prot · FU09118 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta har jag gärna velat ha sagt för att om möjligt taned folk på jorden som htet blåögt går och inbiUar sig att det är bara attbestämma sig från regeringens sida så växer det i fantasin upp storståtligaföretag, som är lönsamma, som ger goda löner tUl de anstäUda, som ger finautvecklingsmöjligheter och som kan vara placerade ungefär var som helst ilandet. Tyvärr är det inte så och jag tror det är riktigt att tala om det. Sedan är det ju också på det sättet, , attåtskilliga människor flyttar friviUigt, UttunrUngen av den svenska landsbygdenhar inte berott på att man har varit efter människorna med påk och piska ochkört i väg dem utan har helt enkelt berott på att ungdomen har attraherats avstorstädernas möjligheter och andra vyer och gärna begett sig tiU de områdena.Det kan man nog hite ändra på. Därför har man här också en drivkraft som går påden naturliga vägen. Vi mötsju bl, a, av de här frågestäUningarna när vi skaUutlokahsera folk ifrån storstäderna, AUa minns debatten om utlokahsering undervåren, som visat svårigheterna. Jag har medarbetare som undersöker om viskaU orka med att ta ett andra tag i utlokahserlngspoUtiken. Naturligtvis varden första omgången den lättaste. Den andra omgången bUr desto svårare. Men attdöma av vad de som berörs anser, är det i varje faU inte någon större pina attråka ha sitt hemvist åtminstone i den här storstaden. Jag viU ta upp en fråga tUl, som jag faktiskt har ettbehov av att klara ut, 1 den flitiga debatten om att vi nu skall startastatliga företag och börja föra en aktivare näringspoUtik kommer gärnaAP-fondernas resurser i blickpunkten. Jag tror att det var somlät undslippa sig det yttrandet att bara. den årliga tUlväxten i AP-fondernager utomordenthga möjligheter tUl att under statens medverkan reahsera enindustriell expansion. Jag hör ibland dessa diskussioner föras i samband medAP-fondernas totala tiUgångar, Dessa uppgår tlU drygt 40 miljarder kronor.Dessa pengar Ugger nu i form av hypotekslån i Industrierna och framför alltinom bostadsbyggandet. Jag menar att när man skaU diskutera detta problem kanman från början vara ense om att det inte är möjhgt att röra dessa pengar. HurskaU allmännyttiga, kooperativa och andra bostadsföretag våraegnahemmare bära sig åt, om de på ett bräde får en uppsägning av alla sinahypotekslån därför att AP-fonderna skall ha Det går naturligtvis Inte, Då är frågan hur mycket AP kan nyplacera . Ja, vikan räkna med ca för nyplaceringar . Av detta går 54procent åt om vi skaU upprätthåUa det bostadsbyggande som vi har, och dettycker jag att vi skall göra, TUl industrin går som också verkligenkommer företagen till godo - dock Inte de statUga företagen, TUl kommunerna gårca och staten tar . Det är inte så många som kandisponeras på marginalen för ytterligare innovationer, om man fortsättningsvisvill upprätthålla finansieringen på de fält till vilka AP-pengar nu går. Jag har med detta Inte föregripit det somkapitalmarknadsutredningen kan komma med. Jag har emellertid velat göra detsista påpekandet för att inte alltför mycket av ovederhäftiga uppfattningar omhur mycket pengar som står tUl förfogande skaU uppkomma. Jag skaU för tiUfäUet nöja mig med det anförda. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammaiens förhandUngar, () kort genmäle: Finansministern urskuldade sig I början avsitt trivsamma anförande för att han berättade memoardetaljer. Det tycker JagInte att det finns någon anledning till, VI uppskattar alla denna typ avanföranden, och särskUt gläder vi oss när finansministern liksom maratonlöparenhela tiden håUer kontakt med klockan. av I timme och somåtgått för hans anförande hinner maratonlöparen springa . Själv är Jag naturligtvis en aning ångerköpt över att jag avslöjade att finansministernbeviljades dispens när vi gjorde upp reglerna för denna debatt! Finansministern säger nu att det i dagens läge är enalltför stor arbetslöshet, och det