prot · FU09150 · 1971-12-31 00:00:00 — tUl känna vadreservanterna anfört, 7) - under förutsättning av bifaU till reservationerna 4och 5 - av herrar i (c), (), Carlshamre (m), i Öskevik (c). () och () samt fröken i (c), som ansett att utskottet under I bort hemstäUa, beträffande medelsanvisningen att - med bifaUtill motionen 1971 ;1 558 och motionen 1971 ;1559, båda motionerna i motsvarandedel, samt i anledning av Kungl. Majts förslag och motionen 1971 ;1560 imotsvarande del till Bostadstillägg för barnfamiljer m, m, på tilläggsstat riksstaten för /72 under femte huvudtiteln anvisade ettförslagsanslag av 85.000 000 kronor. HerrGUSTAVSSON i (c): 1 den hektiska slutperioden av denna riksdaghar socialdemokraternas och kommunisternas agerande resulterat i att vi i dagför diskuterar frågan om höjda bostadstillägg för barnfamiljerna.Vid behandhngen av denna fråga för sedan hade socialutskottetsbetänkande nummer 42 och har socialutskottels betänkande i samma frågafått numret 45. Vad är det då som har hänt? Vad är anledningen till dennaegendomlighet? När vi för sedan behandlade den här frågan ochbetänkande nr 42 befann vi oss i den situationen att vpk:s representant iutskottet anslutit sig tUl förslaget om en höjning av statsbidraget tillkommunerna, som kompensation för de höjda bostadstiUäggen. Det härstäUningstagandet vållade tydhgen oro i leden, en oro som slog ut i blom sammaförmiddag som ärendet skuUe behandlas här i kammaren. Då konstateradeutskottets ordförande att det betänkande som han hade signerat helt plötsUgtbhvit omöjligt för att anta, varför han anslöt sig till vpk-förslagetom återremiss till utskottet. Vid jämförelse av de båda betänkandena kommer man snartunderfund med vad som var anledning till den här egendomliga återtemissen. Nuhar alltså ordningen återställts, för någon ordning skaU det ju vara, har detsagts . Huruvida det är utskottels ordförande eller någon annan sommedverkat till att ordningen återsläUts framgår inte av utskottets betänkande.Men ordningsboten för felsteget i det första utskoltsbelänkandet har i allafall fastställts i utskottsbetänkande nr 45. Den här ordningsboten som uttaxeras på grund av socialdemokraternasoch kommunisternas agerande, vem får betala den? Jo, del bhr kommunerna ocheftersom det drabbar kommunerna så drabbar det särskUt de mindreinkomsttagarna. Det är kontentan av vad som skett. Det är på sätt och visintressant att konstatera, ty under den här hösten har de flesta kommuner ilandet brottats med alt så långt som möjligt håUa skatteökningar tillbaka.Många ord har fällts av kommunalmän över att fattar beslut som sedankommunerna får betala. En av de tunga posterna i den kommunala budgeten är densociala och i den intar bostadstilläggen och barntillsynen en icke obetydUgdel. Jag finner det egendomligt att de socialdemokratiskarepresentanterna inte kommit underfund med detta, utan är beredda att medverkatill ytterUgare kostnader, i varje fall för en del av våra kommuner. talarsåväl statsrådet som utskollsmajoritelen om full täckning för kommunerna genomde föreslagna åtgärderna. Ja, i vissa faU, men i andra faU bUr det en myckelobetydUg täckning för kostnadsökningen. Det är inte som propositionen ochulskottsmajoriteten säger i den nya betänkandeversionen, att kostnaderna fördet ökade bostadstUlägget kompenseras genom att man höjer statsbidragsprocentenfrån 50 liU 60 och ger ett ökat tillägg med per daghemsplals. Vihar kommuner som på grund av de nuvarande kvot- och balansreglema inte bhrberättigade till statsbidrag för barntillsyn, och det finns kommuner därbehovet av barndagsplatser inte är så stort på grund av att det inte finnssysselsättning för kvinnorna. Dessa kommuner får i många faU ökade kostnaderför bostadstillägg, men vad får de för kostnadstäckning? Det skuUe varaintressant att höra såväl statsrådet som utskottets ordförande tala om förkammaren och för dessa kommunalmän hur kommunerna får, som utskottsmajoritetensäger, fuU kostnadstäckning för bostadstilläggen. Att