prot · FU09129 · 1971-12-31 00:00:00 — I ett Interpellationssvar, som socialministernlämnade 1968, förklarade han att man genom att tillämpa fluoridering kan av vårdkostnaderna för skolbarn och skolungdom. Det är bevisat,framhöll socialministern, att fluor minskar kariessjukdomarna. Undersökningarfrån den tid då försöksverksamhet bedrevs i visade, att man hos7-åriga barn, som fått dricksvatten med fluor sedan födseln, erhållit enkariesreduktlon och hos 14-årlngarna var motsvarande reduktion31,. Det är alltså klarlagt att fluoren har en betydande verkan ikampen mot kariessjukdomarna. De slutsatser som har legat till grund för utskottetsståndpunktstagande är föhande: Vi har en lag som ger möjhghet tUlfluoridering. Den lagen har Inte använts . De ansökningarsom ligger Inne har Inte bifalhts. Det är alltså fråga om den ytterstarestriktivitet. undersökning väntas bh klar . Då skaUman redovisa vad som har framkommit under vetenskapsmännens undersökningar. Detfinns följakthgen enligt vårt sätt att se inte någon anledning att nu tabort lagen och omöjliggöra för att kunna fluoridera vattnet. Runt om Ivärlden har en mängd länder den rättigheten. Följaktligen skuhe vi försätta ossI ett sämre läge än andra länder. Utskottet vih då inte avhända oss den möjhgheten. Med dessaord ber jag att få yrka bifall tUl utskottets förslag. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Hen () kort genmäle: i , som är utskottetsordförande, har Ju bemött oss reservanter. Jag skall försöka redogöra för vårinställning. började med fluorlderlng 1952 och höll på I tioår. Regeringsrätten, som prövade ärendet, ansåg att man Inte skulle hafluorlderat vatten. Då fick vi denna lagstiftning. Sedan har Inte Norrköpingsatt I gång Igen. Det beror på att det tekniskt är så komplicerat. Man har haft denna fråga uppe på flera håll, exempelvis IMalmö där gatunämnden har sagt att det är tekniskt omöjligt att kunna få endosering, som är sådan att den ger en jämn tUlförsel av fluor. Det är väl en avorsakerna till att de samhällen som har haft möjlighet att fluoridera inte harstartat någon sådan verksamhet. Jag tror att man är medveten om att det vidolycksfall eller andra följder är staden som får la ansvaret, eftersom stadensvarar för vattenförsörjningen. Man kan säga att lagen hänger I luften. Den gårInte att tUlämpa I den praktiska verkligheten. gjorde sig också rolig över att jag hadetalat om att eskimåkvinnorna hade fått fluor. Det var Inte så. Det gällde DDT,som spreds I djungler men fick verkningar ända upp I polartrakterna.Det är ett exempel på hur man på ena sidan Jordklotet kan Ingripa I naturensordning och få verkningar på den rakt motsatta sidan på . Allt detta oss betänkhgheter. Man skall Inte ta tUlåtgärder, som på kan bh UU skada för människan själv. Varför blirde då skada för människan? Jo, därför att människan står överst pånäringstoppen. Vi konsumerar växter och djur. Vi vet att DDT förs vidare Inäringskedjan. Människan är därför utsatt för de största riskerna. Det är Inteså med fluor, men är ämnets koncentration hög i djurs benvävnad tillförsmänniskan det ämnet I den mån vi konsumerar djur. På så sätt kan människan fåen extra tillförsel. Vad beträffar talet om remissen tUl sägerherr att det trohgtvis hade varit självklart, vilket svarman I så fall skulle ha fått. Men det kan man väl Inte veta på förhand, innanexperterna yttrat sig, och vi vet ju att de inte är eniga. Jag känner inte Ullvad experterna har sagt, men vi kan ju inte på förhand vela vilken inställningsocialstyrelsen har . Därför tror Jag alt läget hade varit ett helt annat,om hade fått yttra sig. har Ju alladessa nya rön kommit fram som jag och andra här har omnämnt. Upphävande av lagen om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten HerrÅKERLIND (m) kort genmäle: Jag tycker att taralltför lätt på denna allvarliga fråga. Han Ironiserar över atl reservanternauttrycker oro för fluorens biverkningar, och det tycker Jag är ganskaallvarligt. Men har heller Inte