prot · FU09114 · 1971-12-31 00:00:00 — Skattelagssakkunniga avgav 1956 ett betänkande, i vilketman visserligen Inte ansåg sig kunna förorda en självständig avdragsrätt försådana gåvor men antydde en annan väg för tillgodoseende av ändamålet, nämUgenatt lämna rum härför I anslutning till nuvarande avdragsrätt förförsäkringspremier, på vilka också en social synpunkt kan anläggas. Säkert finns det olika vägar att gå. En utrednings uppgiftskulle ju vara att få fram den bästa lösningen. Under det senaste seklet missionens århundrande harstora belopp offrats av missionsvännerna här hemma. Ofta är det enkla människorutan några större ekonomiska tillgångar, som genom sina offer ofta tiondeglvande understödjer mission och u-hjälp. En avdragsrätt skulle ytterUgare öka sådanhjälp. Jag ber att få yrka bifall tUl reservationenav i m. fl. HenCARLSTEIN (s): I motionen 322 av m. fl., sombehandlas I skatteutskottets förevarande betänkande nr 45, begärs en utredningom införande av rätt till avdrag vid den statliga inkomstbeskattningen förgåvor till u-hjälp och andra humanitära ändamål samt kulturella, reUgiösa,vetenskapliga eller ehest uppenbart allmännyttiga ändamål. Enligt motionärernabör sådan avdragsrätt tillkomma fysiska personer, vara maximerad tUl ett visstbelopp samt i första hand gälla vid den statliga beskattningen. har haft att ta ställningtill yrkanden av liknande slag, senast vid riksdag. Det är riktigt sommotionärerna framhåller, att det har förekommitavdragsrätt för penningåvor till preciserade ändamål. fanns detavdragsrätt för gåvor till luftvärnet och till sjö värnskåren. Åren 1944 och1945 medgavs avdragsrätt för penningåvor tiU internationellt hjälparbete förhndrande av nöd bland civilbefolkningen i krigshärjade länder. Det är emellertid att märka att avdragsrätten vid dessa tiUfällen har gällt preciseradeändamål och varit föranledd av speciella förhållanden. Rätten har också varittidsbegränsad. Vad motionärerna nu önskar är att gåvor till ett allmännyttigtändamål I princip skall vara avdragsgUla. Utskottsmajoriteten har Inte kunnatdela denna motionärernas uppfattning utan anser att allmännyttiga ändamål börtillgodoses genom direkta bidrag av allmänna medel. har tidigare vid åtskilliga tillfällen funnitanledning att ge uttryck åt den meningen att vi skall eftersträva en så rättvisbeskattning som möjligt, och det är otvivelaktigt så att avdragssystemet intemedverkar till en ökad rättvisa I beskattningen olika inkomsttagare emellan.Detta är ett av de skäl som vi anfört, när vi har gått på avslagshnjenbeträffande motionens yrkande. Ett annat skäl för utskottets ställningstagandehar varit de uppenbara svårigheter som skulle uppstå när man I det praktiskataxeringsarbetet skall fastställa vilka ändamål som skaU anses somavdragsgilla. Alla som har sysslat med praktiskt taxeringsarbete vet att avdragvid beskattningen komphcerar det arbetet och att det även medför risker förolikheter vid behandhngen när man skall räkna fram den beskattningsbarainkomsten för olika inkomsttagare. Utskottet har inte ansett att motionen i sakinnehåller något nytt. Argumenten är desamma som vi har mött alla tidigare år.Det finns därför goda skäl för att inta samma ståndpunkt somtidigare. Jag yrkar bifall tUl utskottets hemställan omavslag på motionen 322. Rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor till u-landshjälpm. HenLARSSON I (fp): Jag håller med om en sak: dethär är Ingenting nytt; vi har debatterat det . Men för att förslagetInte är nytt är ju detta ingen anledning att gä emot det. Det är ändå så attriksdagen - Jag bara konstaterar den saken - ständigt när den här frågan varituppe har varit delad I två hälfter. Att den socialdemokratiska hälften harvarit något större och avslagit motionerna är ju Inget skäl för oss att låtasaken förfalla. Sedan sade en rätt egendomlig sak, nämUgenatt förslaget inte medför någon rättvis beskattning; en del av dem som gersådana gåvor som här avses är hårdare