är ett viktigt erkännande, eftersom grundendärmed är lagd för ett konstaterande att man måste söka sig fram till fleraåtgärder äji dem som regeringen vidtagit. Dessa kan inte accepteras. Jag hinnerinte på mina gå in på sifferexercis, men det är ettviktigt erkännande som nu gör. Då är frågan: Vilka skall dessa åtgärder vara? Ja,regeringen viU begränsa sig tlU enbart selektiva åtgärder. Men i motsats tillvad som gäller statsministern fick man långa stunder det Intrycket attfinansministern visst inte tyckte att t. ex. ett slopande av löneskattenskulle vara någon stor och farlig åtgärd. Han neddimensionerade dess verkningar. Ett problemför honom var ju: Ges det verkligen någon garanti för att vi får majoritet iriksdagen för en återgång tiU den tidigare nivån, om vi nu går med på någrasänkningar? Ja, finansministern, jag är vUlig att rekommendera de båda andraoppositionspartierna att vi antar en speciallag, där det klart sägs ut vilketdatum som återgång tUl högre nivå skaU ske, exempelvis , medrätt för partierna, om konjunkturen inte skulle visa något tecken på att vända,att tillsammans förlänga giltighetstiden för den lägre nivån. Finansministern blickade också bakåt. Det är därförnödvändigt att något revidera hans historieskrivning. Han gjorde ett litetnummer av att gick emot honom - var det väl - I frågaom momshöjningen på de vita kapitalvarorna. Det är riktigt att det var enenskild motion som bifölls, men det var finansministerns gode vänKinna-Ericsson som tog initiativet I det gamla bevUlningsutskottet, så det fårherrarna göra upp sinsemellan. Vad sedan gäller läget under det budgetåret, så minns finansministernaUdeles rätt när han säger att ett offentligt uttalande den 4april föreslog en momshöjning och att han senare sade att han för sin del inteville ha med någon höjning av momsen på Uvsmedel. Jag har tidigare I ett pardebatter berättat för finansministern, helt öppenhjärtigt, att bakom herrHedlunds uttalande låg en fullmakt från de andra oppositionspartierna att medfinansministern ta upp diskussioner om en höjning. Det är väl ändå ganskaovanligt att oppositionspartier under ett valår bedömer situationen såallvarligt att de är beredda att tillsammans med regeringen dela ansvaret fören sådan höjning. Sedan kom finansministern tillbaka tUl det gamlavanetalet, som Inte var så elakartat som statsministerns men som ändå gick ut påatt vi skulle ha begått utsvävningar. har våraförslag tlU förändringar av budgeten legat Inom en promille av totalbudgeten,35 mUjoner kronor. Det är någonting helt annat än det påhittade tal somstatsministern åberopade. Men har Jag ett par dhekta frågor till finansministernbeträffande den omedelbara situationen. Finansministern resonerade om hurköpkraften nu kommer att utvecklas. Han talade väl om sparandet, och dettycker jag att han gjorde rätt I, Men han sade att sparkvoten sannolikt ändåkommer att minska något. Därmed återgår konsumtionen till normal nivå, tilladehan. Där har finansministern exempelvis helt emot sig,som säger att även om sparkvoten fortsätter att sjunka något så bhr ökningen avden privata konsumtionen relativt begränsad. Det är alltså Inte fråga om enåtergång tiU tidigare normal nivå. Vidare har finansministern I ett par sammanhang gjortstort buUer av de pengar som skall betalas ut tlU dem som har erlagt för mycketprelimlnärskatt. Beloppet uppges vara tre miljarder. Men finansministern harInte kommenterat de siffror som har räknats fram av taxeringsexperter och somvisar att medan skatteåterbäringen stannar vid 3,2 miljarder så uppgårkvarskatt och straffränta - alltså belopp som skall In tUl staten - till 3,5miljarder. Då var det väl inte riktigt snyggt av finansministern att påSparbanksföreningen tala om den stora påspädnlngen men Inte alls låtsas om depengar som skall betalas In till staten. Men det Intressantaste I det här mycket trivsammaanförandet - jag menar det verkligen uppriktigt var finansministernsuppgörelse med de nationalekonomiska