prot · FU0961 · 1971-12-31 00:00:00 — Ulredningen har sedan konkret angivit vUkapersonalkategorier den anser skulle vara statsbidragsberättigade, och dettaöverensstämmer hell med vad motionen föreslår. Regering och riksdag följde utredningens förslag i såmåtto all landstingen som huvudmän genom omsorgslagen medtiUämpningsföre-skrifter fick skyldighet att satsa hårt på en uppruslning avomsorgsverksamheten. Däremot följdes icke utredningens förslag om kostnadstäckning. Resultatet av detta ställningstagande kan avläsas ilandslingens ekonomiska situation. Utdebiteringen för omsorgsstyrelsensverksamhet i Bidrag till driften av särskolor m. m. Bidrag till driften av särskolor m. m. mitt län,län för att ta detta som exempel har enligt detla landstingsförslag tUl stat ökat från tiU cirka 22,5 miljonerår 1971, alltså en ökning med på fem är. Utvecklingentorde vara likartad i andra landsting. Enligt en sammanställning frän driftkostnader för omsorgsverksamheten förär 1971 sammanlagt769,, en ökning frän är 1970 med drygt 222 miljoner kronoreller . I sina petita tUl årets statsverksproposition föreslårskolöverstyrelsen att stalsbidragsgivningen skall utvidgas att omfattakostnaderna för studierektorstjänster, merkostnader för vissa arvodestjänstersamt personell assistens. Departementschefen har emellertid inte kunnatbiträda förslaget. avstyrker motionen med motivering, att enarbetsgrupp efter Kungl. Maj;ts bemyndigande utsetts i slutet av förra åretmed uppdrag att se över reglerna om statsbidrag UU särskoleverksamheten, Iawaktan pä resultatet av gruppens arbeie är utskottet inte berett alt förordanågon ändring av reglerna för stalsbidragsgivningen. Denna översyn av reglerna om statsbidrag tUlsärskoleverksamheten är givetvis av värde, men inte heller med en eventuellförbättring av statsbidragen tUl särskoleverksamheten löser mankostnadsproblematiken för omsorgsområdet i slort. Särskoledelen avomsorgsverksamheten är inte den mest kostnadskrävande. Det är pä vårdsidankostnaderna ökar mest, och särskUt öppenvårdens kostnader kommer att öka mycketstarkt när omsorgslagens inteniioner om individuell vård och träning till fullogenomförts i praktiken. Genomförandet av omsorgslagen ule i landstingen har, såsomredan framhållits, inneburil en avsevärd ekonomisk belaslning för huvudmännen,Mol bakgrunden av detta är det enligt reservanternas mening angeläget att deförslag angående statsbidrag tUl olika personalkategorier, som framlades av denutredning som föregick lagstiftningen, möjligl förverkligas. Dennärmare avgränsningen av de statsbidragsberättigade tjänsterna bör anförtrosden arbetsgrupp som tUlsattes förra årel för att se över reglerna omstatsbidrag tUl särskoleverksamheten. Jag ber, herr talman, att fä yrka bifall tUl den vidutskottets betänkande fogade reservationen 20. Hen HYLTANDER (fp): Med hänvisning UU vad herrAndreasson här redogjort för samt med hänsyn lUl den pålaga för landstingen somomsorgslagen av 1968 innebär och den stora satsning som har skett på de flestaomsorgsstyrelser ber jag att få yrka bifall reservationen. Vad vi nu diskuterar är ju frågan om bidragUU driften av särskolor och ingenting annat. Då vill jag bara kort påminna omden arbetsgrupp som lidigare har nämnts här och som tUlsattes i slutet av 1970,1 den gruppen ingår representanter från och Kommunförbundetoch . Det är med hänsyn UU den grappensuppdrag som utskottet nu inte anser sig kunna vara med om att förorda nägraändringar i gällande bidragsbeslämmelser, utan har avstyrkl motionen. Jag yrkar,herr talman, bifall lill utskotlels hemställan. Hen (): Jag viU erinra om att molionen gärul pä alt statsbidrag ges även tUl vissa tjänster på vårdområdet. Deninskränker sig alltså inle tUl särskoleområdet. Det är, som redan har påpekatsav utredningen, svärl att skUja mellan undervisning och vård när det gällerdenna speciella omsorgsverksamhel. Bidrag till driften av särskolor m. m. Jag är medveten om att del kan vara svärl altgöra en älskiUnad meUan vård och undervisning. Men del skulle vara av värde omherr vUle hjälpa oss och förklara vad del är som man inlägger ibegreppet personeU assistans. