prot · FU0954 · 1971-12-31 00:00:00 — För allkonkurrensjämlikhel skall råda mäste svenska förelagare ha möjlighel all päsamma villkor som gäller förelagare inom EEC starta tillverkning ochförsäljning inom EEC-området. För det Iredje: Rätten till upplåning på lika villkor inomGemenskapen. Skall svenska förelag kunna lillvaraia de möjligheter somstormarknaden öppnar, behöver de ocksä ha tillgäng lill EEC-ländernaskapitalmarknad. Del gäller inle minsl de mindre och medelstora företagen, somvi ju inle själva har kunnai förse med tUlräckliga löpande krediter. För dem ären snabb ulbyggnad den försia föruisältningen för all de skaU kunna klara siginom slormarknaden. En fjärde punkl gäller anslutningen till Gemenskapenspatent-, konkurrens- och kartellagstiftning. Vi vel all en utvidgadEuropamarknad kommer all omfatta ca 260 miljoner människor. För de svenskaföretag som för sin framtid och ulveckling är beroende av den marknaden är delväsentligt all vela att de pä den här punklen kan räkna med samma behandling päEEC-marknaden om de är placerade i som om de ligger inom Gemenskapen.Annars Ivingas ju fram en ulbyggnad av svenska företag ulanför Sverigesgränser. Min femle och sista punkl gäller det teknologiskasamarbetet, standardiseringen och utbytet av sådana informationer som äravgörande för industripolitikens utformning. Det här är frågor som upplevs somväsentliga inom hela näringslivet, av bäde förelagare och löntagare. Regeringen har, enUgt min mening, hilUlls inle ansträngtsig tillräckligt för att ens hålla arbeismarknadens och näringslivelsorganisalioner väl informerade om de olika leden i den svenska EEC-politiken.Den rådgivande kommittén i integrationsfrågor, som lillkommil på regeringenseget iniUativ, fick först i eflerhand ta del av regeringens beslul all uleslutamedlemskap från de tänkbara anslulningsformerna. Delsamma höll ju pä all drabbaulrikesnämnden, vUket var desto allvarligare, eflersom gmndlagen fakiiskiföreskriver all utrikesnämnden skall före regeringens avgörande höras - intebara meddelas - i viktigare ulrikespoliliska frågor. Ansvarel för all de föreslående förhandlingarna med EECförs lill ell för lyckligt slul vUar främsl på regeringen. Mellanparlierna bör resonemang föras om bästa sättet all positivt informera inåt ochutåt om de svenska önskemålen. Dokumentet frän var mera inriktat påvad vi inte ville ha än vad vi bemödade oss om all nå. Är del klokl alt låladel bU värt sista brev UU EEC? Del vore än mer beklagligi om en forlsalt urholkning avden svenska förhandlingsposilionen skulle ske, t. ex. pä grund av okloka ochoförsik-liga ullalanden av ledande förelrädare för regeringspartiet. Regeringenbör i EEC-sammanhang visa större tilltro till sin förmåga att påverkaverklighelen. Jag vUl undersiryka den vikt som vi i fäslervid all de lösningar som uppnäs för del kommer alt ligga nära deövriga nordiska ländernas. Om del inle sker, kan nägra av grundstenarna i delnordiska samarbetet hell enkell gå förlorade. Då måste man bemöda sig om alt såposilivi som möjligl utnyttja de nordiska regeringskontaklerna. Från i sommarhar vi ju här i vårl eget ministerråd med arbetsuppgifter övernationsgränserna. senasie möle i har gell dellaministerråd etl direkt mandat att agera både inom ramen för det nordiskaekonomiska samarbetet i sig och i förhållande lill de förändringar som har medutvidgningen av Europamarknaden att göra. Den ministerkommitté, som hittiUshafl i uppgifl alt bevaka samordningen av våra förhandlingspositioner, har välknappast uträttat någonling alls. Det nya ministerrådet mäsle givelvis la allhänsyn lUl all de oUka länderna har sina olika förhandlingspositioner - del särskilt struket under - men har ändå fält etl direkt mandalgenom samma rådsrekommendalion. Del vore beklagligt om det Utiikes- och handelspolitisk debatt Innan denna rekommendation kunde antas med överväldigandemajorilel var spännvidden i ståndpunkter ganska avsevärd. Vi hade ä ena sidanden dåvarande norske