prot · FU09129 · 1971-12-31 00:00:00 — Till vlU jag säga, att det ärklart att Jag Inte kan stå här och föregripa den bedömning som när det gällerden här typen av anläggningar skaU göras av koncessionsnämnden och andramyndigheter som får att handlägga frågan om restriktioner. Jag kan aUtså Inteheller uttala mig om under vUka tekniska förutsättningar som anläggningar av ensådan här typ - om jag nu håller mig tUl den ombyggda anläggningen skallverka. Men jag kan säga så mycket som att vi Ju har en hög ambitionsnivå på denhär punkten i vårt land. Därom vittnar de beslut som har fattats ianledning av restriktioner som lagts fast när det gäller anläggningar avmotsvarande karaktär och de kostnader som varit förknippade med den typen avrestriktioner. Sedan säger både och att detär bra detta med fysisk rlksplanerlng. Men I nästa andetag säger de att debeklagar att jag Inte här har kunnat lämna ett otvetydigt svar på hur det skaUbU med lokaUseringen av den fortsatta utbyggnaden av denna typ av kraftverk. Ärdet på det sättet att det är bra med fysisk rlksplanerlng, då föreställer jagmig att det är rimhgt att vi inte tar en bestämd ställning UU hur detskaU bU med lokaUseringen utan att vi avvaktar den promemoria som kommer attlevereras och som skall remissbehandlas samt att -viockså avvaktar remissbehandhngen. Det är väl den naturhga konsekvensen av attvi är överens om att det är bra med fysisk riksplanering. När det sedan gäller projekteringskostnaderna, så får juinte de projekteringskostnader som hitintiUs lagts ned och som ett par miljoner vara styrande I det här sammanhanget. Jag kan inte bedöma i vUken mån det man fått för dessakostnader kan komma användning det är tänkbart även om det bhr fråga omlokalisering på annan plats. Men I varje fall är Jag av den bestämda uppfattningenalt det hitintills har varit otillfredsställande - oberoende av om det gällerföretag av det här slaget som tUlhör staten eller om det gäller enskildaföretag att vi inte har haft en ordning för planeringen som gjort det möjligtatt på ett tidigare stadium. Innan man har engagerat sig I storaprojekteringskostnader, säga Ifrån var lokahsering av denna typ av anläggningarkan vara lämplig. Men även den frågan behandlar vi i promemorian rörande denfysiska rlksplanerlngen. beklagade att vi Inte haft en sådanrlksplanerlng . Då vill Jag erinra om att när vi gav de förstasignalerna att en sådan planering borde göras, var entusiasmen hos storadelar av de borgerliga partierna Inte särskilt påtaghg. Det fanns påden borgerliga kanten framstående pohtiker som så sent som sedanuttalade sin bestörtning inför tanken på att vi skuUe få denna typ avplanering. Men Jag är glad över att man är entusiastisk över att denna planeringskall komma stånd. Jag tycker mig då också ha anledning räkna med att närvi nu lägger fram förslag åtgärder för en dylik planering och förslag tilllagstiftning och annat som måste till för att planeringen skall kunnagenomföras I den praktiska verkligheten, så skall vi få ett lika entusiastisktstöd från borgerligt håll när besluten skall fattas I . Ang. den planerade utbyggnaden av kraftstation Hen EKINGE(fp): Det tycks ändå råda ganska stor enighet härnär det gäUer tveksamheten inför den kraftiga utbyggnaden av . Det ärglädjande att konstatera det, ty om den enigheten inte hade funnits skulle vikunna fortsätta diskussionen utan att över huvud taget komma någonstans. Civilministern sade att vi först beklagar att det Inte harskett någonting och att vi därför Inte kan ta ställning, och sedan kräver viåtgärder Innan någon riksplanering har gjorts. Nej, det är väl Inte så att vihar begärt åtminstone gör vi Inte det från mitt håll - att civilministern pådet material -vi har skaU kunna säga att han för sin del Inte kommer attmedverka till en utbyggnad. Vad som har varit tveksamt är huruvida inte civilministernansåg att det förarbete som gjorts. Inte minst på VattenfaUs långtgåendeplaner, var av sådan karaktär att det I viss mån band den fortsattabehandUngen. har