kompensera kommunernaoch skapa större rättvisa är man tydhgen inte tillräckligt intresserad av. I en ledare i sägerutskottels ordförande i uppenbarUgen i egenskap avledarskribent att mittenpartierna hade fått både moderater och kommu nister medpå ett överbud som innebar att man ökade statsutgifterna med 55 miljoner kronorpå . Överbud så betecknar aUtså utskottets ordförande ett förslag somtar sikte pä att skapa större rättvisa kommunerna emellan och som innebär attriksdagen skuUe ta konsekvenserna av de beslut som den själv fattat. I samma ledare kom in på, som han säger,kompromissen meUan socialdemokraterna och kommunisterna, en kompromiss Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. sominnebär att socialdemokraterna får kommunisternas stöd mot ökade bidrag tillkommunerna men i gengäld går socialdemokraterna kommu-, nisterna till mötes ideras motionsyrkande om en höjning av åldersgränsen för att få bostadsbidragfrån 16 till . När skall motivera detta sittställningstagande är det verkhgen intressant, för att inte säga skrattretande,att läsa hans argumentering i . Vi kanske kan spara litet avkammarens tid om jag redan i mitt inledningsanförande polemiserar motutskottsordförandens argumentering, även om jag tar dessa argument frånledarsidan i . säger där att debatten omfamiljepoUtiken präglades av en viss borgerlig surhet över att regeringen gåttförbi familjepolitiska kommittén, och så fortsätter :"Javisst har regeringen handlat snabbare än kommittén. Det är rikligt. Mendet hänger samman med att man velat uppnå ett snabbare resultat tUl gagn förbarnfamiljerna." Och vidare heter det: "För socialdemokraterna är detväsenthgast att familjerna får ett snabbare stöd än om man följt den gamlatågordningen med avlämnande av betänkande och remissbehandhng." Del var en mycket intressant upplysning frånsocialutskottets ordförande. Det måste innebära att i egenskapav utskottsordförande inte i fortsättningen som varit faUet, närförslag framförts om åtgärder, ständigt hänvisar till att pågående utredningarmåste avvaktas, har ju nu.sagt att det kan man inte göra ifortsättningen. Jag noterar det med tacksamhet, och det skaU bU intressant attse hur agerar när sådana här förslag framställs. Det är också intressant att jämföra skrivningen i de bådautskotls-betänkandena, I betänkandet 42 står: "1 motionen 1971:1 560 av i Stockholmm, fl, (vpk) framställs yrkanden om att åldersgränsen skall sättas vid 17 årför såväl StatUga som kommunala bostadstillägg. Det ingår i familjepolitiska kommitténs uppdrag att göraen översyn av de åldersgränser som finns för olika familjepolitiska förmåner.Med hänsyn härtill och till att en ändring av åldersgränsen för bostadstilläggskulle få ingripande verkan för det studiesociala stödet bör kommitténsslutbetänkande avvaktas. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena," Delta är daterat och undertecknat av GöranKarlsson, När vi sedan läser utskottsbetänkandet 45 finner vi attmotionen har fått en helt annan behandhng. Utskottet skriver ganska mycket omden för att få argument för att den senare måste bifaUas. har alltså tillstyrkt den. Jag hänvisar till s, 1 1 och 12, därmotionen behandlas. Det är intressant att följa behandlingen av ärendena om samordningav åldersgränserna. Jag förstår inte varför man nu vill genomföra en I7-årsgräns; det har inte varit aktuellt tidigare. väckte jagtillsammans med några andra centerpartister en motion i vilken vi begärde ensamordning av åldersgränserna inom hela denna sektor. nugränserna , osv. Då hänvisade andra lagutskottet till attfamiljepoUtiska kommittén sysslar med en del av dessa frågor ochpensionsförsäkringskommittén med de frågor som rör pensionssidan. Det var ,avslog motionerna med motiveringen att frågorna var föremål förutredning. Vad hände 1970? Ingenting hade anmälts istatsverkspropositionen, men efter det att den var avlämnad höll statsrådetOdhnoff ett tal ute i landet i vilket hon meddelade att "nu skall vi höjaåldersgränsen för bidragsförskotten