prot · FU0986 · 1971-12-31 00:00:00 — Stöd tiU jordbmket i norra , m. m längre ochatt kött och smör och andra sådana varor inte tUlräckligt produceras i våratrakter utan måste föras dit från annat håU. Vad det betyder i ett krisläge kanvem som helst förstå, I motionen 1380, undertecknad av i Gäddvik,och mig, tar vi upp dessa frågor, VI har där betonat att detingenstans är så av nöden att det befintliga jordbmket behålles som iNorrbottens och lappmarker. Vi har härvid tänkt på ett remissvarfrån och lantbruksnämnden i som tar upp fråganom ökat stöd tlU detta jordbruk och förutsätter att glesbygdsutredningenuppmärksammar frågan. Ett par ledamöter har t, o, m, i ett särskUt yttrandeföreslagit ett högre mjölkpristUlägg än i övrigt i stödområde I, . Vi harföreslagit hela . Det låter mycket men de facto blir det Inte stora summorför den statliga kassan men det betyder oerhört mycket för jordbrukarna. Denbefolkning som i dessa delar av landet trots allt ägnar sig åt modernäringen ärsärskUt starkt rotad vid torvan; de har en särskUd läggning, de ärlappmarksbor. De har stark frihetskänsla och en lust att bo kvar just ihemtrakten som få andra. Det bör värderas och stödjas. Avståndet tiU övriga landsdelar är också så stort att enförsötining utifrån av färskvaror ställer sig särskilt besvärlig för dem somunder aUa förhållanden kommer att befolka lappmarkerna. Det kommer dock att bokvar en del människor sådana som arbetar i gruvor och kraftverk; vissacentralorter kommer inte heller att försvinna hurudan utvecklingen än blir. Ochde måste garanteras försörjning. VI påpekar också 1 motionen att dessa områden på grund avsin växthghetsstruktur väl lämpar sig för mjölkproduktion och mejerinäring. Dethar inte fordom rått nöd i dessa trakter, trots att landsdelen i och för sig ärfattig. Växtligheten är sådan att man med fördel har kunnat producera mjölk ochdet som är mejerivaror. De naturliga näringarna i norra , sommänniskorna levde av under aUa århundraden, var trots aUt skogsbruk, jordbrakoch boskapsskötsel. Det finns goda jordbruksområden också uppe i non t. o. m.inne I lappmarkerna, om man tänker på mjölkproduktionen. Det var först sent sombergsbruket kom in i bUden NasaQäU och den stora, betydandebergshanteringen först under det senaste seklet. Trots aUt har en ganska storbefolkning kunnat existera här. har utvecklingen tömt stora delar av med enplanlöshet som vi beklagar. Det skulle ha bUvit bUUgare för landet och färretragedier om det hade kunnat undvikas eUer om det hade skett i långsammaretakt. Men hoppas vi att det skaU gå att bota skadorna genom attjordbruket får detta stöd. Vi tycker också att man inte bör hålla så hårt på regelnatt brukaren av ett jordbruk och hans famUj skall ha en tUlfredsstäUandeförsörjning enbart från brukningsenheten. Vi menar att man bör tänka på depraktiska erfarenheterna från orten och bedöma faUen IndividueUt, Det kan händaatt binäringar av olika slag hantverk, fiske, turism, service kan göra atten inte så stor brukningsenhet i aUa fall bör bedömas som försvarUg, Vi skaU ocksåkomma ihåg vad jordbruket betyder från mUjövårdssynpunkt, Det är många som tror att det inte går att odla någontingdäruppe i norr. Vi hade en konferens om försörjningsfrågor ochnäringsfrågor i kommun, den sydligaste kommunen i Västerbottenslän. Den Ugger vid E 4, och stambanan går också genom dessa trakter.Utvecklingen är onekligen mycket tråkig. Man redovisade att Industrierna intehar gått så bra ''"- jag fick veta av kommunens ledande män att det fanns adlad inom kommunen måste jag fråga; Hur är det möjligt att denna mark, som harbetytt så mycket för gångna släkten och som är ett kapital, inte kanutnyttias? Varför har det varit omöjligt att ha odlingar av sådant som gårsärskilt bra I ? Är det bara ett slags defaitism, en förtvivlad känslaav att här uppe går Ingenting, som har gjort att alla dessa jordar i dagbetraktas som om de mte vore värda någonting? Jag tror att med en rätt pohtikoch med ett stöd som sättes in på rätt