prot · FU09102 · 1971-12-31 00:00:00 — Studie-och yrkes-orientering i gmnd-skola och gymna sieskola Förhandlingamaleddes tlU en början av fru andre vice talmannen. § 1 Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola (forts.) Fortsattes överläggningen angående utbUdrungsutskottetsbetänkande nr 21. HenSTÄLHAMMAR (fp): Vi skall just nu diskuterayrkesvalslärarsystemet kontra det nya system med studie- och yrkesorientering iskolan som utbildningsutskottets majoritet föreslår. Vi har konstaterat här att under helauppbyggnadsskedet av gmndskolan som aUtså har varat ungefär har detsystem som man nu står i begrepp att avskaffa, nämligen yrkesvalslärarsystemet,visat sig överlägset. Det är i och för sig ingenting att förundra sig över,eftersom yrkesvalsläraren var den förste lärare som utbUdades direkt för tjänstgöringi den nya skolform som sedan kom att heta . Vi vet attyrkesvalslärarnas kunnighet och arbetsinsats vid uppbyggnadsskedet avgrundskolan kom att bh av ovärderlig betydelse för det nya skolväsendet. Förföräldrarna var yrkesvalsläraren en fast punkt och kunde ge råd och vägledningi det virrvan av tillvalsämnen och alternativa studievägar som den nya skolanerbjöd i jämförelse med den gamla. När pryon - den praktiska yrkesorienteringen blev obhgatorisk för alla elever i och med läroplan var detyrkesvalsläraren som fick dra lasset och försöka skaffa praktikplatser, iblandensam, ibland i samarbete med AMS. Dessutom innebar hans arbete då att han införföretagare, organisationer och arbetsplatser av oUka slag skuUe informera omden nya skolan och den nytta som skola och samhäUe kunde ha av varandra genomden kontakt man fick genom pryon. Vidare skulle han informera elever ochföräldrar om vUka pryo-platser som fanns, så att de val man gjorde blevreaUstiska och alltså låg i Unje med skolans målsättning. Dessutom tiUkom enmängd praktiska problem; det gällde t. ex. att schematekniskt passa Uioppryo-perioderna, så att inte den ordinarie undervisningen blev ineffektiv genomatt en stor del av eleverna var borta. Det som har förundrat oss ofta är väl ändå att i en såpressande situation som den svenska befann sig i under sitt uppbyggnadsskede,med lokalbrist, brist på lärare, nya och ovana arbetsförhållanden listanskulle kunna göras lång så hördes egenthgen inte någon som helst kritik motyrkesvalslärarsystemet, och mina medreservanter har ju betonat det föremiddagspausen. Däremot hördes gång på gång uppskattande ord från föräldrar,elever, företagare och praktik- och pry o-handledare. Studie- och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola Men befinner vi oss i en situation då vi har problem iskolan, som många har upplevt som så besvärande, att har fåtttillsätta en särskild utredning för att försöka komma tiU rätta med problemen,särskilt då de som hör tUl skolans inre arbete. Vi vet att man håUer på attföra in den nya läroplanen Lgr 69, vi vet att den kräver omstäUningar avlärare, föräldrar och elever för att den skaU fungera, för att inte tala om vadden kräver i form av lokalförändringar och förändrade läromedel, I detpressande läge i vUket vi aUtså befinner oss i skolan väljer regeringen attlägga fram en proposition som föreslår att en av de befattningshavare sombetytt mest för den inre verksamheten i skolan och för kontakten mellan skolaoch samhälle skall avskaffas. med att man inför en ny läroplan somkräver mer av yrkesvalslärarna, så vill man avpollettera just dessabefattningshavare med några vänUga ord att man naturUgtvis skaU ta tUl varaderas erfarenhet. Med den här utgångspunkten tycker jag att LärarförbundetsnyUgen publicerade utredning om skolans inre förhållanden är rätt intressant.Det visar sig där att av lärarna i skolan är positiva tiU skolansmålsättning. Men när man sedan undersöker förtroendet för skolpohti-kernasförmåga att förstå vad som är problem i skolan sjunker procentsiffran aUdelesfantastiskt. Det är aUtså inte underUgt, om många förlorat tron påutbUdnlngsdepartementets förmåga att