beskattade än andra det är välmarginalskatten han avser. Men tänker man sig in i den här frågan måste maninse att det inte är säkert att alla människor kommer att skänka exakt sammabelopp. Har jag en större inkomst har jag ju möjlighet att ge ett störrebelopp, och har jag en hten Inkomst ger Jag ett mindre belopp. Men det viktigaär det belopp man ger, och det går Inte att dra någon gräns för det och sökaskapa någon rättvisa i det avseendet. Är det så att en person vill och kan gemera, så går ändå det mesta från den egna plånboken. sade vidare att taxeringsarbetet skulle bhså väldigt besvärhgt. Ja, skulle vi allmänt åberopa det när vi diskuterar olikadetaljer i beskattningen och när det gäller deklarationerna, så skulle man överhuvud taget inte kunna införa någonting; då vore det bara att skylla på att detgör taxeringsarbetet så väldigt besvärhgt. En utredning bör kunna Rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor till u-landshjälpm. komma framtill ganska klara linjer när det gäUer vad som är avdragsgUlt och vad som Inteär avdragsgillt. Men, , det är inte den här frågan som skiher ossåt, utan det är grundinställningen: Skall man stödja enskild hjälpverksamheteller skall man bara ha statlig? Det är där skiljelinjen går. i viU bagatellisera fråganom rättvisa i beskattningen. Om man läser motionen och yrkandet finner man attmotionärerna säger - och det gjorde också sitt första inlägg här att avdraget skall gäUa ett maximerat belopp; det får Inte gälla hur storagåvor som helst. Anledningen tUl att motionärerna maximerar beloppet Jag kaninte se det på något annat sätt är väl att man kan utnyttja det här när manskaU ta fram Inkomsten till beskattning; ju större gåva man ger, desto störreskattepreferens får man genom en sådan uppläggning. Vilket belopp skall manbestämma sig för? Är det , , ?VUket belopp man än väljer får det precis samma effekt. Man kan inte kommaförbi den här problematiken. Det är väl väldigtenkelt att maximera, ! Man behöver ju inte maximera det beloppsom får dras av; man kan också maximera den rätt som föreligger att dra av viden gåva. Tekniskt är det ingen svårighet att genomföra detta så att man fårskatterättvisa. Man får däremot inte, som , säga att man får draav upp tUl ; det skulle naturligtvis, om alla använde ,gynna den som har den större inkomsten och den större progressiva skatten. Mendet är ju inte det vi är ute efter. Man kan mycket väl maximera avdraget så,att det är ett visst belopp man får dra av för varje hundralapp man ger eller någontingsådant. Det är genom att utreda det som vi vill åstadkomma rättvisa. Men det ärJu Inte där skUjelinjen går, och det tycker Jag att skulle kunnaerkänna. Skiljelinjen går ju ändå meUan de olika grunduppfattningarna: mellandem som vill uppmuntra enskilda människor att ge gåvor och dem som tycker attdet bara är staten som skall ge dem. Hen OLOFJOHANSSON I (c): Det är htet synd att olika grupper iriksdagen gräver ner sig I sina respektive skyttegropar i sådana här frågor,därför att det finns egentligen anledning att se mera pragmatiskt på dessasaker. Det finns naturligtvis ändamål som vi alla är ense om är angelägna attstödja och som vi därför också stöder genom samhällsinsatser. Men Jag antar attinte aUa är ständigt nöjda med omfattningen av det stöd som utgår när vi harbegränsade resurser att använda. Det finns anledning att se på dessa saker ganskaförutsättningslöst, även om jag helt Instämmer I vad säger, atten förändring Inte får syfta till att gynna vissa Inkomsttagare, så att de kankomma undan skatt. Enligt vissa experter finns det möjUgheter attpå olika sätt kringgå skattereglerna genom att man under hand antyder till enarbetsgivare, att man egentligen inte vUl ha något arvode eller någon lön fördet arbete man utför, men att man givetvis Inte har någonting emot attarbetsgivaren betalar in pengarna för det ena eller andra ändamålet. Därmed blirarvodet skattefritt. Enligt en uppgift, som jag Inte utan vidare kan