prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Med så oklarariktlinjer som presstödskungörelsen ger kan man inte undvika att hamna i etttyckande hit och dit, hur stora ambitionerna att vara rättvis och räthnjig änär hos dem som skall tolka reglerna. Att människor får riUfälle att tycka till i ohkariktningar kan ju vara både underhåUande och fascinerande, men att detta skaUvara möjUgt i ett sammanhang där tyckandet kan få avgörande ekonomiskakonsekvenser för ett företag, trygghetskonsekvenser för enskUda människor ochkonsekvenser för det fria ordet är fullständigt oacceptabelt. tUlhörde jag den stora grupp, representerandemycket ohka meningsriktningar, som kritiserade det slarvigt hopkomna paketet omannonsskatt och presstöd. vet jag med så mycket större säkerhet än Ang. verkningarna av annonsbeskattningen Ang. verkningarna av annons-beskattningen då hurdåligt genomtänkta och ofullkomliga presstödsreglerna är. Det kan inte fåfortsätta att stora pengar betalas ut mer eller mindre på lösa boUner. Vad vetvi om vilka negativa konsekvenser för det fria ordet som vi har åstadkommit påen del håll? Och har vi t. ex. åstadkommit någonting för att vidga presskörenpå s. k. entidningsorter? Hur blir den samlade effekten av annonsskatten ochpresstödet, och hur kommer tidningsstrukturen att se ut? måste jag hålla även riksdagsmajoriteten i vårasräkning för att man inte utan vidare viftade bort de ändringsförslag som fannsi ohka motioner. Tvärtom ville man förorda att en kommitté med representanteräven för pressen skulle tUlsättas för att studera effekterna, följa UtveckUngenoch föreslå ändringar, och i den kommittén skulle man också överväga förslagfrån motionerna. Detta blev beslut, som man har givit Kungl. Maj ttill känna, som det heter. Och jag frågar nu i hkhet med hert ; Vad harhänt? När tänker finansministern tUlsätta den kommittén? Det finnsverkligen material att gå igenom för en sådan kommitté. Man borde i denkommittén ha arbetat, så att det hade funnits ett underlag för arbetet undernästa år. Eller skall tyckandet fortsätta? Finansministern sade i vårens debatt, att om det är frågaom ett kinkigt lagstiftningsproblem bör man ha ett remissförfarande av ärendet.Presstödskungörelsen innehåller regler med djupgående verkningar, i vissahänseenden väl så betydliga som många lagstiftningsfrågor. Det finns allanledning att påskynda en sakkunnig penetrering av hur reglerna i detalj skaUfungera. Inget utrymme bör lämnas för godtycke. För att åstadkomma detta behövsbetydligt mer sakkunskap i förarbetet än man använde sig av före vårens beslut. I den stora debatten om förenlighet eller icke förenUghetmed tryckfrihetsförordningen sade finansministern att om man med skattenställer till konkurs för vissa företag, dä kan man tala om att man kommer ikonflikt med tryckfrihetsförordningen. Jag förutsätter att det uttalandet gör detsärskUt intressant för finansministern att undersöka hur verkningarna i deenskilda fallen har blivit av den blandning av stöd och belastning som blevföljden av vårens beslut. Att nedgången i konjunkturen har haft sin betydelse,som finansministern säger i svaret tiU , är väl obestridligt. Menskatten har troligen stått för den huvudsakhga negativa effekten. Att de somskulle stödjas också har drabbats är väl nu helt klart. Hur presstödettiUsammans med annonsskatten förändrat marknaden ochkonkurrensförutsättningarna är ännu inte klarlagt, men det måste väl varaangeläget att få ett sådant klarläggande. I varje faU känner jag det som mycketangeläget för att presstödsnämnden skall kunna överblicka konsekvenserna avsitt handlande. Utan en sådan överbhck och utan fasta regler är, herr talman,arbetet i en sådan nämnd icke förenUgt med ett gott samvete. Idetta anförande instämde (). Jag tror inte jag skall beklaga mig över attjag i mitt svar sade såUtet för så få, som uttryckte det. Jag brukar ju i allmänhet fåsäga mera för flera, och följaktligen får väl det ena kompensera det andra. Jag underströk i debatten att annonspriserna varjeår