prot · FU0947 · 1971-12-31 00:00:00 — Med en sådanregelutformning undviks ocksä att rättens ordförande redan i samband medkallelsens utfärdande nödgas ta principiell ställning i faktiska sakfrågor.Vårt yrkande avviker sålunda på denna punkt från utskottsmajoriletens hemstäUan,som ansluter sig tUl propositionens förslag att rätten skaU vara domför medordförande och tre nämndemän och att flera än fyra nämndemän inte fårtjänstgöra i rätten. I detta sammanhang förtjänar det att påpekas vad lagrådethar anfört. Det är enligt lagrådet "svårt att förstå varför antalet nämndemän i de nya förvaltningsdomstolarna skaU sättas lägie än i tingsrätterna. Även om omröstningsreglerna i tingsrätt är utformade på den kollektiva omröst ningsformens grund har de dock- ett sådant reellt innehåll att man i detpraktiskt mesl betydelsefuUa fallet, all två meningar står emot varandra, närsamma resultat som om individueU rösträtt hade gällt." Vidare erinras omatt vad beträffar länsskatterätlen förslaget medför liU och med en minskning avdet antal lekmän som-i aUmänhet brukar deltaga i prövningsnämnderna. Lagrådetförordar därför i första hand att såväl omräkningsreglerna som bestämmelsernaom antalet nämndemän beträffande skatterätt och länsrätt får samma utformningsom för tingsrätterna. Det i molionen 1218 framförda förslaget ansluter sig, somjag nämnde, tUl denna uppfattning, vilket innebär att antalel nämndemänskaU vara fyra, dock att vid förfall för någon rätten skall vara domför ävenmed tre nämndemän. Genom förslaget avses rätten i normalfallet Lag om skatterätt och länsrätt, m. m. och med bibehållen individueU rösträtt fä ett udda antal röstandevarigenom Uka rösttal kan undvikas, I delta sammanhang skall jag också någol beröra yrkandet imotionen 1219 om högst sex nämndemän i skatterätt, men där man dock godtar atträtten är domför med tre nämndemän närvarande. Den avsedda behandUngsgången iskatterätt och länsrätt avviker dock från förhållandena i tingsrätt på ettsådant sätt att de av motionärerna antagna riskerna för avbrott inte kanpåverka frägan om högsia antal nämndemän. Vad molionärerna mot bakgrund averfarenheier från arbetet i prövningsnämnd anfört om en lottning av mål försärskUd granskning kan inte heUer läggas till grund för en förordad ändring, dävarje nämndeman har fulll ansvar för avgörandena i varje mäl. Med den bedömningvi reservanter gjort kan därför förslaget om högst sex nämndemän i skatlerällinle lämpUgen lillgodoses. Med den motivering jag nu anfört ber jag, herr talman, attfä yrka bifall lill reservaiionen 2 i utskottets betänkande nr 9. Vad belänkandet i övrigt angår vill jag något motiverautskottets ställningslagande den fräga som Ugger till grund för yrkandet ireservaiionen 1 av herrar Tobé och Ångslröm och som innebär en hemställan ombifall lill ett yrkande i såväl motionen 1217 som motionen 1218 alt riksdagenhos Kungl. Maj;l skaU anhålla om förslag till fristående regionala förvaltningsdomstolar.I motionen 1218 hemställes alt en sädan anhållan förenas med ell ullalande i proposiiionen föreslagna organisationen skall godlas endast som ettprovisorium. Det är detta senare yrkande som reservanlerna byggt sin hemställanpå. Utskottet har inte funnit anledning att gå ifrån den avstatsutskottet vid riksdag uttryckta meningen att principiella skälkunde anföras för all förvallningsrättskipningen på länsnivå organisatorisktbryts ul frän länsstyrelserna. De rättskipande organen skulle enUgtriktlinjerna dock i praktiken fä en oberoende och jävsfri slällning. Den nuföreslagna regleringen av förvaltningsrättskipningen bekräftar enligtutskottels mening bedömningarna att skatterätt och länsrätt skall självständigthandlägga och avgöra målen. Utskottet delar den av departemenlschefen i propositionenuttryckta uppfattningen alt de närmare föreskrifterna om domstolarnas organisationoch verksamhet bör utformas så, all de inle kommer att innebära nägra faktiskainskränkningar i domstolarnas självständighet i fråga