verifiera,hai t. ex. statsråden och gjort så när det gäller bidrag till detsocialdemokratiska partiets internationella solidaritetsfond. Det är i och försig inget bidrag som vi tycker iUa om, det går tUl u-hjälp och stöd tlUbefrielserörelser och annat. Men man har alltså avstått Inkomster I samband medatt man författat böcker. För dem som förmår och förstår att utnyttiasituationen finns redan möjhgheter vUket innebär att lagstiftningen blirrelativt flytande. Även experter är naturligtvis oense. Men Jag kan bara nämnavad t. ex. har skrivit i denna fråga. Han säger att om någon arbetargratis men uttrycker "en allmän önskan att arbetsgivaren, i den mån han allsviU betala, måste göra det i form av eninbetalning till angivet, allmännyttigt ändamål då har den som utförtarbetet ju strängt taget inte disponerat över vad som tUlkommit honom, eftersomhan redan från början avstått från sin rätt till arvode". Här finnsalltså ett väsenthgt kontroll- och taxeringsproblem. Rätt tiU avdrag vidbeskattningen för gåvor till u-landshjälp m. m. Hen CARLSTEIN (s): Är det så som säger,tycker Jag vi har aU anledning att försöka täppa tUl de luckor som finns iskattereglerna och Inte skapa nya möjhgheter att kringgå bestämmelserna utan Istället försöka göra dem så täta som möjligt, så att vi får en rättvisbeskattning. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tUldels utskottets hemställan, dels reservationen av i m.fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande Ja besvarad.Sedan i begärt votering upplästes och godkändes föhandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 45 röstar ja, den det ejvih röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Umeåbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: 2 protokoU 1971. Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon §10Föredrogs skatteutskottets betänkanden: Nr 46 i anledning av motion omavdrag vid taxeringen för kommunala förtroendemäns omkostnader Nr 47 i anledning av motion angående den statligaskatteutiämningen till kommunerna Nr 48 i anledning av motioner angående vissa ändringar ifolkbokföringsförordningen, m. m. Nr 49 i anledning av motion om särskildluftförskämningsavgift på tobaksvaror Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. § 11 Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 51 i anledning av motioner angående åtgärder mot luftföroreninggenom motorfordon. 1 detta betänkande behandlades motionen 1971:27 av m.fl. (fp), vari hemställts att i skrivelse tUl Kungl, MaJ:t begärde 1. attförberedelser vidtogs för ett genomförande av kraftigt skärpta regler förbegränsning av utsläpp av koloxid, kolväten och kväveoxider från bilmotorer medgUtighet fr. o. m. 1975/76, 2. att en sänkningav högsta tUlåtna halten av blyföreningar I bUbränsle från /1 tiU /lgenomfördes , 3. att forskninginriktad på kväveoxidernas skadeverkningar inom industri och genom biltrafikinitierades, motionen 1971:210 av m. fl, (m), såvitt nu vari fråga. Utskottet hemställde att riksdagenlämnade motionen 1971:27 samt motionen 1971:2I0 I här förevarande del utanåtgärd. Reservation hade avgivits av herrarWirtén (fp) och i (fp), som ansett att utskottet borthemställa, att i anledning av motionen 1971:27 begärde attKungl, Maj :t vidtog förberedelser för ett genomförande av kraftigt skärptaregler för begränsning av utsläpp av koloxid, kolväten och kväveoxider frånbUmotorer med giltighet fr, o. m, 1975/76 samt lämnade motionen i övrigt ochmotionen 1971:210 i här förevarande del utan åtgärd. Hen TALMANNEN yttrade: Överläggningen rörande jordbruksutskottets betänkande nr51 må omfatta även skatteutskottets betänkande nr 50, men yrkanden beträffandesistnämnda betänkande framställes först sedan detsamma föredra-gUs. HenWIRTÉN (fp): Visst har vi väl anledning att då och då kritisera föråtskilligt som vi önskar vore annorlunda i världens mäktigaste demokrati. Menlåt oss också peka på områden där visar radikahsm och djärvhet i sittbeslutsfattande. Ett