teoretikerna. Skulle man trofinansministern helt, så skulle Keynes vara överspelad därför att de som nuutför beredskapsarbete eller deltar i omskolning har en hygglig ersättning.Men så enkelt är det väl inte. Visst harfinansministern rätt I att dagens läge Icke kan Jämställas med De som gör det gör sig skyldiga tUl grovaöverdrifter, och jag kan icke se att detta drabbar någon av oppositionensledande talesmän. EmeUertid är det aUtld fel att det råder arbetslöshet, ochmånga människor är fortfarande oförsäkrade. För svenska förhållanden ärarbetslösheten hög. Den är, som finansministern så riktigt sade, för hög. Motden bakgrunden är det väl därför rimligt, om de fortsatta diskussioner somfinansministern närmast gjorde en invit tih tar sikte på en sådanköpkraftspåspädning att de människor som i onödan, enligt finansministerneget resonemang är arbetslösa garanteras ett arbete och att Investeringarna stimuleras. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jag vet inte om jag vågar ge finansministernen komplimang. Det kan ju slå fel. Vi har lärt oss här att statsministernger mig kompUmanger för att slå tiU , Om Jag ger herrfinansministern en komplimang kanske någon tror att jag med den vUl drabbastatsministern. Det är i alla fall inte min avsikt. Det var ett trivsamt anförande som finansministern höll,och Jag kunde föha med honom I hans analyser så långt att jag började bh räddför att det måste vara något fel antingen på mig eUer på finansministern. Menså kom ju slutsatserna, och då kände jag mig hemma igen, I varje fall dementerade finansministern statsministernspåstående att president skuUe vara orsaken tUl våra bekymmer. Men närfinansministern sedan försökte analysera det intressanta valutaproblemet ochvarnade för smygdepreciering från olika länders sida, en varning som jag tyckerär fullt befogad, borde finansministern tiU den varningen ha knutit uppgiftenom att i själva verket redan har deprecierat i förhållande tUl vissavalutor. Det har varit tlU fördel för oss, en fördel som vi kunnat förskaffaoss genom de tUlfälUgt rörliga växelkurserna som också jag hoppas så småningomskall stabiliseras. Men det väsenthga var finansministerns slutsats att balansi utlandsbetalningarna i sista hand är avgörande för vår handlingsfrihet. Föratt vi skaU kunna nå sådan balans måste vi satsa mera på investeringar. Vimåste bygga ut vår produktionskapacitet. Då uppstår frågan: Hur skah vi bäraoss åt för att kunna göra det utan att det bhr risk just för vårhandelspolitiska frihet, vår valutasituation? Det kan väl i aUa fall inte varafinansministerns mening att vi skuUe håUa oss med arbetslöshet för att klaravalutaläget. Något sådant vore helt orimligt. Men man skulle kunna dra denslutsatsen av finansministerns anförande. När finansministern påvisade att en satsning påbostadsbyggnadssektorn har den fördelen att den inte är nämnvärtImportkrävande ett i och för sig aUdeles riktigt påstående - då får man Integlömma bort att med sådana satsningar bygger man inte ut landets framtidaproduktionskapacitet I någon nämnvärd utsträckning. Man gör enbart kortsiktigasatsningar som inte får de långsiktiga konsekvenser som landet behöver. När man kritiserar de genereUa åtgärder som oppositionenföreslår och gör gäUande att de "spUler över" I en ökad Import, ärdet också delvis riktigt. Men när man konstaterar detta, bör man samtidigtkomma ihåg att mandärmed ökar investeringarna, ökar vår kapacitet och ökar vår styrka på sikt.Den sysselsättning som man därigenom skapar blir hite tiUfäUig utan permanent.Och målet för våra insatser måste ju vara att åstadkomma en permanentsysselsättning och ett starkare konkurrensläge i ordets vidsträcktastebemärkelse gentemot omvärlden. Det var säkert en riktig slutsats som finansministern drognär han gjorde gäUande, att dämpningen av den enskUda efterfrågan varberoende av oron inför en hotande arbetskonflikt. Men om det var bara på detsättet, borde utveckUngen nu ha vänt. Men det finns