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 20 av i m, fl,, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering uppläsles och godkändes följande voleringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punklen 42 mom, 1 röstar ja, den det ejvill rösiar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 20 av i m,fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Dåherr begärde rösträkning verkstäUdes volering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Utskotlels hemstäUan biföUs, Maj:t hade under punkten K13 (s. 203) föreslagit att lUl Bidrag lUI dövas riksförbundför /72 anvisa ett anslag av , I motionen 1971:792 av herrÅkerlind hade hemställts att för /72 under punkt K 13.Bidrag UU i bilaga 7 stalsverksproposUionenskulle besluta anslå . all med bifall tUl Kungl, Maj:ts förslag och medavslag på motionen 1971:792 UU Bidrag tUl förbudgetåret 197 1/72 anvisade etl anslag av , 21, beträffande medelsanvisningen av herrar ochNisser (båda m), som ansett att utskottet bort hemställa, all i anledning av Kungl, Maj:ts förslag och medbifaU tUl molionen 1971:792 till Bidrag tiU /72 anvisade ett anslag av . För sin verksamhet är heltberoende av friviUigl insamlade medel, lotteriinkomsler och statliga bidrag.För nästa budgetär, 1971/72, har man beräknat alt finansiera sin verksamhet medinsamlade medel lUl , rikslolteri , bidrag frånskolöverstyrelsen tUl kursverksamhet , bidrag fränskolöverslyrelsen för tolkkostnader samt valkolleklmedel frän HCK25 . Den sammanlagda budgeten för uppgårinte UU mer än och i den fattas , som måsle täckasgenom anslag från slaten. Det är den budget som förbundet har gjort upp och SDRbehöver aUtsä för nästa budgetär i slalliga anslag, ulöver vadman kan få in frän annat häll, för alt verksamheten skall kunna bedrivas iavsedd omfattning. Men viU inte utskottsmajoriteten tiUstyrka mer än 115 000kronor och då vill jag fråga; Vilken verksamhet anser utskottsmajoriteten altSveriges dövas riksförbund skall dra in på, eller alternativt, hur skaUförbundel la in de som utskottsmajoriteten inle viU anslå förden verksamhet förbundet bedriver? SDR bedriver försöksverksamhet med lolkhjälp ät döva.Exempel pä sädan lolkning är när en döv fär hjälp med en skrivelse vars innehåUhan inte kan tolka eller när viktiga handlingar och skrivelser skall upprättas, SDR planerar vidare kurser, där föräldrar lill döva barnskall lämnas allsidig information om vUka möjligheter del finns för dem att fåkontakt med sina döva barn när del gäller foslran och språkinlärning. visat sigatt döva barn träning i förskola inte säUan lämnar förskolan älder med ett ordförråd på endast mellan 20 och 80 ord. Döva barn meddöva föräldrar, som redan frän födseln tränats med hjälp av teckenspråk, samma ålder som regel ett ordförråd som uppgår tUl omkring 1 000 ord. Del visar väl den oerhörda betydelsen av det arbete somSveriges dövas riksförbund bedriver på det här området. Kan normalt hörande häri kammaren förestäUa sig hur del skaU kännas alt vid älder inte ha eltordförråd på mer än 20 ord och inte kunna höra någol aUs? Kan någon föreställasig hur dessa smä barn fär lida av silt handikapp? De kan inte göra sig förståddaoch de kan inle förstå de andra just därför att de inget kan höra. De bUrkanske efler i ulvecklingen och kommer utanför normal gemenskap för allframlid. De behöver hjälp för att bältre kunna anpassas tUl normalt liv ochinte minsl fä uppleva kontakt med sina närmaste anhöriga. bedriver vidare rådgivning ochsocial information tUl föräldrar med vuxna döva barn. De döva kan pä grund avsill handikapp inle heller delta i de hörandes av stal och kommun underslöddafolkhögskoleverksamhel och folkbildningsverksamhet, VidareutbUdning,ledarutbildning m, m, kan de få