prot · FU09143 · 1971-12-31 00:00:00 — För egen del tycker jag nog, att det var en del av debeskyllningar som kastade ur sig som var hysteriska, I varje fallkan man väl säga att det anförande som höll 1 allra högsta gradbekräftar de påståenden som jag har gjort 1 mitt anförande: övertron påplaneringens och planeringsmänniskornas välsignelsebringande krafter,aUvisheten hos dem som bestämmer och planerar över andra människor, "vetabättre"-mentahteten. Jag har frågat i mitt anförande hur ni har förvaltat demaktbefogenheter samhället har. Gå ut och se er omkring! Gå ut och frågamänniskorna! Fråga alla de enskilda som ni åberopar, om de är nöjda, om detycker att den mihö som har skapats är bra, om det är precis så här som de vihleva, om det är så här som de vill att deras barn skah leva. Om de svarar ja påden frågan, då kan jag förstå att ni vill fortsätta att trampa på på den härvägen, att planera på samma sätt som . Men svarar de nej, borde ni haftett annat anslag i de lagförslag som ni lagt fram. Då hade ni inte fortsatt attbara kräva mer och mera makt åt planerare och åt de människor i kommunerna, somskall bestämma över hur de många små I samhället skall ha det. Den praktiskaverkligheten har ju visat att ni inte har lyckats att lösa de problem som manbrottas med i våra städer, framför aUt I de stora städerna. Jag är så pass"reaktionäi" - för att använda det ord använde i nästanvarannan strof - att jag inte tror att det hjälper med mera makt. Jag trormycket mera på samförstånd och resonemang 1 sådana här frågor och på ettutnyttjande av den viha att medverka som finns hos de många enskilda. Några ord sedan om begreppen rättssäkerhet och rättvisa.Ja, det är klart att det är svårt att ge innehåll åt dem. Jag tog upp begreppenredan i mitt anförande. Jag vill tillägga. Rättssäkerhet och rättvisa gällernaturhgtvis alla. Vi kan Inte tala om en rättssäkerhet för Icke-markägare ochett slags rättssäkerhet för markägare. Rättssäkerheten är och måste varaodelbar. Redan I mitt anförande har jag påpekat vad jag menar medrättssäkerhet. Det är för det första aUas hkhet inför lagen och den enskildesrätt att gentemot samhället, gentemot kommunen, gentemot staten kunna hänvisatiU fasta och klara regler, att inte behöva stå med hatten i hand, att intevara helt beroende av myndigheternas fria skön något fritt skön måstemyndigheterna ha, men det gäller att begränsa det i så stor utsträckning sommöjUgt. För det andra måste alla vara lika oavsett om de ärmarkägare eller inte, och för det tredje skall naturhgtvis alla markägare haUka rätt. Om man ger en markägare en rätt, skaU man i princip ge en annan sammarätt. Jag kan vända på det hela. Om man berövar en markägare en rättighet som manär vilhg att ge en annan, skall den förste ha ersättning för det. Det är judärigenom likhet och rättvisa skapas. Ett rättssamhälle måste bygga på sådanaprinciper. KaUa då den uppfattning jag företräder för konservativ. I så falltar jag det som ett beröm. Eller kalla den för Uberal jag tycker att det idet här sammanhanget är ungefär samma sak. Men de rättsprinciper som jagredovisat står i varje faU Inte i överensstämmelse med en sociaUstisk syn - omjag skaU tolka anförande, i vilket statsrådet försöktestäUa oUka grupper mot varandra. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Så talade statsrådet om markspekulanter, "ModeratasamUngspartiet stöder markspekulanterna", "moderata samUngspartietstöder markjobbarna", "de stora byggföretagen köper upp mark för attfå ett byggmonopol". Man skaU naturligtvis göra klart för sig varför de storabyggföretagen köper upp mark. Ja, i stor utsträckning är det en föhd avbostadspohtlken som har tvingat företagen att köpa mark för att över huvudtaget kunna vara med att bygga och ge sina anställda sysselsättning. Hade detvarit en friare konkurrens på bostadsmarknaden skulle de aldrig behöva gå ut pådet här sättet. Inte heller jag har ett dugg tiU övers för den grupp avmänniskor som kaUar tomtiobbare