prot · FU09117 · 1971-12-31 00:00:00 — Vad som är avgörande är: Hur djupa kunskaper harvederbörande i den fråga som han uttalar sig i? Hur omfattande är hansforskning på området? VUka forskningsresultat har han att peka på då han görsina påståenden? Och det är hkadant med påpekanden som rör gift- ochmihöproblemen. De måste prövas och bedömas som aUa andra vetenskapUga frågorbedöms, värderas och mäts. Jag vågar påstå, att om man håller sig tih hvsmedlenoch deras tUlsatser, så ger den Uvsmedelslag som antog - ochmig veterligt hade i inga invändningar mot det beslutet garantier för att vi följer med utveckhngen. Lagstiftningen och självfalletden administration som måste finn.as för att man skaU leva upp tUllagstiftningen kommer att innebära att man inte tiUåter tillsatsersom inte är absolut nödvändiga för vår hvsmedelshantering. Blotta misstankenkommer att vara tillräcklig för att man inte skaU godkänna det nyatUlsatsämnet. De åtgärder vi vidtar måste vi självfallet fota påuppgifter från de vetenskapsmän som finns. Och är man så mörkrädd att man troratt varenda forskare i det här landet är köpt och att det är bara tre fyraforskare - som delar eventuellt mina eller i Malmösamhällsvärderingar som man htar på, då står det illa till. Men forskarna harju ändå sina laboratorier och sina mätinstrument, och forskningsresultaten fårvara avgörande när vi tar stäUning tiU sådana här tekniska mUjöpohtlska frågor. HerrSVENSSON i (vpk); Jag tror inte att jordbruksministern, om hanär ärhg, vågar ifrågasätta auktoritet på det här området. SkUlnadenmellan och många andra är väl att han är en av dem som verkligenhar vågat tala ut. Och den här sista antydningen om att det är fråga omsamhällsvärderingar talar ju för att forskarauktoriteten enhgt jordbruksministernsmening snarare bedöms politiskt än vetenskapUgt. Vad beträffar den nya livsmedelslagstifningen, så gäUerdet i mycket hög grad en tillämpningsfråga. Ett ordsvaU i en lag säger intesärdeles mycket. Och så länge den här typen av förfalskade hvsmedel seglaröver disken i riksdagskaféet liksom när och representanter förVattenfall tvärtemot praxis, att motparter icke skaU höras under sammautskottssession, får sitta vid samma bord och när ansvariga pohtiker somuppenbarhgen är faUet i sådana här frågor ofta inte ser längre, om uttryckettillåts, än tiU den egna skjortan, då är det inte så märkligt om de härfrågestunderna och de relativt innehåUslösa och undvikande svaren föranledertommare och tommare bänkar i . Ang. jakt på duvor Jag är säker på att är enutmärkt forskare på det område där han arbetar. Detta har också vitsordats, ochdärför har man tUlstyrkt att SIDA skah ge honom anslag för den forskning hanhåUer på med. Sedan är jag inte kapabel att bedöma hans kompetens påandra områden, där han inte har samma forskning bakom sig, utan det får väländå de forskare som är aktiva bedöma. Jag tar aUtså inte stäUning tUl hanskunskaper på andra områden. Han får hksom alla andra mlhövårds-debattörer finnasig i att kritiskt granskas för de påståenden han gör. Vad sedan beträffar den där liUa försmädUga antydan omskjortan på vissa personer, så är det mycket bra att jag får tiUfälle attklargöra det här, TV spelade in ett program för att ge en bUd av ,Han hade deltagit i ett bordssamtal med mig det var mitt möte och jag gjorde20 Inlägg. TV khppte ett par ord bland aUa mina 20 inlägg och satte in dessa iprogrammet om för att ge ett Intryck av att det var det enda jaghade att säga i frågan. Det är möjligt att i anser att TVskall arbeta på det sättet. Jag anser det däremot inte. Överläggningenvar härmed slutad. Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 27oktober intagna fråga, nr 324, och anförde; har frågat om det är rimhgt attgällande jaktbestämmelser tUlåter dödande av bl. a. brevduvor och rasduvor. Jaktbestämmelserna tiUåter jakt på ringduva och stadsduva.Jakten på stadsduva medges på grund av starka önskemål från kommuner m. fl. omsådan jakt för att minska de sanitära olägenheterna av ett för stort antalduvor i städerna. Duva får jagas i tätbebyggt område endast av personer somfått tiUstånd av poUsmyndigheten, TiUstånd ges främst tUl personer som har uppdrag av hälsovårdsnämnden att begränsa duvbeståndet. Ang. jakt på duvor Jakten på stadsduva sker alltså under kontrolleradeformer. Hen (); En lyckhg tUlfälhghet gör att det kommer uppett par jaktfrågor här i , som det pågår en utställning utei foajé, en utställning som vUl påminna oss om att människanmåste lägga band på sin rovlystnad och sin lust att döda för nöjes skull. Sedan skulle jag väl också tacka för det lämnade svaret,men egentligen är det ju inte något svar, herr statsråd. Jordbruksministernredogjorde här för hur det går till vid