till ". Och så kom det en litenproposition om det, och 1 8-årsgränsen fastställdes för bidragsförskotten. skrev man att vi skall avvaktafamiljepoUtiska kommitténs betänkande, men i det betänkande som vi nu behandlarföreslår man en 17-årsgräns, vilket ju skapar många problem. Här får vi nu både16-, 17-, och 1 8-årsgränser att arbeta med. Pensionsförsäkringskommitténföreslog en I 8-årsgräns för de förmåner som finns inom försäkringen. Med hänsyn till att dessa oUka åldersgränser kan leda hel del egendomhga konsekvenser har vi frånreservanternas sida hävdat att man borde kunna få fram ett förslag omsamordning av de olika gränserna som kunde träda i kraft redan den 1 juh. Jag skall inte gå in på de övriga frågorna ochreservationerna, eftersom de redan har behandlats i kammaren. Det är endastbeträffande frågoma om statsbidragen till kommunerna och 1 7-årsgränsen sombehandhngen i del föreUggande utskottsbetänkandet avviker från det tidigare. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till dereservationer där mitt namn förekommer. Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. HerrROMANUS (fp): Det betänkande som vi nu behandlar skiljersig, som i just påpekade, från utskottets ursprunghgabetänkande i det här ärendet bara på två punkter. Den kommunistmotion omhöjning av åldersgränsen för bostadstillägg till 17 är, som viftades bort pånågra rader i det förra betänkandet, tillstyrks nu av majoriteten.Statsbidraget till de kommunala bostadstiUäggen, som i förra betänkandetföreslogs bli , vilket innebär i stort sett fuU kompensation för deökade kostnaderna för kommunerna, sänks nu av majoriteten till . I sakfrågan om en höjning av åldersgränserna vill jagunderstryka att det finns goda skäl för en samordning av de ohka åldersgränsersom råder inom det familjepohtiska systemet och en höjning av dem till 18 år.Det är ingen hemlighet att det finns stor sannoUkhet för att det kommer att bliföljden av familjepolitiska kommitténs arbete. Men genomförs i all hast endellösning med en höjning till för bostadstilläggen som bl. a. har tvånackdelar: dels att vissa familjer kommer att fåstöd inom två inkomstprövade system och aUtså kommer att få dubbla bidrag, delsatt en del familjer kommer att få det här bostadstillägget trots att de har engod familjeinkomst, om de nämUgen har en 17-årig son eUer dotter med egeninkomst. Den kan ju i vissa fall Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. uppgå rillI 000 eller kanske I . Det är klart att det kommer attupplevas som ett ganska orättvist inslag i det här beslutet. Det hade varit fuUt möjUgl att få fram ettgenomarbetat förslag om en samordning till som hade kunnat träda i kraftfrån den 1 juh och det framhåUer vi också i reservationen 4. Det är ju inteokänt - det framgick redan vid förra behandlingen här i kammaren att den nuaktuella motionen aldrig skulle ha tagits på allvar, om den hade kommit frånnågot annat håll än kommunisterna. Inte ens om den hadevarit en socialdemokratisk motion, undertecknad av ett antal ledamöter av denhär kammaren, hade den haft en chans. Hur var det sade efter valet, när man frågadehonom om det parlamentariska läget? Han sade ungefär så här; Vi kommer att föravår pohtik utan sidobhckar, och sedan får kommunisterna göra som de viU antingen stödja oss eller gå emot oss. Vi kommer att föra vår poUtik, ser vihur det gick, nu kryper hert snällt in i kommunistburen. Man tyckernästan synd om de socialdemokratiska ledamöter av socialutskottet som medstor högaktning fick lov att tUlslyrka vad de hade smålett åt bara ett parveckor tidigare. Det är intressant att notera, herr talman, varminoritetsregeringen söker sitt samförstånd när den inte kan på egen hand klaraigenom sina propositioner. Det diskuterades också här i kammaren meUan herrFälldin och . Vad jag känner till har del inte gjortsnågot försök av socialdemokraterna att nå samförstånd i den här frågan mednågot av de icke socialistiska partierna, men det är möjhgt att vi kan få ettbidrag till