prot · FU0963 · 1971-12-31 00:00:00 — gjorde lUl Kungl, Maj:t om atteffektiva älgärder skuUe tUlgripas också kunde ha sin belydelse för att deåtgärderna verkligen vidtogs. När behandlade frågan var situationenaUl annat än ljus, och vi bedömde det som nödvändigt all de allvarligastemissförhåUandena rättades lUl, Det kanske äratl märka ord, men det hade varittrevligt om del hade poängterats att riksdagsbehandlingen också hafl en vissbelydelse, interpeUation har jag erinrat om den felaktiga statistikbelräffande väntetiderna som presenterades av . Den harsedermera rättats lUl och är kanske därför ingenling alt orda om; möjligen kanden ha medverkat lUl att väntetiderna för undersökningsfaU nu har stigit.Domstolarna har kanske haft del intrycket alt läget inte var sä bekymmersamt,och de har därför i slor utsträckning vågat använda sig av denna melod. Jag konstaterar att statsrådet delar min uppfattning altläget inle heUer nu är tUlfredsstäUande, Det tyder på att statsrådet själv ärmedveten om alt ytterligare åigärder mäste vidtas, och det måsle göras ganskasnarl. Del slora problemel är forlfarande lyvärrStockholmskliniken pä , Statsrådet nämner att en ulredning skallgöras dels om den definitiva förläggningen, dels om provisoriet. undrar jagbara hur länge del skall dröja innan provisoriefrägan blir klar. Mig velerligtföreligger redan nu prakliska möjligheler all exempelvis förlägga provisorieti anslulning tUl , där det finns tomma lokaler som skulle vara utmärktamed en viss komplettering i säkerhetshänseende. På sakkunnigt häU anser man attdet inte skulle behövas mer än två, de lokalerna skulle kunnatas i bruk som ell provisorium. Är det inte tänkbart med ett aktivt ingripandefrån departementets sida för att verkligen lösa upp denna gordiska knut? Dettycks vara svårt för att komma sams med sjukvårdens huvudmän om det nu är eUer . Det kanske inte tUlkommer migatt göra nägon rekommendation, men jag skulle tro att del skulle påskyndahandläggningen om statsrådet själv ingrep och försökte fä ordning på detta. Ang. det rätts-psykiatiiska undersökningsväsendet 6 protokoU 1971. Enligt min mening har det dröjt aUdeles för länge innanman löst frågan, i synnerhet mot bakgrund av att det tydligen föreliggerpraktiska möjligheter att rätt snabbt ordna saken. När del gäller frågan om den centrala ledningen är detnaturligtvis bekymmersamt att inte är chefsmyndighet förkliniken här i , även om den frågan väl kommer att lösas så småningom.Men det som är särskilt allvarligt är väl att den centrala tUlsynen har brustit. Jag tror jag kan våga påstå att medgivande att gåutöver den i lag stadgade väntetiden har givits relativt slentrianmässigt. Manhar inte haft uppfattningen att man verkUgen skulle pröva ifall det varnödvändigt att bevUja anstånd eller om det t. ex. inte fanns möjligheter attplacera om vederbörande på nägon annan anstalt, Efler vad jag förstår är inteupptagningsområdena fixa, utan det finns möjligheter att göra en förflyttninghär från tUl eUer , Man skuUe verkligen kunna undersökaom man inte på sådant sätt kan nedbringa väntetiderna i större utsträckning änvad som skett , då det förefaUer som om anstånd mer eller mindreslentrianmässigt har beviljats. Jag tycker alltså att frågan om den centrala tiUsynenockså är viktig, och även på den punkten undrar jag om del inte skuUe varamöjligt för departementet att på allvar markera att det är nödvändigt attsnarast åstadkomma en annan organisation. Jag har ingen annan mening än herr statsrådet när detgäller frägan om att få en utredning om lagstiftningen om påföljder förpsykiskt awikande lagöverträdare. Jag tror att det är nödvändigt alt en sådanutredning görs för alt man på skall kunna fä ordning på denrättspsykiatriska problematiken. Jämställdhetsbegreppet har väl utgjort eltbekymmer, och man behöver nog överse det. TUl slut, herr talman, gäller det de förslag som den inomsocialstyrelsen tUlsatta arbetsgruppen för elt tag sedan har presenterat ochsom har remissbehandlals. Enligt vad jag vet är ocksä