sätt skaU det visa sig att dessa arealerav odlad jord i alla fall också skall betyda att avfolkningförhindras. Det är min förhoppning att det stöd som vi beslutarskall betyda att utvecklingen vänder och att katastrofen iförsörjningshänseende i händelse av kris undvikes. t,ex, har ju visat att det är väldigt många saker som går bra i , Vi troratt även på de områden som det här är fråga om är ett framtidsland. Stöd tiU jordbmket i norra , m. m. HenJOHANSSON i Holmgården (c): När vi fick den jordbrukspoUtiska målsättningen1967 fanns det ingen tveksamhet hos oss som företrädde norrländskt jordbruk omatt den, om vi fick uppleva dess verkningar , skulle Innebäraatt jordbruket skulle komma att raderas bort. Jag viU givetvis inte här ta uppen diskussion om riktigheten av jordbrukspoUtiska målsättning. Låtmig bara säga att resultatet har blivit, som det så annars blir,att man skapar förutsättningar och gör en lagstiftning som är avpassade förandra delar av landet, och sedan har vi fått följa med i det allmänna svepet. Det visade sig också mycket snart att våra farhågor skullekomma att infrias. Dess bättre fanns det i den här jordbrukspolitiskamålsättningen ett besked om att man var angelägen att uppehålla enjordbruksproduktion uppe i av olika skäl som jag inte behöver gå inpå. När nu resultatet blev som det blev vill jag här säga attherr jordbruksministern insåg den fara som jordbruket befann sig iuppe i och tUlsatte den här utredningen. Jag tycker att jag personUgenär honom ett tack skyldig för att han så snabbt var vUUg att ompröva frågan omden jordbrukspolitiska målsättningen för del och det stöd som varangeläget att få för att jordbruket i , visserUgen inte skulle bli lönsamt,men ändå kunna få i någon mån samma förutsättningar som jordbruk i andralandsdelar. Det var bakgrunden till att utredningen tiUkom, och jag hade självnöjet att sitta med i densamma. Utredningen arbetade under en utomordentlig tidspress, ochorsaken tiU detta var att det var oerhört angeläget att komma fram tUl såsnabba resultat som möjligt. Jag såg det också som en av de stora ochväsentliga 4* protokoU 1971. Stöd tiU jordbruket i norra , m. m. förutsättningarnaatt man skulle kunna komma fram tUl ett enhäUigt förslag, eftersom jag bedömdemöjligheterna då att få förslaget realiserat som stöne. Och vi kom också framtill ett sådant. Jag är medveten om att det fanns detaljer som skulle ha kunnatlösas på andra sätt och att det skulle ha varit värdefullt att få litet längretid på sig för att titta på problemet, men vi ansåg att vi inte hade möjlighettUl det. Det var i tolfte timmens vi var ute, om det över huvudtaget skuUe gå att rädda något av övre jordbruk. Det har kommit rätt många motioner i anledning av denproposition som statsrådet har lagt fram, en proposition som nästan helt följerutredningens förslag. Jag viU också erkänna att på vissa punkter, speciellt enpunkt, har jordbruksministern rättat tUl felaktigheter, och det är vi tacksammaför. Dessa motioner har tagit upp olika problem, särskiltområdesindelningen. Det är väl ändå inte möjligt att här i någon störreutsträckning ändra områdesgränserna; det skulle leda tUl konsekvenser som intevore lämpUga. Framför allt skulle det ju kunna leda tiU att de organ som skaUhandha denna förvaltning inte skuUe ha möjlighet att ändra. Jag tror att det ärett värdefullt tillägg när det har sagts såväl i utredningens förslag som ipropositionen, att man får ompröva dessa gränser efter hand. Vad jag också tycker är utomordentligt väsentligt är vid vissa bestämda tidsintervaUer kommer att få möjlighet att omprövabehovet av stödet. Det har t, o, m, sagts i propositionen att man därvid ocksåkan ta upp tUl prövning stöd tUl annan produktion än som medtagits i dettaförslag. När jag har gjort den här sammanfattningen skuUe jag vUjatUlägga att det stöd som denna utredning föreslår inte enbart är ett stöd tUljordbruket. Det är ett stöd tiU upprätthållandet av en bygd, det är ett stödtiU upprätthållandet av en näringsgren som