och markspekulanter. Men dem kanman ju komma åt på annat sätt. Det finns möjligheter att klara detta. Vi gjordeett försök med en ny reahsationsvinstbe-skattning. Om det nu interäcker - det kan man naturhgt-vis göra gällande från visst håll prova dåandra möjligheter att beröva de människor som verkligen skuUe kunna benämnasmarkspekulanter den ohemula vinst som de eventuellt kan göra. Jag tror att detär ett fåtal människor. Om man nu bara viU komma åt markspekulanter ochtomtjobbare, varför skaU man då -vidta generella åtgärder som drabbar aUa demånga himdratusentals markägarna i vårt land, folk ute på landsbygden,viUaägare och andra. De är verkligen inga markspekulanter, inga tomtjobbare. Jag har aUtid tyckt att det har varit en mycket dåhg metodatt bota huvudvärk genom att hugga huvudet av folk, men det är ju det ni är uteefter. Om motivet är detta, nämhgen att komma åt markspekulanterna, varför dågenomföra en lagstiftning som skär alla över en kam? Sedan tog hen upp en del konkreta faU som skulle belysahur upprörande markspekulationerna varit. Det är väldigt farUgt att ta uppsådana här faU, därför att de i regel bUr ensidiga, även om man tih äventyrs ärute med en god -viha det får jag väl utgå från att var. Vi haringen möjhghet att kontroUera alla uppgifter och få dem belysta. De uppgifterjag har fått från , det vill jag säga tiU , stämmer inte meddem som lämnade. Jag vill inte påstå att mma är riktiga. Så näraförbindelser har jag inte med det "storkapital" som det påstås varafråga om i det här fallet. Däremot kan jag redovisa mina upplysningar. Av dessaframgår att stad aldrig gav något bud när det var aktueUt att köpa. Omman vidare tar hänsyn tiU den köpeskilling som det här bolaget betalade när detköpte marken - jag tror det var - och räknar ränta påränta, så kommer man fram till ett belopp på 22 mihoner kronor. Varför skullebolaget inte få räkna ränta på ränta på sina pengar precis som alla andrakapitalplacerare gör? Betalningen för köpet var 23 mihoner kronor, en mUjon meralltså. Det var samma pris jag tror på-visade det - somKronan då tog ut på , Det var också samma pris som man räknade mednär byggde , trots att hgger sålångt ut från centrum som gör. enhgt uppgifter som jag trorär riktiga var det här markpriset baserat på den dispositlonsplan som Nackastad själv hade utarbetat tillsammans med den tidigare ägaren, vilken alltsåhade haft rätt att bygga enUgt denplanen om han hade velat det. Men man tyckte tydUgen att det var bättre attsälja marken. Om mina uppgifter är riktiga faUer platt tUl marken. Han uppehöll sig vid det här av sitt långa anförande, Enhgt uppgift lär hans exempel från Karlstadockså vara aUdeles felaktigt, men det kan kanske någon av mina kolleger ta uppsenare. Jag kan Inte gärna ta upp tid med att stå här och hyfsa alla sådanaekvationer. Vi har undan för undan byggt ut den svenskamarklagstiftningen, en bit i taget, och vi har kommit mycket långt. När mangjorde samma sak i plockade man ihop alltsammans iett paket och presenterade det på en gång. Därefter lät man det bhfolkomröstning, och den socialdemokratiska regeringen led ett s-vidandenederlag. Det hade varit mycket mera juste - för att använda ett populärtuttryck -om regeringen hade bakat ihop hela sitt markpohtiska paket ellerrättare sagt väntat tUls de utredningar som pågår och som regeringenföregripit varit färdiga och därefter gått ut tiU svenska folket och låtit detfå ge uttryck för sin grundsyn på enskUd markäganderätt, I stället harregeringen genom sitt stäUningstagande föregripit de utredningar som pågår bygglagutredningen, naturvårdskommittén och den bhvandeexpropriationsutredningen. Det hade varit mycket renhårigare och merdemokratiskt om man hade gått till väga på det sätt danskarna använde. Både och har i sina inlägg talatom att de bedriver en modern reformpohtik medan vi moderater är reaktionära, viär förankrade i det förflutna. Jag viU göra gällande - jag har gjort det förut- att den markpohtlk som