kunnat bevisa att detInte föreligger några sådana risker. Tvärtom erkänner att man börsäga till 2* protokoU 1971. Upphävande av lagen om tillsättning av fluor tiU vattenledningsvatten människornaatt det kanske finns vissa risker. Sedan fortsätter utskottets ordförande och säger att manockså bör be folk att inte hysa oro för de här riskerna. Är Inte detresonemanget ganska cyniskt, ? () kort genmäle: Jag känner mig ingalunda övertygad av denargumentering som utskottets ordförande har framlagt här, men det kan välheller icke ha varit meningen, eftersom jag sedan gammalt har hyst denuppfattning jag har och följaktligen Inte bhvit särskilt övertygad av vad herrGöran sade. Det Innebär alltså att jag, när -vi tiUskapade denna lagår 1962, var av samma uppfattning som jag är . VI har ännu Inte satt lagen isystem; vi har alltså fortfarande möjhghet att avskaffa den. Jag anser att detär en rimhg ståndpunkt jag Intar och har Intagit . Jag kan tUlägga att kraven från tydligenhar satts så högt, att av de 10 eller 12 kommuner som har sökt tillstånd tillfluorlderlng ännu Ingen har kommit in med de redogörelser eller de handlingarsom erfordras. Jag känner Inte närmare det, fru talman, men Ingen skallkunna inbUla mig att detta beror på att det skulle vara särskilt svårt förkommunerna att samla Ihop handlingar det är de vana vid - och skicka in demtUl centrala ämbetsverk, utan anledningen måste vara att sättersina anspråk så högt, att det kanske är nättopp omöjligt att uppfylla dem. Nåväl, säger man, det är bra det; då använder vi Intelagen. Men varför skaU vi då ha en sådan lag, om vi inte har möjlighet attanvända den? Det klara källvattnet kan man också Ironisera om. Visstvet vi att vi Inte har klart dricksvatten vi måste använda klor för attnödtorftigt hjälpa oss fram - beroende på att vi har misshushållat med vårtgrundvatten så som vi har gjort. Men varför skaU vi i det läget medvetet ösafluor i vattnet? Jag avslutar, fru talman, detta anförande med att än engång säga att detta är en principfråga. Den gäller valfriheten - möjlighetenatt icke få kroppen tUlförd fluor, om man Icke vill, och möjligheten att slippatvångsmediclnering i vårt vanliga dricksvatten. Där står Jag fortfarande fastvid min intagna ståndpunkt. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Med anledning av inlägg vill Jagbetona att jag respekterar hans principiella InstäUning. Han har ju själv sagtatt detta inte är något påkommet utan att han har haft den Inställningensedan lagens tUlkomst. tar upp frågan om lagen och dess tiUämpnlngoch säger att sätter sina krav så högt att det kanske bhr svårtför kommunerna att uppfyUa dem. Jag tycker att det är riktigt att man verkUgenställer stora krav på kommunerna, så att dessa Inte alltför lättvindigt fårfluoridera. Jag har aldrig nonchalerat fluorlderlngen och sagt att man kan görahur som helst med den. Men eftersom vi har en lag som tUlämpas med den ytterstarestriktivitet man kan tänka sig, har Jag betonatatt det är bättre att lagen nu får vara kvar. De undersökningar som görs avsocialstyrelsen kan möjligen bevisa att det kan vara rImUgt att släppa fram dekommuner som begärt tUlstånd, sedan de lämnat besked om att de är beredda atttlUämpa alla vetenskapliga rön. Jag har inte sagt att man Inte skaU hysa oro, herrÅkerlind. Jag sade att i stället för att argumenterasom han gjorde kunde söka medverka till att lugna dem som är oroliga. Det finnsi dag i ingen anledning att vara orolig, eftersom lagen Intetillämpas på något ställe. Detta var vad jag ville säga i min rephk till herrBengtsson. Sedan bara några ord beträffande remissen.Om man har ett statligt verk, som sysslar med undersökningar Just på dettaområde, är det självklart att det verket aldrig skulle ha kunnat säga att lagenskulle tas bort Innan utredningen var klar. Det säger sig självt att detta svarInte hade gått att få. Det finns enligt min mening Ingen anledning attdiskutera remissen vidare. Men starka skäl förelåg för att Inte låta ärendenagå tUl . Tids