på förbundels kursgård och folkhögskola iLeksand, där teckenspräkkunniga lärare och ledare undervisar dem. Kursgårdendrivs utan vinslmtresse men verksamhelen kosiar givetvis trols det en hel delpengar. Det är för alt trygga alla dessa insatser tUl gagn för de döva somSveriges dövas riksförbund behöver det anslag pä som begärs imotionen 792 och reservaiionen 21, Utskottets majoritet avstyrker anslagsökningen medhänvisning tUl att anslaget höjts en del . Jag tycker inlealt detta är etl tiUräckUgt skäl för avstyrkande. Det handlar allljäml ommyckel små belopp. Om man börjar från ingenting, kan naturligtvis även några fåtusental kronor, som utskottets majoritet anser, betraktas som en"väsentlig ökning". Utskottsmajoriteten motiverar också sitt avstyrkande medhänvisning lill de insalser som landslingen gör för de hörselskadade, men ärUgltalat har detla egenlligen ingenling med de dövas problem alt göra utan rör denföregående punkten, nr 43, där ett anslag på tUlslyrktes tUlHörselfrämjandels riksförbund. Låt oss skilja på hörselskadade och döva. Självär jag hörselskadad, nästan döv pä ett öra efter en öronsjukdom, men det är enhelt annan sak att vara fullständigt döv. Jag tycker alt vi nu skall visa sästor solidaritet all vi medverkar tUl att SDR fär det blygsamma anslagförbundet begärl, sä alt man på det sättet kan hjälpa fler döva barn ochungdomar lUl en mer normal tiUvaro, Det finns starka skäl för bifaU UU reservationen 21, tUlvUken jag yrkar bifaU, I delta anförande instämde herrar i (c) och Nis-ser (m). Låt mig först konstalera all det inle rådernägra delade meningar meUan motionären och utskottet beträffande betydelsen avdel arbeie som handikapporganisationerna ulför. Delta arbete är värdefuUt, ochdenna uppfallning gäller inte bara den handikapporganisation som vi nudiskuterar utan den gäller samtliga handikapporganisationer. Jag skulle viljapåminna kammarens ledamöter om att vi för snart 13 limmar sedan avslagit tvåmoiioner som ocksä avsåg anslag till handikapporganisationer, nämligen tillHandikapporganisationernas centralkommitté, och tUl . Om del vore möjligt skulle vi kraftigi vUja höja anslagenlUl samtliga handikapporganisationer. stöder samhället dessa organisalionerpå olika sätt. Kommuner och landsiing lämnar ekonomiska bidrag UU organisalionernaslokala och regionala verksamhet. Dessa bidrag avser vanligen den allmännaverksamheten, men åtskilliga landsiing och kom:muner belalar hela eUer delar avlönekostnaden för handikapporganisationernas konsulenter. Det är fyrahandikapporganisationer som får bidrag från speciella anslag, nämligen , . De blindas föreningoch . Sedan är del 14 organisalioner som får bidragfrån del anslag som heler Extra ulgifler och som vi har behandlal lidigare . Jag upplever myckel starkt del angelägna i atthandikapputredningens förslag möjligt blir genomfört. Utredningen harnämligen föreslagit att statens bidrag UU handikapporganisationernas allmännaverksamhet skall belalas frän ett gemensamt anslag: Bidrag lUI handikapporganisationer.Fördelningen mellan handikapporganisationer av detla anslag skaU enligtutredningens förslag beslulas av Kungl, Maj:l efter förslag från slalenshandikappråd som utredningen föreslår skall ombU-das. Genom denna förändring -om den genomförs, vUket vi hoppas kommer del att bli möjligt att vid etl endatUlfälle ta slällning tUl ansökningar frän de olika handikapporganisationerna.Man kan alltså fä en samlad bild av de framställningar som föreligger, har under en följd av ärtillerkänts bidrag från anslaget Exlra ulgifler. Men fr. o. m, innevarandebudgetär fär förbundel bidrag från ett särskUl anslag och bidraget har höjtsfrån tUl , således en ökning med , Iårets staisverksproposition föresläs att anslagel skaU höjas med ytterligare till . ' vUl att anslaget därulöver skall höjasmed och del är del förslaget som ulskottetinle har kunnat biträda. Det är bl, a, med hänsyn lUI den diskussion som vifört i