ni är inne på är mycket mer reaktionär. Det är denmarkpohtlk som man hade i på 1500-och 1600-talen, Sedan hberahseradeslagstiftningen och den svenske bonden fick mer och mer att säga tUl om, Hansfrihet konfirmerades i förenings- och säkerhetsakten under tid islutet , är ni tillbaka i den trånga syn på den enskildebondens frihet att förfoga över sin mark som man hade i på drottningKristinas tid, under den tidens förmyndarregering, sist, fru talman, tycker jag denna typ av debatter,där man försöker komma åt motståndaren nu moraliserar jag, det är bäst attsäga det i förväg genom att kUstra på honom vissa negativa, förklenandeetiketter, en sådan debatt borde man försöka låta bh att föra. Vad säger socialdemokraterna om oss när vi diskuterar EECoch vi vill ha bättre förhandhngar med EEC? Då säger man: vill attSveriges nuvarande neutrahtetspohtik skaU bort. Och är debatten färdig meddet. När vi diskuterar skatter, påstår socialdemokraterna attmoderaterna vUl tillgodose bara kapitaUsternas och höginkomsttagarnasintressen. Om vi vUl ha en reform av skattesystemet för att skapa bättrearbetslust i samhäUet och ge medelinkomsttagarna, dvs, vanligt folk, bättreförhållanden, då är det aUtså - påstås det höginkomsttagarnas intressen somvi driver. Och när vinu sysslar med markpolitiken är det alltså det har vi hört Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen herrLidbom hävda markspekulanterna och jobbarna vi företräder. Och viär "reaktionära". Begreppet reaktionär är ju ett intressant begrepp. Om visäger att vi inte vill ändra dagens lagstiftning, den lagstiftning som gälleralla , den lagstiftning som socialdemokraterna och regeringen tiUämpar och som ni själva varit med om att skapa om vi vill behålla den och nivUl ändra den då är vi "reaktionära" dä vi anser att tiden inte ärmogen för en ändring. Om vi anser att man bör avvakta pågående utredning, då ärvi reaktionära trots att vi har samma uppfattning som alla företrädde för någonmånad sedan. Borde man inte vara försiktig med att hänga etiketten"reaktionär" kring halsen på sina motståndare? Det är inte att varareaktionär att hävda att man skall vara försiktig att genomföra radikalaförändringar i markäganderätten. Markäganderätten är så pass djupt förankrad idet svenska folkets syn på äganderätt och frihet att man inte borde kastaomkring sig sådana beskyllningar. Om jag bortser från dessa moraliserande synpunkter villjag göra gällande att det är ett svaghetstecken - ett bevis på argumentnöd att använda sådan här klichéer. Angrip oss då i stället sakUgt för vad ni anservara fel i våra synpunkter. Låt oss debattera det. Men låt bU den däretiketteringen. Även om ni gör det enkelt för er, tror jag Inte att ni på långsikt vinner så mycket på det. Fru andre vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande kl, 19,30, Hen (): Den diskussion som mittenpartiernas talare härhar haft med statsråden har ju klarat ut en del spörsmål, men jag tycker detfinns några frågor som ändå är obesvarade, och jag skaU mycket kortfattatförsöka förmå statsråden att precisera sig Utet mer i detta avseende. Jag skuUe viha göra det mot bakgrunden av hur jaguppfattar och jag är säker på hur de flesta av oss uppfattar att vi bedriverlagstiftningsarbetet i , I de flesta fall är vi väl Inte unika, men åtminstone Itvå avseenden har vi en praxis som något awlker från andra länders. Det gällerframför allt förberedelsearbetet för en ny lagstiftning, VI utreder sådana härfrågor mycket grundligare än vad man gör i de flesta andra länder, VI har enmycket omfattande skrlfthg dokumentation. Men Inte nog med det, VI har ju ocksåen annan praxis som är unik för oss, och det är att betydelsefulla lagförslagskickas ut till en rad offentUga myndigheter och organisationer för att deskall få tiUfälle att säga sin mening. En del av detta remissförfarande är t,o, m, reglerat i 10 § regeringsformen. Avsikten med detta är ju att från så vitt skUdautgångspunkter som möjligt få konsekvenserna