en sammansläUning gjordöver remissyttrandena. De förslag som här har framlagts kan i varje faU delvisgenomföras myckel snabbt, i den män det inte handlar om lagändringar. Förslagensyftar ju till ett enklare och effeklivare förfarande. Jag skulle också på denpunkten vUja uttrycka etl önskemål om att frågan inte förhalas. Enligt minbedömning som kanske inte är så sakkunnig - skulle det vara möjligt alt utanalllför läng tidsutdräkt genomföra ocksä den reformen i praktiken. Om jag får sammanfatta mitt lack tiU herr statsrådet fördet utförliga svaret, skulle jag som min slutsats vUja säga att jag tror attdet är nödvändigt att departementet engagerar sig aktivt i de här frågorna,kanske främst i tre hänseenden. Det ena gäller och provisoriet, detandra gäUer en effektivare central ledning från och det tredjegäUer att de förslag UU förenklingar i förfarandet, som har presenterats ochsom jag tror mig veta har fått ett positivt gensvar hos remissinstanserna,genomförs utan tidsutdräkt. Hen WIKLUNDi (fp); Vi har väl alla anledning att i hög graduppskatta de många oUkasträvanden, som här redovisats och som har UU syfte att öka kapaciteten inomdet rättspsykiatriska undersökningsväsendet. Jag begärde emeUertid ordet för att stäUa en fräga medanledning av vad justitieministern sade i interpeUationssvaret beträffande enöversyn av lagstiftningen om påföljder för psykiskt awikande lagöverträdare.Jag utgår ifrän att denna översyn inte kommer att gå ut på en minskadrättspsykiatrisk medverkan vid domstolarnas rättskipning i brottmål. Det är juhär fråga om rättspsykiatriska undersökningar, SkaU man i "psykiatriskafall" i ökad mån använda andra påföljder än vanlig kriminalvård, måste manväl då först undersöka dessa faU, När denna översyn blir genomförd och lederfram tUl lagstiftning, blir det väl därmed en ökad i stället för en minskadbelastning på undersökningsväsendet. uttrycker sig dock justitieministern mycket försiktigt,I sista satsen i det stycke jag åsyftar säger justitieministern:"Resultatet av denna utredning kommer sannolikt att inverka på behovet ochomfattningen av rättspsykiatriska undersökningar," Det talas alltsåingenting om huravida behovet eller omfattningen kommer att öka eller minska,men jag föreställer mig aUtså att det kan bli fråga om én ökad belastning påundersökningsväsendet. Om jag får börja med iStockholm, så hoppas jag att vi skaU kunna ha direktiven för den härutredningen klara inom den aUra , som jag också har sagt iinterpeUationssvaret, och jag menar med det denna eUer . kan jag inte gå närmare in på saken, men en av desynpunkter som vi vUl ta fasta på är att undersökningarna mera primärt skallavse vederbörandes vårdbehov och inte i samma utsträckning som kanske förekommeri dag en diagnostiserande verksamhet för att kartlägga vederbörandes mentalatUlstånd. Sådana undersökningar som mera tar sikte på värdbehovet är säkert attföredraga. Hur sedan detla kommer att utfaUa kan jag inte göra någotuttalande om här. Men i och för sig är det givetvis inte meningen att man skaUgenomföra regler som säger att domstolarna skall ha begränsade möjligheter attgöra en undersökning av vederbörandes mentala tUlstånd. Pä den punkten tror jagatt jag kan lugna , TUl viU jag säga något om provisoriefråganvid , Det har ända pågått undersökningar och gjortsansträngningar från departementels sida alt medverka att få en lösning avdenna fråga. Men som själv har antytt, har vi här att göra medflera olika myndigheter, och det gäUer att samordna och övertala dem för skaU komma fram tUl en lösning. Ett par förslag som vi haft har inte kunnatrealiseras. Men vi har inte gett upp, utan vi hoppas att vi skall kunna hittaen lösning. Jag vUl också säga tiU fra att det knappastfinns någon fråga i som för mig har varit så angelägenoch som jag har varit så besvärad av som den rådande situationen på dettaområde. efter det jag kom tUl departementet gjorde jag ett besök på Ang. det rätts-psykiatiiska undersökningsväsendet Långholmenoch fick se hur del var där. Det