utskottet när det gäller anslag tUl de andra organisationerna som jaglidigare har nämnt om och även med hänsyn UU handikapputredningens förslag somvi menar alt vi bör söka fä en samlad bedömning av bidragen lUlhandikapporganisationerna. Jag bermed della alt fä yrka bifaU tUl utskottets hemställan. HenÅKERLIND (m); Fm Skaniz efterlyser en samlad bUd avanslagsbehovet. Jag troratt vi redan har en samlad bUd av vad behöver förnästa budgetår genom de siffror jag nämnde. Och jag efterlyser forlfarande vadulskottsmajoriteten anser att skaU spara in på. Jaghar gått igenom förbundets ulgiftsslal och mäste säga att skulle jag sitta medi styrelsen sä skulle jag inte kunna hitta besparingsmöjligheter pä så mängatusenlappar. Vi får ocksä betänka: Vad skall vår solidaritet omfatta?SkaU vi vara solidariska mot de hell döva så långt all vi kan sträcka oss lUlalt ge dem mer än vad utskottet har föreslagit, så att de kandriva den verksamhel som de anser sig behöva driva, när vi ålminslone harmajoriteten i denna kammare gjort del anser oss så pass soUdariska molu-länderna all vi anslår i utvecklingshjälp för näslabudgeiår? Del är i randa tal lusen gånger så myckel som dövas riksförbundbehöver ytterligare för att tUlgodose sina behov. Fra SKANTZ(s); Om vi satte oss ned och läste igenomanslagsframställningarna frän handikapporganisationerna, skulle vi säkerligenfinna all det rör sig om betydande belopp. Och jag vUl säga jag inte heUer kan ange vad det är för verksamhet som inte skaU kunna bedriva. Men jag tror att förbundet får göra somandra som inte får de anslag de begär: man får söka finna vägar alt skära nedsin budget. talar om soUdaritet, Varför kände herrÅkerlind dä ingen solidaritet när vi behandlade frågan om anslagUU och ? Det förelåg motioner om ökat anslag tUl dessa tvåorganisationer, men varför hade inle reserveral sig för ökadeanslag tUl dessa två organisationer? Hen (): Jag känner solidaritet även med dessa andragrupper, men jag anser att det är skUlnad på behov och behov. Man kan inlesätta Ukhetstecken mellan alla handikappgrupper när man skaU bedöma derasbehov. När det gäUer De dövas riksförbund sä är del fråga om grapper som är sägravt handikappade, som har så kolossalt slort behov av hjälp för att kunnauppleva sin tUlvaro som någorlunda normal, alt deras problem är betydligtstörre än de flesta andra handikappgruppers problem. Det är jusl därför som jagkänner solidariteten - skall vi kalla det sä - så stark, att jag anser att vimäste göra en insats på detta område. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifaU tiUdels utskottets hemstäUan, dels reservationen nr 21 av herrar ÅkerUnd ochNisser, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: 7 protokoU 1971. Den som vUl att kammaren bifaller socialutskottets hemstäUan i betänkandetnr 5 punkten 44 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 21 av herrar Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röslat för ja-propositionen. Dähen begärde rösiräkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resullat: Kammaren biföll vad ulskottet i dessa punkler hemställt. Maj:t hade under punktenIV;3 (s. 245-246) föreslagit att tUl Statens bosättningslånefond /72 anvisa ett mvesleringsanslag av , I motionen 1971 :l 33 av herrHamrin m, fl, hade föreslagits, såvitt här var i fråga, att skuUebesluta att utvidga länerätlen för slatUga bosätlningslån tUl att omfatta ävenensamstående handikappade. 1. att riksdagenskuUe avslå motionen 1971 ;133, sävitt här var i fräga, 2. att riksdagentUl Statens bosättningslänefond för / 72 anvisade ettinvesteringsanslag av . 