så vitt Jag vet - jag voretacksam om finansministern kunde ge mig motsatt uppgift -ingenting som tyder påatt den enskUda konsumtionen vänt uppåt. Ännu finns det inga som helst teckenpå det. Går man ut tUl detaljhandeln och frågar om man där kunnat iaktta någonvändning bhr svaret klart negativt. Där finns aUtså inget undertag för optimism. Så tUl resonemangen om Keynes, Det är riktigt som herrHelén påvisade att man inte kan dra paraUeller meUan och dagensläge. När man bedömer bör man också komma Uiåg vad krigskonjunkturenden gången betydde för att förbättra effekten av de åtgärder som vi vidtog ivårt land, var aUtså en av orsakerna tUl att vår konjunktur vände, vadman sedan än må tycka därom. Vad som är väsentligt är ändå att, även om man inte kanJämföra den enskildes köpkraft då och , det föreligger en total bristpå köpkraft. Det finns en klyfta mellan kapacitet och efterfrågan som vimed våra stimulansåtgärder vUl fyUa igen. Om den klyftan vittnar bl, a,bruttonationalproduktens ökning , . Den visar att aktiviteteni den svenska samhäUsekonomin är för låg. Studerar man vår produktionsutveckUng finansministernsjälv jämförde med utlandet och sade att vi låg bra tiU och årendärefter kan man konstatera att ligger på tionde plats bland de 12jämförda staterna . Detta gäUer i genomsnitt under åren 1965- 1970 och , VI hgger klart under flertalet andra. Om vi hade enhögre aktivitet I vår samhäUsekonomi skulle vi alltså ha mer pengar över föratt använda för aUa de ändamål som bl, a, statsministern talade om för en stundsedan. Det avgörande är aUtså att driva upp investeringarna därär finansministern och jag överens. Men finansministern vill använda andrametoder än vad vi vUl. Vi vUl använda genereUa metoder som ger direktstimulans. Och dit hör, trots all nedvärdering från finansministerns sida,obestridligen löneskatten, VI vUl därutöver åstadkomma en Indirekt stimulansgenom att öka efterfrågan i samhället. Därigenom åstadkommes den långsiktigaeffekt för både investeringar, sysselsättning och vår handelsbalans som vi allai dag eftersträvar. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Eftersom statsministern i slutet av sittanförande refererade vad jag sagt i EEC-dlskusslonen på ett sätt som inte varhelt korrekt vill jag bötia med att rätta tUl det. Vad Jag har sagt är att jagtvcker det är glädjande att alla partier är överens om det materiella innehåUsom är tecknat i den promemoria som har gått tUl EEC. denenigheten jag har glatt mig åt. Jag har sedan noterat att beträffande den metodsom säkrast skall leda tUl delta resultat råder skilda uppfattningar. Där ärdet ingen hemlighet att regeringen och har samma uppfattning.Det är heller ingen hemlighet att ingenting kan ske när det gällerEEC-samarbetet som på nägot sätt ändrar vår vilja att driva den hittillsvarandeneutralitets- och säkerhetspolitiken. Jag viU ha detta markerat, som Jag vill säga attJag tycker att I Just denna fråga bör vi vara aktsamma när vi refererar varandrasuttalanden, så att vi inte i onödan skapar skillnader som Inte finns. Jag tackar finansministern för svaret på frågan ominvesteringsfonderna. Jag är ändå litet fundersam. De företag som har rätttill denna typ av avsättning är Inte vUka som helst; de har som regel personalsom åtminstone förstår sig på blanketter och formulär. När man skah ha I gångnågonting sådant här - i varje fall gäUer det i fråga orn byggnader -har manväl dessutom samråd med länsarbetsnämnd, och det finns såvitt Jag vet också enviss kontakt med . Är verkligen de bestämmelser somgäller för att man skall få utnyttia Investeringsfonderna så oklara attpersonalen I ett företag normalt inte förstår sig på att upprätta handlingenoch att den blir felaktig även om upprättandet skett i samband medmyndigheterna? Är det möjligen så alt de regler efter vUka frisläppen nu skerär så oklara att det krävs denna typ av diskussion? I så fall vore det ettframsteg om reglerna gjordes tydligare så att det Inte behövde bh