om den dömandeverksamheten. Utskottets åsikt i detta fall anknyter till och står i fullöverensstämmelse med stalsulskollels i dess ullätande vid förra årets riksdaguttryckta och genom principbeslut godtagna synpunkler, mening bör därför yrkandet i denna reservation avslås. Vad beträffar reservationerna 3 och 4 i betänkandet skalljag fatta mig korl, då de i huvudsak beror på olika bedömningar dels i fräga omdomförhel i de i lagförslaget angivna mältyperna, dels i fräga omvalbarhelsreglerna och de därmed sammanhängande jävsförhållandena. Jag ber idetta sammanhang endast att få hänvisa tiU vad utskottet under dessa punkteranfört i betänkandet. Jag yrkar bifall till civilutskoltets hemställan i dess betänkandenr 9 utom i fräga om reservationen 2, som jag redan yrkal bifall UU, Hen TOBÉ (fp); Civilutskottels belänkande nr 9 är enfullföljd av förra årets beslul angående partiell omorganisation avlänsstyrelserna - kanske skaU vi säga länsförvaltningen, eftersom den berördeocksä andra länsorgan. Från början vUl jag säga ifrån att detta är en reform iräll riklning belräffande förvaltningsrältskipniiigen på länsnivå. Men delfinns anledning all göra en del invändningar. Utskottets ordförande jämförde statsutskottets ullätandeförra året med civiluiskotiets nu föreliggande belänkande. Förra årel hette delall man inte skulle la ställning till om del bör vara länsstyrelseanknylningeller självsländig förvallningsrätlskipning. Utskottet ställde det pä framtiden.Man kände redan då liU departementschefens inställning till det hela, menformeUt ville man inte ta ställning. Man kan alltså inle åberopa alt man intarsamma slällning som dä, mim nu har utskottet sagl alt det bör varalänsstyrelseanknylning i enlighet med vad departemenlschefen, som gätl pålänsstyrelsernas linje, föreslagit. Dä finns del anledning alt nägol granska konstruktionen. 1civilutskottels belänkande nr 8, som vi behandlade för en slund sedan, finnsell schema älergivel från sialsverkspropositionen. Man ser därav all länsslyrelsenförutom vissa andra avdelningar skaU fördelas pä planeringsavdelning,skatteavdelning och förvaltningsavdelning - jag kommer i fortsättningen attkaUa den så; i propositionen och i ulskollels belänkande återges den med nägolkrångligare namn som avdelning för allmän förvaltning ochförvallningsrätlskipning. Här finns en sak som vi inle log upp i utskottet och somjag fakiiski måsle fräga nägol om. Del står någonstans i proposiiionen och äräven upprepat i utskottets belänkande, all föi vallningsavdelningens underavdelningarskall heta rällsenhet och allmän enhel. De skall molsvara nuvarande allmännasektionen och prövningsnämndens kansli. Jag begriper inle rikligt vilken delav prövningsniimndens kansli som skall ligga där. Bör inte dessa uppgiflerfalla pä själva länsrätten och länsskatterätlen? Delta framgår inte klart ipropositionen och inte heller i utskottets belänkande. Del är inte nägon storfråga, men det finns en oklarhel som man inle rikligt förstår dä man läserhandlingarna. Genom det föregående beslulel har v inrättat 25 ordinarieriänster som chefer för förvallningsavdelningar. Vi vel alt avsikten är all dei försia hand skall ifrågakomma som ordförande i länsrätten och länsskatterätlen.Här vill jag påminna om att det föreligger en oklarhet beträffandevikarieförordnande, något som ocksä påpekats i utskottet. Ordföranden utsesgenom förordnande av Kungl. Maj:l, men vem skall ulse vikarier? Skalllänsslyrelsen göra del? Dä blir ju vederbörande beroende av länsstyrelsensförordnande. Det finns något remissyttrande som lalar om all ätminsionekammarrätlim borde förordna vikarier. Det är en sak som inte är berörd iproposiiionen, och som man därför inle har riktigt klar för sig. Deprocessuella reglerna släller man pä framliden. Vi väntar pä ell Lag om skatterätt och länsrätt, in. 3* protokoU 1971. Lagom skatterätt och länsrätt, m. m. förslagtill förvaltningslag och förvallningsprocesslag. De är remitterade tilllagrådet. Det är