skog, om staten hade ägt den, inte haavverkats och följakthgen inte givit de arbetstillfällen som den väl gjort nunär den har avverkats? Det finns bara det alternativet. Jag skaU inte ta upp någon tävlan med ihistoria - jag vet att jag inte har någon som helst chans att klara det. HerrLundberg var klok nog att stanna vid . Det är alldeles riktigt attGustav viUe förstatUga allt som fanns under mark. Men hur gick det sedan?Hans närmaste anhörige på den posten ville det ingalunda; han lät det privataintresset få inflytande igen, och det har det sedan haft . Så sentsom 1969 framlade en stor statlig utredning ett förslag till ändringar igruvlagen enUgt vilket statens inflytande ökas, men man rörde inte vid dengamla principen om inflytande från privat håll, för att, som jag tidigare sade,trygga tillgången. Staten har ju i de flesta fall överlåtit inmutningsrätternatiU andra, men staten skall nu träda in automatiskt som hälftendelägare i allanya fyndigheter. () kort genmäle: raljerade över att jag taladeom käUarplanet. Jag vUl bara förklara det. Jag förstod mycket väl att herrLundberg inte visste riktigt vad han pratade om och att han inte heller lästmotionen. Jag skall bara be att få citera två meningar ur motion 1050 där det står följande: "EnUgt vår uppfattning bör samhället äga de resurser som ryms under markytan.------------------------ Undantag från denna allmänna regel bör gälla endast utnyttjande tiU det djupsom är erforderUgt för att bruka jorden samt sådana angelägenheter som bl. a.anskaffande av vatten genom brunnsgrävning eUer brunnssprängning." Jagtror inte man kan bygga en källare på det djup som motsvarar brukningsdjupet. HerrLUNDBERG (s) kort genmäle: Det är riktigt sagt att pä senare tidkommit med många motioner. Men jag förvånar mig över att i Skegrieinte menar allvar med dem. En motion måste ju leda till handUng och bygga påvilja att göra någonting. Men när man tangerar enskild spekulation och enskildaintressen försvinner aUt det vackra som man säger i tidningar och i motionerhär i . Avigsidorna av den privata äganderätten kommer tiU uttrycki oUka sammanhang; om inte lagarna lägger hinder i vägen härför kan man förstörahur man vill. Det är ju också en moral! Jag har lagt fram många förslag som skuUe ha förhindratall denna förstöring om hade haft viljan att försöka skydda devärden han säger sig vilja skydda men som han inte gör någonting för attskydda. tog upp detta med och vad somhände sedan. Skulle inte kunna läsa vad som skedde 1765 när sjuriksråd avsattes? Man hade till fyra enskUda och några andra gett 104 miljonerkronor från samhället plus rätt många tunnor guld. Kunde inte iadelns och ridderskapets protokoll från den debatten läsa vad de rättslärdasade om sådana förfaranden? Ännu upplever vi detta nu är det fråga omstorbolagen som tar praktiskt taget vad de önskar därför att den mindrejordbrukaren inte har råd med en rättegång. Det är viljan, önskan och förmågan som är avgörande förbedömningen av om det verkligen föreligger ett intresse för natur- ochmiljövård. Äganderätten till naturresurser under markytan HerrHANSSON i Skegrie (c) kort genmäle: Motioner skall följas av vilja att göranågonting, säger . Viljan att göra någonting med anledning avmotionerna har saknats hos regeringspartiet, inte hos oss. uppmanar mig att läsa historia. Det har jaggjort. Annars hade jag inte vågat göra påståendet att det växlat tiderna igenomi fråga om ägandet av fyndigheter under mark; ibland har jordägarnas rättförstärkts, ibland statens. Så har det varit under alla dessa århundraden. Detär möjhgt att just 1765 jordägarnas rätt minskades - eller hur det nu var. Menjag upprepar att 1 969 det ligger inte Vångre riJlbaka i tiden än att vi aUahar upplevt det slog man fast den gamla principen om privatintresset vidsidan av det statliga intresset. Ingen i den utredning som då hade arbetat kompå idén att man helt och hållet skulle ta bort privatintresset. Det gjorde manalltså klart . () kort genmäle: Det är ju regeringspartiet och de senastejordbruksministrarna som har tagit initiativ och gjort det möjligt att viunder ett par kunnat bedriva natur- och miljövård i det här landet.Någon sådan strävan har