egentUgen sätta sig in i hur skolanfungerar. De som har skrivit propositionen och som skall försvaraden kan naturligtvis rycka fram och säga att eftersom studie- och yrkesorienteringenfungerat så dåligt på gymnasiet, så måste den förbättras, och det leder då tillatt man avskaffar yrkesvalslärarna. Det är naturligtvis riktigt att studie- ochyrkesorienteringen på gymnasiet har varit klart underdimensionerad, ochpropositionens förslag om att förbättra den kan vi helt ansluta oss tUl, Menslutsatsen av detta behöver inte bli införande av ett enhetligt syo-system förgrund- och gymnasieskola, Syo-system betyder alltså studie- och yrkesorienteringssystem. Statsrådet har i propositionen framfört argumentför det totala, allt övergripande syo-systemet. De argumenten är verkligenminst av aUt tunga. Man kan läsa direkt ur propositionen att "fältet förspecialister på studie- och yrkesvägledning tenderar att växa" och att detär en fördel med funktionärer som är utbytbara. Vidare säger departementschefenatt kontinuiteten i undervisning, elevråd och syo-program talar för att sammaorganisation införes i gymnasium och grundskola. 1 StäUet aUtså för ett system, där man behåUeryrkesvalsläraren på och inför syo-funktionären på gymnasieskolan,som flera motioner har yrkat på, viU man ha ett enhetUgt system över helaskolväsendet, enbart med den motiveringen att det är enhetligt. Man anser aUtsåredan från början att yrkesvalslärarsystemet är olämpUgt på gymnasieskolan, ochdärför kan detta inte bh det enhetUga systemet. 1 StäUet för den yrkesvalslärare som finns på varjeskola skaU, om förslaget går igenom, en syo-resurs bestående av en persontUldelas kommunen för var 750:e elev. Denna syo-resurs skall sedan ansvara förstudie- och yrkesorienteringen i de ohka skolorna. Om en skolenhet inte har 750elever, får syo-funktionären ansvara för två skolor. Logiken är svag. Samtidigtsom man i propositionen säger att syon är så viktig att den kräver enheltidsfunktionär, ger man denne nye funktionär så många elever att ta hand omatt resultatet i vissa faU bara blir en halv syo-speciaUst. Dessutom vet vi attyrkesvalsläraren har varit knuten till skolan och kunnat deltaga i den enskUdaskolans arbete med aUt vad det innebär av god elevkontakt, föräldrakännedom ochmöjlighet till en positiv insats i elewårdskonferensen. Vi vet attyrkesvalslärarens undervisningsskyldighet, som i regel har varierat meUan fyraoch , har varit den regulator som har gjort det möjligt att ha dennebefattningshavare knuten tiU en enda skolenhet på ett mycket smidigt sätt. Den syo-funktionär som vi nu får enligt propositionen 34skaU däremot vara en ambulerande informator, som då och då dyker upp på skolan,ägnande sig åt studie- och yrkesrådgivning. Om han skall delta Uka aktivt iskolans arbete som yrkesvalsläraren har gjort, måste han skaffa sigdubbla expeditioner, delta i dubbla elevvårdskonferenser och dubblaföräldramöten, kanske planera sex studiebesök i årskurs 8 i stället för tresamt utföra dubbel utplacering av pryo-elever etc. Detta bUr följden, samtidigtsom man säger sig att det är så viktigt med syon att man måste ha en person somenbart ägnar sig åt detta. Det är väl rätt naturligt att en person, som ärknuten tiU en enda skola, har större möjlighet att betjäna den enskilde elevenän den som ansvarar för två skolor. Syon är dessutom en pedagogisk funktion tiUmycket stor del, där just arbetsuppgiften att handha studiebesök och pryo är depedagogiska instrument som används i utbUdningen i stäUet för läroböcker. I propositionen 34 anförs visserUgen att också uppgifterav pedagogisk art ingår i syo. Av detta dras den fantastiska slutsatsen attsyo-funktionären inte alls behöver vara lärarutbUdad. Man anser i stället atten icke läraratbildad person med lätthet kan klara de pedagogiska uppgifter somyrkesvalsläraren har enligt Lgr 69 och som kan exemplifierasmed deltagande i planering av ämneskonferenser, undervisning och otienteringsamt planering av syo-inslag utifrån