sialsminisiern Borlen, slödd av den ochhela delegation, som ville ge minislerrädel sä liten kompelens sommöjligl i samband med förhandlingarna om ulvidg-ningen av EEC. På andra sidansiod den danska regeringen, slödd av de danska och norska socialdemokralerna.Herrar och lade under själva rädsmölel etl yrkande som gicklängt ulöver del mällfulla förslag och nägra danska och flnländskarädsmedlemmar hade väckt i syfte att fä ministerrådets ställning preciserad.Sedan dess har som bekant blivit norsk statsminister. Eflersom jag råkade få uppgiften att sammanjämka de skildameningarna till vad som sedan blev beslul kände jag mig hasärskild räll all fräga den om den avser all lojalt följarädels rekommendalion, som den svenska delegalionen röstade för. väl inle hänvisa sädana lälsaskonsultalioner som han företog underen nattlig flygtur till sedan den de facto hade ändratden svenska förhandlingsposilionen inför forlsalla resonemang i . Minfräga gäller hur ni avser all utnyttja minislerrädel som samarbetsorgan, närdel nu inle blir någonling av den lidigare sä omtalade parallellilelen mellanvåra samlal med EEC och med och förhandlingar. Hur länkeralllsä den bevaka del nordiska gemenskapsintresset i det härlägel? Frän folkpariiel finner vi del bäde tilltalande ochsakligt berättigat all den i ord och handling lar hänsyn lUlFinlands önskemål om en EEC-anknytning som är förenlig med dess form avneulraUlelspoUUk. Vi har för vär del inbjudil de fyra liberala parlier i Nordensom vi har särskUt nära förbindelser med till ell möle i Göleborg om Ivåveckor, med bl. a. den danske staisminislern som deltagare. Del är värl lillaförsök all ge ett bidrag till att stärka de nordiska samarbetssträ-vandena idet nuvarande ömtåliga lägel. alll aklivare roll i del internationellasamarbelel som förmedlare mellan Ösl och Väsl är det vill jag undersiryka,herr talman etl glädjande inslag i en på mänga punkler dystervärldssitualion. All är platsen för en stor del av förhandlingarnaom begränsningen av de strategiska vapnen, de s. k. SALT-förhandlingarna, allen framstående finländsk diplomat nu förs fram som en av kandidaterna tillposlen som FN:s generalsekreterare och alt kan bli forum för eneuropeisk säkerhetskonferens vittnar om framgångsrik finländsk diplomati. Om en sådan säkerhelskonferens, med dellagande av ochCanada som en av förutsätlningarna, över huvud laget kan bli av är naturligtvisalltjämt osäkert. Det är ännu osäkrare om den kan bli meningsfull, men del ärskäl all påminna om all 1. o. m. den konservalive briltiske utrikesminisiernnyligen påpekade all en sädan överläggning, inle minsl genom de neulralastaternas medverkan, skulle kunna mildra de konfrontationer mellan öst ochväsl som pägålt . Hellavgörande blir ju ändå om Berlinförhandlingarna mellan Sovjel, ,och och överläggningarna om mera delaljerade Berlinfrågor mellanVästtyskland och kan leda resultat, när väl den sovjetiskapartikongress är över som har legal som en sorls spärrkloss på vägen. DessaBerlinförhandlingar är ju i sin tur avgörande för om regeringen kunna föra fram Polenfördragel och Moskvaavlalet ratificering i . Alla spekulationer om att inte vill se en sädanratificering och all skulle beklaga om en avspänning i kommerlill stånd som inle är en direkl följd av fransk diplomati tycks vid en närmaregranskning bli just - spekulationer. Hur myckel man än i , ochWashington anser sig ha skäl att varna alla som ser för ljusblått på Sovjetsvilja lill verklig avspänning är del lyckligtvis ingen stormakt som lycks önskaen återgång lill del kalla krigels meloder och lägen. Men en europeisk säkerhelskonferens kan väl heller intehållas ulan all maklbalansen på hela världsscenen blir dess inramning.Avspänningen i är ju delvis resulialet av att krishärdar som de iIndokina, Pakislan, , södra och Lalinamerika inle i nägonstörre utsträckning har lillälils påverka relationerna mellan länder.De krishärdarna är naturiiglvis i sig fruktansvärt allvarliga, och all jag