sådant område är otvivelaktigt den lagstiftning förbilavgasrening, som är på väg. I har man bestämt sig för att I 1975 årsbilmodeller åstadkomma en 90-procentig reducering av avgaserna Jämfört med 1970års bilmodeller. Det innebär alltså en avgasreducering på femår, vUket måste bedömas vara ett djärvt steg. Så uppfattades väl ocksåförslaget av bilindustrin i . Det bör dock sägas att har ett specifikt behov att gåhårt fram på detta område. Där har man upplevt luftföroreningarnas problem påett mycket mera närgånget sätt än vad vi har gjort i vårt land. Vi känner vältUl luftförorenlngsproblemen i de amerikanska storstäderna, exempelvis i LosAngeles problem som för övrigt delas med många andra av världens stora städersåsom t. ex. och . Senast fick vi alarmerande rapporter från Tokyounder . En sådan bakgrund ökar naturUgtvis trycket pålagstiftarna. Man utropar: Gör något! Det är detta som har motiverat 1970 årslagförslag. Motståndet från bilfabrikanterna blev, som jag nämnde,mycket hårt och dä speciellt givetvis från . Den som fick gå isvaromål var ordföranden I senatens underutskott för luft-ochvattenföroreningar, en nu alltmer känd politiker, nämligen senatorn . Han bemötte kritiken med bl. a. följande: "har sagt tillnationen att inte kan leva utan bilen. Den här lagen vlU säga Detroitatt om så är fallet måste man göra bilar som amerikanerna kan leva tillsammansmed." Den amerikanska bilindustrin har, aUteftersom tiden har gått,accepterat detta och I sin produktion anpassat sig efter de bestämmelser somhar tillkommit. Det har också de bilexporterande företag som vill vara med ochkonkurrera på den amerikanska marknaden, inklusive och . Dä frågar man sig: Är det dä inte rätt självklart att viskall ha en motsvarande lagstiftning i ? Den frågan har utretts avkommunikationsdepartementets s. k. ledningsgrupp, som har framlagt förslag somfinns redovisade i betänkande nr 51. Ledningsgruppensbetänkande har remissbehandlats och ärendet förbereds nu i departementet. Mankan konstatera att målsättningarna I utredningsförslaget och denfolkpartimotion som har avgivits i är ungefär desamma. Men detfinns en väsenthg skillnad, och det gäher tidplanen. Vi anser att det bör varamöjligt att införa de nya hårdare bestämmelserna i lika väl som I USAår 1975.Vi har litet svårt att förstå varför vi behöver släpa . vill Jag emeUertid gärna erkänna att utskottetsformulering på denna punkt ändå inger vissa förhoppningar. Det sägs där:"Utskottet förutsätter emeUertid att vid den fortsatta handläggningen avärendet alla möjligheter att påskynda reformarbetet blir tUlvaratagna. "Men viU bilfabrikanterna vara med och konkurrera på den amerikanskabUmarkna-den, med de bestämmelser som där är förelagda, bör det vara likarimligt Åtgärder mot luftföroreninggenom motorfordon Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon att sammakrav ställs på dem när de vill sälja på den svenska bilmarknaden. Därför anservi reservanter att den 90-procentlga reningen skall vara ett krav även iSverige fr. o. m. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen. Men motionen tar också upp krav om ytterligarenedtrappning av blyhalten i bensinen från . Jag bedömer detta krav som ytterligt angeläget. Både här hemma I ochutomlands finns undersökningsresultat, som visar hur viktig denna nedtrappningär. VI har exempelvis fått rapporter från am i Tysklandom att av gatuarbetarna i staden visat klara blyförgiftningssymtom.Här i har vi rätt fått ta del av resultatet av en undersökningsom gjorts av överläkaren i . Han konstaterar, attskolbarnen I den kommunen har ungefär hälften av den mängd bly i sig somanses utgöra gränsen för att skador hos barn uppstår. Vi har i utskottet blivit upplysta om att dessa frågor förnärvarande utreds i samarbete mellan giftnämnden och och attdet förväntas förslag, som kommer att Innebära en minskning avblyhalten i enlighet med vad vi yrkat i motionen. Vi har låtit oss nöja meddetta. Men vi förväntar oss