finns väl ingen anledning att värdera vemspåstötningar som har varil det avgörande. Vi har tagil starkt inlryck av vad JOhar sagt, och vi har tagil starkt intryck av vad har sagt. Men att visjälva sett hur svära förhållandena är har naturligtvis i hög grad varil delsom föranlett oss att försöka komma fram tUl olika lösningar. Avslutningsviskan jag bara säga att vi inte tänker sluta med det förrän vi om möjligt uppnåttatt undersökningstiderna understiger de som är föreskrivna. Hen i (fp): Jag vUl gärna tacka justitieministern förhans beredviUig-het att svara pä min fräga, som jag inte pä något sätt hadeförberett honom pä. Skall man vid rätlspsykialriska undersökningar mera tasikte pä vårdbehovet i stäUet för diagnosen, så förstår jag väl att effektenkan bli den att frekvensen av sädana undersökningsfaU visserligen ökar men attdet inle är säkert att de fall det då gäUer kräver den undersökningstid som nuär normalt om det finns något som är normalt i detla sammanhang. Det kankanske i stäUet bli kortare insatser från läkarnas sida i varje särskUt fall,medan antalet faU väl fär antas inte komma all minska utan i stället öka.Slutresultatet kan likväl därmed bli en minskad totalbelaslning påundersökningsväsendet. Jag vUl gärna tillägga att jag tycker det är en riktigutveckling om man i ökad mån kommer att använda andra former av reaktion frånsamhäUets sida än vanlig kriminalvård i de faU där det klart visas alt del ärfräga om psykisk awikelse hos lagöverträdaren. Det var beklagligt all höra alt trols attdepartemenlel har medverkat i fräga om att skaffa provisoriska lokaler, så harman inle lyckats nå en lösning. Det är desto mer förvånande som, enligt vad jagvel, del ,fakiiski finns prakliska möjligheler att lösa problemel. Jag troddeall deparlemenlet ändå hade elt relativt stort inflylande på den här frågan,därför all del är ju otUlfredsstäUande all man år efler år tvingas frångå en avriksdagen fastställd lagstiftning när det gäUer begränsning av dessaväntelider, Självklarl är ju också att lokalerna på allteftersomåren går blir mer och mer nerslitna som de allmänna kraven på standardenökas, och genom alt väntetiderna är långa blir påfrestningarna desto merkännbara. Jag menar därför att det verkligen är brådskande att man nårresullat, Mina andra två frågestäUningarförbigick herr statsrådet med tystnad. Det gäUde alltså frägan om när man kundevänta sig alt förslagen från arbetsgruppen kunde genomföras och frågan om dencentrala ledningen från sida - som jag tror är central! TiU i viU jag säga,att jag har nog den uppfattningen att undersökningarna i en del faU äraUdeles föromfattande och att del alltså finns en möjlighel där all göra mera begränsadeundersökningar, vUket ju skulle innebära en lättnad, medan del kanske i andrafall är lika nödvändigi som att undersökningarna blir omfattande, I övrigt har jag ingenling annal alt säga än att jag kaninslämma i de synpunkter som framförde i sitt andra anförande. Beträffande fra frågor kan jag säga att vihar försökt både med Rålambshov och med , som tog upp,men det har tyvärr inte gått att ordna med provisoriska lokaler. Det har stöttpå motstånd som vi inte har kunnat övervinna. När de förslag kan genomföras som socialstyrelsensarbetsgrupp lagt fram jag tror del var - kan jag mte angenågon tidplan för. Förslagen är ju föremål för beredning i försia hand inomsocialstyrelsen, Samma sak gäller beträffande tidpunkten för genomförandet avden centrala ledningen för hela undersökningsväsendet. förbudet att mottaga ersättning vid överlåtelse avbostadslägenheter Överläggningen var härmed slutad. § 11 Ang. förbudet att mottaga ersättning vid överlåtelse av bostadslägenheter Herr juslilieminislern erhöll ordet för att besvaraherr () framstäUda interpellation, nr 87, och anförde: har frågat mig om jag avser attlägga fram sådana förslag lUl ändring av gällande lagstiftning att förbudel attta emot ersättning vid överlåtelse av bostadslägenheter även kommer att gällalägenheter i hus vUka inte omfattas av