inteutförligare berör dem här belyder pä ingel säll att jag underskattardetla fruktansvärda allvar. Kanske vill jag bara i förbigående tillfoga altjag i motsats lill min förelrädare i talarstolen, , inle ansermig skickad alt ge staten poliliska råd i dess myckel svåra läge. Även om dessa krishärdar nu kan hällas ulanfördagordningen på den tänkta konferensen och även om en säkerhelskonferensföregälls av alla de delaljerade förberedelser som syftar lill att göra denframgångsrik genom att hälla andra konfUklämnen borla, så kan ju en enda krissom blossar upp på annal håll i världen samiidigi med konferensen göra alt denförvandlas lill en oförutsedd världspolitisk konfronlalion. Del fordras alllsäutomordentligt mänga gynnsamma samverkande omständigheter för att den sedan merän fem är omtalade europeiska säkerhetskonferensen skall kunna säkert bidra tillatt inte bara åstadkomma den sedan mer än 25 är fördröjda freden efler andravärldskriget ulan också förstärka den bräckliga fred som i praktiken arbetatsfram. Visst angår oss händelserna i mera påtagligt än vadsom sker i mer avlägsna delar av världen, även om den kanskeibland vill blunda litet för del. Men elt försök lill gradering av hur näraolika konflikter berör oss blir lill sisl ganska meningslöst. I dagens krymptavärld är del svårl all peka ul den ena eller andra krisen och säga alt densaknar allmänt inlernaUonelll inlresse. Vi behöver inle hemfalla äl någonnationell beskäflighel för att konstatera all världens affärer angår oss, ävennär del som händer, händer långt frän våra gränser. Vi har undereflerkrigsliden sell hur rader av avlägsna och inlerna eller mellanstatligakonflikter kommii all utlösa stormaktspoliliska motsättningar med allvarligakonsekvenser för möjUgheterna tUl fred och avspänning. Därför mäsle vi av säkerhetspolitiska och ibland även av Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt samhällsekonomiskaskäl intressera oss också för världen ulanför vär egen världsdel. Men del finnsocksä ell annal och lika starkt skäl för ell internationelll engagemang. Mankan kalla det för elt värderingsmässigl eller ideologiskt skäl. Men vi fär inleglömma borl att det är del som gör all vår neulralilet inte behöver döma osstill passivitet. Här hemma betraktar vi polilisk frihet, personligintegritet och varje människas rält lill en dräglig materiell standard somvärden som vi kompromisslöst slär vakt om och betraktar som självklara mål ivärl samhällsbyggande. Men vi fär inte se della som exklusiva privilegier fördel svenska folkel. De lillhör de allmänmänskliga rälUgheterna, Visst tvingas vi all accepiera alt förhållandena i andradelar av världen är annorlunda än våra egna. Vi kan inle fordra all våra kravpä en ulvecklad demokrati skall kunna uppfyllas i de delar av världen däranalfabetism är vanligare än läskunnighet och där den ekonomiska utvecklingenännu inle har kommii ens i närhelen av det stadium där vi själva befann oss närtankar om massornas räll medbestämmande började förkunnas i värt land. LikaUlel konlakl med verklighelen skulle vi visa, om vi av politikeroch samhällsekonomiska planerare som viUkor för dellagande i forlsallulvecklingsarbete skulle kräva att de mäste kunna lösa de fördelningsproblemsom alltjämt tillhör den poliliska metoddiskussionens huvudfrågor här hemma hososs. Men vad vi mäste kräva är en klar målsättning. Polilisklförtryck kan aldrig frän våra liberala utgångspunkter accepleras som en metod idel poliliska arbelet. Lika litet kan vi acceptera elt nonchalerande av kravelall alll samhällsbyggande mäsle ulgä frän den enskildes anspråk pä en rätlvisdel av jordens resurser. Ändå kan vi se hur dessa grundläggande värderingaröppet åsidosätts, förhånas eller negligeras, mesl öppet kanske i densydafrikanska regimens rasåtskiUnadspolilik. upplevde vi den elfte årsdagen . Del var där den vila minorilelsregimens polis brutaltsköt ner elt 70-tal fredliga demonstranter och allvarligt skadade många fler.Vad dessa