etc. Propositionen anser också heltsangviniskt att oUka delar av syo, inte minst den praktiska yrkesorienteringen,"bör i stäUet integreras i undervisningen i allt fler ämnen". Manfrågar sig verkUgen hur det skaU gä till i praktiken med denna integration. Deuppgifter som denne syo-funktionär skall utföra, skall han klara genom att hankommer att få en gedigen utbildning, inhämtad i en speciellDyrk-kurs. Men om någon trodde att denna utbildning har tiU syfte att Inriktasyo-speciaUsten för en kommande tiänstgöring i skolan, tror han fuUständigtfel. Syo-specialisten skaU vara utbytbar även där. Han skaU kunna välja mellanuppgifter som "yrkesvägledare, arbetsvårdare, arbetsförmedlare ellerutbildningsadministratör". Det fantastiska har aUtså hänt, att när allaundersökningsresultat klart visar på värdet av god skolmiljö, socialt godarelationer i skolan, samarbete meUan oUka grupper, då ersätter man denbefattningshavare som klarade av detta och var specialutbildad härför med enexpert som utifrån kommer in i skolan och som när han vUl kan lämna skolan ocht. ex. bh utbildningsadministratör i näringslivet i stället. Studie- och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola Studie- och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola Det ärnaturligt att oppositionen från de sakkunniga inom skolan lärare, elever,föräldrar - har varit mycket stark mot propositionen och helt jämförbar med densom propositionerna om socionom- och bibliotikarieutbildningen skapade. I flera motioner till har det krävts attyrkesvalslärarsystemet skulle bibehållas, inte för att som vissa tror räddayrkesvalslärarna i första hand utan för att rädda eleverna. I en gemensammotion av , och moderata samlingspartiet krävs attyrkesvalslärarsystemet bibehålles på utan några ändringar och attsyo-funktionären införs på gymnasieskolan. Den kommunistiska motionen har sammayrkande bortsett från att den är htet mjukare och viU försöksvis införasyo-funktionären på gymnasieskolan. Tyvärr har de socialdemokratiska ledamöterna i utskottetinte kunnat tänka sig denna lösning. Man viU ha ett enhethgt system. Att justsjälva mångfalden skuUe innebära en stöne möjUghet att svara mot de olika behovsom ställs i de oUka skolformerna har tydligen aldrig föresvävat dem. Myten omdet enhethga systemets fördelar har bhvit dogm. Att sedan elever och skolfolkvärjer sig av aUa krafter kan naturligtvis kännas besvärande, men det påverkarinte beslutet. På grund av vpk:s vankelmod i frågan har dock utskottetsbetänkande kommit att bli en halvmesyr, som om möjUgt är ännu sämre änpropositionen. EnUgt betänkandet skaU systemet med syo-funktionär prövas underen femårsperiod. På så vis har kommunistkravet om försöksvis införande avsyo-systemet på gymnasieskolan kunnat tillfreds-stäUas. Hur prövningen skaU ägarum framgår inte, och inte vUka kriterier som skall Ugga till grund förutvärderingen. Det talas heller inte om huruvida prövningen meUan syo-speciaUstoch yrkesvalslärare skaU ske på lika grunder, och man får heller inte veta vadman skaU göra med de syo-specialister som eventuellt skulle bU arbetslösa om inte försöket slår väl ut. AUa kan ändå inte bU arbetsvårdare ellerutbUdnings-administratörer inom näringslivet. Men som man skaU pröva systemet under enförsöksperiod skaU man enUgt utskottet föra in det på ett mjukt sätt. Det hadevarit rejälare att bestämma sig för det ena eller det andra, antingen att förain systemet eUer att pröva det. Man kan väl inte rimligen bestämma sig för attföra in ett system förrän man har prövat ut det och på basis avförsöksresultatet kan bestämma hur det skaU bU . Det är beklagligtatt inte vpk-representanterna har upptäckt hur litet deras medverkan egentligenhar gett dem själva. Den utskottsmajoritet som varit så rädd för att få tvåohka system i grundskola och gymnasium - aUtså meUan två oUka skolformer-föreslår nu att yrkesvalslärarna som personer skaU få vara kvar om de ärordinarie eller extra ordinarie och om kommunen så vill. Det är naturUgtvis