22. beträffande bosättningslån till ensamståendehandikappade av herrar och (båda fp), som ansett att utskottetunder I bort hemsläUa, att med bifall UUmotionen 1971 ;133, såvitt här var i fråga, hos Kungl. Maj;t hemställde omsädan ändring av kungörelsen (1946:570) om statliga bosättningslån attlånerätten för statliga bosättningslån utvidgades UU alt omfatta ävenensamstående handikappade. Hen (): Det skaU inte bestridas att åtskiUigt ärgjort under senare är för att förbättra de handikappades situation i olikaavseenden, men man kanske ibland förleds att tro att mer har gjorts än vad somi själva verket har uträttats, beroende på att del var från ell relativtbotlenläge som man började att hjälpa den kategori det här gäUer. I detta faUär det fråga om ell yrkande i en motion från mig och några medmotionärer att de handikappade liksom sammanboende föräldrar och andra famUjer skall få rätttUl bosätlningslån. har ju låginkomslutredningen klarlagt alt dehandikappade inle oväntat - tUlhör den grupp som har de sämsiaboendeförhållandena, den grapp som dä del gäller bostaden i slor utsträckningsaknar t. o. m vatten och avlopp. Det är en grupp som alltså ofla behöver bättrebosläder och som också mänga gånger har möjlighel all få det genom de krafttagsom vi försöker alt la i olika hänseenden för att underlälla de handikappadessituation. Men när man skall flytta in i en ny bostad kommer genastfrågan: Varifrån skall pengarna tagas för att möblera denna bostad? Del börvara ett rimligt krav att ocksä de handikappade skaU kunna fä lån för altmöblera den egna bostaden. Då ulskottet nu har behandlat denna motion har mansom utskott ofta brakar jag har påpekat del förut hänvisat tUl altfrägan är under behandling, inte bara för de handikappade utan för allaensamstående. har i silt betänkande Ungdom och bostadtagil upp frågan om sådan ändring av reglerna för bosätlningslån att lån skallkunna utgå även lill ensamslående utan barn. Det betänkandet har Kungl. Maj:tsänt ut på remiss och sedan har både betänkandet och remisserna överlämnats för vidare behandling. Jag tycker inle alt detta är något skäl för att avstyrkaelt rimligi krav på bosätlningslån tUl handikappade. Reservationen som är en följd av den avstyrkta molionenpåpekar att del är tUlräckligt med en enkel hemställan till Kungl. Maj:t om ensådan ändring av kungörelsen om statliga bosältningslän att länerätlen utvidgasUU att omfatta även ensamstående handikappade. Jag har i och för sig ingentingemot att frägan prövas rörande bosätlningslån ensamsläende, men jag anseralt det är en ekonomiskt sett betydUgt slörre fräga än frägan om bosättningsläntUl handikappade. Och del är ingalunda säkerl att den kommer att lösas under ivarje fall de närmasle åren. Det är någonting av de obotfärdigas förhinder somligger över utskottets molvilja mot att redan nu låta ensamslående handikappadefä rält UU bosättningslån. Jag yrkar bifall tUl den reservation som ären följd av den avstyrkta motionen, nämligen reservationen 22. I reservation nr 22 anförs att ensamståendehandikappade ofla tvingas bo pä institution, alt många av dem är i slort behovav egen lägenhet men att det är svårt för dem alt skaffa sig en lägenhet pågrand av de höga utrastningskostnaderna. Jag tror inte alt det är de högaulraslnUigskoslnaderna som är hindret. De handikappade som man lalar om imotionen och reservationen och som bor pä institution behöver med allsannolikhet mycket service. Mänga av dem behöver service dygnet rant. Dä är detalltså inle bara fräga om all skaffa en lägenhet. Man mäste också se tUl att dehar service ständigt och jämt, och det är inte så lätt, även om vi har kraftigtutbyggt den sociala hemhjälpen. Statens kostnader är ju 200 miljonerkronor om ärel. Har motionärerna verkligen länkt sig in i hur det helaskall fungera? Det är inle så enkell som del görs gällande i molionen. VUka grupper är det man avser? Vilka kriierier skaU gälla för atten person skaU få detta bosättningslån? Skall det vara att man vistas pä eninstitution, skall del vara alt man har förtidspension eller skall det vara har fått invalid-bostadsbidrag? Är del verkligen motionärernas mening attde ortsombud som finns i varje kommun och som skaU yttra sig överläneansökningarna ocksä skall avgöra huruvida en ensamstående sökande