prot · FU0972 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag tycker det skulle vara en klädsam generositet frånutskottsmajoriteten att erkänna att det här är ett bra förslag och tUlstyrkadet. Men majoriteten hade tydligen sin småsnåla dag när betänkandet justerades. VUken typ av åtgärder kan det då bli fråga om för attstimulera näringslivet tUl vidgade insatser för en bättre arbetsmiljö? Ja, detkan vara att dämpa buUer vid käUan inte i första hand att sätta hörselskyddpå jobbarna utan att göra hörselskydden onödiga - det kan vara att förbättraventUationen eUer att öka skyddet mot olycksfall. Det kan också vara attåstadkomma bättre belysning, en ofta förbisedd miljöförbättring. Jag skaU taden som exempel och titta litet närmare på den. 5 4 3 2 60 Ålder, år Det är ju så att synen försvagas som ett inslag i detnaturliga mänskliga åldrandet. Det betyder att ljusbehovet ökar, och ökarmycket snabbt. Det diagram som återges på TV-skärmen, litet otydligt pågrund av att den tekniska utmstningen pä sistone har försämrats, visar hursnabbt synen försvagas. Vi ser på den vertikala axeln det relativa ljusbehovetoch på den horisontella axeln åldern. Om vi sätter det relativa ljusbehovet tUl1 vid åldern 40, så är en 60-årings behov av ljus nära fem gånger så stort. Häri kammaren är vi bortskämda med god belysning. är denbelysningsstyrka som armaturerna kan prestera - just nu öser de inte på förfuUt. Hade man den goda belysningen i t. ex. all mekanisk verkstadsindustri idet här landet, skulle produktionsresultatet öka åtskilliga procent. Men hur går det för den skicklige yrkesarbetaren som intekan hänga med längre på gmnd av dålig belysning på arbetsplatsen? Rustar manupp belysningen? I stället låter man en äldre arbetare få ett arbetesom inte kräver så god syn - städning t. ex. Förutom att det ärföretagsekonomiskt slöseri att inte ta vara på den yrkeskunniga arbetskraften,så är det omänskligt. Många som råkat ut för det här upplever det som en formav ättestupa - att knuffas bort från deljobb som man kan och som man vUlfortsätta med. Men utskottsmajoriteten tycker inte att utskottet skall tanågra Initiativ för att stimulera att ändra på det här. Både ireservationen 2 och i motionen 247 beskrivs några instmment som vi vUl skallprövas; bidrag till en del av kostnaden för en bättre arbetsmiljö, användningav investeringsfonderna för investeringar i en bättre arbetsmiljö ochgynnsammare avskrivningsregler för sådana investeringar. Jag yrkar på den här punkten bifall tUlreservationen 2 av i m. fl. Slutligen, herr talman, beklagar jag att intefår tUlfäUe tiU en samlad debatt om hela arbetsmiljöfältet. Vi har att om någraveckor behandla företagshälsovården, och yrkesskadeförsäkringens finansieringhar vi just avhandlat således vid skUda tillfällen. Det hade varit av värdeatt få en allsidig debatt om alla dessa frågor vid ett tillfäUe. Det hade ocksåinneburit en besparing av kammarens dyrbara tid som jag inte skall ta i anspråkför några detaljredovisningar av de många delproblemen inom arbetsmiljöfältet.Jag nöjer mig med en hänvisning tUl partimotion, nr 247, som jagvarmt rekommenderar tiU enskUt studium Det ger ju också bättre möjligheter tUleftertanke motionen är värd det. HenHAGBERG (vpk): Vi är inne i en utvecklingsperiod avstarkt stegrad takt i fråga om arbetsmiljöns försämring. Den tekniska utvecklingenhar gått mycket snabbt, och människan har inte kunnat hänga med i denutvecklingen. Den innebär emellertid tydligen att människan med alla medelskall anpassas efter de senaste tekniska rönen. Arbetsköparna tar Inte allsnågon hänsyn tUl människans funktionsförmåga. Man använder tidmätningsmetoderoch sätter ackord som ökar hetsen i arbetet och frambringar stressjukdomar. Man gör, för att uppnå högsta möjliga effektivitet,arbetet ointressant genom att sönderdela det i många små arbetsmoment. Enmiljon arbetare har mtinarbeten. Vi såg i TV, att ungdomen inte aUs vUlha dessa arbeten. Den ökade volymen skiftarbete har också bidragit tUl attstress