representanter här i aldrig päaUvar företrätt. Det beklagar jag, därför att de borde ju ha haft intresse idetta sammanhang. Det har talats om ägeanderättens skiftningar. Men omsamhället nu återtar en del av sina urgamla rättigheter, kallar man det försociaUsering. Vet herrarna hur många miljoner tunnland enskilda har tagit iNorrland och i ? skall jag inte ge mig in på, för dess historia ärju htet varierad dansk-svensk. Men jag vågar säga att äganderätten även där harundergått samma underliga utveckUng. Varför, herrar i Skegrie och Krönmark, är ni såangelägna om att gå tiU storms i denna fråga, om ni verkhgen har intresse förnatur och miljövård och att skydda vissa värden även för det stora flertalet avsvenska medborgare? Äganderättentill naturresurser under markytan FruTHORSSON (s): Jag har skrivit in mig pä denordinarie talarlistan, eftersom en treminutersrephk knappast räcker tiU för attta upp alla de strödda funderingar och frågor som kastas fram från olika håll idenna debatt. Jag får be kammaren om tillgift, om det jag nu har att säga kankomma att framstå såsom något osystematiska reflexioner kring en del av det somhar sagts i debatten. Det är påfallande, herr talman, hur lätt det är att påborgerhgt håll, som jag sade redan i mitt första inlägg, högdramatisera frågorav detta slag. Har man en gång intagit det tonläget i en debatt, tycks det varamärkligt svårt att sedan släppa det. Av några inlägg som hade gjorts här drog denslutsatsen att syftet med denna motion tydUgen var en konfiskation av deresurser det här är fråga om. Jag viU, herr talman, med skärpa tillbakavisavarje sådant påstående. Det har sagts klart ut att i den förutsättningslösautredning som utskottsmajoriteten har enat sig om skall alla frågor prövasallsidigt, förutsättningslöst och på rättssamhällets grund. Vad utredningensedan kommer fram till för slutsatser, blir en fråga som vi då får ta ställningtill. har också märkligt lätt för att sättalikhetstecken mellan begreppen demokrati och enskild äganderätt till jord. Hansade rent ut att detta var två oskiljaktiga begrepp. Jag skuUe bara heltstillsamt vilja erinra om att det på denna jord finns ett land,vars demokratiska halt och karaktär man knappast har orsak att betvivla. I detlandet äger stater\ av all jord. Jag tror att man meddet exemplet kan tillbakavisa påståendet om att enskUd äganderätt tUl jord ochdemokrati är identiska begrepp. Låt mig, herr talman, till jordbruksutskottets ordförande,i Skegrie, säga att jag med häpnad, ledsnad och besvikelselyssnade på ett av hans inlägg, där han igen återkom till frågan omhushållandet med våra naturresurser. Att ordföranden i det utskott som inomriksdagen har att svara for beredningen av ärenden rörande vår miljövård ochnaturvård inte har klart för sig, att vi på grund av den hastighet med vilkenvi förbrukar våra naturtillgångar befinner oss i en akut fara att i nästa ellernågon därefter kommande generation inte längre ha några sådana härtillgångar inom landets gränser, är mycket märkligt. Det gäller oss alla i länderna, och det gäUer en mångfald av de tillgångar som vi använder föratt uppehålla vår höga levnadsstandard, att vi förbrukar dem med en hastighetsom inte är försvarUg med tanke på kommande generarioner. Detta är ett viktigtproblem att beakta i den plan för en långsiktig miljövård vi måste arbeta framoch handla efter i fortsättningen. Jag hoppas verkhgen att jordbruksutskottetsordförande sätter sig något mera in i den problematik det här är fråga om, fördet är ett allvarligt problem för framtiden. Det har, både i den borgerliga reservationenoch i flera inlägg här i kammaren, ideUgen hänvisats tiU de många lagarna ochförordningarna, de många utredningarna och de många förslagen som finns pådetta område och som skulle göra motionen och utskottsyrkandet heltobehövliga. Jag skulle vilja ställa en fråga rörande en av de Det sägs i den borgerliga reservationen: "I sammanhanget måvidare erinras om att geologiutredning i ett nyUgen avgivet betänkandeföreslagit att ett centralt organ inrättas för handläggning av ärenden gällandegrus- och sandtäkter, varvid bl. a. naturvårdsaspekten skall beaktas. "Herr talman! Jag har letat fram betänkandet. Jag