prot · FU09119 · 1971-12-31 00:00:00 — Tvärtom är det Ju en grundtanke i hela lgr 69,dvs. läroplanen för , att praktiskt taget alla elever i grundskolanförutsätts kräva sitt speciella hänsynstagande. Till den grundtanken anslötsig givetvis, menar Jag, utbildningsministern och . Men hur kan man dä hoppas på specialundervisningen som ären av de ålgärder sorn skall finnas bland skolans möjligheter för attindividuellt anpassa studierna? Skall utbildningspolitikernas visioner oehtankegångar Inte tas på allvar? kan man fråga sig. Skolöverstyrelsenproklamerar att vi Inte har råd att i tillräcklig omfattning bygga nyaskollokaler, anpassade efter de nya läroplanerna. Kommunerna har inte råd attge tillräckliga resurser på bl, a, läromedelssldan, och har vi inte hellerråd att använda oss av samordnad specialundervisning I den utsträckning sombedömts behövlig ute pä fältet. Vad blir kvar? Stora klasser, hårt sammanhållnaoch för många elever aUlför leoretiserande. Statsministern sade sig tidigt ha siat om att1970-talel skulle komma alt bh en renässans för det praktiska yrkesarbetetsvärde oeh värdighet. Jag hoppas också alt det måtte bli så. Men varför har mandå i ett missriktat teoretiserlngsnlt till den grad utarmat högstadiumpå Inslag av sådana undervisningsmoment som skulle kunna befrämja just dennapånyttfödelse av det praktiska yrkesarbetet? Undra på altundervisnlngsresullaten Inte blir de bästa. Individen försvinner i kollektivet.Den nya skolan har betydande brister låt oss erkänna det. En av deallvarligaste är att den eftersträvade indivualiseringen inte har realiserats.Atl döma av de tidstecken Jag nu har redovisat kommer den inte heller attrealiseras inom överskådlig tid. Lärarna kan - även om de fick ta igen sigunder den av utbildningsministern högeligen gillade lockouten - inte göraunderverk, allra minst i en organisation och med arbetsmöjligheter som inte harutformats med indlvldualiserlngen som riktmärke. I detta sammanhang kan del vara av intresse atl återanknyta till statsministerns inledningsanförande , till den liögstäindaproklamationen om att regeringen helhjärtat stöder löntagarnas krav på störreInflytande över arbetets utformning oeh arbetsplatsens miljö - så föll orden.Av ett sådant inflytande har de som arbetar i skolans tiänst Inte sett mycket.Och Inte har de funnit något stöd hos det departement och det ämbetsverk undervilka de sorterar. Vad som kommit dem till del är snarare hård och obönhörligstyrning inte bara i lönefrågor och därutöver , snubbor och förmånen attfå tjänstgöra som syndabockar för misslyckade reformförsök. Få privataarbetsgivare skulle uppföra sig som den ståtlige utbUdningshuvudmannen. Så äi-det med regeringens helhjär- tade stöd åt statliga löntagare, I vae fall päskolsidan. Utöver den ekonomiska åtstramningen oeh farhågorna för ånvärre sådana har det olycksahga relativa betygssystemet Inom skolan oehPUKAS-systemet Inom högskolan stor skuld i den oro, besvikelse oeh arbetsolust,öppen och latent, som präglar delar av undervisningsväsendet.Det förslag till nytt betygssystem som remissbehandlas måstedärför hälsas med tillfredsställelse, även om det förvisso inte kan godtas isin helhet I föreliggande utformning. Men vägen till en bättre ordning ärkanske anvisad genom målrelaterlngsprinci-pen. Mun skall få betyg för vad manpresterar och Inte på några andra grunder, utan något sneglande på så oeh såmånga procent femmor, treor eller ettor. Vad ulbildningsniinistern nu har att göra är, som jag serdet, att möjligt dra konsekvenserna av det relativa betygssystemetsmisslyckande oeh lägga en proposition om nya grunder för skolans betygssättning.Jag förutsätter faktiskt att frågan går till och Inte avgörs påadministrativ väg. Den är av en sådan storleksordning och har en sådansamhällsbetydelse alt den inte får behandlas allenast I departement ochämbetsverk. Formerna för oeh effekten av betygsättningen, framför allti gymnasieskolan, har en mycket vid verkan. Därmed sammanhänger bl. a.tillträdet till högre studier. Vart har frågan om kraven för tillträde tilldessa studier, som kompetensutredningen behandlade, tagit vägen efterremisstidens utgång? När kommer propositionen? ulbUdnlngs-utrednlng, U68, arbetar som om kompetensutredningens majoritetsförslag redan vore lag. Ochdet är det förvisso inte. Som kunde förutses har också PUKAS-systemet blivit nättoppett fiasko - vrak på sophögen, kallar Handels- oeh Sjöfarts-Tidningdet. Utan att ta till så starka ord måste man dock, anser jag, utdöma systemetsådant det fungerar. Aviserade liberaliseringar av systemethjälper Inte. Det har tiänat ut, om det nu någonsin varit till en egenthgnytta. Utbildningsministern förefaller själv - även om det måstekosta på -ha uppgivit hoppet om systemet. Hans tröst må vara att P i PUKAS stårför , den dåvarande utbUdningsministern - också ett sätt all bilherostratlskt ryktbar. förefaller PUKAS skola skyfflas över till 1968 årsutbUdnlngsutrednlng - U 68, där allt skall hamna - för att definitivtdödförklaras. Det är I och för sig gott och väl, men det tar sin tid. Vad viUutbildningsministern - det skulle Jag vUja fråga honom, men jag får göra detnär jag träffar honom nästa gäng; det går inte - ha under tidenomfattande en femårsperiod eller mer? Skall vi låtsas som om PUKAS inteexisterar? Det är inte någon överdrift, , atl hänförautbildningen I vårt land till de mest betydande samhällsfunktionerna. En oeh enhalv miljon människor, elever, lärare och andra, är sysselsatta Inomutbildningsväsendet. Reformer beslutas men genomföresstundtals endast till hälften. Andra kan Inte förverkligas. Flera misslyckaspraktiskt tagel helt. Utbildningen är definitivt den samhällsfunktion som haftden mest lavinartade utvecklingen, och det är naturligtvis ett positivt faktum.Utbildning är en av de mest räntabla Investeringar som kan göras. Men det ärett arbetsfält som fordrar en noggrann planering oeh uppföljning,kontinuerligt och Inte ryckvis, under ständigt hänsynstagande till den Onsdagen den 3 november 197J jf 119 ekonomiska tillväxttakten. Häri hardet brustit mycket och brister enligt mittförmenande fortfarande mycket i den socialdemokratiska skolpolitiken, signeradav herrar Edenman, och . Till de brister Jag j , c i i- n n j = i dragit fram kan laggas fler, men till dem en annan gäng! debatt På försiag av herr talmannen beslöt kammaren att uppskjuta den fortsatta överläggningen tUl morgondagens sammanträde. § 2 Kammaren åtskildes .