historieskrivningen under debatten. Man frågar sig varför del här sker. Vad uppnårsocialdemokraterna med uppgörelsen? Varför gör man den här för alla såuppenbara eftergiften åt ett illa genomtänkt förslag? Jo, det man uppnår är,som i sade, att man lyckas ta ifrån kommunerna denkompensation för kostnaderna vid en höjning av de kommunala bostadstilläggenför barnfamiljer, som det fanns en majoritet för i det förrautskollsbetänkandet. Det har tydligen varit oerhört angeläget att se till attkommunerna inte skuUe få den kompensationen, annars skulle man inte ställa tillmed del här så iögonenfallande spektaklet. Då säger man att kommunerna kompenseras genom attdriftbidraget till daghem höjs. Som redan har påpekat går fördet första pengarna delvis till andra kommuner än de, som får de ökadekostnaderna. Hur kan man då tala om kompensation? För det andra skulle judriftbidragen tiU daghem ändå ha höjts. Detta är uppenbart efter de mycketkraftiga uttalanden som har gjort, efter den opinion som finns iKommunförbundet och efter den kostnadsutveckUng som inträffat för daghem ochfritidshem. Det är aUlså inte någon kompensation del är fråga om. ju också varit ute och inkasserat den här höjningen av driftbidragen som eninsats av regeringen, enhgt referat från hennes framträdande vidFacklärarförbundets kongress. Det skulle hon inte heller kunna göra om detbara gällde en kompensation. Den andra parten i den här kohandeln, kommunisterna, ärett av de partier som har talat ivrigt om problemet med de växande kommunal- skatterna.När vi har hävdat att staten inte bara får lassa på kommunerna nya kostnader,har kommunisterna instämt. stiger kommunalskatten ytterligare med1:30 enhgt de uppskattningar som man nu gör inom . Det drabbar,som sade, framför aUt människor med små och medelstorainkomster. hade kommunisterna en chans att nå resultat, alt åstadkomma enlättnad i bördan för dessa människor eller i varje fall undvika ytterUgarehöjningar. Den chansen tog man inte. Slutresultatet sedan förra behandhngen äri stället en visserligen obetydUg men dock ytterUgare ökning av kommunernaskostnader. Vad fick man då för att offra detta som man väl anser somväsentUgt, eftersom man talar så myckel om det? Man fick en lidigareläggning aven höjning av åldersgränsen som ändå skulle ha kommit dessutom utförd på ettklumpigt och delvis orättvist sätt. Och största delen av delta kommer regeringenatt ta tillbaka genom att i ett senare skede reducera studiehjälpen för dem somfår det här tillägget. Det är ju framför aUl i , min äradebänkkamrat, som brukar föra kommunisternas talan i debatten om kommunernasökade bördor. Jag tycker synd om i . Nästa gånghan stiger upp i talarstolen för att påminna om kommunalskatterna, om det nublir någon nästa gång, kommer alla att tänka: Där står han och talar, men hansparti var ju med och lassade ytterhgare bördor på kommunerna. Kommunisternahade chansen att i praktiken åstadkomma en lättnad, men de svek. Kanske har kommunisterna någon listig idé om att de skaUmotionera i vår om en lättnad för kommunerna på något annat sätt och på detviset dra socialdemokraterna vid näsan. Vad vet jag? Det är svårt att bedöma om kommunisterna har någon utsiktatt motionera om något som kan få majoritet i i vår. Men vad som äraUdeles säkert och som inte kan viftas bort med hänvisningar tiU någrahypotetiska motioner , är att om kommunisterna hade följt sin ledamot iutskottet, , , så hade beslutat om enväsentUg lättnad för kommunerna, i synnerhet de kommuner som har höga kostnaderför bostadstillägg, barntillsyn och sociala utgifter över huvud laget. Det ärde kommuner som i brukar tala så varmt för av naturhgaskäl, eftersom han representerar ett område där dessa problem i hög grad finns. Den chansen förelåg alltså, men när slog näveni bordel i bakgrunden så svek modet hos kommunisterna. Hotade medregeringskris månne? Eller var det avgörande att det inte skulle gå för herrEngström och och deras kolleger, som del gick för kommunisterna iStockholm, att de skulle