människor demonstrerade för var hell enkelt rätten all slippa bärapass i sitt eget land. Den händelsen väckte etl berättigat uppseende runt om ivärlden. Sydafrikakommilléer bildades, protester antogs, indignationen varvåldsam. talar inte sä mänga sä myckel om . Ändå äraparlheidsyslemel minst lika grymt raffmerat som sedan.Därtill kommer all den sydafrikanska republiken ylleriigare har stärkt sinekonomi och sitt försvar. Pliktskyldiga fördömanden i harackompanjerats av vapenleveranser och fortsalt ekonomiskt samarbele frän devästliga stormakternas sida. För lio är sedan blåste en förändringens vind över denafrikanska kontinenten. Det ena efler det andra av de europeiskakolonialområdena fick sin självsländighel och är aktiva och respekterademedlemmar i de fria nationernas samfund. Men de vila minoritetsregimerna iSydafrika och förskansade sig bakom sin apartheid och sin mUitäraövermakt, har de upprättat etl intimt poliliskl och militärt samarbelemed och kolonierna och . Vi har sett hur smä länder i omedelbara närhetsom nu blivit självständiga får sin handlingsfrihel starkt begränsad i densydafrikanska regimens skugga. Vår slulsals av della bör vara alt göra det vi kan för attstärka de fria afrikanska staterna i ekonomiskl hänseende. Del har ocksä frånregeringens sida sagts vara det mest konstruktiva bidrag vi kan ge i kampen molrasälskillnaden. En del har giorts, väsentligt mer borde kunna göras, t.ex, närdet gäller all öka vårl bislånd till och men också när detgäller alt humanitärt stödja de motståndsrörelser som arbetar i ,och , .Även på det rent poliliska omrädei finns utrymme försvensk aklivilel. Det finns nog medlemmar i det afroasiatiska blocket i FN sommed viss besvikelse betraktat den passiva svenska hållningen när det gäller dekoloniala frågorna. Vi har väntat pä andras resolutionsförslag och när dekommit - i regel Ivingals säga nej, oftast i form av en nedlagd röst, därföralt de har varit sä ensidigt utformade. Fr. o. m, i är är medlem av FN:s kolonialkommitté.Del ger oss nya möjligheter och etl särskill ansvar alt driva krav påkonstruktiva insalser för alt siödja de afrikanska folk som kämpar för sinfrihel och som föri den kampen i förhoppning om hjälp frän de slora och smäländerna i väsl de hörl lala om frihel ocksä som egei ideal. president sade i en intervju för enlid sedan: "Tanken är avskyvärd, men jag kan se inle bara en rasisliskexplosion framför mig ulan också en ideologisk. Och jag fruktar all del lillslul kommer att bli en kamp där västmakterna kommer att kämpa på rasislernassida i mot det svarta folkel under samma förevändning som i Vielnam,att del är mol kommunismen man värier sig." Del vore fruktansvärt om hanhade rätt. Paralleller mellan världspolitikens konflikter, ärnaturligtvis alllid vanskliga all göra. De kan passa in i vissa ideologiskamönsier, men inte alllid lika väl i verklighelen. Men del kanske ändå gär allgöra ell par jämförelser mellan södra och . I båda områdenahandlar del om folk som ännu väntar på sitt nationella oberoende, i båda fallenär det stormakternas agerande som betyder mest för den riktning somhändelseutvecklingen kommer all ta. 1 förra årels utrikesdebatt om konstaterade jagatt vilken moiiveringen för del amerikanska engagemanget än mä ha varit kundeman då bara konsialera alt resultatet blivit ell misslyckande och att en snabbamerikansk reträtt var den enda utväg som stod lill buds. har kriget utvidgats, först lill Cambodja ochsedan lill . Avsikten med dessa operalioner sägs ha varit att stoppa dennordvietnamesiska infiltrationen och skapa bällre förutsättningar för den s. k.vietnamiseringen och för forlsalla hemsändningar av amerikanska Irupper, hardet slörsla parliel i , demokraterna, öppet underkänt den tankegängen. Vad krigsledningen inte heller den här gängen gjorde klarlför sig var alt del inle finns nägon mililär lösning på problemen i Vielnam ochövriga . Alla främmande Irupper, alliså inle enbart de amerikanska, mäste dra sig