är kanske litet klen iinnanläsning, men jag har där förgäves letat efter ett förslag av denkaraktären. På sidan 58 i betänkandet under rubriken talas det om att man i sammanhanget måste beakta att det intefinns något centralt organ för handläggning av ärenden rörande sand-, grus-eller stentäkter. "Ej heller", sägs det, "är det möjligt att centralt få en överbUck över täktverksamhetens ekonomiska utfaU " Något I förslagskapitlet om nya uppgifter för SGU sägs det attSveriges geologiska undersökning också skaU få hand om tillstånd i fråga omsand-, grus- och stentäkter på kontinentalsockeln Uksom tillstånd i fråga omsand-, grus- och stentäkter inom det allmänna vattenområdet. Men var någonstansi betänkandet står det att man har föreslagit inrättandet av ett centralt organför handläggning av ärenden gällande grus- och sandtäkter? Jag kan ha missatnågonting i betänkandet, och jag skulle i så fall vara synnerUgen tacksam föratt få ett påpekande om min bristande läskunnighet. I debatten har det, liksom så ofta när vidiskuterar frågor av den här arten, hänvisats tiU den stora fara i vilken egnahemmensoch sommarhusens ägare svävar på grund av den fråga som har väckts. Detta är enständigt återkommande refräng från borgerhgt håll, och avsikten är uppenbar:man vill försöka skrämma alla de människor som äger sådana hus för dettaotäcka, kusliga socialdemokratiska parti. Om jag, herr talman, skuUe fä återföra det problemet tilldess rätta proportioner skulle jag vilja säga tiU kammaren att landets egnahemuppskattningsvis upptar en jordareal som uppgår tiU av landets yta,och då har man i det inkluderat sådana hus som står på mark som är upplåten medtomträtt och även bostadsrättshus. Därtill skaU man lägga att vi har sommarhusoch fritidshus, som uppskattningsvis upptar en jordareal uppgående tiU mellan 1och . Sammanlagt består aUtså av det här landets yta avmark på vUken det inte finns egnahem, sommarhus eller fritidshus. Jag tyckerdet är nödvändigt, herr talman, att bringa ner frågan tiU dess rättaproportioner, eftersom vi väl har att räkna med att skrämskotten motegnahemsägarna och sommarhemsägarna återkommer i den politiska debatten ocksåutanför det här huset. Det har i debatten ställts många och märkligafrågor till utskottsmajoritetens talesmän. Inte alla frågorna, men påfallandemånga, har varit av samma karaktär som jag återfann i en ledare i en borgerligtidning som heter . Inte minst var det påfallande attåtskilUgt av det hade att säga i ett av sina första inlägg mycketnära ansluter sig till innehåUet i den ledaren. Jag kan inte neka mig nöjet -jag ber kammaren om tillgift för det - att läsa upp litet ur den ledaren föratt vi skall få ta del av alla de märkUga funderingarna. Äganderätten till naturresurser under markytan Äganderätten till naturresurser under markytan Någrastycken lyder så här: "En socialisering av all mark under plogdjup öppnarrätt intressanta perspektiv. Om man vill ha en brunn på sommartorpet måste man vid konsekvent tiUämpning av tankegången alltså köpa den jord som grävs uppoch sedan naturligtvis betala för varje hink vatten man vevar upp. Man fårockså tänka på att inte plantera sådana träd och buskar med rötter djupare änförslagsvis , ty då gör man intrång på stathg egendom. Någon formav bötesföreläggande måste väl då tillgripas. Finns till äventyrs redan fullvuxna träd på tomten måsteman givetvis betala för det vatten dessa suger upp. Det kan röra sig om fleratusen Uter för en ordinärt planterad tomt. Detta torde för mångatomtägare te sig en smula kostsamt, även om statsmakterna har en obegränsadtUltro till egnahemsägarnas solvens. Ett särskUt problem blir alla hus med käUare. Hur man skaUlösa det är ovisst. Det finns flera vägar att gå. Husägaren kan få köpa detutrymme på djupet av den statliga egendomen han råkat inkräkta på. Detta tordedock knappast vara en lösning som tilltalar de renläriga. Bättre då att hyra utkällaren tiU ägaren av huset ovanför. En reducerad våningshyra bör tas somriktmärke, låt oss säga per kvadratmeter och år." Jag har tröttat kammaren med det här långacitatet därför att jag vill påvisa halten i den argumentering som här förs. Denhär typen av argumentering