för dessa bygder spelar en så utomordentligtstor roll. har det varit många och långa debatter ommöjligheten att lokaUsera verksamhet tiU dessa landsdelar. Tyvärr har man intei de debatterna i någon större utsträckning låtit jordbruket komma in i bUden,Det har varit nära på dygnslånga debatter om möjligheten att skaffaarbetstiUfäUen åt 300 å 400 jordbmkare; sådana debatter har vi ju haft rättnyligen. Men vad det skuUe kunna innebära för bygden att ha ett livskraftigtjordbruk har man inte i någon större utsträckning Intresserat sig för. När nuändå denna fråga har kommit att bU föremål för prövning, måste det vara enutomordentligt väsentUg tUlgång, inte enbart för de jordbrukare som kommer attbli berörda utan för hela den bygd som, får vi hoppas, därmed också skaU fåtillfälle att ha jordbruket som en av de näringsgrenar som man är i så stortbehov av. Jag begärde ordet främst för att ta upp en detalj somockså har kommit in i bUden i samband med utredningen, nämUgen möjligheten tiUett utökat rationaliseringsstöd. Vi har haft ett sådant under dessa år, men dethar främst varit koncentrerat på en viss typ av jordbruk, de s.k, KR-företagen,de rationella företagen. Det finns ingen anledning för mig att på något sättframföra kritik mot det rationaUseringsstödet. Det är utomordentligt värdefulltdärför att det ger möjligheter för oss att pröva driftsformer som vi inte haft tidigare. Men jag kan inte underlåta att säga att vi med den typenav jordbruksstöd inte kan hämta in det bortfall som har skett av andrabrukningsenheter. Vi måste ha en möjlighet tiU olUca driftstyper i detnorrländska jordbruket, VI skall vara på det klara med att de störrejordbruksföretagen helt saknar tradition i våra bygder, och det är ingen lättuppgift att med en gång bygga upp företag som inte har funnits påplatsen. Fördenskull är det synnerligen angeläget med ett rationaliseringsstödäven åt de typer av jordbruk som inte har funnits tidigare. Och vad jag härfrämst vill trycka på är förhoppningen att de tUlämpningsföreskrifter, somlantbruksstyrelsen kommer att ge ut i anledning av det beslut som jag väntarskaU fattas här , blir så pass generösa att lantbruksnämnderna verkligenfår möjlighet att agera på det här sättet. Det har sagts i utredningen och det är väl också med ipropositionen att man främst skall sikta på att skapa de här utvidgaderationaUseringsmöjligheterna för de brukare som sitter på gårdarna. Menvad som kanske framför allt är angeläget i norrländskt jordbruk är att skapaförutsättningar för ett nytillskott av jordbrukare. På grund av - som jagtidigare anfört bristen på traditioner i fråga om jordbruk av den typ ochstorlek som man numera främst skulle vilja satsa på är det utomordentligt svårtatt få så pass många unga jordbrukare som vi skulle behöva somnytUlträdande att satsa på jordbruk av den här typen. Därför är detutomordentligt väsentligt att även yngre jordbrukare ges möjlighet att startamed ett mindre företag och sedan successivt bygga upp detsamma. Det är enavgörande förutsättning för att vi skall kunna få den rekrytering som vi är iabsolut behov av mycket snabbt, om ett Uvskraftigt jordbruk skall kunnaupprätthåUas i , Låt mig tiU sist påpeka, herr talman, att några ledamöterav jordbruksutskottet i ett särskUt yttrande har tagit upp frågan om de s, k,fläskfabrikerna och uttalat en viss oro för att sådana fläskfabriker medanledning av det stöd som föreslås för fläskproduktionen skuUe komma att ialltför stor utsträckning slå sig ned i , Jag vUl nog säga att den oronär aUdeles överflödig. Med hänsyn tiU de väsentligt dyrare fodermedel som vihar där kommer inte det UUa stöd som är lagt på fläskproduktionen att kunnavara någon väsentlig injektion för fläskfabriker. Jag vet att ett företag avden typen är på gång och har tänkt sig att starta i , och skulledet till äventyrs bli ytterUgare något företag har vi anläggningar vid våraslakterier som mycket väl kan ta hand om den produktionen. Den kan aldrig bU aven sådan omfattning att det kan vara