att vänla nägra propositioner i slutskede. Då skallde tas med brådska, vilket inle är ovanligt i , men kanske inte sålämpUgt. Man borde ha klarl för sig hur della skall fungera när man nu larorganisationen. Men del är möjUgt all hela reformen skjuls på framliden därmed menar jag eUer någonting sådant. Utskottet har ju utgåttifrån alt man skulle kunna göra del. Del har ju inträffat andra händelser somgör att det kan vara svårt all genomföra allt detta lill den 1 juU. 1 principfrågan är del en gammal folkparlilinje altförvaltningsrällskipningen skall vara självständig ifrån administrationen,Samma grundin-stäUning finns i motionen 1217 av m, fl. och imotionen 1218 av herrar och . har gäll litet längre.Han är orolig för att detta halva steg hindrar en mera genomgripande reform iframtiden. Herrar och har ocksä gjort slarka invändningar, menacceplerar della som ell provisorium. Det är på den Unjen vi har gåll ireservaiionen I, Efter ordförandens inlägg här behöver jag kanske inle gåin mera pä vad ulskottet sagt. Jag påpekar bara att civilutskottels uttalandenu alt det är av principiella skäl som förvaltningsrällskipningen pä länsnivåorganiseras fristående inte är delsamma som statsutskottets uttalande förraårel. Där hade man inle lagit den ställningen definitivt. Det finns en hänvisning tiU att länsberedningen håller pämed dessa saker. Därmed har medgivils all det är fräga om etl provisorium, ochdel kan jag dä konstatera. Inom har vi länge arbetat för meradomslolsmässiga former i förvaltningsrällskipningen. Vi anser oss ha fått slödför delta i de senasie årens utredningar och remissutlälanden från olikainsianser. Departementschefen gör ocksä ell halvt medgivande alt det ärprincipiellt rikligl. Lagrädel har lagil i rikligl ordentligt och hänvisar tillEuroparådets konvenlion angående skydd för de mänskliga rälUgheterna ochbeklagar att departemenlschefen inte funnii del möjligl att nu pröva sädanorganisation. och jag har reserveral oss och grundar våruppfattning pä motionerna och pä vad lagrådet har sagl. Vi kommer lill denStäUningen att detla är en reform i räll riklning, men vi vill betrakta den somelt provisorium och ville ha della framfört från utskottet och liUregeringen. Detla fär väl ocksä ses mot bakgrunden av den dubblalojalitet som ordförandena i länsrätten och länsskalterälten råkar ul för närde är dels chefer för avdelning eller enhel i , dels ordförande irätterna. Departementschefen har förutsatt alt det i vissa län blir sä mycketatt göra i rättskipningen alt mer än en befattningshavare kan vara sysselsattmed det. Jag tycker det är underUgt all man då i sädana län laborerar med dennadubbelanställning. Innebär chefskapet för en avdelning eller enhel sä Utet attgöra alt man kan sköta del "med vänster hand" om man är hell upplagenav domargöromål? 1 sädana fall tycker jag att man inle skulle koppla ihop dessasysslor. I de län där det är mindre all göra med rättskipningen framför alllpä grund av mindre befolkning - kunde man länkasig delta som etl provisorium. har departementschefen förklarat att det rör sig om eltmyckel Utet antal personer inom länsslyrelsen som kan fä sädana här förordnandensom ordförande. Del borde enligl min mening ha fått ell klarare uttryck ilagtexten. Där slår nu bara all det skall vara lagfaren länsslyrelsetjänsteman.Om man är angelä:jen som departementschefen säger sig vara - att betonalänsrätternas självständiga slällning borde della ha betonats genom etl direklullryck i lagen som inte kan missförstås. fär man läsa sig till det inle ipropositionen utan i statsrådets yttrande om lagrådets ullaladt oro över altdet inte är sä bra med den här dubbelslällningen med läiisstyrelseriänslemanbåde som administrativ tjänsteman och som domare. Jag lycker all utskollet harvaril i vänligaste laget. Jag slår visserligen bakom den delen av ulskollelsyttrande, men jag har läst det om igen. Utskottet har sagt att vadmotionärerna förordat inte kan anses stå i faktisk motsats lill