prot · FU09133 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag skall be att få tacka socialministern för svaret. Bakgrunden interpeUationen är givetvis de starktoroande uppgifter som har framkommit bl, a, I om attväntetiderna har ökat inom den öppna sjukvården. Till InterpeUationen hardessutom bidragit den diskussion som har förts om alt sjukvården inte kan klaraalla sina uppgifter utan alt det kommer att bil nödvändigt attprioritera olika vårdsökande, så att vissa får avstå från en vård som det I ochför sig är medicinskt möjligt att ge. Jag kan ansluta mig mycket av vad som sägs i socialministernssvar. Det gäller försöken att skjuta över patienter från den slutna vården Ullden mindre kostnadskrävande oeh mera lättillgängliga öppenvården. Det gällerprioriteringen av långtidsvården, psykiatrin och öppenvården. Oeh det gällertanken pä någon sorls nivåstrukturering inom sjukvården. På de här punkternahar Jag ingen avvikande mening mot den som redovisas i snv'ialministerns svar. Däremot hai' soeialministern inte galt närmare in pa etlpar av de fiuiior som slåils i interpeUationen oeh i första hand vad som kangöras föl all hryta utveeklingen mot liingre väntetider oeh sänka dem till enlai;re niva. Om Miikvardseflerlniiian f(>rtsåtter alt öka i summa takt somläkartillp.ingen kcmimerju de lunjia köerna att bestå, oeh en genomsnittligvånlelid pä år nalurliglvis en helt orimlig siffra. Ja)i hoppas attsoeialministern håller metl mig pa den punkten. Då har iag iindå inte berört despeeialdlseipliner där vänteildeinu av olika skäl är ännu längre, och Jug harinte heller InkUulerat den tid som det krävs för att få remiss och som i vissafall bidrar lill att höja siffran ytterligare. Del är väl alltså helt klart att del här är en oroväckandeulveekllng. Om den fortsätter, kan vi ju hamna i den situationen att man fårvänta så Om åtgärder för att minska väntetiderna inom öppenvården,m. länge, attdet verkar meningslöst att ens söka beställa tid Inom öppenvärden. På det visetskulle i och för sig köerna minska, men på ett icke avsett sätt. För många människor bidrar uppenbarligen de långaväntetiderna till ett ökat lidande genom att de får vänta på att komma underadekvat behandling. Dessutom är det naturligtvis så, att tiden av oviss väntanför många människor också medför etl stort psykiskt lidande. Vad beror nu dessa förhållanden på? Jag harställt frågan om de kan förklaras av sjukronorsreformen, som Ju trädde I kraftför , alltså med den kraftiga ökning avväntetiderna som vi nu kan konstatera. Socialministern uppehåller sig i svaret vidsjukronorsreformens betydelse för de totala sjukvårdsinsatserna I samhälletoch konstaterar att dessa Icke har minskat och attreformen följaktligen Inte kan ha lett en minskning av sjukvårdsinsatserna.Det är glädjande. Jag har Inte heller I min Interpellation förutsatt någotannat. Den av mig refererade artikeln I har också som tvåhuvudslutsatser att sjukronorsreformen Icke har lett någon minskning avsjukvårdsinsatserna, vilket är glädjande, men att den däremot har lett till enförlängning av väntetiderna, vilket är mindre glädjande. Vad jag har sagt är att den totala sjukvårdsefterfråganhar ökat och Jag har i det sammanhanget stäUt frågan om inte denna ökning kantänkas ha ett samband med sjukronorsreformen. Jag har då tagit förhållandena påröntgenavdelningarna som ett belysande exempel på att det skulle kunna finnasett sådant samband. Jag skulle alltså vilja upprepa denna min andra fråga IInterpeUationen: Anser socialministern att sjukronorsreformen har bidragit Ullatt öka efterfrågan på sjukvård och därmed bidragit till att förlänga köerna? Vad skulle det annars kunna vara som förklarar de starktförlängda väntetiderna? En drastisk ökning av de faktiska sjukdomsfallen har viväl ingen anledning att räkna med. Under alla omständigheter motiverar degjorda Iakttagelserna en utvärdering utförd av en speciell arbetsgrupp I .samarbetemed sjukvårdshuvudmännen. Jag har upplevt de vittnesmål som har lagts fram på senaretid