och förslitningsskador blir aUt vanligare. Det behövs åtgärder snabbt - industriarbetarna kaninte vänta på åtgärder som kan vända den här trenden mot en sämrearbetsmiljö. Några åtgärder som måste vidtas snabbt är att åstadkommalägre hygieniska gränsvärden, pauser vid kontinuerliga arbetsprocesser, minskningav hastigheten vid löpande band, stärkt ställning för skyddsombuden ochfackliga skyddsinspektörer. En annan fråga som också med det snaraste måste lösasär utbUdningen av dem som skaU övervaka arbetsmiljöns utformning, och därförskulle, anser vi, en professur i arbetsmiljö ha stor betydelse. Likaså kanfrågan om arbetarskyddsstyrelsens och arbetsmedicinska institutets fram tidaStäUning och arbetsinriktning vara av betydelse. Om man skaU kunna styra arbetsmiljön mot en anpassning tUlmänniskan måste de hygieniska gränsvärdena för kemiska och fysikaliskaskadefaktorer undergå en revidering nedåt. har vi rekommendationer frånarbetsmedicinska institutet som i stort är identiska med de amerikanska. Detfinns dock ingenting som säger att de amerikanska värdena är de rätta. Jämförman med de sovjetiska värdena skaU man finna att dessa ligger avsevärt lägre.Vi kan t. ex. ta de hygieniska gränsvärdena för koloxid. Det amerikanskagränsvärdet är 50, det svenska 50 och det sovjetiska 17 ppm. Det kan aUtså intevara självklart att de amerikanska hygieniska gränsvärdena skall stå modell förvåra. De gränsvärden som vi har är endast rekommendationeroch kan inte beivras vid en överträdelse. Listan över tUlåtna koncentrationerbör därför utvidgas och inskrivas i lag. Den bör bli föremål för en årligprövning. Forskningen beträffande hygieniska gränsvärden måste ha en vidaresyftning än att enbart undvika skadliga effekter. Man måste studera allaeffekter som inskränker det biologiska systemets totala funktionsförmåga.Gränsvärdena måste därför sättas långt under de koncentrationer som kan tänkasframkaUa sjukdom. Man handskas väldigt respektlöst med de gränsvärden som vihar . Är det föreskrivet att man kan vistas i koloxid ,utnyttjas detta inom industrin. Man tänker inte alls på var individen uppehåUersig de övriga av dygnet. Han är tvungen att fundera över vad hanutsätts för utöver koloxiden och hur det inverkar på hans system. Därför måstede hygieniska gränsvärdena sättas så lågt. Vi kan tänka på den nonchalans som visades vidNorrlandsgruvorna i uttalandena om dieselgaser i gruvorna. Jag vet inte om manän har intagit någon mera respektfull attityd mot det. Inom industrin har de kontinuerligaarbetsprocesserna snabbt ökat i omfattning. Arbeten som den enskUde individeninte kan lämna, då han är en bricka i hela produktionskedjan, har inneburit attstressen ökat betydligt. Det måste därför vara av vikt att lagstadgade pauserinföres för dem som arbetar i kontinuerliga arbets- processer,likaså att det utarbetas normer för högsta tUlåtna hastighet vidlöpandebandsarbeten. De pauser som lagstadgas skall vara inräknade iarbetstiden, vUket vi tycker är viktigt. De skaU aUtså utgöra ett moment iarbetet. En av de centrala frågorna för att förbättra arbetsmiljönär vUka maktbefogenheter skyddsombuden och de anstäUda har på sina arbetsplatser.Att skyddsombuden skall ha en starkare ställning är aUa överens om, menvad det innebär säger ingen någonting om. Att de som befinner sig påarbetsgolvet har en större överblick över vad som händer för deras del och vUkafaromoment de utsätts för kan väl ingen bestrida, och därför skulle det välvara naturligt att skyddsombuden ges makt att beordra avbrytande avarbetsprocesser som de anser farliga. Blotta misstanken om att en arbetsprocesskan medföra hälsorisker borde föranleda en noggrann inspektion. Vetorätt förskyddsombud skulle vara ett effektivt medel för lönearbetaren att tvingaarbetsköparen att göra miljön bättre. Arbetsköparen skulle kunna tvingas attskaffa maskiner av bättre kvaUtet. Vetorätten skulle tvinga teknikerna ochkonstruktörerna att mera syssla med frågor om hur en maskin och enarbetsprocess skaU vara utformad