lillbaka, och Cambodjas neulralilet Utiikes- och handelspolitisk debatt Utiikes- och handelspolitisk debatt måsterespekteras av alla parter. Vad vi tills vidare kan hoppas är all den mörka lid fördeniokralierna som -och andra västmakters engagemang i inneburitnägon gäng skall fä etl slut, alt de krafter i som vill demonstrerasill lands storhet pä andra områden än krigets snarl skall fä sin chans. Men det finns som jag sade också andra förhållanden somengagerar oss; vi behöver inle söka oss de afrikanska, asiatiska ochamerikanska kontinenterna. Vi har dem på närmare håll. Vi kan glädja oss älförsöken lill avspänning mellan de båda tyska staterna och mellan Öst- ochVäsleuropa över huvud tagel. Vi kan hoppas alt de ökade konlakler som denavspänningen kan leda pä sikl skall kunna stärka de krafter i somännu inte resignerat inför del kommunisliska förlryckel. Dä gäller del alt inteslappna i kritiken av det politiska system i vilket detta förtryck är enofrånkomlig del. De baltiska folkens tragiska öde fär inle glömmas. Vi har sellförsöken lill revolter mol den syslemaliska brislen pä poUtisk frihet iTjeckoslovakien och hur dessa försök brulall slagits ner av den sovjetiskaövermaklen. arbetare har tvingat sina makthavare till eftergifter. Hur storaderas offer var fär vi inte vela. Vi bevittnar med avsky ell annal inslag i densovjeliska maktulövningen: anlisemilismen, somju förekommer även i . Judarna i Sovjel har inle bara berövals de demokraliskarättigheter vi anser självklara. De rättigheterna har ingen i , Menjudarna utsätts dessutom för den sorls diskriminering som Iradilionelll höranlisemilismen lill: slängda synagogor, förbud att undervisa och tryckatidningar på del judiska språkel, irols all andra nationella minoriieler hardessa räiligheler. Man skrämmer och holar judar med poliliska rättegångar,försvagar deras kulturliv, driver kampanjer mot dem i tidningar och böcker. Några säger att del här är "anlisionism", en delav propagandan mol och en del av konfliklen i Mellersla Öslern. Alldelesborlsell frän all den propaganda mot som pågår i Sovjel är motbjudandeoch försvårar en fredlig lösning är del inle sant att den antijudiska kampanjenär anlisionism, Sältel alt spela pä stämningar och fördomarav samma slag som utnyUjades i 1930- och 1940-talels Nazilyskland är alldelesför påtagligt, tonfall och generaliseringar om judarnas egenskaper alllför likadem vi mötte under mörkaste år i delta sekel. Antisemitismen är en vidskepelse som alla samvetsbundnademokrater i alla länder mäsle la avsländ frän och aklivi motverka. Tremiljoner judar i måste känna att de har omvärldens stöd. Brott mot de mänskliga rättigheterna måsteangå oss varhelst i väriden del sker - i form av judeförföljelser i Sovjeteller skandalrältegängar mot oppositionsmän i , pä del sätt de dagligendemonstreras av mililärjuntan i eller när de tar sig utiryck iförföljelser av indianer och oppositionella av olika folkgrupper i . Del kan vara bekväml all dra sig undan med hänvisning lillall är elt litel land med Ulel inflylande över världshändelserna.Ibland vi andra ursäkter för brislen pä engagemang; all vi försl skallsopa renl för vår egen dörr eller att vi inte kan rikta vår kriiik österut utanatt rikta den ål väster eller vice versa. Naturligtvis skall vi inte glömma bort att vi är en litenstat med egna iniressen all bevaka i ell spel där del är de slora sombestämmer, och vi fär inle glömma alt vi själva inle är felfria. Tidpunkt och ordval i del diplomaliska samarbelel ärbelydelsefulla. Vad årets ulrikesdeklaration säger om vär plikt att skydda ochrespektera de utländska ambassaderna och representanterna är, sett ur delperspektivet, kanske ännu betydelsefullare än fjolårels improviserade ord omlymlar, Mol bakgrunden av vad jag sade om all vi själva inleär felfria kan vi gott kosta pä oss litet inre ödmjukhet i själva sättet förvårt ulrikespoUliska agerande, Men vi får inte läla oss skrämmas lill lystnad.Det är en oacceptabel lanke alt