tiU skada för den sammantagna produktioneninom landet. Men det skulle, om det kom i gång något av en fläskproduktion äveni , vara av betydelse framför aUt för att skapa ett intresse för densmågrisproduktion som vi hade uppe till diskussion i utredningen och där vifaktiskt var rätt ense om att man borde ha kunnat få ett stöd men inte i hastkunde hitta den lämpliga formen för ett sådant stöd. Givetvis skulle dock enutökning av fläskproduktionen vara av betydelse för att stimulera intresset fören smågrisproduktion i , Förutsättningarna för en sådan produktion ärväsentUgt större än för den direkta fläskproduktionen. Stöd tiU jordbmket i norra , m. m. Stöd tiU jordbmket i norra , m. nt HenHANSSON i Skegrie (c): Jag har full förståelse för dem som här harkritiserat den områdesindelning som föreligger. De fullföljer bara kritikenfrån sina länsstyrelser och lantbruksnämnder, och det är fullt i sin ordningatt de för fram den kritiken här i . Ingen påstår heller att föreliggande förslag är såfulländat att det inte behöver justeras. Det har inte ens jordbruksministernsagt, utan även han har understrukit att det kan bli nödvändigt att se överstödet med vissa tidsintervaller när det gäller såväl priserna somområdesindelningen. Hur man än drar upp gränserna i detta fall får man alltidgränsproblem. Det uppstår missnöje, åtminstone på den ena sidan gränsen. Detkan man naturligtvis rätta till men då flyttar man bara missnöjet till en annangräns. Det är fuUt förklarligt att länsstyrelserna ochlantbruksnämnderna har sett till sina intressen och att de i sina remissvar harsagt ifrån vad de anser. Men om vi i stället ser på vad anfört i sitt svar, skall vi finna att de visserligen sägeratt det kan finnas skäl för en justering mellan områdena I och II men att deninte bör göras . Den bör i stället företas vid den översyn som skall görasvart tredje år. Man säger bl. a. att om man gör översynen , så medför dettidsspiUan, och det vill man inte vara med om. Vi hörde ju också av herrJohansson i Holmgården att man här arbetar med tiden som insats för att nåresultat . Hur indelningen än görs skapar man som sagt nya problem.Jag skall bara ta upp ett exempel, som i tidigare varinne på. Han ville ha en ändring för . Där har man haft 6,8öre medan och har haft , om jag inte är felunderrättad. Det är alltså en skillnad på . Den har man tidigareaccepterat. Med det nya systemet får ochVästernorrland får . Skillnaden ökar sålunda , och jaghåller med om att det är en betydande skillnad. Men om vi i stäUet flyttarVästernorrlands län upp i den grupp som i talade om, såfår man i länet en höjning tiU , och då förmodar jag att man i län som isöder gränsar mot skulle ha all anledning att kritiseraomfördelningen. Om jag räknat rätt skulle det nämligen där bli en skillnad påinte . Om man alltså försöker skapa större rättvisa på enahållet, så råkar man lätt göra orättvisan större på andra hållet. Om jag har läst utredningen rätt är det väl ändå så attdenna utdelning inte har tillkommit på en slump utan efter ingående prövning.Man har gått efter ett visst system och försökt awäga mjölkpristUlägget tiUsammansmed övriga inkomster för att få en så nära och lika inkomstställning sommöjligt över hela området. De motionskrav som framstäUts är, åtminstone IaUmänhet, så pass långtgående att det var praktiskt omöjUgt att på den kortatid som vi hade tUl förfogande i utskottet gå in för någon förändring. Vivågade oss bara på att göra en liten justering på ett ställe. Men omutskottet skulle ha gått in på en ny prövning av gränserna är jag övertygad omatt vi skulle ha skjutit hela frågan framför oss, och det är inte säkert attden blivit löst vid det här årets riksdag. får vi,som sagt, hoppas att saken skaU kunna rättas till vid de treåriga justeringarna;det är ju också meningen. Men det finns gränsproblem på andra områden också, och dekan vara Uka besvärliga. Ett sådant är t. ex. tidsgränsen för införandet av detextra prisstödet. Som bekant skaU ett pristiUägg på kött på per