propositionen,som "klarl" innebär denna begränsning i rekryteringen av ordförandebland personer i chefsställning pä förvaltningsavdelningen och ingenannanstans. Jag lycker all när man har ullalal sig så klart skulle man hakunnat ändra på lagen. Del bör inle vara en molivlagsliflning. Lagparagrafenöppnar stora vidder, men sedan säger departemenlschefen i en kommentar tilllagrådets uttalande all regeln är inle sä vid utan begränsar sig liU några fåIjänsler. Det uppkommer i nuvarande länsnämnder inle sällan renajävssilua-tioner. Det är inånga personer från länrt som silier i dessa nämnder.Sädana situationer upp mycket enkelt. Vid vanliga jäv är saken klar. Menvad som enligt min erfarenhei är myckel svårt all klara av är deUkatessjäv, somman kallar del. Vederbörande är alltså inte personligt jävig men pä grund avsin Ijänsl eller sin anknylning lill nägon organisalion e. d. besvärad av attdelta i beslut. Ordförandena i dessa rätter är alltså besvärade av all varalandsslatsriänslemän som de skall döma i frågor som päetl eller annat säll kan ha hafl alt göra med ulan all man direkt kan sägu allde i mälel är jäviga. Jag har inte reserverat mig pä den punklen. Jag lyckeratt del ligger i själva reservation 1, som lalar om självständigaförvaltningsdomstolar, men jag lycker all jag borde nämna del ocksä. En av riktlinjerna i länsadminislrationens omorganisation harvarit alt främja lekmännens inflylande. Del har påpekats här av jusl antalet nämndemän som normalt skall delta i länsrätternashandläggning. Jag tycker ocksä att del är mycket underUgt all lagförslaget sästarkt begränsar nämndemännens medverkan i länsskatterätlen. Rällen skall varadomför om tre nämndemän är närvarande, och del fär vara högst fyra. Försl och främst är del, som ocksä nämnde, ennedskärning i förhällande lill vad som gäller för länsprövningsnämnderna, vilkahar sex lekmän i vanliga fall. Vidare är del lägre antal än vad tingsrätternahar med normall fem. Man mäsle ocksä säga alt själva bestämmelsen är myckelunderligt uliormad. Del slår; "Rätten är domför med ordförande och trenämndemän. Fler än fyra nämndemän får ej riänslgöra i rällen." Lag om skatterätt och länsrätt, in. Lag om skatterätt och länsrätt, m. m. Jag hoppas all jag inle kränker departemenlschefen ochhans medhjälpare om jag nämner att jag har talat med en både domför och lagklokperson i det här fallet. Han sade att det var bland det jämmerligaste han hadeselt i lagtext. Rätlen är domför med tre nämndemän och högst fyra får vara med.Del är så underUgt uttryckt, alt någon motsvarighet, säviit jag förstår, intefinns i annan lagstiftning. Eflersom det inte finns några anvisningar om när del skallvara tre eller fyra nämndemän, blir det alltså ett ställningstagande avordföranden, som kallar nämndemän; Är det här ett mål som jag behöver treeller fyra nämndemän för all få ordentligt belyst? Det är alltså ett förstaslällningslagande - fyra nämndemän i vissa fall, tre i vissa fall. Sedan harhan ell annal slällningslagande alt göra, nämligen; Skall jag avgöra måletensam eller inle? Det finns ju en sädan möjUghet ocksä. Jag tycker inte att man skall försätta ordföranden i densituationen. Vi har alltså elt betydligt bällre förslag i vär reservation 2, nämligenalt antalel nämndemän skall vara fyra. Får inkallad nämndeman förfall är dockrätlen domför med tre nämndemän. Det Iror jag är etl betydligt bättre förslag. Med värt förslag vinner man dessutom fördelen av ell uddaantal ledamöter, ordföranden plus fyra ledamöier. Med samma molivering för elludda antal ledamöter som vi har för utskottens sammansättning här i riksdagenkan del anföras att man är i en bältre situation när skilda meningar yppar sigoch omröslning skall ske i rätterna. har man sagl all del inte skallförekomma omröstningar vid domstolarna i denna förvallningsrätlskipning, menman skall ju alllid lagslifla med tanke på del vidrigaste fallet, och det är judet som uppkommer när olika uppfattningar uppträder. Då skall man kunna