vi av omsorg om vissa handelsförbindelser ellerför all fä en klapp pä axeln av någon utrikesminister i elt storl land skulleunderlåta att säga vår mening i frågor som djupt engagerar slora delar avsvenska folkel. Vi har räll all bevaka våra iniressen, men vi har ocksåskyldighel att försvara de värden som vi tror pä. Hen (): Regeringens plötsliga "kovändning" i EEC-fråganhar åtminstone hafl del goda med sig alt Europapolitik har fåll singivna plals i utrikesdebatt. Europapolitiken får för vårt landsvidkommande inle enbarl vara begränsad lill frägan om vad vär UlrikespoUliskahandlingsfrihet medger eller inle medger - den har en klart positiv betydelselängt därutöver, Läl mig emeUertid, herr lalman, innan jag utvecklar dentankegången, inskjuta nägra kriiiska synpunkler pä regeringens säll althandlägga och inför redovisa ulrikespoliliska frågor, 1 många utrikespolitiska debatter har företrädare försäväl regeringsbänken som opposiiionssidan belygal del värdefulla ochönskvärda i all hälla utrikes- och säkerhetspolitiken ulanför de partipoUtiskamotsättningarna. I deklaralioner tiU omvärlden har man ocksä genomgåendebrukat förfäkta den gemensamma grundsyn som omfattats av i varie fall dedemokratiska parlierna. "Neulralilelstradilionen är sä starkt förankrad ivår historia och i folkopinionen att varje försök alt frångå den skulle mötaetl överväldigande motstånd", framhöll utrikesminister förnågra år sedan. Men jusl den omständigheten all grundsynen är sä allmäntomfattad har ibland frestat lill parlipolitiska misslänkliggöranden. Det harframställ säsom opportunt och tacksamt att i vissa inrikespolitiska lägenifrågasätta meningsmolsländarnas neulralilelspoliliska renlärighet. Man har såall säga försökt spela över bollen pä den andres planhalva, och en inleddsakdebatt har förvandlats lill en diskussion om utrikespolitisk trovärdighet. Ilängden kan en sädan debalteknik inle gagna värl land. Den kan ge anledninglill missförsländ, inle bara inom landel ulan ocksä i den omvärld vars tilltrotill vårt konsekventa ulrikespoUliska handlande med rätta anses betydelsefull. Den cenirala instansen för utrikespolitiska överläggningarär vid sidan av utrikesnämnden. Den lillkom 1921 och firar i år50-ärsjubi-leum. Det var framför alll socialdemokraterna som verkade förnämndens Utiikes- och handelspolitisk debatt 2 protokoU 1971. Utrikes- och handelspolitisk debatt tillkomst.De ansåg att värl land behövde en mer öppen utrikespolitik och diplomati än densom tidigare hade utövats. Även oppositionspartierna borde fä, menade man,tillfälle all göra sina röster hörda och fä inflytande pä besluten. Regeringsformens bestämmelser om att rådplägning bör ialla ulrikes-ärenden av slörre vikl äga rum före avgörandet korresponderar meddessa önskemål, Ordel "bör" hänför sig uleslulande lill denomständigheten all rådplägning inle alllid kan hinnas med dä del gäller ärendenav synnerligen brådskande beskaffenhet. Nämnden har alllsä, med den här angivnabegränsningen, en rält all bli hörd i vikliga ärenden, Begreppel"rådplägning" anlyder överläggningar i sak. Regeringsformen ulgäralllsä ifrän all regeringen skall falla sill beslul efter ärendets behandlinginför nämnden och under intryck av de meningar som framförs där. varinne pä den frägan, om jag inle hörde fel. I varie fall lidigare torde utrikesnämnden ha fungerat iöverensstämmelse med delta. Efter hand tycks emellertid den socialdemokraliskaregeringen ha lagil alll mindre hänsyn lill regeringsformens regler och länkenbakom dem. Del mesl upprörande exemplel på nonchalans mol har värminorilelsregering visal just . Försl fick svenska folket ochriksdagens ledamöter i TV höra alt regeringen redan hade beslutat alt intelängre förhandla med EEC om svenskt medlemskap. Statsministern skulle ha föravsikt att kungöra beslutet i ell lal inför . Viddirekta hänvändelser till statsministern avböjde denne all dementera uppgifterna.Det hade varil lätt all göra del, om de hade varil felaktiga.