är, att döma av kammardebatten , det vi har attvänta oss utanför kammaren i fortsättningen, och jag vill redan nu säga att denkommer att med all kraft tillbakavisas, eftersom den har den karaktär som denhar. Detta är inte något sakUgt sätt att föra en debatt i en allvarUg fråga. Jag är övertygad om att man kan rada uppåtskilliga praktiska svårigheter för att lösa de problem som jag här har tagitupp i min motion och som jordbruksutskottets majoritet har tillstyrkt enförutsättningslös utredning om. Det är just därför jag har begärt en utredning.För min del är jag beredd att pröva de praktiska detaljskälen mot och för ettsamhälleUgt ägande av de naturresurser som det här är fråga om. Men omprincipen, herr talman, hyser jag inte den minsta tvekan. Precis som i detärende vi behandlade i går är ett ökat samhällsingripande på det här områdetinget självändamål. Det är fråga om att på det mest praktiska, rationeUa,långsiktigt planmässiga sätt lösa en svår och besvärlig nationellförsörjningsfråga. Det finns sakliga och rationeUa skäl för krav på utredning,och det kan inget som helst raljeri i en sådan här debatt bortförklara. Naturen är, herr talman, en gemensam tillgång. Det sägs inaturvårdslagen § 1. Den är inte till för att tjäna privata enskildaekonomiska intressen. () kort genmäle: På grund av kammarens debattordning måste jagbe att få återgå tiU det replikskifte jag hade med fruThorsson. Nej, , jag har ingen anledning tiU reträtt.Jag vUl bara påpeka en sak. I fråga om vården av våra naturresurser ochmiljövärden har vi påvårt håU och inom oppositionen verkhgen inte legat på efterkälken utan tvärtomvarit pådrivande för att få fram ökade resurser med framgång menoftare utan att vinna gehör hos majoriteten. () kort genmäle: Jag bara ber att få anmäla att inlägg kräver så vidlyftiga kommentarer att det inte går att göra dessainom ramen för en replik. Jag har därför låtit anteckna mig på talarUstan ochkommer att svara. Äganderätten till naturresurser under markytan HerrSVANBERG (s): Jag tror inte att jag har några väsentliganya synpunkter att tillfoga denna debatt, men det var ett yttrande av herrHansson i Skegrie som uppfordrade mig att säga några ord. sade ien rephk till att hon är ute för att socialisera och att honalltså kommer att stå i motsatsställning till mig. Vem skall man lita på av ertvå när det gäller partiets inställning, frågar han. Vad har motionerat om är attnaturvårdskommittén genom tUläggsdirektiv skaU få i uppdrag att även utredaproblemet om äganderätten till naturresurser under markytan. Detta kallar herrHansson i Skegrie för att hon viU socialisera den svenska jorden. sig inte med detta utan går ett steg längre; han säger att hon villkonfiskera den svenska jorden. Jag tycker att herrarna själva skaU stå för dessa uttryck.Det är här fråga om naturtillgångar, och vi har i detta land ändå haft en någotannan syn på dem än på lös egendom det gäUer gruvor, jord osv. Jag skall intege mig in i debatten, eftersom jag tycker att på ett alldelesutmärkt sätt redogjort för vad det här är fråga om. Jag vill instämma i hennesförvåning över att i Skegrie inte förstår att just vården om våranaturresurser måste vara en mycket stor uppgift för samhäUet, då vi gemensamtinom landet, i många fall gemensamt inom hela världsdelar, måste hitta vägaratt försörja oss framöver med dessa naturresurser. På en punkt blev jag väldigt förvånad över vad herrHansson i Skegrie sade. Det brukar eljest vara ganska typiskt för ett annatparti i den borgerliga koalitionen, och jag har inte hört det så mycket fråncenterpartiet förut. säger att det förekommer väl inget slöserimed våra naturresurser, men om staten skall ha hand om dem så vet vi inte hurlänge de räcker. Det är ett motsägelsefullt yttrande. Staten är alltså någonsom skulle föröda dessa tiUgångar medan det privata inte gör det. Det är enhorribel syn på vad staten eller samhället är. Staten och samhäUet är ju vitiUsammans i förening. Staten kan väl inte göra av med mer resurser än vad vigemensamt gör av med. Hela denna debatt är ju, som säger, bara ettförsök från de borgerUgas sida att skrämma människor med slagord och skrämmaegnahemsägare med att ta tiU ord som ni tror de