av ett lagförslag belysta.Självfallet Innebär det en mycket stor extra arbetsbörda för både myndigheteroch organisationer, men systemet är så värdefuUt att i varje fall vi för vårdel inte vill ifrågasätta dess användande. Detta ärinte minst betydelsefullt när det gäller rättssäkerhetsfrågor Det anses ju i hög grad nödvändigt att sådana lagregler när de ärunder övervägande skah granskas mycket noggrant. VI försöker ju I hävdaatt vårt land är en rättsstat, och därför är det naturhgt att vi också försökergöra rättsreglerna så betryggande som det över huvud taget är möjligt. Jag skahInte nu göra jämförelser med övriga länder I detta hänseende, men det har undersenare år funnits en viss benägenhet hos socialdemokraterna att sätta sig överden värdefuUa och nödvändiga remissgranskningen. Det är inget tvivel om att såhar varit fallet. När nu regeringen ansåg attexpropriationsutredningen, som verkhgen arbetade länge, hade lagt fram sådanaförslag som man hade Önskat, snickrade man ihop egna förslag. Som redanpåpekats har lagrådet I sitt yttrande för ovanlighetens skuU kritiserat det förhållandetatt de av hemsnickrade lagförslagen inte skickats ut på remiss. Detär Inte så ofta som lagrådet säger att det är en brist att ett lagförslag Interemissbehandlats. De socialdemokratiska statsråden tar ju mycket lätt pådenna sak. Det har vi märkt . 1 har också påmint dem omorsaken till att de kan ta det lätt - de behöver ju kommunisternas röster föratt genomföra lagförslaget och får dem. Det intressanta är att socialdemokraterna i civUutskottethtet i skymundan har försökt att urskulda sig för att de nya lagreglerna intehar remissbehandlats. Man säger att man fått skrivelser, uppvaktningar etc. ifrågan. Men försöket att reparera skadan är inte särskilt helhjärtat. SjälvfaUet har folk frågat sig vad som har varitanledningen UU denna brådska, och jag tycker att det är en av de intressantafrågorna i denna debatt. Vi har ännu inte fått något vettigt svar på fråganvarför det var så bråttom i detta sammanhang. Varför skickade man inte ut denya lagreglerna på remiss? Att man inte gjorde så ter sig, som , så mycket märkligare som inom skall få enproposition vilken Innehåller en större omarbetning av expropriationslagen. Än obegrlphgare blir det när departementets egna experternu i en promemoria konstaterat att en del av det som inbjudsbesluta om kan tänkas behöva justeras av nästa riksdag. sägervisserhgen att det inte kommer att gäUa ersättningsreglerna, men man undrarändå vilken rim och reson som hgger bakom ett sådant handlande. Det tyder Ivarje fah Inte på någon målmedveten planering av lagstiftningsarbetet. försökte som försvar anföra att eftersomman äntligen lägger fram propositionen om rlksplanerlngen, ärnödvändigt att nu få stånd en lagstiftning. Som påpekat haremellertid det som behandlas i sammanhang med byggnadslagen inte alls någonbetydelse för den nu aktuella frågan. Detta har också erkänt.Men vilken väsentlig skillnad är det mellan att besluta om nyabestämmelser om markvärdering vld expropriation och att göra det eher IaprU? Det vore mycket Intressant att få ett besked härom. Det ärsjälvklart att mlljövärdena skall bevaras. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen 4"* protokoU 1971. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen uppfattatfolkpartiets ståndpunkt helt riktigt. Vi är fuUt öppna för att diskutera deeventueUt nya regler som bUr nödvändiga att fastlägga för att mihövärdena skallkunna bevaras i det som Ingår i riksplaneringen. Det skaU inte behöva varanågon tveksamhet på denna punkt, I anförande spelade egnahemsägarna en mycketstor roU, Bland dem har det ju också varit ganska stor oro, och det är väl inteutan att man har en känsla av att en av anledningarna tlU att regeringen vUl haIgenom beslutet redan på den här sidan är att det då kommer på ettlämpUgt avstånd från valet, eftersom det skuUe kunna vålla fortsatt oro. Nuförsäkrar att inget oroande behöver hända