under stor diskretion höjts med 5 procent.Annonsskatten innebar en höjning . Att det skulle vara någonpåtagUg skillnad mot vad annonsörerna faktiskt var vana vid har jag svårt atttänka mig. Om jag inte är aUdeles fel underrättad har det skett en vissprisstegring på annonserna även , trots att annonsskatten är ettfaktum. Jag blev htet förvånad när jag läste interpeUation,men jag brydde mig inte om att ta upp någon debatt om det. Han inleder nämligensin interpeUation med att tala om att annonsvolymen sjönkmed i genomsnitt för storstadspressen och för landsortspressen med 8procent. Under detta första halvår hade vi ingen annonsskatt. Den infördes den1 juli. Vi har således inte haft annonsskatten . Jag vet intevart syftade med att åberopa den nedgång som skett innan vi infördeannonsskatten. Det är naturhgtvis välkommet om han vill bestyrka minuppfattning, nämligen att 1971 varit ett abnormt år i många avseenden, och dethar naturligtvis också drabbat den aktivitet annonseringen innebär. Jag tror att skall låta bU de där teoretiskabegåvningarna i kanslihuset, som han kom tiUbaka till i ett par omgångar.Visserligen citerade han då en socialdemokratisk redaktör i ,men han är precis hka dåligt underrättad om det som . Det är ingateoretiska begåvningar i kanslihuset som har utformat annonsskatten. Jag harhär i kammaren själv tagit på mig det, och jag vill göra det , såatt i varje faU inte de oskyldiga skall behöva bh utsatta för begabbelse. Sedan stäUdes frågan huruvida den efterlysta kommittén somskall följa UtveckUngen är tillsatt. Den är ännu inte tillsatt. Vi har som jagnyss sade ännu inte haft annonsskatten . Vi har satt klokamänniskor att hantera den - jag tror inte att man kan skriva lagregler som garderaren mot alla eventuahteter utan det får bh sunt förnuft och gott förstånd som ipraxis får utforma prejudikat som kan accepteras som normer och regler förhanterandet. Jag kommer då tUlbaka till avslutningen påinterpeUationssvaret, som var kortfattat och koncentrerat men som ändå innehöllungefär vad som kan sägas; Vi har ännu inte tillräckligt tidsperspektiv på dethela för att få de erfarenheter som behövs innan vi sätter oss ned och påallvar omprövar denna fråga i aUa dess olika aspekter. Jag föreställer mig attdet tar ytterligare någon tid innan en sådan omprövning kan ge det utbyte someventueUt skulle vara önskvärt. Ang. verkningarna av annonsbeskattningen HerrBOHMAN (m); Vi har naturligtvis aUa ett intresse av attgöra den här debatten så kort som möjligt, även om det ämne vi diskuterar ärutomordentligt betydelsefullt. Jag skall begränsa mig till att svara på defrågor som finansministern stäUde till mig det omvända förhåUandet Ang. verkningarna av annonsbeskattningen får alltsånu råda . Självfallet tog vi upp annonsstatistiken för att belysa hur aUvarligt konjunkturläget var, dvs. hur allvarUgbakgrunden var till den ökade pålaga som kom i form avannonsskatten. Att annonspriserna ökat är väl förmodligen också riktigt,men de har inte ökat snabbare än tidningarnas kostnader. Annars skulle jutidningar-läge ha varit bättre än vad det är. I själva verket har alltsåekonomin påtagligt försämrats, och ovanpå allt detta har sedan annonsskattenkommit. Jag tycker att den statistik som säkerligen finns tillgänghghos jämte alla de praktiska slutsatser som de oUkasvenska tidningarna, oberoende av politisk färg, kunnat redovisa under detgångna året de visar en tendens som alldeles klart tyder på att annonsskattenlett till att annonseringen koncentrerats tUl förstatidningarna och attandratidningarnas läge relativt sett har försämrats - borde varatillräcklig för att utgöra ett fast underlag för finansministern att ta uppdenna fråga tUl omprövning. Jag tycker fortfarande att eftersom det här var ettbesvärUgt problem svårt att analysera, svårt att klarlägga borde denkommitté som begärde ha tUlsatts redan när beslutet omannonsskatten togs. Då hade dess redovisning kunnat utgöra ytterligare ettunderlag för de slutsatser som jag menar att finansministern