ioch för sig en orimUg situation för yrkesvalslärarna. Kan man inte kommaöverens med kommunen är det bara att byta arbete. Kan man komma överens medkommunen får man i princip sitta kvar tiUs man pensioneras. Däremot kan maninte flytta tiU en ny plats. Inte ens under den femåriga försöksperioden är mansäker, utan den kommun som så vill kan när som helst börja sinförsöksverksamhet med syo-speciahster. Följden av detta har aUtså bUvit, att denutskottsmajoritet som inte av praktiska skäl kunde tänka sig ett system medsyo-specialist i gymnasiet och yrkesvalslärare i gmndskolan nu i stället harordnat det så att vi får två skilda system inom samma skolform. På många orterkommer yrkesvalsläraren att vara statligt anställd och haundervisningsskyldighet. Han kommer att arbeta sida vid sida medsyo-speciaUsten, som är kommunalt anställd i samma skola. Den ene har ferieroch den andre har semester, den ene arbetar kanske i en skola, den andre i tvåskolor, den ene har flexibel arbetstid och den andre faststäUd. De skUlnaderman inte kunde acceptera mellan två skolor har man i stäUet dragit in inom enoch samma skola. Utskottet är hoppfullt och säger: Detta kommer att gällaunder en övergångstid. är de flesta yrkesvalslärare under . Det kanalltså bU en övergångstid på , ungefär , då vi kommer attarbeta med två oUka system inom samma skola. Det är aUtså beklagUgt att denutredning om studie- och yrkesorientering som tillkom på ett mycket hastigtsätt kom att läggas tiU grund för den proposition som aUa som arbetar inomskolan har vänt sig så starkt emot. Men den konstruktion som utskottetsmajoritet nu enats om är om möjligt ännu sämre än propositionen. Det måste varasvårt att hos elever, föräldrar och skolarbetare av olika slag skapatrovärdighet när det gäUer yttrandena att det är eleven man i första handtänker på, när man enas om en konstruktion som så till alla delar direktmotverkar syftet att hjälpa den enskilde eleven. Med detta, fru talman, ber jag att få yrka bifaU tillreservationerna 1 och 2. Studie- och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola Idetta anförande instämde i AUngsås (fp). HenBERNDTSON i (vpk): Den föreslagna organisationen för studie- ochyrkesorientering tillhör kanske inte de största omstäUningsprocesserna påutbildningsområdet. Den har Ukväl blivit föremål för en ganska omfattandedebatt. Ett grunddrag i själva sakdebatten har varit oro för attett helt oprövat system skuUe Införas och att erfarenheterna från ett prövatsystem med yrkesvalslärare skuUe gå förlorade. De många turerna i den politiska debatten om frågan kanförbigås. Det skall dock vilhgt erkännas att vi inom vänsterpartietkommunisterna inte precis är bortskämda med att oUka partier tävlar om vem sommest och bäst bifaller våra motioner. Här kan dock noteras att både utskottsmajoritetenoch reservanterna yrkar bifaU till motionen nr 1412. Det vanligaste mönstret ärsom bekant att regeringspartiet och den borgerliga oppositionen i fuUtsamförstånd avstyrker våra motioner. I vpk-motionen i fråga yrkas att "jämsides mednuvarande ordning med yrkesvalslärare i försöksverksamhet medsyo-funktionärer bedrivs i gymnasieskolan och att sluthgt stäUningstagande skerefter utvärdering av erfarenheterna". Jag har hävdat meningen att ettsystem av föreslagen art bör föregås av försöksverksamhet. Studie-och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola resultatoch jämförelse med nuvarande yrkesvalslärarsystem bör därefter ske. Endastgenom att dessa krav har bhvit tUlgodosedda har jag kunnat ge min anslutningtUl det som är utskottsmajoritetens skrivning. Jag vill rikta uppmärksamheten på ett par väsenthgapunkter i utskottets skrivning, bl. a. på vad som i betänkandet anförs på s. 5angående försöksverksamheten och på s. 6 angående nuvarande yrkesvals-lärarestiänst, I utskottets hemstäUan får detta med försöksverksamhet konkret uttrycksåväl i punkt 2 om som I punkt 4 om gymnasieskolan, och det är enbetydelsefuU förändring i förhållande tiU