rösta utanden komplikation som etl jämnt antal ledamöier kan medföra. Som jag antydde kan vissa mål av enklare beskaffenhetavgöras av ordföranden ensam, och i 6 § är sex sädana fall uppräknade. a,när det gäller förberedande av mål och mål i vilka saken är uppenbar kanordföranden ensam fälla avgörandet. Men del finns också en annan kategori, därfyra oUka slags mäl är upptagna, vilka kan avgöras av ensam domare om denne ejfinner särskild anledning att föra målen till fullsullen rätt. och jag har i reservaiionen 3, som ocksägrundar sig pä motionen 1218, velal göra en ändring som kanske inle i sak är sästor, Ocksä vi vill alt klara små mål i dessa avseenden skall avgöras påenklaste sätt, utan all rättssäkerheten fördenskull är i fara, men vi villändra pä bevisbördan. Vi säger alt det inle skaU vara sä attdomaren-ordföranden skaU ha särskUda skäl för att föra ett mäl tUl fuUsultennämnd. Vi tycker att det skall vara tvärtom: del normala skall vara fullsutlennämnd, men ordföranden kan få avgöra målet ensam, om han bedömer det vara avenkel beskaffenhet eller anser det höra till de aktuella fyra kategorierna. Hanskall alltså göra prövningen åt del hället i stället. Vi tycker att det ärriktigare, vilket vi har framhållit i reservationen 3. Jag kommer slutUgen lUl reservationen 4, som är gemensamför de moderala och folkparlisliska ledamölerna i utskottet. Den innebär altsädana personer som sysslar med taxeringsgöromäl som ordförande, som ledamötereller som suppleanter inle skall kunna utses tUl nämndemän i skatterätterna.Frågan har varit på tal under förarbetena. I den departementspromemoria somlegat till grund för propositionen säger man, att det självfallet bör undvikasatt annal än i undantagsfaU nämndeman är ordförande i taxeringsnämnd.Departementschefen har utvidgat denna självklara princip till all omfattasäväl ordförande som ledamot och suppleant i taxeringsnämnd. Men departementschefenhar där gjort ett uttalande som jag faktiskt tycker fordrar etl klargörande.Han har sagt att ledamot eller suppleant i taxeringsnämnd skall varadiskvaUficerad för dellagande som nämndeman i skatterätt. Men vi har ju inteskilda nämndemän i länsskatlerätl och länsrätt. Det är en gemensamnämndemannaorganisalion. Skall man dä på grund av etldeparlementschefsuttalande plocka ut vissa som inte får vara med ilänsskatterätlen? Det är inle sä de-; skaU fungera när man vUl ha gemensamordförande och gemensamma nämndemän. De skaU kunna verka över hela fältet. Detbör inte vara så att specialister pä taxering skall fä döma i andra mäl äntaxeringsmål medan de som inte är speciaUster på taxeringsmål skall få sittaoch döma i sådana. Det låter ju väldigt underiigt. Jag undrar om inte detta ärett förbiseende i departementschefens uttalande, och jag vcire intresserad aven förklaring på denna punkl. En av de vanligaste och troligen mesl befogadeinvändningarna mol nuvarande skatlerältskipning är att det i prövningsnämnd ochi förberedande insianser pä landskontoret sker en sammanblandning av förstaoch andra instans. Är det då inte bäsl att på en gång söka undgå fortsattmisstänksamhet pä detta område genom att hell undvika alt sammanblandataxeringsförfarandet med förvallnirgsrältskipningen? Reformen är ell sleg i rätt riktning. Detstegel skulle kunna bli betydligt stadigare, om kammaren ville bifalla deyrkanden som siälls i reservalionerna 1, 2, 3 och 4 vid civilutskottelsbelänkande nr 9. Jag beralltså all få yrka bifall lill reservalionerna. Lål mig slutUgen tillägga all när det i reservationen 4står "ledamot eller suppleanl i taxeringsnämnd" så menar vi givetvisatt ordföranden också är ledamoi i taxeringsnämnden. Han är visserligen utseddpä ett annal sätt, men han är ledamot. Lag om skatterätt och länsrätt, m. m. 1delta anförande instämde herrar och (båda fp). HerrGREBÄCK (c) korl genmäle: Bara en korl repUk tUl heir Tobé. sade att del finns inget stöd för påståendet altstatsutskottet hade tagil slällning till om man :ikulle