om en förändring mot ökad tidspress och mot bristande personlig omsorg påsjukhusen som ganska skakande. De hör definitivt inte Ihop med ett socialtvälfärdssamhälle. Den av socialministern förordade satsningen på öppenvårdentror Jag som sagt är rätt väg. Fler läkarstationer och läkarhus, en utbyggdföretagshälsovård, mera förebyggande åtgärder kan säkert förbättra situationen.Men räcker det? Måste inte ocksä, mot bakgrund av de uppgifter vi nu har omväntetiderna, finansieringen oeh prissättningen inom sjukvården ses över? Finnsdet Inte en risk för att vi annars försätter den öppna sjukvården i densituationen att den inte kan klara den väntade överströmningen av alla devårdfall som vi är ense om att man inle klarar Inom den slutna vården utan somalliså bör föras över lill den öppna? Jag tror, herr talman, att det här är väsentliga frågor,frågor som kommer alt följa politikerna framöver. Jag vill sluta med att fråga socialministern om han anseratt det finns någon anledning till optimism på delta område. Först vill Jag notera uppslutningbakom de mycket väsentliga riktlinjerna för den svenska sjukvårdens strukturförändring.Han accepterar principerna som har legat lill grund för en rad olika insatseroch som kommer utt ligga grund för den fortsatta planeringen - vikten av attvi kan åstadkomma en förskjutning Ifrån den slutna sjukvården tUl den öppna,decentraliserade sjukvården, att vi kan bygga ut långtidsvården Inte minstmed hänsyn det starkt ökade antalet äldre människor som vi vet alltidbehöver mer sjukvård än yngre - liksom även psykiatrin. Jag noterar, herrtalman, att så helhjärtat har accepterat principen. tog upp en del andra frågor I anslutning Ulldetta och pekade på några sektorer Inom sjukvården, där vi alltjämt har problemoch bekymmer. Jag har haft tillfälle, som Jag nämnde i Interpellationssvaret,att under innevarande riksdag diskutera en del av dessa sektorer, nämligenröntgensektorn och - för bara någon vecka sedan - ögonsjukvården. Vi har sattin en rad olika åtgärder för att söka åstadkomma en förbättring på dessapunkter. Jag skall Inle upprepa vad Jag från denna talarstol tidigare hurredovisat I de frågorna. Jag hänvisar i dessa stycken . a. upp tillströmningen den öppnasjukvården. Jag har redovisat att det icke har skett någon minskning avsjukvårdsproduktionen. ställde då frågan om det ändå Inte harblivit en ökad tillströmning till sjukvården. Ja, det är sannolikt. Man har välockså anledning att räkna med att människor som tidigare Inte hade råd attanlita t. ex. privatläkare har andra möjligheter att efterfråga sjukvårdtack vare sjukronorsreformen. nämnde i detta sammanhangröntgenundersökningarna. Dessa utgör en viktig medicinsk service I bl. a. denöppna sjukvården. 1 sjukronorsreformen ingick den myeket viktiga socialareformen alt man enbart för enhetsavgiften skulle kunna få en rad olikaundersökningar utförda - laboratorieundersökningar, röntgenundersökningar etc.- och detta har självfallet lett till en ökad påfrestning påröntgenavdelningarna. VI år medvetna om detta och planerar också ålgärder. Jaghar tidigare redovisat det i samband med en interpellation i Just den frågan. log ocksä upp frågan om väntetiderna och omremisserna, nägot som han särskilt understrukit I InterpeUationen till mig. Jagvill bara i korthet säga att de spörsmålen I hög grad sammanhänger med deorganisatoriska frågorna, dvs. sådana som tas upp i den s. k. . Det gäller således en bättre samordning mellan den sjukvård somges på sjukhusen och den sjukvård som meddelas utanför dessa. Det är en viktigplaneringsfråga som vi nu får anledning att ta ställning till. Jag har redantidigare aviserat att får en proposition med förslag tilländringar I sjukvårdslagen på denna punkt. ställde, om Jag förstod honom rätt,avslutningsvisen fråga om prissättningen pä sjukvården. Jag vet Inte vad därvid Om åtgärder jör att minska väntetiderna inom öppenvården,m. Om åtgärder för att minska väntetiderna inom öppenvården,m. närmasthade I tankarna. Låt mig klart säga ut att