prot · FU09140 · 1971-12-31 00:00:00 — Den senaste siffran, för november månad, redovisar en arbetslöshetpå bland de fackhgt organiserade och , om vi tarmed de ungdomar och gifta kvinnor som ännu Inte vatit ute på arbetsmarknadenoch följaktligen Inte har haft chansen att komma med I kassorna ochorganlsatlonsruUorna. SjälvfaUet är vi allesammans positivt instäUda och gladaöver att kvinnorna anmäler sig för svensk arbetsmarknad. Jag är den förste attunderstryka att vi kommer att behöva dem I sällsynt hög grad. Jag vet Inte omJag förra gången I den ekonomiska debatten erinrade om att alla beräkningar handen att vi fram tlU 1975 kommer att ha ett behov av 300 000 nyaarbetskrafter, varav 200 000 faller på stat och kommun och 100 000 faller pånäringsliv, industri, handel och transport. Det finns Inte möjligheter att urden egna folkstammen ta fram 300 000 nya arbetskrafter tlU 1975, Inte ens omman räknar med samma kraftiga Inmarsch Ifrån de gifta kvinnorna I arbetshvetsom vi hade och som vi avläser . Att vi just nu har 38 000 fler kvinnUga arbetskrafter somsöker arbete än vad vi hade kan naturligtvis ha sina alldelesspeciella förklaringar. Omläggningen av skattesystemet är en av deförklaringarna. Kvinnans Intresse av att gå ut på arbetsmarknaden aren annanförklaring. Man bör Inte glömma bort att vid internationell jämförelse har viden utan diskussion starkaste kvlnnosysselsättnlngen just I vårt land.Rlksslff-ran torde vara av de gifta kvinnorna ute I förtjänstarbete.Det tarvas ju en smula utveckling och fantasi hos företagarna de kanerbjuda kvinnan anställning på gamla traditionella manUga yrkesområden, menvissa speciella orter i landet med kvlnnobetonade Industrier, t. ex. mitt egetvaldistrikt dvs. och Viskadalen har en sysselsättning bland de giftakvinnorna på . Det är alldeles osedvanhgt höga siffrorvid Internationell Jämförelse. När det utbudet kommer med en gång och I mednedåtgående eller I varje fall dämpad konjunktur jag tror vi har nått botten,men än har vi inte riktigt påtagligt märkt uppgångstendenserna - är det Inte säöverraskande om det tar en liten tid att passa In dessa kvinnor I arbetslivet.Många av dem är på grund av sitt samboende med mannen bundna även till den ortdär mannen har sitt förtjänstarbete. Man behöver Inte på samma sätt känna denrestriktionen om man är placerad I en storstad, men är man placerad pålandsorten, I ett brukssamhäUe med tung Industri, eller skall vi säga I ,eller , är det alldeles klart att arbetsförhållandenaInnebär en restriktion på kvinnornas möjUgheter att gå ut på arbetsmarknaden. En annan restriktion är att en stor del av dessa giftakvinnor behöver någonting av en Inskolning, en omskolning för att passa till dearbetsplatser och arbetsmöjligheter som erbjuds. Det är ju den sakenarbetsmarknadsverket håller på med, och man har fått de pengar man behöver ochanvänder de resurser som kan mobiliseras för bl. a. den omskolningen. ViU man se på detta problem utan över hövan känslomässigaengagemang, med den reaUsm man alltid måste ha när man bedömer sådana härfrågor, Inser man också att det måste ta en övergångstid Innan denna placeringär avklarad. Ser vi på de manliga så har vi nu enligt den senasteAK-undersöknlngen 11 000 färre I sysselsättning vi har Intefått novemberundersökningen ännu - än vi hade . bedömde vi allesammans konjunkturen som överhettad med hänsyntill den prisstegring, den löneghdnlng och den allmänna efterfrågan påarbetskraft som präglade 1970 ända fram . Jag tillät mig säga, att Jag tror att vi har kommit i ettbottenläge och att vi bör kunna se fram mot en bättre situation. Något avdebattinläggen präglades av en felaktighet I sin redovisning, vilket Jagvill korrigera. Vederbörande sade, att varslen fortfarande ökar. Ja, de ärflera nu om man jämför 1970. Men de utfärdade varslenberörde 3 470 anstäUda , medan de berörde 5 118 anställdaI oktober månad . En svala gör ju Ingen sommar, som det heter, men om mangör gällande att utveckhngen på varselfronten är