hyresregleringslagen, 1 hyresregleringslagen finns bestämmelser som avser atthindra enskUda från att utnyttja bostadsbristen för att bereda sig ekonomiskvinning. Sålunda är det i princip förbjudet att ta ut ersättning både vidanvisning på bostadslägenhet och vid överlåtelse av hyresrätt tUl sådanlägenhet. Överträdelse av förbuden kan bestraffas med böter eUer fängelse ihögst . Den som har mottagit otUlåten ersällning är skyldig altåterbetala denna. Undantagna från hyresregleringen är bl. a, lägenheter ihus som har färdigställts efter utgången av och lägenheter i hus somförvaltas av kommuner och aUmännyttiga bostadsföretag, I propositionen 103 är1971 föresläs att även lägenheter i hus som har färdigstäUls åren 19581968undantas från hyresregleringen. Beträffande lägenheter som faller utanför hyresregleringenfinns i hyreslagen en särskUd bestämmelse om återbetalningsskyldighet för densom på bristort har begagnat sig av annans trångmål i följd av läget påbostadsmarknaden tUl att betinga sig särskUl vederlag för upplåtelse elleröverlåtelse av hyresrätt. De frågor som har berörts i interpeUationen torde hanämnvärd aktualitet bara på brislorter inom det lägenhetsbestånd som inte ärhyresreglerat. Inom detta lägenhelsbeslånd har de aUmännyttiga företagen endominerande stäUning. Lediga lägenheter i hus som tiUhör sådana förbudet att mottaga ersättning vid överlåtelse avbostadslägenheter företag harsedan lång tid tUlbaka i största utsträckning förmedlats av de kommunalabostadsförmedlingarna. SärskUda bestämmelser som ger kommunerna väsentligtökade möjligheter att tiUförsäkra sig förmedlingsrätten infördes är 1967,Riskerna för att enskUda skall kunna utnyttja bostadsbristen för att bereda sigekonomisk är därför inte stora. Jag anser dock att det finns anledningatt uppmärksamma de i interpeUationen berörda frågorna inför den ytterligareaweckling av hyresregleringen som avses skola ske, I propositionen 103 är 1971 har jag anfört att tiden ärinne för en översyn av den nya hyreslagstiftningen. Förberedelser för en sädanöversyn pågår redan inom . Det är min avsikt att vid dennaöversyn ta upp bl. a. frägan om förbud mot förmedlingsprovision och motersättning för överlåtelse av bostadslägenhet. Jag räknar med att översynenskaU leda tUl förslag som kan föreläggas nästa års riksdag. HenULLSTEN (fp): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret på mininterpeUation. Jag hoppas att jag inte är alllför optimistisk i min bedömning,när jag vUl tolka svaret som ganska positivt. Justitieministern säger att frägan om förbud motförmedlingsprovision och ersättning för överlåtelse av bostadslägenhet skall tasupp i en proposition som han räknar med att kunna förelägga nästa års riksdag.I det sammanhanget tycks syftet med min interpellation komma att blitUlgodosett. Att det här rör sig om en allvarUg lucka i lagen jagtror att justitieministern själv använde just den formuleringen i entidningsintervju för sedan fick en ganska drastisk belysning redandagen efter att jag framstäUt min mterpellation. Dä meddelade nämligenöveråklagaren i att han tvingats lägga ned åtalet mot en person, sompå mycket goda grunder misstänktes för att ha ägnat sig åt illegalförmedlingsverksamhet och tjänat ganska grova pengar på den. Vederbörande hadelyckats få ett kommunalt bostadsföretag i att skriva kontrakt medpersoner som han anvisat, och för sådana anvisningar tog han enligt utsagoganska rejält betalt. Eftersom straffbestämmelser finns just ihyresregleringslagen och den lagen undantar de kommunala bostadsföretagen kundeåklagarmyndigheten inte fullfölja målet. Tanken med att utesluta de aUmännyttiga bostadsföretagenfrån straffbestämmelserna var ju att deras lägenheter i huvudsak skulle hyrasut genom bostadsförmedlingen den avsikten kom ju också tUl uitryck i denlagstiftning om bostadsförmedling som justitieministern nämnde eUer i vaqefall utan meUanhänder som inte kunde kontrolleras av företaget självt. Det fall som jag relaterade och som jag av formella skälinte kan gå in