sjukvården om något är ett område,där Icke plånboken fär vara bestämmande för människornas möjligheter atlefterfråga i detta fall vård oeh behandling. Det kan ieke fä vara på annat sätti ett land som vårt. Vi vet alt det finns länder ute i världen därprismekanismen på ett helt annat sätt reglerar människornas möjligheter attefterfråga sjukvård, men det är ieke det tillsländet, , vi vill ha Ivårt land. Del fundamentala med sjukronorsreformen är att den på sittsätt kommer att spela en väsentlig roll I strukturförändringen. Jag harframhållit tidigare att vi inte har anledning att vara överraskade överaltreformen medförde en ökning av antalet patienter som sökt sig till den öppnaläkarvården. Det var avsikten med reformen, och genom de ökade resurser somtillförts den öppna sjukvården har det också kunnat tus emot ett ökat antalbesök I den öppna läkarvården just . Låt mig redovisa ett par siffror till. Det har underloppet av registrerats 165 läkarbesök per 100 invånare vid den offentligaöppna sjukvården. Detta är fler besök än tidigare, när man tar hånsyn till allde registrerade läkarbesöken Inom sjukronorsreformens ram ofta omfattar fleraohka behandlingar, t, ex, - Jag har nämnt det tidigare - röntgen,laboratorieundersökningar och remisser. Ett läkarvårdskvitto var förut lika meden behandling, medan sjukronorskvlttot ofta Inrymmer flera behandlingar. Av Intresse är också alt statistiken visar högre tal Islutet av året än vid årets början. Som Jag nämnde I mitt svar, föreligger nuen statistik även för . Den visar en ökning av antaletläkarbesök inom sjukronorsreformen med under första halvåret197 1 jämfört med 1970. Det finns alltså anledning atl betona attsjukronorsreformen är ett led i olika sjukvårdspoliliska åtgärder genom att denunderlättar en överföring UV efterfrågan från den slutna till den öppnavårdsektorn. Del är viktigt att man har detta klart för sig. Det nyaläkarutbildningssystemet är ett lika viktigt instrument som vi har kunnatskaffa oss för läkarresursernas fördelning. Betydelsefulla är också genomfördaändringar i sjukvårdslagen som möjliggör en större integrering mellan denöppna oeh den slutna sjukvården. Framför allt är det doek genom den kraftigtökade läkarutbildningen som vi har skaffat oss de grundläggandeförutsättningarna för alt skapa en bättre balans mellan oliku vårdområden oehspecialiteter, med andra ord bättre vård möjlighe t er för de sjuka. Detta är i korthet vad Jag ville säga medanledning av påpekanden i kommentaren till det svar Jug lämnade påhans interpellation. Jag skall be alt få lucka soeialministern förkompletteringarna, som jug tycker vur värdefulla. Jag noterar, precis somsocialministern gjorde inledningsvis, ull vi är ense i prioriteriiigsfrågan.Jag har tidigare tillhön fullmäktige i en av de släder som alltJJiml årsjukvårilsliuvudmån oeh där verkat för en utbyggnad av öppenvården. Det är I och för sig värdefullt att konstatera enhälllgheten påden punkten. I min interpellation tog Jag inte upp de specialområdensom varit föremål för behandling här i kammaren, nämligen röntgen- oehögonklinikerna, men mycket långa väntetider förekommer oekså på andra håll -vid kvinnoklinikerna, I samband med allergologlska undersökningar och på demedicinska klinikerna. Det avgörande är Ju om mun ser bilden i dess helhet, attden genomsnittliga väntetiden är oacceptabelt lång. Jag tycker altdet var ytterst värdefullt att höra att soeialministern har förhoppningar omatt den organisationsförändring Inom sjukvärden som har förebådats och somockså nämns I Interpellationssvaret skall leda tUl en minskning avväntetiderna. Jag slår fast detta och tackar för det. När det gäller frågan om sambandet mellan sjukronorsreformenoch väntetiderna tolkar Jag socialministerns senaste Inlägg på det sättet, attsjukronorsreformen fört med sig fler läkarbesök Inom den öppna vården men ocksålängre väntetider. Socialministern sade I och för sig inte att det fanns ettsådant samband, men det finns väl Ingen annan logisk förklaring. Till det