ofördelaktig så redovisarsiffersammanställningarna en annan utveckling. VI har faktiskt kunnat avläsa en dämpning av varslenunder den senaste månaden. Det kan också Ugga helt i hnje med tanken att vi nuhar kommit ur det värsta bottenläget och har en möjlighet att se litet meraoptimistiskt . Det finns naturligtvis två osäkra faktorer, som Jag trorspelar en aUdeles avgörande roll när det gäher Industrins engagemang ochbenägenhet att satsa . Den ena är den fortsatta valutaorohgheten,dvs. man vet Inte var pariteterna slutilgen skall fixeras när det gällerkursförhållandet mellan länderna. Det har varit en diskussion I , tyvärr komman Inte fram till någon överenskommelse, men förhandlingarna håUs gående ochdiskussionen fortsätter i om någon Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, rn. Det positiva Inslaget I den här svära frågan är att detstår klart för alla att vi måste nå fram en ny överenskommelse omvalutapariteten. Även om den inte är likadan som den gamla utan har ett Inslagav större flexibihtet måste ändå nationernas affärsmän, bankmän, säljare,köpare, exportörer och Importörer ha någonting att rätta sig efter om det helapå nytt skall gå I gång. Jag tillåter mig Inte att spå om vad den nyaöverenskommelsen, som emellertid alla anser att man måste nå fram till, kommeratt Innehålla. Jag kan möjligen korrigera en av talarna, som anklagaderegeringen för att den Inte har utnyttjat tiden med flytande valutakurser tillatt anpassa den svenska valutan, som det så vackert heter, eller för att talaklarspråk till att passa pä att devalvera den svenska kronan och därigenomskaffa sig ett bättre konkurrensläge gentemot andra länder. Det är en fullkomligt orealistisk och fåfäng förhoppning,om någon går och inbillar sig detta, helt enkelt därför att bakom dendiskussionen Ugger ett så starkt partförhållande där man bevakar varandra ochdär en del av de nationella egoistiska Intressena får stryka på foten för skall komma fram överenskommelsen. Vill man ha en överenskommelse fårman Inte missköta sig på förhand på det sätt som Jag hört beskrivas I ettinlägg här och som jag tyvärr har hört Ifrån andra håll också. Det ärnågonting av en käpp I hjulet för de diskussioner vi ändå måste ha. Den andra frågan, som naturligtvis också Innebär enrestriktion, är det oklara förhåUandet med EEC, Och industrin blir Ju Intesärdeles förhoppnlngsfuU när de ledande borgerliga tidningarna och de ledandeborgerilga politikerna ständigt skall pila omkring I det här landet och i taloch skrift berätta om vilken förskräcklig framtid vi har att emotse. Man har jualdrig kunnat göra det enkla konstaterandet att vi harlevt med en tullbarriär kontra som har varit fullständig. VI har visserligen haft en gradvisstörre frihet med skandinaverna och med engelsmännen, men vi utgår Ju ifrånatt vi skall kunna fortsätta på den punkten. Skillnaden är att vidiskuterar vilka tidsbestämda undantag som skall göras från en ny tullfrihetgentemot , och även om man listar upp de här undantagen och säger att detblir en svår förhandling Innan vi har klarat dem måste slutresultatet ändåunder alla förhållanden bli bättre än vad vi har dragits med som I fråga om ekonomisk utveckling för ändocksannerligen Inte skäms för sig. Vad jag efterlyser är bara denna merabalanserade presentation av ett allvarligt problem, och det spelar en viss rollom oppositionens poUtiska företrädare resonerar utifrån dessa, som Jag menar,riktiga utgångspunkter I stället för att ha ambitionen att försöka tala om hurIlla regeringen har skött sig. Jag är alldeles övertygad om att håller man fastvid neutralitetspolitiken och med som eventuell statsminister - jagskall vara artig mot och säga att han även I det läget skulle hållafast vid neutralitetspolitiken - så skulle ha suttit I exakt sammaförhandllngsläge som regeringen gör . Man behöver Inte skrämma uppföretagarna I onödan. Det har vissa olustiga konsekvenser för ekonominsaUmänna utveckling.Vi skall väl överleva detta, och jag hoppas vi når fram