för att inte människan skall få sitta emeUan.Vi har alltför många exempel på hur arbetsköparen hänvisar tUl att åtgärderinte kan vidtas av kostnadsskäl. Skyddsombuden har då i stort inget att sägatill om, utan arbetet får fortsätta i de former som skyddsombudet har påpekatsåsom farliga. Dagens konstmktion med skyddskommittéer där aUa partersitter och skall ta upp problemen och lösa dem i samförstånd kan inte bli annatän ett samförstånd på arbetsköparens vUlkor. Arbetsköparen dikterararbetsmiljön i kraft av § 32 och därför måste skyddsombuden ges makt att styrautvecklingen. Inte oväsentligt är det att fackföreningarna får större resurser.Fackliga skyddsinspektörer med god utbildning skulle vara en bra motvikt tUl dei dag av arbetsköparen anställda skyddsingenjörerna som har storalojalitetsförpliktelser mot arbetsköparna. En viktig sak för skyddsombud och fackligaskyddsinspektörer är att de har obegränsad inspektionsrätt, liksom deras rättatt granska planerade produktionsförändringar, sedda ur arbetsmiljösynpunkt. Arbetsmiljön är ingen samarbetsfråga mellan parterna somman kan göra hur som helst med och hänvisa tUl lönsamhet och effektivitetskrav.Här gäUer det lönearbetarens kamp för att inte bli slav under tekniken ocharbetsköparna och därmed helt förlora sitt människovärde. Kampen gäUer att få ett nytt synsätt på arbetsmiljön. Vivet att ackordssystem och krav på maximal effektivitet gör att aUt flera blUjäktade och stressade i sitt arbete, vUket innebär att det händer olyckor avmycket enkel art, som man tUlskriver den mänskliga faktorn. Halkningar, fall,nedfaUande föremål, felaktiga hjälpredskap osv. är mycket vanliga orsaker. Jaghar själv som skyddsombud på nära håU kunnat studera hur man stressats tUlsaker som sedan föranlett olycksfall. I ett examensarbete vid tekniska högskolan i harframkom mit, om man studerar den statistik som finns meUan ,att olycksfallskurvan visar samma utveckling som produktivitetskurvan. Detvisar sig att lagstiftningar, samarbetsavtal och enligt dennastatistik inte har haft något samband med olycksfaUskurvan utan endast medproduktivitetskurvan. Jag måste därav dra den slutsatsen att arbetsplatsensfolk kan vända denna kurva endast om skyddsombuden får verkligamaktbefogenheter. Utskottet säger att arbetsmiljöutredningens arbete enligtuppgiftens svårighetsgrad är tidskrävande. Utskottet säger även att ett samlatförslag är av betydelse. Av detta kan man bara dra den slutsatsen att det intemom rimlig tid kommer att föreligga något förslag från utredningen. Det är dåav största vikt att uttalar sig för att ge arbetsmiljöutredningentUläggsdirektiv som innebär snabbutredning av de här fömt nämnda områdena som,om den genomföres, skuUe ge ett snabbt förbättrat resultat i arbetsmiljön. En annan sak som talar för att gör ett sådantstäUningstagande är de rykten som cirkulerar om att utredningen mte kommer mednågot förslag förrän arbetsmarknadens parter blivit överens. Det är ett ryktesom jag tycker är sensationeUt. Det skulle betyda att någon egentligförbättring av arbetsmUjön mte skuUe komma, då man erfarenhetsmässigt vet attarbetsköpama inte är medgörliga. Det kunde väl mte ha varit departementetsmening, när man skrev direktiven tUl utredningen, att det skuUe vara så. Det ären så aUvarlig sak att inte utskott och riksdag stUlatigande kan åse den. Att förbättra utbUdningen är en annan sak; framför aUt ärdetta nödvändigt för dem som sysslar med arbetsmiljön. Det gäUer att få en nystatus över jobbet som skyddsingenjör och skyddsombud med flera, och det behövsen kvalificerad utbUdning för dem. Därför yrkar vi på att en professur iarbetsmiljö Inrättas. Väsentliga förstärkningar av samhäUets resurser för attutforma en bättre arbetsmiljö måste tiU, och ett led I detta är attarbetarskyddsstyrelsen förstärks genom att arbetsmedicinska institutet knytstUl verket. Det måste bli en bättre samordning och styrning. Samhället måste setUl att resurser skapas för att utföra Inspektioner minst en gång påalla arbetsplatser. En