naturhgtvis största skyndsamhet med arbetet. Med den stora mängd bilar som finns i utgör derasutsläpp den allvarUgaste luftförorenande faktorn. En bil som ökar farten frånstillastående . släpper ut en kubikmeter avgaser och förorenardärigenom ren luft. Men det är inte bara mängden av luftföroreningar som äraUvarlig utan ocksä den omständigheten att biltätheten är störst där de flestamänniskorna vistas, dvs. i tätorterna, och att utsläppen sker I marknivå. kan koloxidhalten vara dubbelt så hög i barnhöjd som i vuxenhöjd. Detvisar ytterligare hur allvarlig denna fråga är för Just de minderåriga. En snabbförbättring av bilavgasreningen är således utomordentligt viktig. Men skall vilåta oss nöja med detta? På den frågan måste jag svara nej. Det finns naturhgtvis också andra vägar att närma sigdetta problem. har elbilen framstått som ettidealfordon från miljösynpunkt. Ett intensivt utvecklingsarbete är på gång, menfortfarande har man en lång väg att gå innan elbilen kan jämföras medbensindrivna fordon såväl ekonomiskt som prestationsmässigt. Arbetet på attutveckla elbilen skall naturligtvis fortsättas. Men det finns också ett tredjedrivmedel som skulle kunna gå att utnyttja med relativt kortomställningsperiod, nämligen gasen. Med gasdrift slipper man helt blyet, ochden minskar väsentligen övriga farliga utsläpp. VI har kunnat inregistrera hur man i andra länder ökargasdriften. Det är fallet i där man nu har ungefär 15 000 gasdrivnabilar. I finns ca 300 000, i , och används ocksågasdriften med framgång. Jag tror att det också här finns anledning att göra enjämförelse mellan svensk och amerikansk pohtik. I Sverigeökar man skatten på det här renare drivmedlet. minskarman skatten på samma drivmedel och bygger om de egna statligafordonen för användning av just detta drivmedel. Om man uttrycker det I siffrorär det faktiska förhållandet att vi ökade gasolskatten med medanman i minskade den med . bestämde man sig iKalifornien för att bygga om 28 000 statsägda fordon just till gasdrift för attfå miljöpolitiska effekter. TiU skatteutskottets betänkande nr 50 har fogats ettsärskilt yttrande, avgivet av . Han pekar på endel praktiska problem som skuUe uppstå vid övergång till gasdrift. Jag vUl intepå något sätt nedtona dem. Yttrandet andas i övrigt ett klart förord förgasdriften. menar att "gasolen tveklöst är ett bättrealternativ än nuvarande bränsle". Jag har emellertid den uppfattningen attdessa praktiska problem löses naturUgt så fort det uppstår efterfrågan på gastill bildrift. Det visar de internationeUa erfarenheterna. Det centralaproblemet, herr talman, är att vi får ett omtänkande i skattefrågan. Jag skallåterkomma med ett yrkande vad beträffar skatteutskottets betänkande nr 50 närvi kommer tUl den punkten. Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon HerrHANSSON I Skegrie (c); Det framgår av betänkandeatt det inte råder några principiellt delade meningar meUan majoriteten ochreservanterna om behovet av att så snabbt som möjligt komma till rätta med deföroreningar som åstadkommes genom bilavgaserna. Avgaserna innebär Ju inte barahälsorisker för människor och djur utan de medför också väsentliga skador påväxtlighet. De för också med sig betydande förluster genom rostskador på bUaroch andra metallföremål. Jag vill gärna instämma med reservanterna i att det är högtid att beakta dessa faror. De finns framför allt i tätortsbildnlngarna, menmer I andra länder än hos oss. nämnde , men det mest drastiskaexemplet kan vi hämta från där trafikpoliserna i efter ett pass på ettpar timmar måste tas In för en regelrätt avgiftning. Så långt har det såvittjag vet inte gått någon annanstans. Men gör man ingenting åt problemen såhamnar väl också vi där . Det är alltså i de stora tätorterna somproblemen finns. De är avsevärt mindre I de mer decentraliserade bebyggelserna.Det talar också för att man i den framtida samhällsplaneringen bör se till attIcke centralisera utan decentralisera bebyggelsen. Som