borde ha dragit. Om man nu hänför även finansminister till deteoretiska begåvningarna i kanslihuset får finansministern vara snäU och ta detsom en komphmang. i (s); Eftersom jag sysslar htet grand medtidningsverksamhet och dessutom råkar vara suppleant i presstödnämnden kanskejag också skall säga någonting så här på sluttampen. Jag vill säga med anledning av de anföranden som herrBohman och håUit, att annonsskatten inte haft den förödandeverkan som och vill göra gällande. Det är andrating främst konjunkturerna som spelat in när det gäller andratidningarnassämre annonsresultat. Eftersom speciellt nämnde iGävle och , som har en skUlnad på 700 exemplar i sina upplagor,kanske man ändå i sanningens namn skall säga att det förhållandet attArbetarbladet fick anslag men inte sammanhängde med att GefleDagblad hade oerhört mycket större upplaga än på sinutgivningsort, dvs. Anslaget lämnades för övrigt på helt sakhgagrunder. Dessutom skall tilläggas att , SandvikensTidning, har fått presstöd. Jag tycker att dessa upplysningar irättvisans namn bör lämnas så här i sluttampen på debatten. HerrBOHMAN (m): i står såsomauktoritet rätt ensam motden samlade socialdemokratiska pressen. i (s); Jag vill inte uttala mig vare sig såsomauktoritet eller någonting annat. Jag vUl bara notera att den stora ochavgörande orsaken till att annonsinkomsterna har gått ner ärkonjunkturutvecklingen. Överläggningen var härmed slutad. Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning för personer inormala inkomstlägen § 11 Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning förpersoner i normala mkomstlägen Herr finansministern erhöUordet för att besvara fm andre vice talmannen () den 16november framstäUda interpellation, nr 208, och anförde; Fm andre vice talmannen harfrågat mig dels om jag viU ge en redogörelse för vilka marginaleffekter som kaninträffa vid en inkomstökning för personer i normala inkomstlägen, dels vUkenuppfattning jag har om rimhgheten av dessa tröskelproblem, dels också vUkaeventueUa åtgärder jag är beredd att vidta. När det talas om de s. k. marginaleffekterna intresserarman sig i första hand för vad som blir kvar för privat konsumtion och sparandeav en inkomstökning i ohka inkomstlägen. Någon hänsyn tas inte i debatter avdetta slag tUl frågor om inkomstfördelning, ansvaret för det aUmännas utgiftereller till ökningen av det aUmännas service. Vidare och så är fallet också idenna interpeUation - anges marginaleffekten som summan av förändringar isinsemeUan oUkartade system, nämligen skattesystemet å ena sidan samt skUdabidragssystem såsom bostadstiUägget, studiebidraget och daghemsavgiften åandra sidan. Jag anser det vara ofruktbart att ensidigt exercera siffror i formav marginaleffekter, med bortseende från dels fördelningen av skattebördan iolika inkomstlägen, dels skattens samband med de reformer och kollektivatjänster från samhäUets sida som skatten finansierar. Beträffande rimhgheten av tröskeleffekterna viU jag sägaatt helt nyhgen har godtagit den nya skatteskalan för den stathgainkomstskatten. Frågan om inkomstprövning av bostadstiUäggen tiU barnfamiljernaUksom frågan om daghemsavgifterna är föremål för överväganden i familjepohtiskakommittén. Slutbetänkande från kommittén väntas , Jag är inte beredd att vidta andraåtgärder än den samlade översyn av skattereglerna som med jämna mellanrum måsteske i ljuset av erfarenheterna från de ekonomiska förändringarna i samhället. Fru andrevice talmannen (); Jag vUl först tacka finansministem för svaretpå min interpeUation. Det finns tUlfällen när ingen information alls är den mestavslöjande informationen. Jag tycker nog att finansministerns svar är ettexempel på Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning för personer inormala inkomstlägen Den redogörelse för marginaleffekter som jag har efterlyst lämnas intealls. Det intresset är liksom inte legitimt enhgt finansministern. Någotuttalande om rimhgheten i tröskelproblemen får jag därför inte heller, ochnågra åtgärder tänker