jag i civilministerns senaste anförande fått besked om attså inte är fallet; man får ta'risken att förlora ytterUgare ett par mihoner, omså bUr nödvändigt. Från vår synpunkt är det ett tUlfredsstäUande besked. Jag har visserUgen ett kort perspektiv på detrikspolltlska arbetet, men Jag vågar ändå säga att vi är angelägna om att en riksplaneringkommer till. Men lika litet som civilministern viU binda sig för att deteUer det skaU genomföras, Uka litet vill väl någon binda sig för att de förslagsom läggs fram genom en fysisk riksplan och utan vidare skaU vinnagehör från samtliga parter. Också det får bil föremål för en Ingående ochkonstruktiv debatt. Då får vi ju ändå ett breddat material Ang. den planerade utbyggnaden av kraftstation för behandlingen av dessa frågor, och från den synpunkten är detsynnerligen tillfredsställande. Jag hoppas att den planen snart läggs fram, och vi väntarmed Intresse på promemorian I denna fråga. Hen (): När jag vågade vara så optimistisk att jagtrodde att civilministern möjligen skulle kunna säga ett entydigt nej en framtida utbyggnad hoppades jag att han trots riksplaneringen insågatt under alla förhållanden måste höra de mest olämpliga ställenaatt lägga en ytterligare utbyggd oljekraftslatlon på. En sak som statsrådet inte alls tog upp i sina kommentarermen som utan tvivel hör tUl de avgörande skälen att det finns så stor orobland människorna är risken för skador på skogens återväxt, på gröda osv. Hurskall man kunna få ut någon ersättning för detta? Det står I lagen att den somorsakar olägenhet genom miljöfarlig verksamhet skall utge ersättning härför,men alla är naturligtvis på det klara med svårigheten att bevisa att det ärJust utsläppen från som förorsakar exempelvis en försurning av sjöarnaI Nyköpingstrakten, så att fisket där blir sämre, eUer som förorsakar minskadskörd. Det är sådana saker som gör att människorna blir oroliga. Jag är på detklara med att det Inte är så lätt för statsrådet att ge ett svar på hur manskall lösa problemet, som Ju måste vara besvärligt, men jag hade hoppats att fåett besked. Jag vill bara anföra en synpunkt som Jagtycker också bör komma fram I denna diskussion. VI diskuterar här rlksplanerlngen. VI måste nog räkna medatt det blir nödvändigt att tillgodose de anspråk på kraftförsörjningen som vistår Inför om vi skall få en något så när gynnsam ekonomisk utveckling Ilandet. Om vi blir överens om atl vi måste ha sådana här anläggningar medhänsyn kraftförsötiningen bhr uppgiften att pröva, vart vi skall lokaliseradem så att de gör minsta skada ur alla de synpunkier som vi har att beakta. Är vi överens om att det behövs enriksplanering, hoppas Jag att vi framöver i den här typen av debatter Inteskall få uppleva att alla kammarens ledamöter säger: "En rlksplanerlngskall vi ha, men anläggningar som kan bil obehagliga får Inte hamna I minbygd." Någonstans måste också den här typen av anläggningar finnas, ochäven den faktorn måste vi ta med när vi resonerar om de här frågorna. HenHEDIN (m): VI är säkert aUa överens om att vi måste bygga ut ohka anläggningarför att klara kraftförsörjningen, men när statsrådet försöker göra detta UU enbygdepohtlsk fråga begår han ett stort misstag. Så tror jag inte att någon avoss har sett det. Felet med hela den handläggning som har förekommit är välatt man Inte har tagit hänsyn någon riksplanering, eftersom det Ju intefinns någon sådan. Det är därför risk för att man placerar en anläggning på en urmiljösynpunkt uppenbart olämplig plats beroende helt enkelt på att man har denmisslyckade atomkraftstationen. 