gå miste om sina utskottsplatser? Det var kanske detman var rädd för. Vi har inte heller ännu fattat beslut om deövriga delarna av propositionen. Jag ber att få hänvisa tiU vad jag sade iförra veckan, vilket i sammanfattning var följande. Del är bra att regeringennu efter det all oppositionen kommit med konkreta förslag till åretshöslriksdag - har upptäckt behovet att förstärka barnfamiljernas köpkraft. Detär beklagligt att vi så länge fått vänta på - och fortfarande Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. inte sernågon skymt av - den samlade familjepolitiska reformen, där aUa åtgärder kanvägas mot varandra inom det lillgänghga utrymmet, och där man kan ta hänsyntill de samlade marginaleffekterna av skatteskalor, bostadstillägg,daghemsavgifter, återbetalning av studiemedel osv. Det är Ula att regeringenlämnar närmare hälften av barnfamiljerna i sticket. Stora grupper av familjermed vanUga inkomster upplever sin ekonomiska situation som besvärlig menfinner inget stöd hos familje -ministern. Jag yrkar bifall tiU reservationerna 2, 3, 4, 5, 6 och 7, HerrCARLSHAMRE (m); tvingas spela med i slutaktenav ett önikUgl skådespel. Det är spelet om en regering som skryter med sinstyrka och handhngskraft och som ständigt indignerat tillbakavisar varjeanklagelse för att vara beroende av den lilla kommunistgruppen men som köpersig fri från en prestigeförlusl i form av ett nytt voteringsnederlag genom attmedvetet acceptera en ytterligare försämring av ett redan dåligt förslag. Den debatt vi för handlar ju egentligen inte ombarnfamiljerna och familjeslödet den handlar om regeringspartiet och . Under utskottsbehandhngen och i utskollsbetänkandet haricke förebragts något nytt motiv för att acceptera förslaget om en höjning avåldersgränsen för bostadstillägg till 1 . De motiv som anförs framfördesredan vid den förra utskottsbehandhngen och avvisades då av socialdemokraternasåsom icke bärkraftiga. Man har lagt till en enda sak, nämligen detta som slår attläsa på s, 1 1 i utskottsbetänkandet: "Under överläggningen i kammarenbeträffande utskottets betänkande 1971:42 visade det sig att i stort settallmän enighet råder om att statliga insatser på det familjepohtiska områdetkan få en något större omfattning än vad som föreslagils i propositionen, mening bör de ökade resurser som sålunda kan sättas in användas föratt direkt stödja barnfamiljerna," Detta, herr talman, skulle vara ensorts argument om det vore sant, men det är inte sant. Om det vore så att viverkhgen hade kommit tUl enighet om att det var möjUgt att satsa några miljonermer än regeringen föreslagit, då hade del varit en enkel fråga om att avgöra påvilken punkt dessa miljoner skulle satsas. Men i den tidigareutskottsbehandhngen hksom i riksdagsdebatten rådde ingen sådan enighet. Det förelåg två förslag om ytterhgare någon satsning påfamiljepoh-tiken. Det var det förslag för vilket de tre icke-socialistiskapartierna stod om en uppräkning av kompensationen till kommunerna och det vardet kommunistiska förslaget om en höjning av åldersgränserna. Socialdemokraternahade icke något sådant förslag och var icke eniga med någon av grupperna om altdetta var den rätta vägen. SkaU vi hädanefter räkna med att när det föreligger enuppfattning i samthga partier utom det socialdemokratiska om att en någotstörre satsning är möjhg, då är detta en allmän enighet i kammaren? Det fannsicke någon sådan enighet och det fanns därför ingen anledning att av det skäletåterförvisa ärendet till utskottet för ny behandhng. Nej, herr talman, detta handlar inte om familjestödet; dethandlar om ren politik. i har tidigare citerat denhäpnadsväckande ledare i som är signerad avsocialutskottets ordförande . Jag säger häpnadsväckande därföratt den är även med vanhg lidningsslandard ett ovanhgt exempel på en blandningav demagogi och osanningar. Den är desto mera förvånande som den är öppetsignerad av en ordförande i ett riksdagsutskott. Den ledaren sammanfattasinledningsvis pä det här sättet: "De borgerliga