kilobörja utgå den 1 juU i de norra delarna. Det är tänkbart att många underlåteratt anmäla sina djur tUl slakt tiUs efter den 1 juU. Det är mycket möjligt attvi inte bara får den normala slakten tiU slakterierna utandessutom en slakt som är uppdämd från den tidpunkt då man fick reda påpristiUägget. Och det kan bU mycket besvärUgt på slakterierna; denna tidpunktsammanfaller precis med semestertiden för slakteriernas personal. För att förhindra en sådan anhopning av slaktdjur precisunder semesterperioden och för att stimulera tUl en jämnare tUlförsel tUlslakterierna hade det varit att föredra att man hade kunnat böqa införa dettatiUägg månad, med , och sedan fortsatt med i juU ochden gått upp tUl , som sedan skaU gäUa. Frågan om ett sådantmera jämnt införande av detta pristillägg har tyvärr väckts så sent att det ivarje fall inte varit möjligt att vid utskottsbehandlingen ta hänsyn till den. Dessa svårigheter ökas ytterligare därigenom attinförselavgiften på nötkött enligt proposition nr 116 angående prisregleringenkommer att höjas med ytterligare den 1 juU. Därför bör det vara möjligtatt beakta detta leveransproblem i i samband med behandlingen avproposition nr 116. Åtminstone så vitt jag begriper bör det vara möjUgt förKungl. att redan nu bemyndiga jordbruksnämnden att försöka träffa enöverenskommelse med slakterierna om en så smidig övergång som möjligt. Med den kännedom jag har om jordbruksministerns förståelseför praktiska lösningar tror jag att vi i samförstånd skall kunna finna någonlämplig lösning på detta problem. Jag lyssnade till herrstatsrådets svar på en interpeUation om skördeskadorna, och han sade då att haninte hade annan önskan än att skördeskadeskyddets tillämpning skaU bU så smidigsom möjligt. Jag tror att han har samma önskan dä det gäller införandet av detextra prisstödet, nämligen att det skall kunna ske så friktionsfritt sommöjligt. Jag ser alltså en möjlighet att vid kommande behandlingar kunna rättatiU det här förhållandet. Vad sedan beträffar själva Norrlandsstödet viU också jaguttala min tiUfredsställelse över att det norrländska jordbruket kan få envälbehövlig förstärkning av sina existensmöjligheter. Hur det skulle gå för detnorrländska jordbruket om det inte finge denna förbättring visar vissaundersökningar som utredningen gjort. Dessa undersökningar visar t. ex. attantalet brukningsdelar minskade med inte mindre än 38procent. MjöUcproduktionen beräknas fram tiU 1980 minska med ungefär 25procent, och samma siffror redovisas för köttproduktionen. De i jordbruketsysselsatta, som utgör av den totala befolkningen i ,beräknas 1980 vara nere i . Detta visar alltså att det är snabbaåtgärder som behövs om målsättningen - en betydande jordbruksproduktion iNorrland - skall kunna uppfyUas. Stöd tiU jordbruket i norra , m. m. Stöd tiU jordbmket i norra , m. nt Sedan kan man naturligtvis ha delade meningar huruvidadetta stöd kommer att medföra att denna målsättning uppnås. Jag tror att man ivatie fall vågar säga att stödet kommer att bryta den nedåtgående trend somkarakteriserat det norrländska jordbruket. Hur det än blir tror jag att detnorrländska jordbruket liksom nu i ganska stor utsträckning måstebaseras på även andra inkomster såsom t, ex, de som kommer från skogen. Detmåste man ta hänsyn till vid kommande awägningar av stödet. Av den anledningen hade det också varit konsekvent attlåta stödåtgärderna omfatta även deltidsjordbruket, såsom det yrkats ireservationen. UpprätthåUandet av en betydande jordbruksproduktion i Norrlandmotiveras inte bara av sysselsättningspolitiska skäl utan nödvändiggörs även avförsörjningspolitiska. Därför bör vi vara tacksamma för all denlivsmedelsproduktion som kan försiggå i , oavsett vid vUka företag densker. Man skulle med ungefär samma motivering kunna säga attstödet också borde utgå till nyetablering. Jag har, liksom iHolmgården, den uppfattningen att det inte minst nödvändiga är att främjanyetablering. Det är framför allt de unga människorna man måste satsa på