är rädda för. I en tidningsintervju uttalade jag mig om näringspoUtik ochom industriutbyggnad. Där kom vi in på det som det har skrivits mycket i 2 protokoll 1971. Äganderätten till naturresurser under markytan tidningarnaom , nämUgen aktieköp med hjälp av AP-fonderna och omstatligt delägarskap. Investeringsbanken har möjhghet att köpa aktier iprivata företag, dvs. Intervjuaren sade: "Det här innebäratt ni slutar att socialisera. Har ni övergett det?" Jag svarade honomföljdriktigt och jag säger det även , att sociaUsering är väl inte aktuelli det här sammanhanget. Det är ett omodernt ord som ni först som sist kan slutamed att använda. Ni kan inte längre skrämma människor med det. Jag har möttmånga privata företagare som inte alls upplever samhällets meddelägarskap somnågonting att vara rädd för. Vi måste gemensamt klara vårt näringshv här i landet.Samhället och de anställda måste få ett inflytande. Vi är på väg mot enekonomisk demokrati som ingen demagogi i världen kan hindra. Vore det intemycket enklare att försöka se' saken som den är och inte skrämma folk med ordsom sociaUsering och konfiskering. Då är ni väl snart tillbaka tiU att tala omkosackvälde. och jag är fullständigt överens. Vi vill attsamhället skall få vara med och bestämma över våra naturresurser. De anställdamåste också få ett inflytande i näringslivet. Avsikten är inte att förstöranågonting eller ta ifrån människor något, utan den är att vi skaU hjälpas åtatt formera våra resurser. Ge först som sist upp talet om sociaUsering. Ainarsfår ni, som sade i sitt inlägg, också kalla våra Utet äldrehistoriska personUgheter för socialister. Då kommer det att visa sig vad nianvänder detta ord till. Folk är inte så rädda för socialisering som ni tror. Detär inte heUer sociaUsering vi är ute efter utan det är samhäUeligtmedinflytände, en samhällelig möjhghet att styra det som är gemensamt för aUamänniskor i vårt land. Alla tycks inte ha insett hur förändrad världen är år1971 jämfört med bara för ett par årtionden sedan, hur mycket vi gemensamtmåste anstränga oss för att koUektivt klara våra problem. I stället tjatar man baraom att den personliga äganderätten träds för när. Vi har mycket mer att vinnapå att föra en vettig debatt om hur våra resurser gemensamt skall utnyttjas föratt alla skall få bästa möjliga nytta av dem. , i Skegrie: och jagär inte oense. Hon har inte på något sätt desavuerat mig, och det är inte svårtatt veta var vårt parti står. HerrHANSSON i Skegrie (c): yttrande var synnerligenintressant, om man ställer det mot det uttalande som han har gjort till TT attdet är omodernt och ointressant att tala om socialisering. Han säger nuatt han är fuUt överens med . Men är det ju sä att kanske också övriga motionärer har klart och tydligt sagt att de är utemed årets enda socialiseringsmotion i . Följaktligen har över till den sida som anser att det kan vara aktuellt medsociaUsering, Det är mycket intressant att det nu har slagits fast. Därmed börväl aUt tal om att man från borgerligt håll talar om socialiseringsspöken varaurvärlden. Det är fuUt klart nu att det är inget spöke längre. kom tillbaka igen och sade att man från reservanternas sida harhögdramatiserat denna debatt. Det var väl att ta till litet i överkant. Vi harbara sagt att vi är motståndare tiU socialisering av naturtillgångarna för detsyfte som är ute i därför att det behövs ingen socialisering fördet. Men att det finns anledning att ta aUvarligt på detta kan väl ingenbestrida. Det är en attack emot den privata äganderätten som berör alla som harresurser under jord i varje fall. Det kanske också berör dem som har tillgångaröver jord. Vi har nämnt egnahemsägarna och vi är i vår fulla rätt att peka pådem. viU att man inte skaU högdramatisera. Jaglyssnade i går tih debatten. Det var någon här i kammaren som talade om tresynnerhgen förtjänta tidigare och nuvarande företrädare för regeringspartietsom hade sagt att vi skall icke tala om socialisering, den skaU vi genomföraändå - men vi skall tala tyst om den. Då förstår jag att är oroadom vi här försöker resa motstånd. försöker bagatellisera inverkningarna föregnahemsägarna och fritidsstugeägarna och säger att vi vill skrämma dem.