egnahemsägarna. Omsocialdemokraterna är instäUda på att tryggheten för egnahems- och andrasmåhusägare skaU finnas kvar, så finns det ett fint tillfälle att deklareradetta genom att ansluta sig tiU mittenpartiernas reservation i civilutskottet.Där sägs mycket klart att expropriation får ske endast då Inga andra alternativstår tUl buds. En sådan motivskrivning skulle ge ökad trygghet. Det är egenthgen egendomhgt att socialdemokraterna iutskottet inte anslutit sig tiU vår formulering. påstår ju att detär regeringens avsikt att expropriation skaU tillgripas endast som en sistautväg. Som påpekade, har hen inte möjhghet att delta iomröstningen, men hur skulle det vara om försökte få statsministernatt sammankalla den socialdemokratiska riksdagsgruppen under middagspausen ochIfrågasätta om inte klarhet borde vinnas genom att socialdemokraterna vldvoteringen ansluter sig tlU det motivuttalande som finns I mittenreservationen?Om avsikten är den som har givit uttryck för, så förstår jag intevarför ni skulle -vUja ha fortsatt oklarhet genom att rösta emot reservationen.Ett svar nu eller efter middagspausen vid voteringen skulle givetvis varamycket intressant. En annan punkt, där den här föreslagna lagen, som det harpåpekats, kommer att ge anledning till en viss osäkerhet, är ersättningsfrågan.Jag har verkhgen försökt lyssna mycket intensivt på vad statsråden har sagt.Ett entydigt svar på frågan huruvida dessa lagbestämmelser om ersättningverkhgen kommer att vara tillämpliga i aUa situationer har vi inte fått. HerrLidbom har t. o, m, sagt att det är självklart att man kan få ändra på dem. Detär mycket möjhgt att man inte klarar av den här svåra frågan på en gång, sadeherr , Jag förmodar att de markägare som har betydande ekonomiskatiUgångar i det här fallet hksom 1 de flesta andra klarar sig något så närhygghgt. Om det finns risker så är det givetvis för de mindre markägarna. Meddet krångel som föreslås i lagen kommer det att bh en svår uppgift för denenskilde markägaren att föra sin talan och inför domstol klara ut vilketmarkvärde som gäUde . Det bhr inte heUer lätt för domstolen. Det är inte bara enskUda och organisationer somunderstrukit svårigheten med dessa regler utan bl, a, även bankinspektionen.Också Stadshypotekskassan och andra organ har poängterat svårigheterna.Utskottsmajoritetens försök tiU klarläggande är aUt annat än tillfredsställande. sade något mycket intressant i en rephk tillherr Tobé, nämligen att teknik kan vi alltid diskutera. Jaha, det låter ju sägasig. herrLidbom är vilhg att diskutera teknik, varför då inte gå med på att låta dessatekniska frågor bh bättre belysta genom att, som vi har föreslagit, skicka utbåde propositionen och motionerna tiU en remissbehandhng? Då får vi ju enbättre belysning av de tekniska frågorna. Skulle det inte vara ett lämpUgt sättatt bevisa att det inte bara är fagert tal, när står här och säger attteknik kan vi diskutera? Det praktiska är ju att vara med om att få frågornabelysta, I civilutskottet har majoriteten nämligen sagt nej tiU våra erinringarmot ersättningsreglernas nuvarande utformning. Skillnaden mellan oss och herrLidbom är att vi inte tycker att det är så självklart att det vi föreslagit ochsom nu förehgger i reservationerna är helt Invändningsfritt, Vi anser detmycket rimligt att även våra förslag skickas ut för remissbehandhng. Här är en väsentligskillnad. Vi är inte så självsäkra som regeringen och socialdemokraterna icivilutskottet uppenbarUgen är. Jag viU markera att självfallet inte sätterupp något hinder för en reformermg av expropriationslagen. En sådan reformeringmåste äga rum. Vår utgångspunkt är att samhäUet måste ha medel att utformaframför aUt tätortsområdena på ett sådant sätt att boendemiljön från sociala,trafiktekniska och andra utgångspunkter får en godtagbar utformning. Dessutommåste kommunerna ha möjlighet att bygga upp en sådan markberedskap att de kanskapa gynnsamma förutsättningar för ett rationellt bostadsbyggande och enändamålsenhg