på mera i detalj visar att detta var en alltför fromförhoppning. Det kan inte heller uteslutas att det även finns andra, ickeuppdagade faU, som visar samma sak. Om detta kan man säga att det för det första är märkligtatt bostadsförmedlingen, som inte tar betalt för sina tjänster, misslyckas medatt hyra ut lägenheter, som privatpersoner kan hyra ut mot betalning. För detandra är det märkligt att pian ens skall behöva misstänka ett kommunaltbostadsföretag - i det här faUet AB för att försätta sinahyresgäster i situationen att de måste betala stora summor i svarta pengar föratt fä flytta in i lediga lägenheter. Det är nu en sak, och del är något som jag hoppas attföretaget självt kan reda upp. Men vad vi här i har att ta ställningtUl är om den vetskap vi har fått om möjligheterna för försigkomna ochmoraliskt skrupelfria personer att också dra in de aUmännyttiga företagenslägenheter i sitt exploaterande av bostadsbristen bör leda till lagändringarsom gör att man kan straffbelägga sådan verksamhet. Jag har i varje faU mycketsvårt att förstå varför just denna kategori lägenheter skuUe vara fritt byte påden svarta marknaden. är det ju dessutom så, som jag påpekat i mininterpellation och som statsrådet ocksä nämnde i sitt svar, atthyresregleringslagen inte heUer gäUer lägenheter som byggts efter den 1 januari1969. Eftersom det av allt att döma inte finns andra lagar och författningarsom kan åberopas mot hyresskojare är det när det gäUer denna del avnyproduktionen tydligen också mer eUer mindre fritt fram, TUl detta kommer attregeringen lagt fram en proposition i vUken man föreslår att hyresregleringslagenskaU upphöra att gäUa produktion, dvs, aUa hus uppförda fr,o, m, 1958, Jag har verkligen för min del ingenting emot en awecklmgav hyresregleringen; jag hoppas den skaU gå så snabbt som möjligt. Men jagtycker att det verkar vara uppenbart att straffbestämmelserna motförmedlingsprovision och överlåtelseersättning måste flyttas från hyresregleringslagentUl annan lag. har också föreslagit att straffbestämmelsernaskaU överföras tUl hyreslagen, som ju gäller generellt och där det , somstatsrådet påpekade, finns bestämmelser som innebär att den som kan beläggasmed att ha tagit emot förmedlingsavgift blir skyldig att betala tUlbaka den.Men det finns ingen direkt sanktionsåtgärd mot själva förfarandet. Det är intealls i samma mening som enligt hyresregleringslagen krimineUt att ägna sig åtdenna typ av verksamhet. Jag antar att hyresrådet framlade detta förslag somdet framförde i sitt remissvar om hyresregleringens aweckling - i tanke att detskuUe genomföras med hyresregleringens avskaffande, även om detta nui strid med hyresrådets mening kommer att ske partieUt, Principproblemetkvarstår ju; med hyresregleringens aweckUng stegvis även på bristorterförsvinner också möjligheten att beivra de svartabörsaffärer som sanno-hktkommer att fortsätta att florera. Jag skuUe därför vUja stäUa frågan tiUjustitieministern; Syftar den översyn av hyreslagstiftningen i det häravseendet som statsrådet aviserar i sitt svar tUl sådana aUmänna straffreglermot överlåtelseersättning som hyresrådet förordar i sitt remissvar, dvs,bestämmelser som omfattar alUi sorters bostadslägenheter oavsett när de byggtsoch oavsett om de ligger i hus som ägs av s, k. allmännyttiga bostadsföretageUer har privat ägare? Vi hoppas väl alla att vi någon gäng skall uppnä enbättre balans mellan tUlgång och efterfrågan och att fömtsättningarna förhyresjobberi därmed skaU minska. Men jag gissar att vi har långt dit, i varjefall när det gäUer de stora och expansiva Ang. förbudet att mottaga ersätming vid överlåtelse avbostadslägenheter Ang. förbudet att mottaga ersättning vid överlåtelse avbostadslägenheter tätorterna.Att i det läget ha så dåUga sanktionsmöjligheter mol personer som lever högt påandra människors nödsituation tycker jag inle är tUlfredsstäUande. Jag hade tUlfälle att vara med i den statligautredning som lade fram förslag till den nuvarande allmänna hyreslagen. Underde diskussionerna