avskjutningen av stadsduvor, men jaghar frågat huruvida det är rimligt att den avskjutningen också kan träffabrevduvor och rasduvor, vUket kan hända. Och det är I så fall inte någon heltoväsentUg fråga. De djuren är ganska värdefuUa, Jag sysslade litet med duvor imin ungdom och vet att en person då importerade en enda duva från för . Vad frågan här gäller är alltså om det finns något sättatt undvika att sådana duvor skjuts. Såvitt jag ser måste man väl närmaredefiniera begreppet stadsduva. Vidare kan denna avskjutning också vara djurplågeri,eftersom jakten på stadsduvor pågår och vederbörande alltså kanskjuta föräldrarna med påföljd att ungarna Ugger och dör av svält. Det borde viockså försöka komma ifrån. Jag har en idé den är kanske htetGrönköpingsmässlg i sitt utförande nämligen att man kunde ha något slagskommunala duvslag. Det låter som sagt Utet Grönköpingsmässlgt, men Idén ärsäkerligen bra, ty då samlade man duvorna på en plats och kunde decimera dem påett mera anständigt sätt än man nu gör. Men jag viU som sagt gärna ha svar på min fråga hurjordbruksministern vill försöka undvika denna möjlighet att man råkar avhvamycket värdefulla djur, som ägarna sätter stort värde på och även har fäst . Det är förbjudet att skjuta brevduvor, ochdärför behöver vi inte införa någon särskUd bestämmelse i det fallet. Det måstealltså vara len olyckshändelse om brevduvor blir skjutna. De duvor som fårskjutas är de stadsduvor som inte är brevduvor. hör det emellertid till saken, , attstadsduvorna bara finns i tätbebyggda områden, och även om jakt är tiUåten åretrunt är den inte tiUåter i tätbebyggda samhäUen, Vem som helst fårinte springa omkring i städerna och skjuta duvor. De enda som får göra det itätbebyggda områden är de skyttar som polisen har givit tUlstånd, Och depersoner som poUsen har givit sitt tUlstånd är desamma som hälsovårdsnämndenanstäUer för att decimera duvbeståndet därför att duvorna i vissa tätortervåUar stora sanitära problem. De djur som kallar för rasduvor ett begrepp som ingen har kunnat definiera -brevduvor och liknande, är detförbjudet att skjuta. Om en brevduva råkar hamna i dåligt sällskap , såatt den förekommer bland stadsduvorna, kan det ju hända en olycka medavskjutning. Men det är mycket svårt att lagstifta så att man förhindrar den sortens olyckor. Då får man förbjuda brevduvorna atthamna i dåligt Nr 117 sällskap, och det har jag för dagen mgen möjlighet att finna någon den lagstlttning för, HerrSJÖHOLM (fp): Jag väntar mig Inte heher attjordbruksministern skall kunna klara det. Men då måste vi i stället definieravad stadsduvor är för något. Det måste väl vara sådana duvor som från börjanvar tamduvor och som sedan har blivit förvildade. Det kan väl inträffaatt en brevduva eller rasduva kommer I dåUgt säUskap, och vad händer då om ensådan duva värd blir skjuten av en sådan här duyjägare, som harhälsovårdsnämndens tUlstånd att jaga en sak som ju är principiellt möjlig? Skulle vi inte här kunna komma fram tUl någon sortsklarhet, så att vi shpper avskjutningen av duvor i städerna? Den väcker starkanstöt hos människor, som tycker att det är otrevhgt att se hur duvorna fallerdöda ned. Man har använt andra metoder också, som är ännu väne: manhar strukit frätande vätska på vissa byggnader, och den vätskan fräter sedan påduvornas fötter. Sådant borde inte få förekomma. Den bästa metoden vore somsagt att mrätta stora duvslag, där duvorna samlades . Det tror jagnämhgen att de skuUe göra - så mycket kännedom har jag om deras vanor. Sedan är det en annan sak också. Man skjuter inte duvornär de har ungar, säger jordbruksministern, men betecknande för dessastadsduvor är att de har ungar nästan - även ; de klararsina ungar även när det är kaUt, Här förekommer det mycket djurplågeri, den saken är heltklar, men jag tror nog att vi skulle kunna fundera ut någon metod för attslippa ifrån det. Jag viU bara meddela att den ansvariga myndigheten enhgt uppgift inte har fått några klagomål somgäller de problem som har rest. Däremot får vi ofta från södraSverige klagomål över att duvorna våUar svåra sanitära olägenheter, stadviU t, o, m. gå så långt att man önskar få skjuta en duva som är fridlyst,nämUgen turkduvan, som har kommit in i landet och vållar stora bekymmer. Det diskuteras att ge duvorna p-pUler och att även påandra sätt decimera stammen. Jag har ingen bestämd uppfattning om vad somdärvidlag är lämpligast, men det väsenthga är att brevduvor Inte får skjutas;de är annans egendom, och annans egendom får man Inte ta eller fördärva. Överläggningen var härmed slutad. Ang. rigorösare föreskrifter i fråga om jakt § 9 Ang. rigorösare föreskrifter i fråga om jakt Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den27 