nog - kanske får vi frånsocialstyrelsen besked om vad utredningsresultatet blivit. Först därefter börvi kunna ta ställning om lagen skall vara kvar eller Inte. Men Innan dessabesked givits tycker jag Inte att det finns anledning att ta bort lagen. Upphävande av lagen om tillsätming av fluor tiU vattenledningsvatten HerrBENGTSSON I (c) kort genmäle: Om vi skuUe ta bort lagen , , så behöver Ingen människa vara orohg. Så enkelt är det. Men låt mig fortsätta något. säger: VI vlUveta mera. Ja, nu har Jag väntat på utredning under snart ettår, men Jag har Inte fått reda på någonting Ifrån denna. Jag för min del sättermig Inte emot en utredning I denna fråga. Över huvud taget anser jag att lagenkommit till av någon outredd anledning. beslut var olyckligtfrån den synpunkten. är lagen t. o.m. föråldrad och överensstämmer Intemed hvsmedelsstadgan. Ett upphävande av lagen slår inte undan fötterna för enfortsatt utredning. Myndigheterna har fria möjligheter att fullföha den. Frågan om fluoridering av dricksvattnet är en oerhörtviktig miljöfråga. Flertalet i den breda opinionen viU inte ha till ståndåtgärder som medför stora risker för aUmänheten. Jag vUl erinra om attsocialstyrelsen gav tUlstånd till fluorlderlng förStockholmstraktens vattenverksförbund. Detta omfattar 11 kommuner medsammanlagt ca 350 000 Invånare. Beslutet överklagades av vakna kommunalmän i bl.a. och kunde inte tiUstyrkas av regeringsrätten så länge utredning pågickinom . De berörda kommunerna var , , ,, , , , och , VaUentunasamt Knlvsta inom län. Avser såväl utskottsmajoriteten somsocialstyrelsen att utnyttja detta stora område för att, som det heter iutskottsskrivningen, få till stånd försök med vattenfluorlderlng? Det är sombekant det enda faU som uppfyllt villkoren från Kungl. Maj:t ochsocialstyrelsen I hälsovårdshänseende. Detta mitt exempel visar allvaret bakomde risker man tar från hälsovårdssynpunkt, , genom att utnyttjaden nu gällande Upphävande av lagen om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten Det understryker ytterligare vårt krav attlagen skall upphävas. () kort genmäle: Menar att vi skall ta bortlagen för att sedan, om utredning ger Ullresultat att vi bör fortsätta med fluorlderlngen. Införa den Igen i Januarieller ? Så använder vi Inte lagstlftnlngsmaterlalet I vårt land. En vetenskapUg utredning, , kan Inte göraspå eller . Menar man att den skall fotas på all denkunskap som finns I ämnet, får väl ge sig tåls deytterligare veckor som återstår Innan utredning är klar. HenROMANUS (fp): Debatten om tillsatser av oUka slag undersenare år har givit oss en varning mot tvärsäkra förklaringar om att det enaeller andra ämnet är ofarligt. Det är, tycker jag, mycket naturligt motbakgrund av den debatten, att frågan om fluorlderlng av vattenledningsvattenhar tagits upp, och att den har föranlett en hel del oro. Det är självklart attriksdagen bör ta allvarligt på denna fråga, liksom vi gör med de flesta frågorvi har att ta ställning . Men det är ändå befogat att peka på några saker somskiljer fluorfrågan från de tlllsatsdebatter, giftdebatter ochläkemedelsdebatter vi har haft . Den väsentliga skillnaden ärnaturligtvis att fluor I vattnet är ett naturligt förekommande ämne. Det ärInte fråga om att tillsätta något nytt eller om någon form av medlclnerlng,utan det är fråga om att justera halten av fluor i vattenlednlngsvattnet. Jag skall be att få lämna några sifferuppgifter sombakgrund. Jag hämtar dem från en artikel av professor, med. Över 7 miljoner människor i USÅ och har i hela sitt Uv på en delhåll I många generationer druckit vatten som har ett fluorinnehåll av I -2ppm, aUtså mUhgram per hter. Vid Ingående khnlska, epldemlolo-glska,röntgenologlska och andra undersökningar har man inte kunnat påvisa störredödlighet I några åldersgrupper och Inte större förekomst och utredning avnågra speciella sjukdomar, defekter eller andra åkommor hos dessa människor änhos befolkningen I övrigt. Detta är såvitt jag kan förstå obestridliga fakta somhittills Ingen har kunnat gendriva med några konkreta bevis beträffande dessa 7mUjoner människor. Sedan tillägger han att hos 50 mUjoner människor som Iupp till haft ett dricksvatten vartill tillsatts ca 1 ppm fluor har manInte heller ens vid de mest Ingående undersökningar lyckats påvisa några andraverkningar än att det har bhvit mindre karies än förut, Iförhållande tUl Jämförbara befolkningsgrupper som Inte har fluorlderat vatten. Det är alltså sammanlagt ungefär 58 mihoner människor IUSÅ som dricker fluorlderat vatten. 