finansministern följdriktigt inte vidta för att kommatill rätta med problemen. En sak är i aUa fall klar; När det gäller ointresset förmarginaleffekterna är finansministern inte representativ för svenska folket . Men det är fel att ha intresse för marginaleffekterna, tycker . För det första tar man då inte hänsyn tillinkomstfördelning och tUl det aUmännas service. Visst kan vi ta den debatten påen gång, men det blir att blanda ihop flera stora problemkomplex. Alldelesoavsett vilken inkomstfördelning vi viU ha i samhället och oavsett hur vi vUlbalansera meUan allmän service och det den enskilde får klara själv, ärmarginaleffekterna ett stort problem för sig. Att de är så betydande hänger judelvis samman med att finansministern själv i det stora skattepaketet höjdemarginalskatten allra mest för det stora breda skiktet av helt vanhgainkomsttagare, arbetare och tjänstemän, från tiU ungefär 60procent. Inte hade finansministern då, när det gällde att höja, någon redovisningav inkomstfördelningsproblem och awägningen meUan offentlig och enskildkonsumtion. För det andra, säger nu finansministern, anger man"marginaleffekten som summan av förändringar i sinsemeUan oUkartadesystem". Javisst, det är ju det det gäller. En familjs liv är inteavgränsat i oUka sociala och ekonomiska system. Inte tänker den på de ohkafacken som finansministern vUl sortera in den i. Vad blir det kvar av löneökningen? Vad är det som händer omlöneavtalet förbättras, om mannen arbetar mera, om hustrun går ut i arbete,osv.? Det tänker familjen på. Det hem har en dålig famUjeminister som bara ser påmarginalskatten eUer bara på ökningen av daghemskostnaden eller bara päminskningen av bostadstUlägget, osv. Det är just helhetsbilden som sägernågonting om förändringarna i familjens ekonomiska situation. Och även om nufinansministern tycker att det är en ofruktbar sifferexercis, kommer det aUtidatt finnas gott om människor som har förstånd att räkna över sin totalasituation, och därmed kommer de också att ha ombud i som viU StäUafrågor för deras räkning. Eftersom finansministern inte lämnat en enda siffra isvaret till redogörelse för marginaleffekterna tänker jag efter bästa förmågalämna en sådan själv. Genom att jag får in några siffror i kammarens protokoUbUr det möjligt för intresserade att överbhcka sin situation. Jag ber herrtalmannen om ursäkt för att jag på det här sättet kommer att ta ganska lång tidi anspråk, men det är det magra interpeUationssvaret som tvingar mig tiU detta,och jag lovar i aUa faU att bara välja ut några spridda exempel. Om jag tar hänsyn tiU ökad skatt, minskade bostadstiUäggoch ökad daghemsavgift bhr marginaleffekten följande vid en inkomstökning,under fömtsättning att inkomsten är , att det finns ett barn ochatt hyran är : För gift med hemmamake , för makar med Ukainkomster , för ensamstående . Om det i stäUet finns tre barn, hyran är ochinkomsten 30 000, blir marginaleffekterna för gift med hemmamake ,för makar med hka inkomster , för ensamstående . -Siffrornaär i runda tal. För de här faUen blir det aUtsä kvar något mehan 22 och 6kronor av en nyförvärvad hundralapp. Tror inte finansministern att detintresserar de här människorna, som sannerhgen inte har det alltför gottställt? En ensamstående person som har två barn, en hyra på 500kronor, båda barnen på daghem och daghemsavgift enligt Stockholmstaxan får vid25 inkomst en marginaleffekt på och vid 30 000 kronorsinkomst en effekt på . Man kan också anta att det är en familj med två barn, atthyran är och mannens inkomst . Så börjar hustrun attarbeta och tjänar . Då bortfaUer av hustruns inkomst 11 228kronor, dvs. genom ökad skatt, 3 840 genom ökad daghemsavgift och2 520 genom lägre bostadstillägg. Nettobehållningen av hustruns inkomst på blir alltså , och då har ingen hänsyn tagits tiU attfamiljen förlorat en hel arbetskraft i hemmet. Dessa exempel visar bara skillnaderna meUan oUkainkomsttagare . Man kan också se på skUlnaderna för samma inkomsttagareunder ohka år. Då måste hänsyn tas tiU den