1 och för sig kan det vara riktigt att utnyttjaden basinvestering som är gjord, men när det blir aktuellt att utöka denavsevärt och göra den en verkUg mUjöfara kan man Inte bortse från att den hggerpå en olämplig plats. När det gäller den anläggning som redan finnsdär och som vi har diskuterat ombyggnaden av har ju fattat beslut.Vad beträffar den utbyggnad ytterligare som här har diskuterats har jag juredovisat att det är sedan vi har diskuterat det här mot bakgrunden avrlksplanematerlalet och remissdebatten I anledning därav som ettställningstagande kan ske. Ang. stöd åt fiskare vid ostkusten överläggningen var härmed slutad. § 31 Ang. stöd åt fiskare vid ostkusten Herr jordbruksministern ordet för att besvara () framställdaInterpellation, nr 168, och anförde: har frågat, om jag har för avsiktatt vidta särskilda åtgärder för att hjälpa de fiskare efter ostkusten somvållats svåra ekonomiska avbräck genom stormarna . Ålfiskarna utmed landets kuster har I mångafaU råkat I ett utsatt läge genom att de förlorat sina redskap eller fått demskadade vid svåra höststormar. Efter den hårda stormen över Ioktober 1967 anvisade riksdag för bidrag tilldrabbade ålflskare I de tre sydligaste länen. Bidragen utgick frånjordbruksdepartementets reservationsanslag Bidrag vid förlust på grund avnaturkatastrof m, m. Maj:t bidrag från nämnda anslagmed tUl fiskare på ostkusten och som drabbats av höststormarnaåret Innan. Frågan om ersättning tiU de i årdrabbade ålfiskarna har tagits upp av fiskarorganisationer på ost- ochsydkusten. Så snartremissyttrandena kommit In avser Jag att pröva denna fråga. Hen SCHÖTT(m); Först ber jag att få tacka jordbruksministernför svaret på min Interpellation. Bakgrunden den var de omfattande skadorpå ålbottengarn som drabbade vissa fiskare I samband med septemberstormarna. Fiskerikonsulenternai län har beräknat skadorna på redskapen till över 800 000 kronor.Härtill kommer fiskarnas Inkomstbortfall som beräknas till ca 750 000 kronor.Det är alltså avsevärda belopp som skadorna uppgår till enbart I län. Situationen för många fiskare där är desto allvarligaresom stormarna år avbräck i deras fiske och att varett dåligt ålfiskeår. Ang. åtgärderna mot föroreningen av Idefiorden Det var mot denna bakgrund som jag frågadeJordbruksministern, om han hade för avsikt att vidta särskilda åtgärder för atthjälpa de fiskare som vållats svåra ekonomiska avbräck genom stormskadorna Iseptember. 1 sitt svar erinrar statsrådet om att sådana särskildahjälpåtgärder förekommit och vidare att fråganom ersättning till de drabbade ålfiskarna skaU prövas så snart remissyttrandenInkommit över de framstäUningar som fiskarorganisationerna gjort. Jag kan med hänsyn till svaret, som jag gärna villuppfatta som positivt, begränsa mig att här endast erinra om att fiskarnainte var nöjda med de bestämmelser som gällt för tidigare hjälpåtgärder.Ersättning har nämhgen utgått endast för själva redskapsskadorna men ej förInkomstbortfall. Dessutom har hjälpen närmast haft karaktären av socialhjälp.Ersättning har således ej utgått till den som själv eller gemensamt med makehar viss inkomst eller förmögenhet. Det är min förhoppning att, när statsrådet skall pröva denu aktuella ansökningarna, statsrådet skall kunna komma fram till bestämmelser,som Innebär en generösare hjälp åt fiskare som drabbats av stormskador. Än en gång ber jag att få tacka jordbruksministern försvaret på InterpeUationen. Överläggningen var härmed slutad. §32 Ang. åtgärderna mot föroreningen av Hen jordbruksministern erhöU ordet för attbesvara i (c) framstäUda interpellation, nr176, och anförde: har frågat mig delsvilka möjligheter svenska myndigheter har att påverka norska myndighetershandläggning av föroreningsproblemen i , t. ex. när det gäller val avreningsmetoder, dels - om sådana möjligheter föreligger - vilka åtgärder som iså fall har vidtagits av eller planeras vidtas av svenska myndigheter. Den svenska hemstäUde att förhandhngarskulle tas upp med rörande föroreningen av och angränsandevattenområden. Sedan de svenska och norska regeringarna utsettförhand-hngsdelegatloner inleddes överläggningar i frågan . Överläggningarnahar därefter fortsatt . Delegationerna har tagit InitiativUll vissa undersökningar av utsläppen I och vattenbeskaffenheten Idenna. Resultaten av dessa undersökningar föreligger inte . Med hänsyn bl.a. härtiU har förhandlingarna inte kunnat slutföras. Enhgt vad jag inhämtat