dröjsmål pådenna grund. Sedan säger finansministern att vi har varit ute förtidigt. Det är egentligen Ute egendomligt. Var det också så, att den propå somherr gjorde hade det felet att han var ute för tidigt?Tog finansministern - det är Ju välkänt att han aldrig har haft någrasvårigheter att resonera med - Inte vara på en möjlighet attdiskutera då utan väntade till efter valet med att vidta de här finanspolitiskaåtgärderna? har det hänt att oppositionen lade motioner påriksdagens bord. Regeringen hade inget att lägga där då men anmälde att denskulle komma . Och säger finansministern återigen att vi är ute förtidigt. Jag tycker inte att det går att bevisa att felet med oppositionen äratt den har varit ute för . Däremot är det bevisat atl de åtgärder som ärvidtagna av regeringen, och som har hunnit börja verka, har varitotillräckliga, eftersom arbetslöshetssiffrorna stiger. Visst är det rätt attdet har kommit In nya grupper och att det står mer kvinnlig arbetskraft tiUförfogande än tidigare, men det var också en utveckling som man hade att väntasig, dels som ett resultat av direktskattens utformning, dels som ett direktresultat av den aktion i det här avseendet som medvetetdrev och som regeringen måste ha varit informerad om inte minst motbakgrunden av den kontakt som äger rum . Finansministern säger då och vi har naturligtvis baraatt notera att det är regeringens Inställning: Visst kan vi resonera, VI harlagt ett paket. Låt oss göra upp kring det oeh skapa enighet kring det. En stark regering med en säker majoritet i parlamentet kannaturligtvis säga så här. Vad som överraskar mig är att regeringen i den här situationenväljer metoden atl bara säga: VI har lagt vårt förslag. Anslut er till det såblir det enighet. i (vpk) kort genmäle: 1 den här debatten har talarna kastats meUanhelvetet och himlen: statsministern var inte överens med någon, finansministernär överens med alla. Till att börja med Instämde också med mig, mensedan blev det Ju mera som vanUgt. Den punkt där han bl. instämde med miggäUde mitt påpekande att man inte fick tillämpa Keynes' teorier på detnuvarande läget. Jag tror att de var felaktiga , men de ärännu mera felaktiga . De två nya moment som har tillkommit och som manmåste observera är enligt min mening för det första statsapparatens ökaderoll, för det andra att arbetslösheten nu växer som vi har en mycketstark inflation. 1 det läget är det helt fel att peka på underbalansering avstatsbudgeten som det goda receptet. En underbalansering av statsbudgeteninnebär Ju i den situationen mycket stora risker för en ökad takt iinflationen. När det gäller beskrivning av orsakerna tillkrisen och arbetslösheten måste Jag säga som Jag sade : Jag tycker attfinansministerns konjunkturbedömning är litet grund. När han bara vill peka påeffekterna av de internationella rörelserna och den utdragna avtalsrörelsensinverkan, då glömmer han några moment som har varit av avgörande betydelse. Fördet första glömmer han Inverkan av regeringens egen ekonomiska poUtik, somsyftade tUl en nedpressning av konsumtionen och därför bidrog till ökningen avarbetslösheten. För det andra glömmer han också de långsiktiga tendensersom har varit gällande och som tagit sig uttryck i en kraftig koncentration avkapital och företagsamhet, i snedlokaUserlng av företagsamheten och I enrationaliseringsprocess inom företagen som har drivit ut arbetskraft samtidigtsom nya företag har anlagts I tUlräcklig utsträckning för att suga uppdenna arbetskraft. Jag tror också del är fel när finansministern vill låtaantyda att löneökningarna skuUe ha skapat arbetslöshet. Lönerna är ju inte baraett kostnadselement utan betyder också efterfrågan i samhället. Jag skulle Istället vilja hävda att löneökningarna under det här året har varit för små,mätt i reella termer. Vi har fått en alltför liten ökning av reallönerna ochlevnadsstandarden för arbetarklassen, och det har i sin tur spelat en roll iUtveckUngen av krisen. menar ju att det