propositionen, vilket jag ocksåframhåUit i ett särskUt yttrande tiU betänkandet. Att verksamheten med syo-funktionärer får karaktären avförsöksverksamhet, att frågan efter en utvärdering ånyo skaU understäUasriksdagen, att nuvarande ordinarie och extraordinarie yrkesvalslärare kankvarstå i sin tjänst och kombinera syo och undervisning, Uksom utskottetsuttalande om att de positiva erfarenheterna från yrkesvalslärarsystemet börkomma skolväsendet tiU nytta, är av stor betydelse. Det är dessa saker, fru talman, som gjort att jag ansettmig kunna biträda utskottets hemstäUan. HenSTRINDBERG (m); Vi har haft ett flertal propositioner somväckt allmänhetens intresse och ibland också förvåning. Det senare gällerinte minst utbildningsområdet. Här har redan omvittnats att vi nu har ett väl fungerandesystem med yrkesvalslärare. Dessa yrkesvalslärare har att i enlighet med sininstruktion i samverkan med rektor och lärare ge studieorientering tUl eleveroch föräldrar. Denna uppgift har de veterligen fyUt på ett utomordentligt sätt det vet jag för övrigt av långvarig erfarenhet från arbete på det kommunalaplanet. Yrkesvalsläraren är i egenskap av pedagog knuten till skolan. Han ärkänd av eleverna och känner väl tUl eleverna och deras situation. På så sätthar det kunnat bh ett gott och förtroendefullt förhåUande mellan elever ochyrkesvalslärare. Det är angeläget att förbättra studie- ochyrkesorienteringen på olika nivåer inom utbUdningsväsendet, men aUa sakskältalar för att man då inte skaU ändra på ett system som man har så godaerfarenheter av som detta. Även utskottsmajoriteten har tydligen detta klartför sig och konstaterar: "EnUgt utskottets mening bör behovet av atttUlvarata den befintliga personalens erfarenheter och kunskaper väl kunnaförenas med målsättningen att få en enhetlig organisation för studie- och yrkesorienteringi det kommunala skolväsendet." Det är bara att beklaga att urskottsmajoriteten intedragit de riktiga slutsatserna av sitt uttalande. Dessa borde rimligtvis havarit, att man, vUket också förslagits i motionen 1414 som väckts av ett tiotalmotionärer från moderata samUngspartiet, lagt fram förslag om studie-ochyrkesorientering i såväl grundskola som gymnasieskola med yrkesvalslärarsystemi båda dessa skolformer. Många har hört av sig med synpunkter beträffandeyrkesorienteringen och vad man därvid bl. a. uttryckt sin oro för är att detskaU bU lika svårt att få tagi syo-funktionären som det ibland har varit att få tag i elevvårdande personali skolan. En av de stora fördelarna med yrkesvalsläraren är att denne aUtid ärlätt att få tag i för såväl elever som föräldrar. I reservationen 1 tillutbildningsutskottets betänkande nr 21 har reservanterna på ett enhgt mittförmenande riktigt sätt slagit vakt om yrkesvalslärarsystemet i grandskolan.Tyvän har de emeUertid inte gjort motsvarande förslag beträffandegymnasieskolan. Jag vUl därför, fru talman, yrka avslag på hemstäUan iUtbUdningsutskottets betänkande nr 21 och bifaU tUl motionen 1414 med anhållanom förnyad utredning och förslag tiU hösttiksdagen, syftande tiUyrkesvalslärarsystem inom såväl gmndskola som gymnasieskola. Därmed har jaginte heUer, fru talman, varit med i någon tävlan om att bifalla vpk-motioner. Studie-och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola 1detta anförande instämde (). HenMÅRTENSSON (s): Får jag börja med att instämma i vad , nämhgen att vi ständigt måste anpassa oss efter utveckhngen. Det är vaddet gäUer när skaU ta stäUnmg till den proposition vi nu haratt behandla. Det råder nog inget tvivel om att vi aUa känner ansvar föratt bistånd ges till eleven när det gäller val av yrke. Jag tror också att detråder samstämmighet i den uppfattningen att om studie- och yrkesorienteringenskaU fylla sin uppgift förutsattes det att den också ständigt anpassas tillförändringar som sker i samhället. Och, ärade kammarledamöter, dagens och iännu högre grad morgondagens samhälle präglas och kommer att präglas avförändringar av genomgripande