ärbara att säga två saker. Det finns ett behov av en opartisk utvärdering avsjukronorsreformens effekter Inom sjukvården, och det finns anledning attdiskutera sjukvårdens finansierlngsproblem , givetvis ieke minst motbakgrunden av de svårigheter som kommunerna har. Om åtgärderför att minska väntetiderna inom öppenvärden,m. Självfallet är det med mycket stor tvekan somJag begär ordet eftersom det ännu återstår ett par obesvarade Interpellationer.Men Jag vill bara göra några korta kommentarer. Det är nämligen en sak som Intekommit fram i dennu diskussion oeh som Jag vill beröra. Jag skulle, herr talman, vilja göra gällande att kriterietpå god sjukvård är atl man skall kunna tillhandahålla den till överkomligt prisoch att kvaliteten pä sjukvården skall vara hög. När det gäller priset för vårsjukvård tror Jag inte att någon kan påslå annat än alt den ges . Jag tror oekså att vi kan säga, att kvaliteten på sjukvården år god, meningen att vi har välutbildade läkare oeh annan sjukvårdspersonal somfyller rimliga anspråk. Vi kanske också kan säga att vårt land I det hånseendetär en föregångare i relation till inånga andra länder. Men det finns två saker som Jag tycker år viktiga oeh somhör ihop med resonemanget om kvaliteten. Den ena är att man i störreutstrueknlng än för närvurunde borde ha möjligheter till fritt läkarval, atlkunna fa konsultera den läkare som man har förtroende för, som man anserskicklig oeh bäst ägnad all bota ens sjukdom. Detta hur I och för sig Ingentingmed sjukronorsreformen ull göru ly de restriktioner som gäller fanns även innanden reformen genomfördes. Men det ur en funktion uv sjukronorsreformen som Jagskulle vilja ta upp. Jag vill inle pasta, herr talman, utt denna fråga absoluthänger Ihop med reformen, men faktum är att det visar sig atl sedan reformengenomfördes oeh del nya avtalet träffades mellan och Om åtgärder för att minska väntetiderna inom öppenvården,m. sjukvårdshuvudmännenfår allt fler patienter räkna med att byta läkare under pågående behandling.Man kan alltså Inte ens räkna med att tills en behandhng är färdig få behålladen läkare som först konsulterades. Delta tycker Jag är en allvarlig brist Ivår sjukvård. Jag påstår alltså Inte att detta är en direkt konsekvensav sjukronorsreformen. Det kan vara en konsekvens av arbetstldsreglerlngen,vad vet jag. Men jag skulle vilja fråga herr statsrådet, som är ansvarig förvår hälso- och sjukvård, om han anser att detta är rimligt. Jag känner personersom varit patienter hos psykiater och som fått byta läkare, oeh I synnerhet närdet gäller psykiska sjukdomstillstånd är del naturligtvis olyckligt att behövaräkna med att komma tUl nya läkare vid samma behandling. Det främjar Inte ettgott behandlingsresultat. Herr statsrådet erinrade om den prioritering som I daggäller, för den öppna vården, långtidssjukvården och psykiatrin. Jag skall Integöra gällande att Jag har någon annan uppfattning när det gäUer prioriteringen,men jag vill erinra om att I går enhälligt ställde sig bakom kravetpå smärtfri förlossning. Vad kommer det att leda när det gällerprioriteringarna? Det är en fråga. I del sammanhanget skulle man också viljadiskutera vad en eventuellt fri abort skulle leda till I fråga om ändradprioritering. VI måsteaUtså I veta vad vi gör när vi fattar beslut. Jag vill säga tUl att det Inte ären utvärdering av sjukronorsreformen som vi behöver, men vi behöver i hög gradfler läkarcentraler, en fortsatt utbyggnad och förstärkning av den öppnavården. Det är detta arbete som vi är mitt uppe 1. Inte minst mot bakgrunden avde kraftigt ökade kostnaderna på hela sjukvårdsområdet måste vi få lill stånden omstrukturering - Jag upprepar det - och då måste vi förslärka den öppnasjukvärden. Det är alltså fler läkarcentraler, det är ökade resurser för denöppna vården som vi behöver. I det arbetet är sjukvårdshuvudmännen fulltsysselsatta. Jag noterar med Intresse och tillfredsställelse alt fruKristensson från denna talarstol så klart säger från att svårigheten atl fåbehålla sin egen