utvidgad och förstärkt arbetarskyddsstyrelse skullekunna styra utvecklingen på arbetsmUjöområdet. En förutsättning för detta ärdock att den skulle få en stark löntagarrepresentation. har juarbetsmedicinska institutet som huvudsaklig målsättning att utbUda läkare ochskyddsingenjörer tiU näringslivet. Även institutets värderingar på arbetsmiljöngenomsyras av arbetsköparens inställning. Därför är det av vikt att löntagarnahar en stark ställning. En viktig fråga för arbetsmiljöutredningen är inte baraatt tekniskt utreda hur man skaU sammanfoga dessa myndigheter, utan det ärockså en fråga om Inriktningen. Huvudfrågan måste vara målsättningen ocharbetsinriktnlngen för en sammanslagning av arbetsmedicinska institutet ocharbetarskyddsstyrelsen. Garantier måste skapas för att inte får ett sådant dominerande inflytande som den har i dagpå dessa områden. Jag vUl bara än en gång betona att en förbättradarbetsmiljö endast kan, såsom jag ser det, uppnås genom att arbetsplatsens folkoch skyddsombuden får maktbefogenheter. Därmed, herr talman, vill jag yrka bifaU tUl reservationen3. 7 protokoll 1971. den 28 aprU 1971 HertNILSSON i (s): och jag har i motion nr 767yrkat att i skrivelse tUl Kungl. hemställer om en prövning avmöjligheterna tUl och formerna för en utvidgning av samhäUets stöd tiUindustrier för vatten- och luftvårdande åtgärder att omfatta även industrinsinre miljö. Från och med /71 infördes ett anslag på 50mUjoner kronor för att ge bidrag tUl industrin för vatten- och luftvårdandeåtgärder. Även i årets budget är samma belopp upptaget. Enligt kungligkungörelse 1969 lämnas bidrag tiU anläggning, som minskar vatten- ochluftföroreningen från industrieU anläggning och framstår som angelägen frånsamhäUets synpunkt. Enligt motionärernas mening är den Inre miljön minst likaangelägen som den yttre. Luftföroreningar och buUerproblem utgör stora ölägenhetervid många av våra industrier. Självklart är det i första hand arbetsgivarens ochägarens tUl industrin uppgift att ha ansvar för den inre miljön och för hur denutformas på våra arbetsplatser. Den får inte utgöra en hälsorisk för deanställda. 1 proposition nr 22 föreslås tUlskapandet av enarbetarskyddsfond för nya insatser inom arbetsmiljöområdet. Detta förslag hartidigare i kväU antagits av . Motionärerna anser att syftet medmotionen därigenom är tiUgodosett och kan därför inte stödja reservationen 2,fogad tUl socialutskottets betänkande nr 7. Dessutom säger utskottet i sittyttrande över motionen att arbetsmiljöutredningen är oförhindrad att ta uppsådana frågor som inte särskUt nämns i direktiven. Jag förutsätter att denfråga som vi omnämnt i vår motion kommer att bli behandlad i utredningen. Jag ber att med dessa ord få yrka bifaU tiUsocialutskottets hemställan i dess betänkande nr 7, HerrENGSTRÖM (vpk): Situationen i arbetslivet i dagens Sverigekan karakteriseras i några korta meningar: rovdrift på lönearbetarna,hänsynslös psykisk och fysisk förslitning av arbetskraften, snabb sänkning avmänniskornas verkligt produktiva ålder. Jag tänker här inte bara på de ökadesvårigheter som möter den äldre arbetskraften. Redan den som kommit en bit över30-årsåldern har svårigheter att orka med någon meningsfull fritidssysselsättningefter en arbetsdag, under vUken arbetsköparnas effektivitets- ochlönsamhetskrav pressat musten ur kroppen. Den gäUande arbetarskyddslagen framstår i många av sinaparagrafer närmast som ett hån, om man jämför med situationen i dagensarbetsliv. Det kan ju vara intressant att citera några meningar urarbetarskyddslagens § 10 och jämföra dem med den verklighet som möterlönearbetarna . I § 10 kan vi bl. a. läsa: "Arbetet skaU äga mm vidtUlräcklig och tiänlig belysning samt så lämplig värme- och fuktighetsgrad, sommed hänsyn tUl arbetets beskaffenhet och platsen för detsamma skäligen kanpåfordras. Lämpliga anordningar skola såvitt möjligt vidtagas för att hindraatt damm, rök, gas eller ånga sprides i en för arbetstagarna skadlig mängd eUer att arbetstagaren skadas