av den svenska delegationen ärdelegationerna ense om att reningsåtgärder i första hand bör vidtas för attminska utsläppen från en stor träförädhngslndustrl I . Jag vill vidarenämna att sedan den nya norska lagstiftningen om skydd mot vattenföroreningträtt i kraft har alla norska träförädUngsln- dustrlerålagts att söka tillstånd till avloppsutsläpp. De utsläpp som berörs I InterpeUationen kommer således attprövas av de norska myndigheterna. Några formella möjUgheter för svenskamyndigheter att påverka de norska myndigheternas handläggning förehgger inte.I de förhandhngar som pågår meUan och kommer den svenskadelegationen emellertid atl verka för att föroreningsproblemen I Idefjordenfår en från mUjövårdssynpunkt tillfredsställande lösning. Ang. åtgärdema mot föroreningen av Idefiorden HenMATTSSON I (c): Situationen i , som jag har citeraten beskrivning av I InterpeUationen, är ju åstadkommen genom att såvälIndustrier som övrig bebyggelse vid - den är koncentrerad dennorska sidan - släpper ut avfall utan någon som helst tillstymmelse tillrening. Det är ett förhållande som har rått . Redan I början av detta sekel började klagomålen mot deföroreningar som orsakades framför allt av träförädUngslndustrlerna vidIdefjorden. Inom fiskerinäringen ansåg man att fångsterna I fjorden hademinskat. Undersökningar som gjordes bl. 1920 kunde dock inte bevisa att detvar föroreningarna som var skulden till minskningen av fiskefångsterna.Klagomålen fortsatte emeUertid, och 1947 och startades nya undersökningar.Då konstaterade man enUgt vatteninspektionen: 1. syrgasbrist i ytvattnet Inom meUersta delen av fjordenutanför , 2. förekomst avsvävande cellulosaflbrer i vattnet i riklig mängd Inom samma område, 3. betydandebottenavlagrlngar av fibrer och träavfaU I och utanför ,samt 4. till ytvattnetknuten skumbUdnlng och drift av uppflytande bottenavlagrlngar. Vidare konstaterades ringa förekomst eller frånvaro avbottendjur Inom de djupa delarna av fjorden. Planktonproduktlonen var lågjämförd med produktionen I Slnglefiorden. Nätlänkar utsatta på ett par ställengav fångster endast på grunt vatten. Man förordade kraftigt reducerade utsläpp fråncellulosaindustrin genom lutlndunstning, lutförbränning och ökadfiberåtervinning. Man rekommenderade rening av de kommunala utsläppen. Jag vill understryka att detta var vatteninspektionensutlåtande efter imdersökningarna 1947 och 1948. har det gått , och man anserfortfarande att det behövs undersökningar. Ändå har enligt en sammanställning,som jag har tagit del av - det är alltså en norsk sammanställning, som går framtill den fjorden varit föremål för undersökningar, utöver denämnda två åren, alla år tUl 1969 med undantag . Självfallethar dessutom undersökningar ägt rum senare än 1969. Undersökningarna redovisassom 24 ohka undersökningar och har utförts av ett flertal organ. Jag kan nämnaatt Inblandade I detta undersökningsarbete har varit ,norsk fiskerikonsulent, en svensk-norsk delegatlon I samarbete. Vette kommun, NIVÅ - Norsk Ang. åtgärderna mot föroreningen av Idefiorden Instituttfor vann forskning, speciellt dess maringrupp, biologiska avdelning ochtekniska avdelning kungl. flskerlstyrelsen och IMBA, dvs. Institutet förmarin biologi vid I . I den sammanställningen anges det har utfört om jag nu får använda ett norskt uttryck - 7 485enkeltmållnger. Materialet har publicerats I ett tiotal ohkasammanställningar. Man torde därför med fog kunna påstå att det Inte saknasmaterial om förhållandena I fjorden, utan är det fråga om att övergå frånfortsatta undersökningar till projektering av de åtgärder som måste tillbeträffande Industrins egna anläggningar och projektering av reningsverkför de kommunala avloppen. Detta är den enda möjligheten, om fiorden skall fåchans att återvinna sitt förutvarande tillstånd. Statsrådet konstaterar att svenska myndigheter Inteformellt kan påverka de norska myndigheternas handläggning av ärendet, och detär väl ett tiktigt konstaterande. Jag hoppas naturligtvis att den nudiskuterade