bekant har redan i vårt land liksom i andra ländervidtagits åtgärder för att trappa ned de här skadeverkningarna. Det finns enorganisation i , ECE, som arbetar med detta. VI har emellertid i inte nöjt oss med de normersom man har gått in för i de övriga västeuropeiska länderna. Vi har gått en bitytterligare och skärpt bestämmelserna. Som reservanten nämnde pågår det ocksånu förberedelser för ytterUgare skärpningar av bestämmelserna när det gälleratt bekämpa vissa luftföroreningar. Det har gjorts positiva uttalanden bl. a.också från regeringshåll i vårt land och Jag tror att vi får räkna med attåtgärder kommer att vidtas. Det är riktigt, som reservanten sade, att det föreliggerett utredningsförslag här. Utredningen föreslår som kanske är bekant förkammarens Åtgärder mot luftförorening genom motorfordon ledamöter- att för bilar av modeUer i vårt land får mängden av koloxid,kolväten och kväveoxider icke överstiga vad som gäUer eller kommer att gälla iUSA för bilar av modell, alltså än hos oss. Nästanedtrappning i föreslår utredningen skall ske 1977. Då skall man tanormerna för av 1975 och modeller såsom rättesnöre. Detbetyder alltså att vi även då kommer efter . Det är i detta avseendemeningsskihaktighet förehgger mellan reservanten och utskottet. Det är den enda- och en relativt ringa - skillnad som finns i våra åsikter. Det är riktigt, som herr reservanten sade, att utskottetär mycket positivt i sin skrivning. Utskottet säger bl. a. att man finnerdet angeläget att effektiva åtgärder vidtas utan onödig tidsutdräkt och att viförutsätter att vid den fortsatta behandhngen alla möjligheter blirtUlvaratagna för att påskynda reformarbetet. Är det så att man tillvaratar allamöjligheter som finns kan man ju inte komma mycket längre. När därför den äradereservanten sade att uttalandet var ganska hoppingivande så tycker Jag att detnog är det minsta man kan säga om det, ty det betyder Ju faktiskt att ommöjligheter föreligger så kan det av utredningen uppgjorda tidsschematframflyttas och kanske rent av realiseras tidigare än vad reservanterna harbegärt. Utskottsutlåtandet utesluter Ju inte det tidsschema som reservanternahar anfört, men utskottet .är litet mindre kategoriskt i sitt uttalande och isin formulering. Vi skall nämligen ha klart för oss och inte bortse ifrånatt en alltför forcerad övergång till renare bilavgaser, hur önskvärd den änär, kan komma att medföra vissa problem. Den nedtrappning som vi avser skallgälla för bUar av 1974 och modeller kominer att kosta 400-500 kronormer för vatie bli och för den nedtrappning vi avser 1977 blir merkostnadenungefär per bU. Därtill kommer då 200 ä i ökaddriftkostnad räknat. De ökade kostnaderna menar vi att man bör accepteraför att få renare luft i våra stora tätorter. är det tyvärr så att av länder är detendast som redan nu planerar att införa skärpta bestämmelser och ha USAsom riktmärke. Därför har man från remissmyndigheternas sida ansett att Sverigebör ta initiativet tUl att samtliga tiU ECE anslutna länder går in för sammaåtgärder som vi avser att vidta hos oss. Man lär också inom ECE vara benägenatt överväga skärpningar. Det har t. o. m. från franskt håll vädjats tillSverige att vi skall invänta de eventuella beslut som kan fattas i ECE om enskärpning på detta område. 1 det remissvar som har avgivits av kommerskollegium menarman, att om skulle bli ensamt bland ECE-länderna - dvs. i huvudsak devästeuropeiska länderna om skärpta bestämmelser på detta område, kan detkanske innebära ett tekniskt handelshinder, som eventuellt kan utlösa åtgärderfrån de övriga länderna och kanske rent av försvåra inträde i EEC. Jag skall inte kommentera dessa farhågor - de får gällaför vad de är -men det är självklart att vi, om vi blir ensamma om dessa krav,kan komma att utestänga en betydande import av bilar till vårt land, vUketskulle kunna på ett otillfredsställande sätt begränsa urvalet på den svenskabUmarknaden. Detta skulle innebära att våra inhemska bUmärken