är brist på köpkraft, och dåvore det logiskt från hans utgångspunkter att medverka tlU kraftigarelöneökningar. Jag hoppas att nästa gång det bhr avtalsrörelse görsitt Inflytande gäUande hos sina vänner i och ,så att de är htet mindre motspänstiga gentemot arbetarnas och tjänstemännensriktiga krav på löneförbättringar. Finansministern tog också upp frågan om man för sent hadesatt In den här arsenalen av vapen mot arbetslösheten som han har sagt attregeringen förfogar över. Han sade: "Vi har gjort aUt som AMS harbegärt," Men då måste jag säga att AMS har begärt för litet. ingenanledning att man skuUe tUlåta denna ökning av arbetslösheten undersommarmånaderna, när det vanligen säsongmässigt sett bhr en stark nedpressningav arbetslösheten. Det finns heller ingen anledning till att olika typer avstatliga och kommunala investeringar skulle minska meUan 1970 och 1971, Deborde ju i stället ha ökat. Jag tror det vore vUctigt att finansministernförklarade varför man har fått en sådan här nedgång i de kommunalainvesteringarna, i de statliga affärsverkens byggnadsinvesteringar, iaffärsverkens och myndigheternas maskininvesteringar, och varför man harpressat ned bostadsinvesteringarna på det sätt som har skett. Detta har spelaten mycket negativ roll för utvecklingen. Det sista som jag skaU ta upp från finansministerns långaanförande gäller lokaUseringspolitiken, Trots lokaUseringspoUtiken måste vi harörlighet, säger han. Ja, det är givet; inget samhälle kan vara utan rörlighet.Men rörhgheten har hittUls bara varit i en riktning från Norrlandslänen,skogslänen, avfolkningslänen och tUl storstadsområdena. Hade man en rörlighet ibägge riktningarna, vore det litet lättare att acceptera vad som hände. harvi en avfolkning av stora områden och en aUtför stor folkökning i andra, ochdet är ju det som skapar problemen. VI menar mte att statliga företag kan anläggas överallt,och det är riktigt att de måste kunna konkurrera. Men regeringen vill juuppmuntra investeringar i privata storföretag - det har man sagt här upprepadegånger . Varför vUl man hite uppmuntra tlU stöne Investeringar i statligaföretag? Det borde v"äl ligga närmare till hands utifrån socialdemokratinsprogrammatiska inställning. När det gäller AP-fonderna vUl jag bara påpeka att vi Inteär ensamma om kravet: på ändrade regler för deras användning. Det kravet harupprepade gånger ställts också av , och det förmodar jag attherr Sträng fäster ett visst avseende vid, eftersom även Lantarbetareförbundetsom bekant är medlem i LO. Jag underströk i mitt jag erkänner vilUgt långa anförande att jag anser arbetslösheten vara förhög. Men jag menar att de åtgärder som har satts in bör ge rimlig verkan förden vinter som vi har framför oss och . En del av de häråtgärderna har ju nämligen ännu inte omsatt sig i konkret efterfrågan. Avnaturliga skäl går det Utet trögt med projekteringar, beräkningar, upphandlingoch andra sådana ting, Tyvän är det inte någon tryck-på-knappen-politik som mankan praktisera. Men man bedömer det från sida så,att skaU bh hyggliga, sett ur byggnadsarbetarnassynpunkt. Man har t, o. m. sagt mig att det bör kunna bh lika bra som under dengångna vintern, och var hyfsademånader. Det blev sämre när man kom fram , och när dennaturliga uppgången lät vänta på sig, men jag har delvis förklarat vad som varanledningen tiU detta. är det emeUertid så mycket på gång. Låt mig säga att vi har aktiviserat5 miljarder, varav mycket går till byggen, och ovanpå detta ytterligare 2miljarder i s. k. oprioriterade byggen. Det är ju byggen som kan ta både ett,två, två och ett halvt och Innan de färdigställts, det är således ensysselsättning på . Vi räknar följaktligen med att de åtgärder somhar satts in skall göra en god verkan, och därför får man inte bara bedömaläget för dagen såsom någonting som vi skall dras med framöver. Jag reserverade mig i mitt Inlägg mot allt vad prognoserheter -Jag har kanske en naturlig benägenhet att vara reserverad motexpertprognoser.