en uppgörelse inomdet närmaste halvåret. Vet företagarna bara vad de har att rätta sig efter ochvad det är fråga om behöver ju ängslan och det mycket lösa talet Inte längrelägga några restriktioner på företagarandan. När Jag noggrant har studerat utskottets betänkande harjag lagt märke till att man blivit enig på ett par punkter. Man har blivit enigom den första Inledande reservationen där så att säga det mera allmänna,principiella anslaget presenteras. Jag har lagt märkte till en del felaktigheterI slutledningarna men, fru talman, tiden medger Inte att Jag är så petnoga attJag lägger mig I alla felaktigheter som jag finner när jag läserreservationerna. Men på en punkt har ni bUvlt eniga och här härer press redantagit ut en lysande vlktoria över regeringen, och det gäller det här yrkandetpå en utredning om ett nytt skattesystem. Här har ni ju redan knutit upp herrHermansson och hans kommunistiska meningsfränder och följaktligen borderegeringen logiskt sett ta stryk vid voteringen när det gäller en utredning omen omprövning av skattesystemet. Ja, det är en liren detah i det härsammanhanget som kanske gjort mig litet konfunderad. Jag har haft en utredningsom suttit och arbetat med arvs-och förmögenhetsbeskattningen, eftersom denlösning som Jag gick till med var ett rentprovisorium och avsikten var att komma fram till en mer permanent ordning påden punkten. Det här betänkandet är nu ute på remiss, I allmänhet tycks det bilganska väl mottaget och följaktligen skulle det finnas möjligheter att kommatillbaka till med ett förslag om en mera permanent - och Jag erkännervilligt - riktigare ordning I avseende på förmögenhets- och arvsbeskattningen,en bättre genomtänkt lösning än vad jag och mina medarbetare I tidsnöd vartvingade att svänga Ihop. vill få till stånd en skatteutredningdärför att han vill skärpa arvsskatten och förmögenhetsskatten och med en hårdskatteskärpning nypa dem som han tycker har för mycket betalt. Han harocksä talat om att han vill komma åt bolagsskatten. harnaturligtvis från sina förutsättningar även all rätt att hävda och försökadriva igenom dessa uppfattningar. Men han skall ju sedan ocksä i dennautredning förhandla med de övriga tre borgerliga partierna, som inte för livoch pina vill ha någon skärpning vare sig av bolagsskatt, arvsskatt ellerförmögenhetsskatt. Jag brukar , fru talman, roa mig med att försökatala bildspråk och låt mig göra det också . Vi upplever nu hur deborgerliga sitter i fören - eller låt mig eftersom aktern är litet bredaresätta de borgerliga där -, alltså I aktern på båten och ror allt vad de orkaråt sltl håll medan sitter I fören och ror åt sitt håll.Resultatet av denna övning - vi mä kalla det gymnastisk övning. Intellektuellövning eller vad ni vill - skall sedermera presenteras för finansministern ochregeringen I form av ett nytt och genomgripande skatteförslag. Jag har en obehaglig känsla av att jag om Jag sitter kvarsom finansminister - och vissa risker föreligger Ju - väl som tidigare får tasaken i egna händer, eftersom Jag får för litet ledning av det som dennadisparata kommitté kommer att meddela mig om hur ett nytt skattesystem skallse ut. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. 4 protokoll 1971. Konjunkturstimulerandeåtgärder, m. nt Men, all right, nu är det fest I för denborgerliga pressen och de borgerliga partierna. Man har ju en chans att klippaUU regeringen, och följaktligen skall man leva högt på det så länge det går etttag framöver. Och glädjeämnena är ju trots allt rätt tunnsådda för herrarna, såvarför skulle jag missunna er dem. Jag går sedan över, fru talman, tiU att något bemötapartiledarna. Det föregående har alltså varit en Uten introduktion som jag vlUebörja mina korta kommentarer med. Med anledning av att en ledamot av AMS;sstyrelse säger att kommer tUlbaka tUl finansministern för attbegära mera pengar kan jag redan nu förklara att brukar ha sågoda skäl för sina synpunkter när han kommer, att han bUr hyggligt ochvälvilUgt