1 är det ungefär 4 mUjoner och ISydamerika över 30 miljoner. I har vattenfluorlderlng sedan några årInförts I , , , , , , , och - i - i , Dessa siffror visar väl, fru talman, att man här Icke kanjämföra med andra, allvarliga diskussioner vi haft tidigare av typenneurosedyn. Här är det fråga om ett i naturen förekommande ämne som I mycketstor skala använts . Man har gjort noggranna forskningar och ickelyckats påvisa några konkreta skadeverkningar. sägs det här att experterna är oeniga. Ja, det ärriktigt, även om man kanske borde säga att gentemot en ganska massiv expertishar förekommh enstaka kritiska röster. Och dem skall man ta allvarligt pådärför att vi här rör oss med mycket allvarliga Ung. Även om det bara ärhypoteser ännu och det är det - skall man ändå ta allvarligt på dem.Man skall undersöka dem. Men det måste ändå slås fast, som en utgångspunkt fördagens diskussion, att Inga säkra skadeverkningar utav fluor I dessakoncentrationer har påvisats. Naturligtvis är fluor ett gift. Det är skadhgt I för starkkoncentratlon. Men det är väldigt många ämnen som vi får I oss som är skadligaI för stark koncentratlon men som är nyttiga i rätt koncentratlon. Skulle viavstå från alla ämnen som är skadliga i för stark koncentratlon finge vi läggaom vår livsföring på ett fuUkomligt orealistiskt sätt. VI skulle då få lov attavstå från livsnödvändiga ämnen. Därför är det litet förledande när man talar om giftoch'förgiftning I sammanhanget, ty I de koncentrationer som är aktueUa blir detinte någon förgiftning med fluor. Man kan därför heller Inte Jämföra med DDT,som Icke är ett i naturen på samma sätt förekommande ämne. Då kan man ta det principiellt och säga atl vi skall Inteha en tvångsmediclnering utan den som vill ha fluor skall skaffa sig det självoch man skall underlätta det. Men man kan också uttrycka det så att det gälleratt justera fluorhalten i vattnet så att den blir lämpligast för människor. Vivet att det finns fluor där. Det gäller då att justera halten så att den blirlämpligast. Var och en som ansluter sig tUl ett kommunaltvattenledningsnät avsvär sig I viss mening sin valfrihet. Det torde vi varaöverens om. nämnde de kommuner I förortersom är anslutna till . De är verkligenexempel på ett intressant förhållande. I vissa av dessa kommuner har man haften fluorhalt I vattnet som Ugger mycket nära det som av vetenskapen I dagansetts vara optimalt, det lämpligaste, från karlesförebyggande synpunkt. ISoUentuna som som Jag kommer Ifrån, har vi haft 0,8 ppm fluor i vattnet. Genomanslutning tUl vattenverket där har vi blivit av med denna fluorhalt som I vissutsträckning har skyddat Invånarna i kommunen mot karies. 1 Vllunda- ochHammarbyverken I har man också haft ungefär hka mycket, eller0,7 ppm. På andra håll Inom förbundet har man haft 0,4 och 0,5 ppm. Iframställningen om fluoridering säger därför vattenverkets direktör: "Att intresset för vattenfluoridering har visat sigsärskilt stort inom vattenverksförbundets område torde delvis ha sin förklaringI att man I dessa trakter har haft och delvis ännu har tillgång tillgrundvatten med en fluorhalt, nära nog uppgående tUl den optimala halten /1. Den ena kommunen efter den andra har fått detta grundvatten ersatt medett Upphävande av lagen om tillsättning av fluor tiU vattenledningsvatten Upphävande av lagen om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten ytvattenmed lägre fluorhalt. Inom tandvården befarar man exempelvis, atttandrötefrekvensen