genom att utsättas för buller. skakningareUer liknande olägenhet. På arbetsstäUe skaU ordning och renlighet iakttagas.Arbete skall anordnas så att det kan utföras på rätt sätt som icke är onödigttröttande." Jämför lagtexten med verkligheten. "Riskeri jobbet" visar att av LO:s medlemmar upplever hälsorisker av arbetshygieniskoch ergomenisk art på sina arbetsplatser. gör det "i höggrad". Främst kommer hälsorisker på grund av belastning av ergomenisk art,ryggskador och annat, buller samt drag och temperatur. Dessa tre hälsorisker dominerar i samtliga förbund.Hälsoriskerna i relation tUl miljöförhåUandena synes enligt varastörst i de stora företagen. Man kan ju fråga Volvoarbetarna vid löpande bandetoch alla andra som jagas av metoduppläggarnas och MTM-ingenjörernas inövaderörelseschema och tidsatta ackord vad de anser om formuleringen i § 10 att"arbete skall anordnas så att det kan utföras på sätt som icke är onödigttröttande". Man kan ju säga att det inte är särskUt meningsfullt attjämföra verkligheten med en lag som aUa är överens om att den skall ändras. Menännu gäUer arbetarskyddslag, och utskottet vUl inte vara med om attföreslå att man skaU gripa in och lösa vissa frågor med förtur. Någontidsangivelse när utredningen skall komma med ett samlat förslag - somcivilutskottet understryker att man skall ha - finns inte. Man fortsätter attår diskutera lösningar i de vanUga samarbets-termerna trots attverkligheten visar att det som behövs är maktbefogenheter för lönearbetarna såatt dessa kan tvinga fram nödvändiga förbättringar i arbetsmiljön. 'har angivit de frågor vi vUl bryta ut ochge förtur. Jag vUl understryka ett par mycket viktiga frågor. I motionen 750pekar vi på angelägenheten av att få fram en snabb statistik och en budgeteringav arbetsmiljökostnaderna. Det senare anser utskottet ligger inom utredningenskompetens. Här kan man väl bara hoppas på snabba resultat när det gäUerbudgeteringen. Beträffande statistiken återger utskottet direktiven förde sakkunnigas utredning om den framtida yrkesskadestatistiken. Av direktivenframgår att man skall utreda vem som skall ha huvudansvaret för yrkesskadestatistikenoch hur den bör utformas . Däremot berörs inte självayrkesskadebegreppet. Här är det absolut nödvändigt att snabbt få en utvidgning.Det finns en rad belastningssjukdomar som inte räknas som yrkesskador fönänmöjligen efter mycket när man redan är utsliten, om det ens görs då.Vi har också alla de nya faktorer som har kommit in i bUden, såsom stress och psykiskaåkommor. Jag skuUe vUja stäUa en fråga som jag antar att det måstebli någon från utskottet som besvarar: Ligger även en utvidgning av självayrkesskadebegreppet i dessa utredningsdirektiv? Det är en mycket väsentligfråga. Den andra saken jag vUl ta upp gäUer utbUdningen. Vi har ien motion i anledning av propositionen 22 om utbUdningen av bl. a.företagsläkare och skyddsingenjörer understrakit angelägenheten av en breddadgmndutbUdning i arbetsmedicin, yrkeshygien och andra hithörande frågor vidbefintliga undervisningsanstalter i stäUet för att som föreslagits i propositionenförlägga så stor del av utbUdningen vid arbetsmedicinska institutet. Det finns i vårt land ca 500 skyddsingenjörer avvUka ett 70-tal har någorlunda kvalificerad utbUdning. Det innebär att endastnågra promille av landets arbetsplatser har tUlgång tUl företagsanställd skyddsingenjör.Det står helt klart att man måste prioritera de tekniska lösningarnasåväl vid nybyggnad som vid ombyggnad och förbättringar av olika arbetsplatser. har föreslagit inrättandet aven särskUd professur i arbetsmiljö, ett förslag som är högst berättigat och somvi tagit upp i motionen 750. Utskottet nöjer sig härmed att hänvisa tiU denökning av utbUdningsresurserna som föreslås i propositionen 22. Vi anser attdetta är otUlräckligt och därigenom en felinrUctning. Om det skall bli en snabboch avgörande förbättring, där arbetsmiljöfrågorna beaktas i allteknikerutbUdning, så är det felaktigt att lägga tyngdpunkten påarbetsmedicinska