behandlad. Han har aldrig gått ohulpen från Kungl. ochhan kommer Inte heller att göra det I fortsättningen. Har han sedan ryggen är det bra i och för sig, men det spelar Ingen roll förbehandUngen. Det är jag beredd att säga. När emellertid skaU propagera för sinagenerella hnjer framhåller han att man med den föreslagna sänkningen avarbetsgivaravgiften skapar en naturlig grogrund för aktivitet hos företagenoch den naturliga förutsättningen för nyanställning av folk i hela det spektrumav företag och ohka aktiviteter som vi har. Ja, det där tror jag Inte att herrFäUdin egentUgen vet så särdeles mycket om. VI har företag som har bekymmer, vi har företag somklarar sig hyggligt och företag som klarar sig utomordenthgt bra. Man kan juInte restituera arbetsgivaravgift med hänsyn UU behovet utan meningen har välvarit att den skulle gå ut över hela linjen. Det kostar dessutom mycket pengar.Även om man skulle Inskränka sig till kostar det 1 miljard kronorför finansministern och regeringen. Och om nu är vänlig ochstagar upp eller tvärtom, så att det bhr en begäran om merapengar, är det ju rimhgt att finansministern har några slantar kvar I dettaögonblick och Inte har lämnat Ifrån sig dem så här utan vidare nyansering tlUhela det svenska företagshvet. Sedan är det en sak till, fru talman, som jag gärna vUlunderstryka. Har man suttit vid förhandhngsbordet och gjort upp med Landsorganisationenom ett avtal som för företagarna kostnadsmässigt representerar en utgift av 30procent , tagit varandra I hand på det och visserligen Inte varit såstrålande glad men ändå sagt: det här skall vi väl kunna segla vidare med, harjag htet svårt att acceptera att oppositionens politiska företrädare här Ikammaren etablerar sig som något slags skickebud för . Jag har svårt att acceptera att de skyndar fram tillfinansministern och säger: Kan Du Inte vara vänhg och lyfta av en procent av dedär , I annat fall går det inte bra för svensk företagsamhet! För det första är det ingen rim och reson i fråga om dehär beloppens inbördes förhållanden för det andra skulle man introducera enytterligt farlig princip. Det går helt enkelt Inte att föra In den hnjen attdet I sista hand är finansministern som skall klara upp kostnaderna.Arbetsgivaravgiften var vad den var när företagen skrev under avtalet förlåtmig, det är rikUgt att vi höjde arbetsgivaravgiften med en procent . Men den är ändå så pass obetydhg I förhållande de åtaganden företagenkostnadsmässigt har gjort att den rimligt och realistiskt betraktat Inte kanvara någon avgörande faktor för om företagen skall klara sig vidare eller Inte.Det värsta är emellertid att det kostar mycket pengar att sänkaarbetsgivaravgiften, och vi har ändå en upplånlngsslda I statsbudgeten som manaldrig får nonchalera. Tag bort momsen så får vi prissänkning, sägs det. Någonvar så frejdig att han sade att de svenska handlarna nog kommer att se Ull attpriserna sjunker dagen efter det momsen har sänkts. Det löftetskall man vara försiktig med att ge; jag säger det utan att vara elak mothandeln, men momsen har sin redovisning I två eller tre, I fyra,olika led Innan den kommer fram till kunden I detahhandeln. Åtskilhga i de härleden är I varje fall pressade av den ekonomi som de anser sig behöva förbättraför egen del. Naturligtvis finns det stora möjligheter att i den här procedurenförsöka tUlgodose sitt eget - enligt egen uppfattning - väl motiverade krav.Man kan Inte, vUket tycks föresväva , lösa det hela med något slagsförlängning av priskontrollen. Jag hade hoppats att vi skulle kunna slopa denvid , men har gjort sig tUl tolk för uppfattningen att manskulle fortsätta med priskontroUen, och den vägen genomföra en så Intensivbevakning att man hade garanti för att det hela verkligenslutade med prissänkningar. Jag har gjort slut på en del punktskatter ochförsökt avläsa prissänkningar som följt av detta - och jag har blivitmissräknad vid varje tUlfälle. Jag garanterar att de som ännu har sin ungdomsblåögdhet I behåll och Inbillar sig