karaktär, varvid några faktorer ärindustriahsering och speciaUsering. Om vi skaU följa UtveckUngen och geeleverna det bistånd och den orientering som vi innerst inne önskar, måste vi anpassaoss efter detta. Det gäUer den enskilde , och framtiden bUr mer ochmer komphcerad för det släkte som växer upp. Det har sagts att det nuvarande yrkesvalslärarsystemet igrundskolan har fyllt och fyller en viktig uppgift. Det skaU inte bestridas,men det bör också nämnas att det omdömet inte är entydigt. Det har nämhgenockså framförts att utvecklingen har fört oss dithän, att vägledningen även Igrundskolan nu måste anpassas efter nya förhållanden. Det blir mer och merfrågan om specialistledning. I Lgr 69 s, 37, sägs: "Studie- och yrkesorienteringen skaU vidare strävaefter att öka elevens beredskap att göra upprepade val och fatta egna, välunderbyggda beslut, aUteftersom den personUga utvecklingen och förändringarna iarbetshvet så kräver." Jag tror det är riktigt, att utveckhngen går dithän attdet bhr fråga om upprepade val för eleven, inte endast i utan äveni gymnasiet och kanske också inom vuxenutbUdningen, så att individen ständigtfår ta den framtida yrkesutövningen under förnyat övervägande. Mot den bakgrunden får man se förslaget i den propositionvi har att behandla. Det gäUer här en yrkesorientering, som inte är slut i Studie- och yrkesorientering i gmndskola och gymnasieskola grundskolanutan fortsätter i gymnasiet och också som jag hoppas - inomvuxenutbUdningen. Det råder enstämmighet kring uppfattningen attyrkesorienteringen i gymnasiet inte fyUer den uppgift som man kräver. Fm sade, om jag fattade henne rätt, att denorganisationsform, som departementschefen har presenterat, har mottagits av envåldsam reaktion. TiUåt mig, fru talman, att nämna de remissinstanser, som haruttalat sig för det förslag tUl en enhetlig organisation för grundskola ochgymnasieskola som departementschefen har presenterat! Dessa remissinstanser ärstatskontoret, , universitetskanslersämbetet,. Svenska landstingsförbundet.Landsorganisationen, , , . Jagskulle kunna tänka mig att även deras yttranden måste tUlmätas någon betydelse.I vart faU kan jag säga att vi inte har förbisett vad de som har avstyrkt helteller delvis, exempelvis och ,haft att anföra. Tvärtom har de haft tUlfäUe att inför utskottet redovisa sinasynpunkter på den här frågan. Och det är väl inte så märkligt, att man måste tahänsyn tiU vad som sagts av ett osedvanUgt stort antal remissorgan som i dettafall stöder en departementspromemoria. Utskottet har också mot bakgranden av remissyttrandena -med aU respekt för de erinringar som har gjorts - bedömt läget så att det endaförnuftiga måste vara att nu gå in för ett enhethgt system med en gemensamorganisation för grundskola och gymnasieskola. Det betyder aUtså att studie-och yrkesorienteringen inom gymnasieskolan förstärkes. Det innebär att ensärskUt utbUdad kommunalt anstäUd funktionär uteslutande skaU ägna sig åt syoinom skolväsendet. Det innebär också att den nuvarande organisationen pågymnasienivå med yrkesvägledare från arbetsmarknadsverket gradvis avvecklas. När reformen är genomförd bör det normalt i varje kommunfinnas minst en heltidsanstäUd syo-funktionär eller vilken beteckning man viUanvända - jag kanske redan nu skall nämna att vi delar den uppfattning somframförts av en motionär att ordet "funktionär" kanske inte är detbästa. Beträffande elevantalet har man vid en bedömning kommitfram till att varje syo-funktionär jag använder fortfarande det uttrycket -bör kunna klara 800 elever. Efter att ha tagit del av remissyttrandena hardepartementschefen förordat att gränsen sätts vid 750 elever. Jag tror inte att man utan vidare kan göra gäUande att detskuUe innebära att vederbörande funktionär med det nya systemet får fler eleveratt vägleda än vad som är faUet med nuvarande system. Det nuvarande systemet ärju förknippat med undervisningsskyldighet i skolan, varför vederbörandefunktionär inte uteslutande sysslar med ett visst elevantal.