i utredningen berördes naturligtvis frågan om möjlighelernaatt förhindra alt det togs betalt för överlåtelse eller upplåtelse av lägenhet.Men den bedömning som då gjordes gick ut på alt det borde vara tillräckligt atti lagen fanns en bestämmelse om återbetalningsskyldighet i sådana situationer.Sådan återbetalningsskyldighel stadgades också i allmänna hyreslagen. Sedan en ny lag av denna omfattning varit i krafl någontid visar det sig om den på alla punkter är tUlräcklig eller om den har bristersom behöver avhjälpas. Vi har i departementet kommit fram till att det nu efterde ungefär som lagen gällt finns anledning att pä vissa punkler göra enöversyn. Då har även denna problematik kommit in i bUden, sedan denaktualiserats av det faU som föranlett hen UUstens interpellation. Jag vUl emellertid säga att jag nog fortfarande har denuppfattningen att sådana faU som det nu aktueUa måste betraktas som undanlag.Det måste i detta faU ha varit en person med en alldeles otrolig övertalningsförmågaoch intensitet som har kunnat övertala människor alt betala mycket pengar föratt få hyra lägenheter som de hade kunnat få hyra direkt. Jag tror inte att detkommer att bli sä förfärligt många sädana fall. Men det hindrar ju inte att manmåste förutsätta att sådanl kan inträffa och att det i sådana faU kanske inteär tUlräckligt med återbetalnings-skyldighet, utan att det för dessa grava fallkan vara behövligt med straffbestämmelser. Det är aUtså en fräga som viöverväger i det arbete som pågår i departementet. Det är alldeles självklart, , alt det inteblir fräga om att göra någon åtskillnad med hänsyn tUl den kategori avfastigheter det gäller. Det är i detta sammanhang fullständigt likgiltigt omstat, kommun, ett allmännyttigt företag eller en privatperson äger huset. Detär den blivande hyresgästen som behöver skydd, och därför skall givetvis enkommande skyddsbestämmelse - hur den nu än blir utformad gälla generellt. HenULLSTEN (fp): Jag skall nöja mig med att än en gång tacka för svarel. Änen gång hoppas jag också att jag inte är för optimistisk; jag fattarjustitieministern så att han menar, att man i denna översyn överväger att gålängre än tUl att enbart kräva återbetalningsskyldighet, dvs. att man böröverväga att införa sanktionsbestämmelser mot själva förfarandet, även ombestämmelserna flyttas över tUl hyreslagen som ju gäUer samtliga lägenheter,oavsett i vUken typ av hus de fmns och oavsett när husen är byggda. Därmed ärockså, såvitt jag förstår, svaret på den andra frägan givet, dvs. att man imotsats tUl vad som är fallet - jag blev litet förvånadöver att statsrådet menade alt saken var så självklar skall ha Nr 63 samma bestämmelser för alla lägenheter, oavsett vilken typ av ägare som Prpdaepn den Uinehar fastigheten, Det är juden skUlnad vi har som gjorde det möjligt för den här - jag håUermed om det mycket försigkomna personen att operera. tror jag för aU delatt även en mindre företagsam person kunde ha klarat detta ihyresregleringslagens hägn. De aUmännyttiga bostadsföretagen har ju iblandproblem att få vissa lägenheler uthyrda, och folk lever alltjämt i denförestäUningen att det är svårt att få tag i lägenhet. Under sådana förhåUandenkan man tänka sig att människor - på grund av okunnighet eller därför att deblivit duperade; jag vel inte vUket skäl som är det främsla - kan gå med på attbetala lUl en sådan här fifflare för att fä en lägenhet, som de kanske ändåskulle ha fått. Överläggningenvar härmed slutad. § 12Interpellation nr 106 om sysselsättningsfrämjande åtgärder Ordet lämnades pä begäran till HerrENGSTRÖM (vpk), som yttrade: Den totala arbetslösheten har ökat på eltalarmerande sätt. De siffror för arbetslösheten som baseras pä AMS;s rapportvisar all det totala antalet registrerade arbelslösa var 64 947 mol21 400 , Enbart ökade den registreradearbetslösheten med 5 212, Även arbetskraftsundersökningen, som baseras på ettslumpmässigt urval och omfattar även arbetslösa som inte anmält sig påarbelsförmedlingen, visar samma utveckling.