i SoUentuna, som lär ha varit påfallande låg, nuskall öka sedan man övergått tillytvattenförsörjning." De människor som är anslutna till harIngen valfrihet utan de får nu ett i detta avseende sämre vatten än vad de hadetidigare. Som nämnts tidigare måste vi ju komma Ihåg att fluor Inteär det enda ämne som finns I vattnet utan det finns många andra ämnen och manhar ingen valfrihet I fråga om dem. I reservationen säger man bl. a.: "Ett rent ochfriskt vatten är förutsättningen för allt mänskUgt liv på . Statsmakternabör inte tUlåta att detta vatten sätts ett gift." Man frågar sig då: Bör man i konsekvens med dennauppfattning ålägga alla kommuner som har en naturligt fluorhalt av ungefär 1ppm att ta bort detta fluor, att överge detta vatten som ger invånarna skyddmot karies? Är det Inte konsekvensen av reservanternas uppfattning? För att sammanfatta min Inställning tUl detta principiellaproblem: Justering av fluorhalten I vatten går Icke att jämföra medmassmedlclne-rlng eller tvångsmediclnering. Om man accepterar att fluorhaltenändras så att den bhr den som vetenskapen vid ett givet tUlfälle anser vara denmest lämphga, har man därmed Icke givit något godkännande av tiUsättande av nyamediciner av okänt slag till vattnet, ty fluor är Icke någon sådan nymedicin. Denna debatt rör sig - naturligt nog, eftersom vi aUa ärmycket oroade över riskerna med tillsatser och hknande företeelser - mest omriskerna med fluoridering. Det är viktigt att vi fortsätter att uppmärksammadessa, men vi bör även något ägna tankarna åt riskerna med att icke ha enlämphg fluorhalt. Vi vet att karies är ett av de allvarliga medicinskaproblemen i värt land som plågar många människor svårt. Vi vet också att karieshaltengenom fluoridering av vattenledningsvattnet kan minskas kraftigt. Man har nämntsiffror för minskningen av kariesfrekvensen på mellan en tredjedel och hälften,när behandlingen insattes I barndomen och får fortsätta. Fluoridering avvattenlednlngsvattnet har en betydligt mera varaktig effekt än t. ex.munsköljnlng av skolbarn. Detta är en realitet. När det gäller kostnaderna är det ostrldlgt att iförhållande det antal människor man når vattenfluoridering är den bUligastemetoden att skydda tänderna. Detta är inte i och för sig något avgörandeargument, men man skall inte säga att det är en dyr metod. Självfallet kostardet mera pengar än vid munsköljnlng av skolbarn, men man når ju på det förrasättet så mycket flera människor. Man uppnår alltså därigenom en mycket störrepositiv ekonomisk effekt på tandvårdskostnaderna. Därför tror jag att herrHamrin kan vara mycket lugn beträffande glesbygdsborna. Också de kommer atttjäna på att tätortsborna, som har vattenledningsvatten, får fluor I detta.Härigenom minskar kostnaderna för hälsovården. Man får också stöne möjlighetatl ge dem som Inte har vattenledningsvatten en billig subventioneradfluoridering på annat sätt. Ekonomiskt sett - om man nu skall hålla sig tihden aspekten är fluorideringalltså icke någon nackdel utan en fördel. Den slutsals som Jag drar I dagens situation är att det,även om man skall ta ytterst allvarligt på aUa varningar, ännu Inte harframkommit någonting konkret som gör att man borde avskaffa möjligheten förvårt lands befolkning att få det skydd som så många andra länders befolkninghar. bör föha denna fråga med yttersta aUvaroch vara restriktiv I sin tUlståndsgivning, eftersom det har framförtsvarningar. Det har vi lärt oss av de senaste årens diskussion. Socialstyrelsenutreder också fluorfrågan, som utskottets ordförande redan har påpekat, och dettycker Jag ändå bör vara lugnande för dem som är oroade. Även om man gertillstånd, föher man verksamheten mycket nära, och man bevakar också denvetenskapliga debatten. VI bör Icke avhända oss den möjlighetatt komma tUl rätta med tandrötans gissel som vattenfluorlderlng underbetryggande former Innebär. Upphävande av lagen om tillsätming av fluor tiU vattenledningsvatten () kort genmäle: Låt oss justera halten av fluor i vattnet,sade . Det låter enkelt, men jag har ett minne från den debatt somvi förde, när vi Införde lagen, av att teknikerna inte vlUe ta på sig ansvaratt den rätta dosen alltid tUlfördes vattnet. 