partierna snuvades pä den seger de såintensivt räknat med när skulle avgöra frågan om bostadstilläggen. Deblev bokstavligen upphunna på målUnjen och det väntade segerbytet rycktes urderas händer." Detta, herr talman, är argumentet - och del endaargumentet - för att vi sitter och behandlar den här frågan en gång till.Det kan tyckas onödigt att ta den här debatten ytterligare en gång. Vi har förtden i de punkter där del förehgger någon skiUnad jämfört med förra gången vidiskuterade frågan. Där kan man i stort sett bara vända på argumentationen. Detsom sades från socialdemokratiskt håll den gången gäUer inte , och det somsägs gällde inte då. Det är den skillnad som föreUgger, I sak haringenting hänt. Jag tror att vi, inte minst för att snåla , kan nöja oss med alt i övrigt hänvisa till vad som sades i denförra debatten och att av de formella skäl som gäller upprepa våra yrkanden.Och mitt yrkande är, herr talman, bifaU till reservationerna 1,3,4,5,6 och 7. Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. FruRYDlNG(vpk); Som redan nämnts behandlade visocialutskottets förra betänkande i detta ärende för sedan här ikammaren, och då hade vi en ganska lång debatt om propositionen rörande höjdabostadstillägg för barnfamiljerna. Eftersom vi då också hade en sakbehandlingav hela frågan tänker jag endast uppehålla mig vid de punkter som berörsav den förnyade utskoltsbehandhng vi yrkat på. EnUgt socialutskottets föreliggande betänkande nr 45kommer vi här att om under punkten I besluta om ett förslagsanslag på75 tUl bostadstillägg för barnfamiljer. Det är en ökning avpropositionens förslag med , och det betingas av altutskottsmajoriteten nu har gått med på vårt partis förslag att åldersgränsenhöjs till . Om vi går till kommunisternas motion nr1560 finner vi också i punkten 3 i vårt yrkande en hemställan om att riksdagenskall anvisa ett förslagsanslag av precis samma storlek, alltså 75 miljonerkronor, även det sålunda mer än vad som föreslagits ipropositionen. Vi har ingen anledning att i vårt parti vara ledsna över alt vi- låt oss gärna säga att det har skett genom en kompromiss - har uppnått ettbifaU till det beloppet i vår motion och en höjning på avpropositionens förslag, även om inte fördelningen av pengarna har bhvit exaktsom vi önskade. Som jag framhöU var emeUertid åldersgränsendet viktigaste för oss, och jag vill nu särskUt understryka vad utskottet isitt nya betänkande nr 45 har skrivit Höjda bostadstill-lägg för barnfamiljer, m. m. omsamordningen av bostadstillägg och studiebidrag. Utskottet skriver där atteleverna skall erhålla förmåner motsvarande minst dem som utgår. Innan jag fortsätter måste jag , medan jag ändå harordet, något beröra vad i sade. Han påstod att vpk:srepresentant i utskottet nu hade återkallats till ordningen och inte gått medpå de borgerligas Unje. Då vill jag säga tUl - jag har förövrigt redan påpekat del - att man skaU läsa vår motion. Där har vi ett egetförslag. Ett misstag kan en representant för vilket parti som helst begå, ochvår representant i utskottet har tillstått att vi där inte gått på vår motion.Men kom ihåg, ärade ledamöter, att "även solen har fläckar." Sedan befarade att vad vi beslutar i dagpå något sätt skuUe hindra en framtida samordning av åldersgränserna. För vår del har vi ingenting emot en samordning av åldersgränserna, menbara under fömtsättning att detta inte leder tiU någon försämring förbarnfamiljerna, har jag, herr talman, inget annat yrkande på någon punktän utskottet. Under förra veckans debatt och också här har sagtsifrån borgerhgt håll att om kommunisterna gör denna som man kallar kohandel harvårt parti ingen som helst anledning alt i fortsättningen komma och tala omkommunalskatteutgifterna. \i skuUe aUtså medverka tiU att kommunalskatternahöjs. Men, herr talman, tih dessa ledamöter skulle jag baravilja säga: Man skaU inte kasta sten, när man själv sitter i glashus! Jag hargått igenom vårt partis ohka initiativ i syfte alt lätta detekonomiska trycket på kommunerna.