mlljövårdskonventlonen skall komma attfungera. Men därutöver anser Jag att på samma sätt som I ett på den svenskasidan aktuellt ärende norska myndigheter ges möjligheter att anföra sinasynpunkter, vUket jag tycker är helt riktigt - svenska myndigheter bör fåmöjhghet att framföra sina synpunkter på reningsåtgärder för . Det förhållandet att det finns en delegatlon med svenskaoch norska representanter tolkar jag så, att det genom den delegationen bör gesvissa möjligheter att också påverka de åtgärder som norska myndigheter kankomma att vidta. I samband med detta tycker jag det skulle vara av värde omstatsrådet kunde låta även lokala myndigheter delta I delegationens arbete. Detintresserar självfallet de lokala myndigheterna och den allmänhet som bor videller kan tänkas ha användning av fjorden och dess vatten. Lokal representationskulle då kunna svara för Information om hur arbetet I delegationen fortskrider som det är saknar de lokala myndigheterna all kännedom omdetta. Den s. k. Östlandskommlttén utförde ett arbete,som jag tror publicerades , I vilket Ingick förslag till oUka lösningar avproblemen. Liksom pä en del andra områden där man skall ta hand om storaavloppsvattenmängder gällde ett aUernatlv en tunnel för utsläpp I en lösning som verkUgen oroar den som är lekman på området. Det Innebärsträngt taget bara att man flyttar föroreningsstället från , där detredan har gjorts stor skada. ett annat område, som ännu Inte är skadat pådet sättet. Alternativet var det billigaste men I det här fallet säkerligenockså det sämsta. Det är bl. a. för att förhindra halvmesyrer som jag har velatatt de svenska myndigheterna skall få möjhgheter påverkan. Statsrådetsuttalande, att den svenska delegationen kommer att verka för attföroreningsproblemen i får en från mlhövårdssynpunkttillfredsställande lösning, tar jag därför som en garanti för att verkUgteffektiva åtgärder kommer att vidtas. Det kan då vara nödvändigt med aktivitetfrån svensk sida, eftersom man I nu har tagit ett steg på vägen genom enny lagstiftning med förbud mot föroreningar. Den lagens 16 § stadgar att man skaU ha tillstånd för anläggningarsom redan är I drift, och man har fått en frist från lagensIkraftträdande till dess att ett sådan tillstånd skaU ha inhämtats. Tillståndetskall visa vilka krav myndigheterna har på vattenvårdande anläggningar inomindustrin och naturligtvis också I fråga om kommunala utsläpp. Jag ber med detta att få framföra ett tack statsrådetför svaret på InterpeUationen. Jag tycker att man har anledning ganskastor optimism I denna fråga. Det har skett rätt mycket på den tämligen korta tid somförhandhngarna ägt rum mellan och . hemställde 1968 omatt man skulle ta upp förhandUngar. Även om dessa förhandUngar Inte ärslutförda har delegationerna kommit överens om att det enda sättet att lösaföroreningsproblemen är att vidtaga reningsåtgärder. Jag vill också fästa uppmärksamheten på att jag I mittsvar har sagt att man I har fått en lagstiftning, som trädde I kraft 1januari 1971. Enligt denna har alla norska träförädhngslndustrler ålagts attansöka om tillstånd avloppsutsläppet. Det är dessa Industrier som förorenatmest. I samband med de nya norska lagbestämmelserna har manvidare byggt ut tillsynen över vattendragen. Det kanske viktigaste I sammanhanget är att det I Norgeframförts förslag om att de gamla Industrierna, som enhgt den nya norskalagen kan åläggas att vidta reningsåtgärder, skall få bidrag efter ungefärsamma former som tillämpas häri . Sammantaget bör detta enhgt min mening betyda attsituationen I avsevärt skall kunna förbättras . Om en översyn av bestämmelsema angående utmstningen påmotorcyklar Överläggningen var härmed slutad. § 33 Om en översyn av bestämmelserna angående utrustningen på motorcyklar Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (fp) den 14oktober framställda Interpellation, nr 135, och anförde: har frågat mig om jagavser att framlägga sådana förslag nya föreskrifter rörande fordonsutrustning att