bebyggelseplanering. Statsrådet efterlyste ett besked på den punkten.Här är beskedet. En reformering av expropriationslagstiftningen är dock avsådan vikt att vi måste opponera oss mot det sätt på vilket regeringen handlagtdenna fråga. Propositionen är i flera stycken ofuUständig och bristfälUg. Detegendomliga i socialdemokraternas instäUning är också deras oviha att gå med påatt då målet, dvs, god planering, kan uppnås genom frivilUgamarkförvärvsuppgörelser, så. skaU det vara att föredra. Den frågan uppstår då:Vad är det som gör att socialdemokraterna tillsammans med kommunisterna har ennågot större förUusning för tvångsuppgörelser, ty det är det som måste ligga ibotten när ni inte har uttalat er klarare i detta sammanhang. Expropriation skall ses som en utväg som skall användasnär en frivilhg uppgörelse på rimhga vlUkor inte är möjlig. Man måste dånaturhgtvis förutsätta att den mark som kommunen vih expropriera på ett eherannat sätt tas 1 anspråk inom överskådUg tid. På vilket sätt man sedan upplåtermarken - genom tomträtt eller försähning - är en annan och i detta sammanhanginte så intressant fråga. Det väsenthga är att kommunen kan styrasamhällsutbyggnaden på ett tUlfredsstäUande sätt. Att sträva efter ett kommunaUmaktmonopol är däremot varken nödvändigt eller ens önskvärt. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Tämligen fUtigt apostroferad av deföregående talarna skaU jag försöka svara på ett och annat. anförande här var visserUgen välformulerat och Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen innehöllmånga litterära och kulturhistoriska associationer bort I det förflutna, mendet dröjde fruktansvärt länge innan det hade något att göra med de markfrågorsom är ämne för vår debatt . Jag undrade var jag befann mig,i vilken diskussion jag över huvud taget var Inblandad, Det närmaste han talade om var samhället, hur det harutvecklats, hur eländigt det är, om styrningen, planerarnas maktfuUkomUghet,vad de ställer tUl med. och med vantrivseln iSkärholmen och ! Detta tar han som exempel på hur allting bli-vit värreoch värre. Men det hade varit bättre att göra jämförelser som hänför sig tillsamma epok. och är mycket tjusiga samhäUen på sitt sätt, menprata då också om och på samma gång! Och när om ödsligheten på och om bristen på värme, charm ochgemenskap, då måste man fråga hur det är med värmen och charmen ute på knaUarnai som inte vUl höra talas om så mycket. Vad är det egenthgen som gör att vi fortfarande har en radbrister i mihön? Det är sant som säger att många fortfarandeupplever mihön och samhället som bristfälhga. Åtskilligt återstår att göra, Imycket stor utsträckning är det så att tanken på soUdaritet kräver en ständigförnyelse av Instrument och apparatur, och vi har inte nått alla mål . Menhur som helst, den aUmänpohtiska debatt som improviserade här skalljag inte fördjupa mig i mera utan endast kommentera den del av hans anförandesom rörde markfrågorna och då i synnerhet expropriationen. säger att han inte är någon vän avmarkspekulanter, och han tar väldigt Ula vid sig när vi kUstrar etiketter påmoderaterna -etiketter som han anser förklenande och associerar medbakåtsträvare, skumma vinstintressen osv. Det var en kolossal känslighet. Jagtror inte det förekom mycket av detta i mitt tal, men vill på sinkant bidra tUl att den pohtiska debatten hyfsas skah jag försöka medverka genomatt inte ta tiU onödiga skäUsord och framför allt undvika att karakteriseramina motståndare. Grundtanken bakom hans avstyrkande av helaexpropriatlonsförslaget är att vi befinner oss långt ute på det sluttandeplanet. Egentligen har vi i detta samhäUe rasat alldeles för långt ut I backen.Det framgår också av de konklusioner som dras av en marklaggrupp som herrBohman och hans parti har tillsatt. skickades det ut ettpressmeddelande för att tillkännage resultatet av dess arbete. Där beskrevsläget i samhället så: "byggnadslag kom dessatendenser" - tiU marksoclaUserlng "till klart uttryck.