om manviU att det för framtiden skaU bibehåUas ett jordbruk i Norrland.Departementschefen säger själv att han syftar till uppbyggandet av bärkraftigaenheter. Vem är det som skaU bygga upp bärkraftiga enheter om mte de ungapojkarna. Men kan man, som jag sade, befara att detta stöd endast kommer attbryta den nedåtgående trenden och icke uppmuntra till nyinvesteringar ijordbruk. Vi hör ofta uttalanden att jordbruket i skall bevaras. Detfår inte innebära att vi bara skaU bevara sådana jordbruk som finns, utanstödet bör utformas så att det lockar tiU nyetablering av jordbruk. Det är likaangeläget att i satsa på nyetablering inom jordbruket som att satsa pånyetablering av industrier. Vi är i regel ganska ense om att vi skaU satsa påsådan nyinvestering. I reservationen begär vi också att detta extra stöd skallvara inflationssäkert liksom den övriga prisbildningen. I princip är dettariktigt, därför att man egentligen skaU se det extra stödet här från den synpunktenatt den genomsnittliga prispoUtiken Inte är tillräcklig för det norrländskajordbruket med hänsyn tUl att detta arbetar under så pass ogynsammarebetingelser än det övriga jordbruket. Det finns därför, som vi ser det, ingetunderlag för att man skall betrakta en del av priset från en synpunkt och enannan del av priset från en annan synpunkt. Att vi har haft det så tidigare äregentligen inte något försvar. Det är närmast en svaghet att vi inte har ordnatdet så tidigare att hela denna prisbUdning för skaU varainflationsbeständig. Vi har ju här i vid flera tUlfällen under senareår just pekat på att det tidigare utgående Norrlandsstödet har undergrävts avinflationen. Vill man satsa på att unga jordbrukare skaU nymvestera bör det inteske med den framtidsbilden för dem att existensen blir svårare allt eftersominflationen undergräver deras ekonomi. Vi har, som i Holmgården påpekade, djärvtsatt skriva ett särskilt yttrande om en särskild produktion, den s. k. fabriksmässiga animalieproduktionen.Vi har svårt att tro att det kan vara någon fördel för ens att ha ensådan. Jag tror inte på det argument som i Holmgårdennämnde, nämUgen att det skulle uppmuntra smågrisproduktionen. De herrar somdriver fabrikerna driver också egen smågrisproduktion. Blir det ett stöd tiUsmågrisproduktionen, tar de en del av det också. Jag tror inte att man skaU seaUtför optimistiskt på detta. Det kan rent av hända att de som kommer att drivaen sådan specieU produktion kommer skatta för inkomsten på ett helt annatställe än i den norrländska byggd där produktionen sker. Men, som sagt, det fårväl tiden utvisa. Jag ber, herr talman, med detta att få yrka bifall tiU denväckta reservationen och i övrigt tiU utskottets hemställan. Stöd till jordbruket i norra , m. m. i SundsvaU (c) kort genmäle; Utskottets ordförande nämnde något om denmotion som jag talade för här, och med anledning av detta vUl jag säga någraord. Det är givet att om vi anser att det län vi representerarenligt vårt och jordbruksexperternas i länet synpunkter inte har blivittillräckligt tUlgodosett, är det självklart att vi här i vill försökaföra länets talan, och om möjligt nå en förbättring. Det hade ju utskottetsordförande förståelse för, vilket jag är glad över. Sedan har jag svårt att förstå i Skegrieresonemang om att vårt förslag skuUe innebära så stora nya svårigheter. Vad viföreslår är ju helt enkelt att man inför ett område mellan område 1 och områdeII. Område 1 skaU ju få ett pristiUägg på per kg mjölk och område II ettpristiUägg på . Vi viU alltså ha ett område, låt oss kaUa det område ettoch ett halvt, med i pristiUägg. Därigenom blir ju övergången någotmindre markant, vilket även har framhållits av lantbruksstyrelsen iremissyttrande. Vad beträffar detta att man måste ta hänsyn tiU övriga områdenom ändras viU jag citera vad vi har skrivit i vår motion,nämUgen att: "Vi förutsätter att dessa ändringar av prisstödet iVästernorrlands län kan medföra behov av höjning av stödet inom länför att lämplig nedtrappning av stödet skall ske."