stopplykta, körrlktningsvisare och hastighetsmätare krävs påmotorcyklar. HenANDERSSON I (fp): Herr talman! Om hen hade undvikit detobehagliga ordet 4 protokoU 1971. Ang. projekteringen av mellanriksvägen när, hadevi kunnat sätta nytt ordknapphetsrekord och slå det som sattes I eftermiddag.Ordet när gör emellertid att Jag måste tillägga två, kanske tre meningar. pågår Inom mitt departement arbetet med denomfattande översyn av vägtraflklagstlftnlngen som aviserades 1970. Avsikten är att man som ett led I det arbetet skall utarbeta en nyförfattning om bl. a. fordons utrustning och beskaffenhet. Enhgt planerna skallkungörelse I ämnet utfärdas . De utrustnlngsbestämmelser Ifråga om motorcyklar som aktualiserat avses ingå i denkungörelsen. Överläggningen var härmed slutad. §34 Ang. projekteringen av mellanriksvägen KiranaNordnorge Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () framställda Interpellation, nr 149,tUl herr inrikesministern, och anförde: har frågat statsrådet och chefenför om han har för avsikt att vidta åtgärder för attpåskynda färdigprojektering av en första etapp av mellanriksvägenKlruna-Nordnorge för att därigenom öka antalet arbetstillfällen INorrbotten. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Regeringen uppdrog åt statens vägverkatt efter samråd med de norska vägmyndigheterna upprätta arbetsplan för envägförbindelse mellan och gränsen mot vid med ensträckning söder om . Bakgrunden till detta beslut var delvis att ennärmare planering I främst regi av bl. a. fiällområdet vid Torneträskvar aktueU av flera skäl. Sålunda hade kommun I samråd med länsstyrelsenvidtagit åtgärder för en utredning rörande den lämphga markanvändningen Iregionen. Upprättandet av byggnadsplaner pågick vidare för ochBjörkhden. Även andra områden Inom regionen kunde bh aktuella för detaljplanläggnlng. Planeringen av bl. a. fjällområdet försvårades av attovisshet rådde om den närmare sträckningen för den blivande vägenKlruna-Nordnorge. För att möjhggöra ett rationellt bedrivande av den kommunalaplaneringen bedömde regeringen det därför rimligt att närmare utreda denlämpliga sträckningen av vägen. Igångsatte såvälorganisation och tidsplanering av arbetet som det direkta projekteringsarbetet. fann starka skäl för en totalutredning, somskulle utmynna I en förberedande arbetsplan på hela sträckanKiruna-Riksgränsen. Det visade sig nämhgen att vägen skulle komma att gå framgenom ett område som har kontakt med praktiskt taget all bebyggelse söder omTorneträsk och som I övrigt är attraktivt för det rörligafriluftsUvet såväl sommar som vinter. Vidare kunde konstateras att vägen kommeratt beröra vissa samebyar samt att den kommer att gå fram I ett område, somanses vara utomordentligt känsligt och värdefullt från naturvårds- och miljösynpunktoch även från vetenskaplig synpunkt. Dessutom är att beakta att vägprojektetkommer att beröra nationalpark och sannolikt för med sig Intrång Idenna. Tidsprogrammet för projekteringens genomförande utmynnar Iatt en förberedande arbetsplan bör kunna föreligga . Sedandenna fastställts och vägens sträckning blivit prövad, erfordras kompletteringmed arbetshandlingar som behövs för byggandet. Med hänsyn till att riksdagenhar att behandla frågan om Intrång I nationalpark, bör ettInvesteringsbeslut Inte fattas förrän tagit ställning dennafråga. Det är helt klart att projekteringen skaU drivas så snabbtsom det är möjligt, bl. a. mot bakgrund av sysselsättningsaspekterna. Enligtvad jag inhämtat från har verket I samråd med berörda kommuner,länsarbetsnämnd och I I sin planering tagit uppett flertal andra objekt Inom både och kommuner, vilka utgörreserv för eventueUt behov av beredskapsarbeten på de allmänna vägarna utövernu pågående arbeten. Dessa objekt, som till största delen ligger påhuvudvägnätet och har bedömts vara av stor vikt för bl. a. näringslivet Iberörda kommuner, kan alltså bidra sysselsättningen av hänvisadarbetskraft projekteringen på fuUföljs. Ang. projekteringen av mellanriksvägen HerrÖHVALL (fp):