1 varje fall var den frågan intelöst då. Men det är möjUgt att man kan komma fram en tUlräckligt tUlförlitligteknisk utformning I det avseendet. När det sedan framhåUes att vi Inte skah blåsa upp en orobland människorna och att vi här I bidrar tUl att folk blh oroligaviU jag bara påminna om att den oron finns inte enbart här I vårt land. Man harsäkerligen inte i något av de länder som räknade upp när hanpåpekade, vilka utmärkta verkningar man hade fått av fluorlderlngen I vattnet,mätt den oro som finns hos många medborgare. Som bekant har landsomspännandeför att inte säga världsomspännande organisationer åtagit sig uppgiften atttala för de människor som känner den oron. Denna oro kan ta sig oUka uttryck,men ett är säkert, nämligen att man Inte skall nonchalera den. Det påstår juInte heller att man bör göra. Jag tycker dock att vi inte skallöverdriva betydelse för den oro som finns ute i världen för det härproblemet. Den svenska har säkerUgen betydelse I många faU, men denpåverkar näppeligen oron för den här frågan i . Hen kommer till slutsatsen:VI skaU ta allvarUgt på den här frågan, alltså bibehåller vi en lag på ettområde där vi ännu inte känner alla faktorer. HerrROMANUS (fp) kort genmäle: Jag tror att orsaken till att man ännu Intehar fått fluorlderlng tUl stånd är just de tekniska problemen och att man därverkligen vill vara på den säkra sidan. Jag tyckeratt det är alldeles riktigtatt man är mycket noggrann därvidlag och får fram vattentäta ursäktauttrycket tekniska lösningar, Innan man sätter I gång. Att teknikerna I varjefaU är beredda att ta Upphävande av lagen om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten ansvar för genomförandet framgår av att en framställninghar gjorts och att man nu arbetar på att få den Igenom. Sedan måste jag nog säga, , att talet om attvifta bort oron väl Inte var något genmäle till mig. Jag har inte sagt: Låt ossinte blåsa upp någon oro! Jag sade tvärtom: Låt oss ta allvarligt på den orosom finns! Jag vill Inte bagatellisera den, men jag anser att man skall kommaUll rätta med denna oro genom att ta fram fakta och genom att påvisa att allade säkerhetsåtgärder vidtas som är motiverade och att utvecklingen föhs mycketnoga. Jag är visst medveten om att många är oroliga, men vimåste väl ändå här i , när vi tar ställning, hålla oss tUl vad vi vetom fakta. Och fakta är, att de varningar som har framförts Icke kunnatbeläggas med faktiskt påvisade skadeverkningar av fluor i de koncentrationersom det är fråga om. VI måste också se den andra sidan och fråga: Vad görvi, om vi tar bort möjligheten att fluoridera, även om vi är ense om attverksamheten en bötian skall ske I begränsad omfattning så att vi kan följaverkningarna I ? Jo, vi tar bort en möjlighet att komma till rätta medett mycket allvarUgt medicinskt och socialt problem. Att tandrötan är ettsådant tror Jag att och jag är ense om. FruSUNDBERG (m): sade att vi hardiskuterat fluorfrågan i förut, och han trodde att -vi skulle göradet framgent också. Låt mig bötia med en förhoppning att vi skall slippa göradet framgent. Så kan nämligen bh fallet, om bifaller denfempartireservatlon som är fogad socialutskottets betänkande. Den lag som vi har kommer att gälla så länge vi hållerfast vid den, trots att den innebär ett djupt ingrepp, som jag ser det, i denpersonliga Integriteten. Här har diskuterats olika följder. Man har talat för ochemot vattenfluorlderlng. Socialministern sade till mig I ett Interpellationssvar1969: "Fluoridering av dricksvatten bygger på en avvägning som är tillIndividens och samhällets nytta." Just I detta bedömande skilde sigsocialministerns och min uppfattning, och det är med beklagande jag nu måstekonstatera att socialutskottets majoritet delar socialministerns uppfattning omdet lämpUga I att ha lagen kvar.