läkare, vilket kan vålla bekymmer på sina håll, är något somsjukronorsreformen Inte kan lastas för de problemen fanns redan tidigare.Jag är glad för att , med den kunskap om svensk sjukvård som honbesitter, så klart gör denna deklaration. Sjukronorsreformen har annars I vissasammanhang blivit beskylld för så myeket; Inte minst har man satt In kritik pådenna punkt. Jag vill gärna understryka att sjukronorsreformen inte ärnågot hinder för att en patient såvitt möjligt behandlas av samme läkare. Vaddet här gäller är i stället sjukvårdsorganisatoriska frågor, oeh dessa är i höggrad föremål för uppmärksamhet. Ett myckel viktigt utredningsförslag i dessaorganisatoriska frågor remissbehandlas . Delta förslag kommer altmöjliggöra en bättre samordning av hela den öppna sjukvård som bedrivs avallmänläkare oeh specialistläkare. Förslaget har formen av en ramlagstiftningsom ger sjukvårdshuvudmännen bättre möjligheter att välja sådana lösningar förden öppna vårdens organisation som är lämpliga med hänsyntill de lokala förhåUandena. 1 utredningsbetänkandet behandlas också frågan omen ökad samordning av verksamheten vid sjukhusen och i den öppna sjukvården. kom även in på frågan huruvida det intemed tanke på patientservicen alltför ofta sker byten av läkare. VI är också härinne på frågor om organisation, samordning oeh samverkan. Det är min förhoppningatt de förändringar som har vidtagits och som kommer att vidtas Isjukvårdslagen skall göra det möjligt utt förbättra förhållandena på dennapunkt. Slutligen nämnde frågan om smärtfriförlossning som tog ställning till i går, när socialutskottetsbetänkande nr 40 behandlades. Självfallet är det fråga om prioriteringar här,nu och I fortsättningen. De är svåra och besvärliga , men denkraftiga ökningen av läkarantalet i vårt land kommer naturligtvis på htet siktatt skapa andra möjligheter, således även på det här området. Jag har sagttidigare i - Jag gjorde det bl. a. när vi diskuterade ögonsjukvårdenför någon tid sedan - att har I uppdrag att nu göra en allsidigöversyn av programmet för läkartilldelnlngen. VI har de här frågorna i hög gradunder observation. Ang. ianspråktagande av byggnadskvot för vissasjukvårdsbyggnader VI är uppenbart helt ense om att det krävsökade resurser för den öppna sjukvården; det har ju debatten visat.Men vad Jag har försökt saga är atl en opartisk utvärdering av sjukronorsreformenhar ett samband med frågan om finansieringen av den öppna sjukvården. Jag haralltså tillåtit mig vara något mindre optimistisk när det gäller möjligheternuför sjukvårdshuvudmännen att i fortsättningen få fram de pengar som krävs föruppbyggnaden av den öppna sjukvården. Det har naturligtvis varit bakgrundentill InterpeUationen, tillsammans med uppgifterna om de långa väntetiderna. Överläggningen var härmed slutad. ianspråktagande av byggnadskvot för vissa sjukvårdsbyggnader Herr .socialministern erhöll ordet för att besvaraherr i Nennesholm (c) framställda Interpellation.nr 205, och anförde: har frågat om Jagvill medverka lill alt sjukvårdsbyggen där läkarcentral för den öppnasjukvården och sjukhem för långtidssjukvården är samplanerade kan hänföras lillden prioriterade delen av sjukvårdens Investeringsramar. sjukvärdsdelegation, där bl. a.sjukvårdshuvudmännen är representerade, meddelar vatie år riktlinjer tillsocialstyrelsen beträffande prioriteringen av sjukvårdsbyggandet inom de uvregeringen fastställda investeringsramarna för sjukvården. Enligt de riktlinjersom fastställts av sjukvårdsdelcgutlonen tillhör Ang. ianspråktagande av byggnadskvot jör vissasjukvårdsbyggnader läkarstationerför den öppna sjukvården och sjukhem för långtidssjukvården de I första handprioriterade områdena för sjukvårdsinvesteringarna. Det ligger I sakens naturatt etl byggnadsförelag som utgör en kombination av läkarstation oeh sjukhemockså hänförs till denna i första hand prioriterade sektor avsjukvårdsinvesteringarna. Ett betydande antal sådana projekt har både nu ochtidigare omfattats av beslut i fråga