att en sänkning av momsen med fyra procentskall slå Igenom med en fyraprocentig prissänkning kommer att bh besvikna. vill enUgt sitt mycket allmänt hållnaanförande som kanske är rätt karakteristiskt för - ha ettnäringspohtiskt program. Han har många andra sådana här I allmänna ordalaghållna slagkraftiga slogans som han återkommer . Det näringspolitiskaprogram som efterlyser skulle vinna på en konkretisering. VI vet väl ungefär vad vi vill i vårnäringspohtik, och vi försöker realisera den efter de intentionerna och efterde Idéerna. Det vore Intressant att få reda på näringspoUtik konkret mening, och det kan vi naturligtvis ha vissa förhoppningar om, när herrFälldin nu kommer upp I en repUk efter mitt anförande. gillade Inte att regeringen har sagt nej Ullbidrag för att ordna upp företagens interna arbetsmiljö. Så länge man hållersig till allmänna talesätt låter ett sådant yrkande ganska bra. Vi lämnarbidrag tUl företagen för att de skall få chans att reda upp sina föroreningar Iluft och vatten, därför att det berör alla människor och alla konsumenter, ochdär kan det finnas ett motiv för en skattebetalarnas Insats. Men attskattebetalarna skaU finanslera företagen för att de skall hålla ordentUgaomklädnlngsram, ordenthga matrum för sina anstäUda och för att de skall se tlUatt arbetsplatsen är så pass hyfsad att de anställda kan trivas på den när dearbetar, det är en ganska orimlig ståndpunkt. Det är Inte skattebetalarnasskyldighet att göra det, utan det är de enskUda företagen som I eget vällovligtIntresse bör se UU att snabbast möjligt komma Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. rätta meddessa problem. Om således lägger på en annan skiva och sägeratt han inte vill att skattebetalarna skall finanslera detta, utan går ut ochsäger till varje enskild företagare: "ska Du se att Du ordnar denInterna arbetsmiljön, det ska bU bättre förhållanden för de arbetare som stårvid de här maskinerna, det ska bil en bättre sanitär utrustning I den härfabriken, och det ska Du betala", ja, då har mig och andra Imitt parti helt och hållet med sig, men då har vi kommit tUl det rätta anslageti dessa frågor. Jag kommer sedan, fru talman, över en kort kommentarUll . är ju en man med många utförsgåvor. Hanskildrade arbetslösheten I poetisk och bunden form, och det är klart man kankommentera arbetslösheten på vardagsprosa och man kan kommentera den I poetiskstil. Framför allt om man är docent I htteratur ligger det senaste rätt näraUll hands. Men arbetslösheten är naturligtvis ett vardagsproblem, sålåt oss diskutera den I vardagstermer. Jag tror det ger Utet bättre effekt. Jag har redan berört väsenthga delar avarbetslöshetsbekymren just . är ju frågan: Skall man satsahårdare, skall man gå före den ansvariga arbetsmarknadsmyndigheten? HitintUlshar vi varit helt I samförstånd med arbetsmarknadsmyndigheten, där ju herrFälldin har ett ledamotskap I styrelsen. VI har varit ense om åtgärderna. Skall man gå före ochsatsa ännu hårdare? Jag tror Inte man ska göra det, därför att det kommer ju endag härefter. Och när vi vänder oss emot er väldiga påbyggnad påregerlngsförslaget, så är det Ju för att de svenska bankerna ärmycket Ukvida. Öser -vi ut 3 å 4 miljarder UU, så betyder det motsvarandestörre svårigheter när omslaget kommer för att pacificera denna väldigaUkviditet. Därvidlag har vi Ingenting annat att göra än att uppvakta denna kammaremed förslag till nya skatter, vilket har sina problem, i varje fall för denregering som Inte har majoritetsunderlag I kammaren. Man kan gä viapenningpoUtiken och dra ät kredit-och ränteskruvarna ännu hårdare än någonsintidigare. Man kan via fysiska regleringar på nytt börja med begränsningar. Detfinns ett sortiment av åtgärder som vi har provat tidigare, och de åtgärdernakommer att få provas Igen. Men del finns en gräns för vad dessa åtgärder kanåstadkomma, och det är mot den bakgrunden man också får vara på det klara medhur mycket man skaU våga Ukvldlsera marknaden med , om man skall ha