ärhandikappad eUer inte? vet vi alt familjepolitiska kommittén har i uppdrag allpröva frägan om bosätlningslån UU ensamstående utan barn. Det är inte fråga omhandikappade eller icke handikappade utan om alla ensamsläende. Ett bifall lUlreservationen skuUe faktiskt innebära att vi ger oss in på frågan om ensärbehandling av handikappade, och del trorjag inte att de handikappade självavill vara med om. Med hänsyn tUl att familjepolitiska kommittén har uppdragetatt se över bosätlningslån ensamslående har utskottet avstyrkl motionen. Jag berall få yrka bifall tUl ulskoltets hemställan. Hen (): lycker jag att gör frågankrångligare än den ler sig för mig när jag läser utskotlels skrivning. JagIrodde att avstyrkandet var grandat enbart pä del förhällandet alt frägan varföremål för ulredning beträffande samtliga ensamstående och att man alltså vUleawakta resultatet i förhoppning om att problemet skulle lösas för samtliga. Mennu tycks frägan också vara att det är så svårt att avgöra vem som är handikappadoch vem som skall fä bosättningslån om man går på den linje som reservanlernahar tänkt sig. Den frågan mäsle vi ju lösa i många andra fall, och den bör intevara svårare i detla fall. Alt man ger de handikappade en särställning i förhällandelill andra och alt de inte skuUe vilja acceptera delta är ju också ellegendomligt resonemang. Vi tvingas ju ändå alt hjälpa mänga på grund av alt dehar del svårt, och då fär vi finna oss i att de behandlas på ell annat sätt änvi friska och yrkesverksamma medlemmar i samhället. Det behöver inte innebäranägon nedklassning, Svärigheterna att avgöra vem somskall ha rätt tUl ell sådant bosättningslän tror jag är betydligt överdrivna.Att det finns etl behov av dessa län kan jag själv intyga eftersom jag harkommit i kontaki med ensamslående handikappade som har behövt bosättningslåndärför all de har flyttal in i handikapplägenheter - som dess bältre i alltstörre utsträckning stäUs lUl förfogande men inte hafl nägra möjligheter attfå bosätlningslån. Fra SKANTZ(s): Jag tror inte man skall bortse fränsvårigheten att avgöra vem som skall vara berättigad lill bosältningslän förensamstående handikappade, och det var av den anledningen som jag ställde eltpar direkta frågor om hur motionärerna hade tänkt lösa frägan. Vi måsle kommaUiåg att bosättningslån är lån som skaU betalas tUlbaka. ortsombudenyttrar sig över en läneansökan skall de göra omfattande undersökningarbelräffande betalningsförmåga samt den sökandes ålder och hälsotUlsländ. Lidersökanden av allvarlig sjukdom kan ortsombuden tUlstyrka villkorligt, dvs. dekan skriva att ansökan tiUstyrkes under fömtsättning att den sökandes sjukdomoch som det stär inom parentes lyte inte anses utgöra hinder. Högsta beloppel för bosältningslänen är . Detfinns ingen lägsta inkomstgräns utan man lar hänsyn lUl sökandesåterbetalnings-förmåga från fall tUl fall. Hur skall en person medförtidspension kunna klara återbetalning på förtidspension av ochpensionstUlskott pä - tUlsammans och jag vUl nämnaatt jag frän etl ortsombud i en av våra större städer fått den uppgiften attdel aldrig inträffat alt en ensamstående kvinna med barn har fått högstabeloppel, . Jag nämner del för att ge en bUd av hur svårt det kanvara att fä de . Men om vi utgår från alt vederbörande får detbeloppet skall han betala ränla, och den är . Länet skall betalastUlbaka ; del kan ocksä utsträckas UU älta år. Låt oss la exempletmed älta är! Dä skaU den handikappade betala plus räntan päett par . Jag tror inte alt ett bosättningslån är del bäsla sättetatt hjälpa vare sig en handikappad som har varit pä institution eller någonannan handikappad som får en lägenhet. Man mäste söka andra vägar. Vad vi fränutskottels sida har menat är all när familjepolitiska kommittén nu utrederfrägan för alla ensamsläende bör man vänla UU dess alt den kommer med sittförslag och inle nu fatta elt beslul, som vi inle tror skulle vara lUl fördelför de handikappade.