omigångsättningslillständ. som berörs i InterpeUationen är tUlhuvuddelen ett stort lasarettsbygge, som vid granskning harbefunnits vara betydligt överdimensionerat. Jag kan inle här gå In på ettenskilt ärende som handläggs I . I det avseendet vill jag barahänvisa till att en arbetsgrupp med representanter för ochlandstinget har tUlsatts för det fortsatta projekteringsarbetet och att mandärvid bl. a. skall undersöka möjligheterna till en sådan uppdelning avprojektet att lokalerna för läkarstation och långtidssjukvård kan ges förtur. HerrMAGNUSSON I Nennesholm (c): Jag vill gärna tacka socialministern för detmycket snabbt avlämnade svaret på min Interpellation. Anledningen tUl InterpeUationen var det förhållandet byggt lokaler för alla gemensamma servicefunktioner Inom ett nyttlasarett, som i sig skall Inrymma öppenvårdscentral och sjukhem förlångtidssjuka. I de servlcelokalerna finns panncentral, som skall klara Intebara lasarettet utan oekså personalbostäder, vilka skall byggas utanförsjukhusområdet. Där är admlnlstratlonslokaler, kontorslokaler, kök ochmatsalar, förråd och undervisningslokaler, lokaler för cafeteria, kök, herr-ochdamfriserlngar, kort sagt alla de servlcelokaler som skall betjäna helaanläggningen när den blir färdig. Dessutom finns det lokaler för folktandvårdoch på psyksidan en öppenmottagning och en vårdavdelning med 132 platser. Detär vad man nu hur byggt oeh skall flytta in . Når man skulle börja bygga de övriga lokalerna förmedicin, kirurgi oeh KK, fick man plötsligt Inle kvol att fortsättabyggnationen. Hela projektet var Ju från bötian Inritat och hade lillkoinmlt ibåsta samförstånd mellan oeh myndigheterna. Det som hände nu varatt mun sade att för den slutna vården Inte skulle vara som förut 1,5promille av befolkningsunderlaget inom sjukhusregionen ulan 1 promUle, oeh dåvar de projekterade vårduvdelningarnu för slora. Från sida förklarade man sig genast bereddatt skura ned anläggningen. Den kommitté som soeialministern talade om i sittsvarar ju klar på denna punkt - man har kommit överens om 90 platser. I dengamla byggnallonsplanen var del 120 platser. Det skulle ha varll 130 enligtsjukvårdsplan 67, men FU hade minskat antalet lill 120. I sitt sista anförande med anledning av sade socialministern all mun är beredd all försöka fä en buttresamordning till stånd mellan den öppna oeh den slutna vården. Det ur Just har försökt I detta bygge i för lån. Jag vlU klart säga all denna sjukhusbyggnutlon skull betjäna Jön- köpingsläns befolkningsmässigt mest expansiva område, som under de senaste tio årenhaft en folkmängdsökning på 7 000 å 8 000 Invånare. Här har projekteratsgemensamma lokaler för den öppna vården och för den slutna vården. VI harinskrivningslokaler, röntgen och laboratorium för att ta några exempel pågemensamma lokaler. Enligt det sista socialministern sade med anledning av denförra InterpeUationen är detta någonting att sträva efter. Att vi i Jönköpingslän har varit före i utveeklingen på detta område borde Ju inte bestraffas medatt vi inte fick fortlöpande byggnadskvot då vi skulle bygga ut. När man fick kvot till detta bygge, som bhr färdigt förinflyttning , sade myndigheterna här uppe I att det ärIngen risk - har nifått igängsättningskvot kommer ni att få fortlöpande kvot allteftersom bygget fortskrider. Då man nu ifrån sida vid förhandlingar med myndigheterna påminde om det löftet, svarade tiänstemännen bara att vid det tillfället satt Inte vi här - det var andra personer, och vi tar inte ansvar för vad de lovade. Men vi Inom länet menar att det är ämbetsverket som sådant och Inte de enskilda personer som tjänstgör vid olika tillfällen som I sin planering skall vara beroende av. Det är för övrigt, herr talman, inte bara utani detta fall också kommunen med sin bostadsplanering som kommer i ettbesvärligt läge. En av de största tidningarna I landet skrev attVämaino lasarett torde vara ett av de allra sämsta I hela södra och mellerstaSverige - det finns avdelningar påsjukhuset som är I det närmaste hälsovådliga.