organisatoriskt brytaul förvallningsrättskipningen på länsnivå eUer inle. Jag har inget förflutetnär det gäller stalsulskollels handläggning av denna fråga. Hur det är med herrTobé därvidlag vet jag inte säkert, men i statsutskottet var han ju med. Jag skaU be att få anföra vad statsulskoltel sade i sittutlåtande nr 1970: "De rättskipande organen får dock i praktiken enoberoende och jävsfri ställning. Dessa förhållanden, ile fortsattaövervägandena om Lag om skatterätt och länsrätt, m. m. den regionalaskalleorganisationen samt del ännu på flera punkter otillräckliga underlagetför en slutlig prövning av länsrättens uppgifter har lett utskollel till alt nugodta Kungl, Maj:ts förslag," Ja, vad innebär nu Kungl. Går man tillproposiiionen 103 så finner man att del står: "Tillräckligt underlag förall pröva en sädan organisalion saknas emellerlid. Däremot finnsförutsättningar för att inom ram ge förvaltningsrällskipningenen organisatoriskt mer fristående ställning än ." Det ärtill detta Kungl. Maj.ts uttalande som statsutskottet ansluter sig. Då kan jaginte tolka det på annat säll än att utskottet tagilslällning men slälll frågan öppen på längre sikl. HenWINBERG (m); Jag vUl försl instämma med herrar Grebäck och Tobé i vadde sagt belräffande reservationen 2, som jag alltså yrkar bifall till. Jag har begärl ordel för att säga nägol om reservationen 4och den moiion som Ugger bakom den. I laxeringsförordningen stadgas ju att avledamöterna och suppleanterna i prövningsnämnd får inte fler än tvä samiidigivara ledamöier eller suppleanter i taxeringsnämnd. Skälet till den begränsningenär givetvis all man har velat markera och kanske t.o.m garanteraprövningsnämndernas oberoende, självständighet och hell fristående slällning iförhällande till taxeringsnämnderna. Både skattelagssakkunniga och1955 ärs taxeringssakkunniga ansåg att ledamöter och suppleanter iprövningsnämnderna över huvud taget icke skulle få vara ledamöter avtaxeringsnämnder. Det är intressant att konstatera att till de sakkunnigasmening anslöt sig föredragande departementschefen, som var statsrådet , iden proposilion som låg till grund laxeringsförordning. Departementschefen sade i propositionen bl. a.; "Dädet nu praktiserade förfarandet alt i betydande uisiräckning liU ledamöter iprövningsnämnderna ulse ordförande och ledamöier i taxeringsnämnder inte ärförenligt med pä jämförbara områden godtagna principer och dä förfarandet ärägnal all inverka menligt pä förtroendet för prövningsnämndernas obundenhet isin dömande verksamhel anser jag mig böra förorda de sakkunnigas förslag." Del var bevillnjngsulskottel som av rekryleringsskäl i vadgällde taxeringsnämndsordförandeposterna inte ansåg sig kunna följa departementschefensklara Unje utan fann personsamband meUan prövnings-nämnd och taxeringsnämnd förhögst tvä ledamöter eller suppleanter acceptabell. Men även utskottet ansåg detföreslagna förbudet mol personsamband i princip vara berättigat. Vad som sålunda från olika håll hävdals beträffanderelationen prövningsnämndtaxeringsnämnd gäller i Uka hög grad länsskatterätt-taxeringsnämnd.Beträffande valbarheten för nämndemän i länsskatlerätl ullalar civilminislern iden proposilion som vi nu behandlar som också nämnde - allledamöier och suppleanter i taxeringsnämnd inle annal än i undanlagsfall börtjänstgöra som nämndemän i skatterätter. Civilminislern har alltså i principsamma mening som lidigare frän sä mänga häll kommii lill utiryck när frägangällde ledamöter i prövnings- Menpropositionen drar inle den logiska slutsatsen av denna mening, utan den nöjersig med att ge uitryck för en förväntan att valmyndigheterna endasl iundanlagsfall skall komma alt utse ledamöier eller suppleanter i taxeringsnämndlill nämndemän i skatterätter. Enligt min mening finns det nu all anledning, herr talman,att fullfölja den linje som statsrådet ville slä in på 1956 och därförocksä formellt stadga att ledamöter och suppleanter i taxeringsnämnd icke färvara nämndemän i skatterätt.