enrlmUg chans att med en nya konjunktur bemästra situationen. Det bUr, fru talman, litet uppehåll emellanåt I mittanförande, men det är för att jag Inte talar efter manuskript. Jag försökerartigt och ordnlngsfullt att bemöta var och en I den takt som de gjort sinaInlägg. Här har det sagts att vi fått kommunalskattehöjnlngar sombUvlt utomordentligt höga, och det är ett bekymmer som vi alla känner till I vårekonomi. Jag tror att det var som berörde detta problem. Man kansäga att finansministern gick ut och lovade en skattesänkning för en tredjedelav svenska folket och att han sade att ni kan Uta på mina ord. Men detta skeddeutifrån förutsättningen att det gällde den skatt som finansministern hanterar.För all del, man kan I efterhand säga att det skullevarit en extrarubrik som antytt att jag inte tar något ansvar för den kommunalaskattehöjningen. Men när presenterar denna fråga gör han det itongångar som ger intrycket att det egentligen är finansministern ochregeringen som bär ansvar också för den kommunala utgiftsökningen. Det är frestande att gå Utet närmare In I detta problem.Vad är det som föranleder den kraftiga kostnadsstegringen hos kommunerna nu Iår och framöver? Jo, det är utan tvekan den väldigaexpansionen när det gäller driftkostnadssidan. Driftkostnaderna är förkommunerna i allt väsentUgt löner. Det lär finnas cirka 500 000 anstäUda, omjag räknar samman primär- och sekundärkommunernas alla anställda. Ilandstingskommunerna har det varit påfallande många och stora Inslag avrelativt lågt avlönade anställda. De har föhaktligen fått en hyggUg lönehöjningInnevarande år. Den statUga lönesumman räknades upp , ocksåfördelat med huvudvikten på de lägre betalda och mindre på de högre betalda,men slutsumman var . Det är klart att med en nloprocentig eller förlandstingen tio-eller elvaprocentlg höjning av lönesumman måstedriftkostnaderna stiga avsevärt. Det är den helt dominerande kostnadsposten.Jag vet inte om hen menaratt det håller på att gå på sned på grund av förkraftiga lönehöjningar bland de stats- och kommunalanställda. Men om menar det och om han I varje fall inte viU säga det, bör vi väl ändå kunnavara överens om att det finns en naturlig förklaringsgrund tilldriftkostnadernas stegring på den kommunala sektorn. Om man Inte anser attsjuksköterskor och vårdbiträden och kommunalarbetare har för mycket betalt dåär det bara att finna sig i att betala. Det är inte riktigt korrekt att I ettoffentUgt tal försöka göra gällande att skulden och anledningen till dettaUgger hos en regering som inte kan sköta ekonomin. Jag kommer fram tUl ytterligare en synpunkt,men jag är Inte säker på om det var eUer som Insinueradeatt det lönar sig med mygel i kanslihuset. Han tog det visserligen Inte ur egenfatabur utan citerade professor , men eftersom han citerade honommåste han väl gilla honom i det här avseendet. gav föhaktUgen sinaåhörare det intrycket att man genom uppvaktningar hos regeringen kan mygla Ullsig saker och ting som den som Inte kan bevaka sina Intressen på samma sättInte har några chanser att uppnå. Detta är ju en ganska fräck beskyllning. Den är dessutomhelt utan underlag. Det finns en gammal god regel I det här landet, nämligenatt svenska folket har möjligheter att träffa regeringens ledamöter. Jag talarden ena dagen med representanter för arbetarna ibland blir det direktkontaktmed dem på min mottagning - jag talar med representanter för handeln, jagtalar med representanter för småföretagen och Jag talar med representanter förde stora företagen. Det skulle se rätt underligt ut om regeringen låste donenför alla de kommunikationsmöjUgheter och kontakter med svenska folket somregeringen sätter värde på. Men att ur det förhållandet, att dessakontaktmöjligheter står öppna, dra slutsatsen att man på regeringsplanet sitteroch mäter med ohka skedar och skiftar sina gåvor efter tillfälUga uppfattningarär helt enkelt bara en Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. oförskämdhet;något annat är det inte.