genomsnittliga inkomstut-veckUngen. Om en som har i inkomst är gift medhemmamake blir utfallet med en genomsnittUg inkomstutveckling och genomsnitthgutveckhng av kommunalskatterna meUan 1971 och 1972 en skatteökning i procent avinkomstökningen på för den som började med för den som började med . För en ensamståendebhr i motsvarande fall skatteökningen meUan 1970 och 1971 för densom har 20 för den som har 50 000 1971. Inget av exemplen hittiUs har tagit hänsyn tillprisutveckUngen. Det är naturUgtvis ganska orealistiskt. Jag vill också angeett par exempel som beaktar prisnivåns förändringar. Jag tar hänsyn tilleftersläpningen i inkomstprövningen av bostadstilläggen och antar en årUgnormineU inkomstökning , årlig prisstegring och århghöjning av utdebitering med , allt således mycket modestahöjningar. Den som har I har då 28 000kronor år 5. Om han är gift, har två barn, en make hemma, hyra på ,blir den disporubla inkomsten år 1 20 000, plus 2 400 i barnbidrag, plus 4 200i bostadstiUägg, minus i skatt, alltså . Omprisstegringen är , behöver man år 6 ha i inkomst för att ha samma köpkraft eller standard. Den disponibla inkomsten år 6utgör 28 000 plus 2 400 i barnbidrag, plus 3 660 i bostadstUlägg, minus 8 593 iskatt, vilket är Uka med 25 467. Köpkraften har aUtså försämrats i stället för förbättratstrots 7 procents inkomstökning . Den reella marginella belastningen påinkomstökningen bUr i de här fallen något mellan . Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning för personer inormala inkomstlägen Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning för personer inormala inkomstlägen Det ärmeUaninkomstlägena som drabbas allra hårdast. Den som Ugger i inkomstläget 35000 har år 6 49 000. Om man beaktar inte bara ökad skatt och bortfallandebostadstUlägg utan även prisstegringen, blir det för honom en reeU försämringmed . Marginalbelastningen blir aUtså . TiU sist vUl jag ta ett exempel där hustrun underfemårsperioden går ut i förvärvsarbete. Jag antar att mannen har 25 000 kronori inkomst och hustrun år 3 15 000. Familjen har två barn och en hyra på 650kronor. Även här räknar jag med nominell löneökning på och århgprisstegring på . Familjen ökar sin bruttoinkomstmed . Därav faller bort i ökade skatter, lägrebostadstillägg, daghemsavgifter och högre priser. Det som bhr kvar är 2 100eller . Det här var några axplock ur verkUgheten. Tror inte herrfinansministern att de vanliga arbetande människorna har intresse av detta somfinansministern kaUar för sifferexercis? Siffrorna bortser heller inte allsfrån fördelningen av skattebördan i oUka inkomstlägen. Tvärtom ger de en bildav denna. De visar hur just meUaninkomsttagarna kommer särskilt hårt i kläm.Sedan emotser jag gärna en redovisning av sambandet meUan skatten och dereformer och kollektiva tjänster som skatten finansierar. Det tycker jagframför allt har betydelse för den totala skattenivån men inte nödvändigt förinnehållet i skattesystemet och kombinationen med olika bidrag. Men omfinansministern har en annan mening, varför redovisas inte det sambandet iinterpellationssvaret? har vi fått uppleva att istället för en väntad och utlovad större familjereform det bhvit någrapåplussningar på det inkomstprövade bostadsstödet för att lugna barnfamiljerna.Då har det låtit så bra att säga att när pengarna är begränsade, skaU man förstge åt dem med låga inkomster. Det verkar onekUgen bestickande. Men det går inte att arbeta på det sättet utan att se tillhelheten. Dä bUi det till slut sådana orimliga marginaleffekter som dem jag harpåpekat. Att dessa hårda marginaleffekter går djupt ned tUlmellanin-komsttagare och lägre inkomsttagare gör verkhgen inte saken bättre. Ett stort och viktigt problem går jag inte in på . DetgäUer sammanläggningen av skattepliktiga och skattefria inkomster. Den lederibland till mycket orimhga konsekvenser, och det gör absolut inte den enskildessituation överblickbar. Om rimligheten av tröskeleffekterna har finansministerninte annat att säga än att nyhgen har godtagit