institutets utbUdning. Inrättandet av en särskUd professur iarbetsmiljö skulle markera en bestämd inriktning från sida att mannu viU ta itu med att ge arbetsmiljöfrågorna en verklig tyngd iteknikemtbildningen, och jag har mycket svårt att förstå varför utskottetavstyrker detta förslag. Avsikten kan endast vara, såvitt jag förstår, att manäven i fortsättningen viU lägga tyngdpunkten kring arbetsmedicinska institutetsverksamhet och de målsättningar detta Institut i varje fall hittUls har varituppknutet i. Vad är det då som styr utvecklingen inom arbetslivet? Ja,efterkrigsut-vecklingen i vårt kapitalistiska har än mer markant äntidigare karakteriserats av att produktivitets- och effektivitetstänkandet harfått en alltmer dominerande roll och i hög grad kommit att styra ävenfackföreningsrörelsens handlande. framträder t. o. m. ledanderepresentanter för SAF och klagar sin nöd över att storindustrierna är såotrivsamma och erbjuder så dåliga miljö- och arbetsförhållanden att man över huvudtaget inte kan få svenska ungdomar att ta anställning i dem. Men vUka är det dåsom tagit upp de målsättningar som hindrar verkligt löntagarinflytande, bl. a.när det gäller arbetsmiljön? Ja, det är . Är 1965publicerade SAF ett betänkande, där föreningen i klartext uttryckte sinamålsättningar. De målsättningar som ställdes upp, som gäller och som alltinordnas under är följande. Den första och huvudsakliga målsättningen är produktivitetoch lönsamhet. Den andra målsättningen är arbetstiUfredsstäUelse underförutsättning att arbetstUlfredsställelsen inte kolliderar medlönsamhets-kravet. Den tredje målsättningen är intressebalans. Och innebörden iden intressebalansen är att den av kapitalägarna tUlsatta bolagsledningen skallvara något slags allvis styrelse som över huvudet på de anställda samordnaroUka intressen som finns i företaget och på företaget. Man räknar inte bara uppanställda och aktieägare, utan kunder, utlandsförbindelser, banker och fan ochhans gamla mormor hade jag tänkt säga, men det kanske man inte får säga iriksdagen. Genom att konstruera en dylik intressebalansteori lyckas man döljadet väsentliga, att det finns en balans som man måste ändra på - nämligen denobalans som råder mellan kapitalägarna, å ena sidan, och dem somsäljer sinarbetskraft, ä andra sidan. Om man vill komma tUl rätta med dessa problem ärdet lönearbetarnas makt och inflytande som man måste stärka på kapitalägarnasbekostnad. kan man naturligtvis säga att de målsättningar som SAFstäUde upp 1965 inte var nya i och för sig och att de var styrande innan deformulerades. Tyvän måste man ändå säga att de blivit ännu mer styrande sedande formulerades öppet och fick en mer bestämd ideologisk förklädnad. är det ratt intressant att i RIFO-gruppen förarbetsmiljöfrågor få höra att t. o. m. företrädare för framträder som kritUcer av att produktivitets- och effektivitetstänkandetblivit för dominerande och att det kritiklöst överförs även tUl andra sektorerän industrin, bl. a. tUl sjukvården, och för övrigt till hela den offentligasektorn och börjat slå igenom och skapat problem också på tiänsteman-nasidan.När t. o, m. forskare inom Personaladministrativa rådet, som är tUlkommet påSAF:s initiativ, kommit underfund med att SAF:s effektivitets- ochlönsamhetstänkande råkar i konflikt med grundläggande mänskliga behov bordedet vara tid även för riksdag att böqa tänka om. Det var ganska intressant att tidigare under debatten höraen representant för moderata samlingspartiet säga att det endast är extremavänstergrupper som talar om dålig arbetsmiljö. Han formulerade det så, attextrema vänstergrupper går ut och talar om att miljön knäcker de anställda. Ja,men det säger Svenska arbetsgivareföreningens egna experter att miljön gör. Ochnog är man väl inom moderata samlingspartiet - i varje faU , somtidigare var uppe i debatten - mer konungslig än konungen själv när manförsöker framställa kommunisterna och andra vänstergrupper somextrema därför att de påstår samma sak som självför ut ganska öppet.