den nya skatteskalan.Blev den aUtså bra? Behöver den inte justeras? Det var ju den som på ett såorimligt sätt klämde åt just meUaninkomsttagarna med exceptionella höjningar aven redan hög marginalskatt. Inkomstprövningen av bostadstilläggen verkar påexakt samma sätt. SkuUe vi inte kunna diskutera om det är vettigt eUer inte attha den kvar så som den nu fungerar? Nej, finansministern viU inte diskutera ochinte heller vidta några andra åtgärder än den samlade översyn av skattereglernasom med jämna mellanrum måste ske. Vad är det för samlad översyn? Skattearbetethar ju tvärtom kännetecknats av ett ständigt lappande ändatUls finansministern inom lyckta dörrar snickrade till ett skattepa- ket somlovade så mycket och höll så litet. Har förresten finansministern glömt bort att såsent som fattade ett beslut om att en offentlig skatteutredningskaU tUlsättas för att göra en översyn av skattesystemet? Tänker intefinansministern ta hänsyn tih den majoritet i som viU ha en sådanutredning? Eller skall det bli som med utredningen om kostnadsfördelningmellan stat och kommun - får fatta beslut gång på gång. är förresten inte tiUsatt . Nog hade det varit klädsamt omfinansministern bland åtgärderna ändå hade nämnt att det kommer en utredningenUgt beslut. Jag tror också att den vanlige skattetrötte s. k.knegaren, som sUter för sin egen brödföda och för det allmännas utgifter,skulle ha uppskattat om finansministern med något allvar velat diskutera detröskelproblem som med rätta upplevs som alltmer besvärande för det vanUgaskötsamma folket med vanUga blygsamma inkomster. satt jag, herr talman, jag gick in ikammaren och lyssnade tUl programmet Rapport i . Om jag inte hörde felsades det där, tiU min stora förvåning, att man hade siffror från finansen överhur det gick för en del människor i mellaninkomstlägen. Som jag uppfattade detfick en person med en inkomst på på grund av sammanläggningen aveffekterna meUan skatt och bostadstiUägg och annat en marginaleffekt på 75procent av inkomster därutöver. Det var aUtså en nomineU förändring tUlskillnad från den reella som jag på slutet redogjort för. Det var emeUertidjust fråga om en sammanläggning av oUka effekter. I programmet sades det att det här inte var bra, att detdrabbade stora grupper i meUaninkomstlägena och att regeringen skuUe rätta tilldetta före valet . Det sades vidare att regeringen nu riktar in sin översynpå att justera skatten för dessa grupper och, om jag inte hörde aUdeles fel,just minska marginalskatt och marginaleffekter. Vilken översyn är det regeringen skaU vidta? Är det förövrigt regeringen som skaU göra en sådan? ViU finansministern svara på fråganom det är en korrekt uppgift som lämnades i programmet Rapport eller om informationenvar felaktig? Om uppgifterna i programmet är riktiga, är det för detförsta ganska anmärkningsvärt att vi inte har kunnat få en siffermässigredovisning här i kammaren. Vi brukar i allmänhet få svar av statsråden på defrågor som här ställs. Men mycket mera anmärkningsvärt är det, om uppgiften ärriktig, att man talar om en regeringens översyn när föregående veckahar fattat beslut om en offenthg utredning med representanter för samthgariksdagspartier och också med representanter för arbetsmarknadens oUka parteroch övriga organisationer. Tänker finansministern strunta i majoritet ochdet beslut som den har fattat? Regeringen har, som bekant, inte längremajoritet vare sig inom kammaren eUer i svenska folket. Redan finansministernssvar såsom det var formulerat gjorde det motiverat att ställa den här frågan,eftersom ingenting där fanns omnämnt om den utredning som enhgt mitt sätt attse nu mycket snart bör tiUsättas, men det jag hörde i TV-programmet görfrågan ännu mer berättigad. Jag tror att det är Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning för personer inormala inkomstlägen Ang. marginaleffekterna vid inkomstökning för personer inormala inkomstlägen många flerän de som finns här i kammaren i kväU som har intresse av finansministerns svarpå mina frågor.