oktober Intagna fråga, nr 325, och anförde: har frågat mig om det inte, motbakgrunden av erfarenheterna från årets älgjakt, skuUe vara motiverat medrigorösare föreskrifter i fråga om rätten att jaga. Som svar vill jag meddela att jaktmarksutredningenöverväger bl, a, frågan om prövning av kompetensen hos jägarna och även fråganom behövhga säkerhetsföreskrifter för jaktutövning. Utredningens förslag, somberäknas komma , kan väntas innebära skärpta föreskrifter förjaktutövningen. Detta var ett bättre svar, som jag är fullttillfredsställd med. Det händer, som alla vet, att älgjägare skjuterjaktkamrater, bärplockare och andra oförvlthga medborgare. Det borde inte fåförekomma, det skaU helt enkelt inte förekomma. Som herr statsrådet vet skulle jag helst se ett förbud motall nöjesjakt. Det dröjer väl innan vi kommer så långt - den kultureUastandarden stiger ju långsamt. Därför är det glädjande att vi under mellantidenkan få skärpta bestämmelser. Jag tror att man kan hämta exempel från , somhar mycket restriktiva bestämmelser om jakt. En metod är att ompröva de jakttiUstånd som ges. Det harjust förekommit att jägare i mycket hög ålder varit ute och jagat älg menskjutit en människa i stället. Det var glädjande att på den härpunkten var litet mera tiUfredsstäUd, är det ju lättare att råka en älg änen duva, förmodar jag, eftersom älgen är större och lättare att ta sikte på. Vi har vidtagit en rad åtgärder för att komma tUl rättamed problemet, fälls ca 35 000 älgar. Man får kalla det för nöjesjakt eUervad man vUl, men det är nödvändigt från jaktvårdssynpunkt att det fäUs så mångaälgar i landet. Ungefär 200 000 människor är ute i markerna i ungefär 700 000dagar. Det har inträffat två olycksfall med dödlig utgång i dhekt sambandmed jakten och i en jaktstuga vid förberedelser till jakten. Allting talar emellertid för att vi måste skärpabestämmelserna för denna jakt, och detta kommer också att ske, kanske redaninnan jaktmarksutredningen är färdig med sitt förslag. Man behöver nämligen haflera banor för övningsskjutning och avläggande av prov, och när antalet banorökar kommer bestämmelserna att skärpas, VI föher alltså denna fråga med stor uppmärksamhet. Det ärklart att det vore lyckligast, om Ingen människa dödades i samband med älgjakt. Hen (): TUl det sista jordbruksministern säger vUl jagför undvikande av missförstånd bara tUlägga, att jag naturUgt-vis är medvetenom att man måste skjuta av älg i detta land. Men jag vUl att kompetent folkskall göra det. Då skulle vi också komma Ifrån att man skjuter människor istället för älgar. Ang. den östpakistanska konflikten Överläggningen var härmed slutad. §10 Ang. den östpakistanska konflikten Herr utrikesministern erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels i (m) framställdainterpeUation, nr 150, dels (vpk) framställdainterpellation, nr 162, dels fru andre vice talmannen () den 19oktober framstäUda interpeUation, nr 172, och dels hen () den 22oktober framställda interpellation, nr 182, och anförde; i har frågat mig om jag ärberedd att inför kammaren redogöra för regeringens syn på den östpakistanskakonflikten och de mänskliga problem denna medfört samt för de initiativ I dennafråga regeringen avser taga; har frågat mig vilka åtgärder som harvidtagits eller kommer att vidtas från den sida för attbistå flyktingarna och bidra tUl en poUtisk lösning av frågan om Bangla Desh(Östpakistan); har frågat mig om jag är beredd att förriksdagen lämna en redogörelse över vUka svenska och andra Initiativ som tagitsi FN beträffande situationen i Östbengalen och vUka åtgärder detta harföranlett, om jag är beredd att skyndsamt och kraftigt utvidga de svenskahumanitära hjälpinsatserna ytterligare samt om jag delar folkpartietsprincipiella syn beträffande de politiska problemen i Östbengalen och, i såfaU, vilka ytterligare dhektiv som kommer att ges tlU den svenskaFN-delegationen; slutligen har frågat mig på vilket sättEuroparådets rekommendation till sina medlemsländer att avsevärt öka hjälpentUl flyktingarna från Östpakistan kommer att från svensk sida omsättas i praktiskhandhng. Med kammarens tiUstånd skaU jag besvara dessa fyra InterpeUationer, De tragiska händelser, som beröres i interpellationema,har flera olika inslag. Världens uppmärksamhet riktades i första hand på denpakistanska regeringens beslut att undertrycka , som utgått somöverlägsen segrare I valen i Östpakistan, och de blodiga uppgörelser som föhdepå detta beslut. Om det händelseförlopp, som föregick beslutet, har parternalämnat olika uppgifter. har hävdat att ledare,utan att ha väharnas uppdrag, eftersträvat ett fullständigt lössUtande avÖstpakistan, vUket betecknats som en stats-flentUg handling, Awami Leaguesföreträdare har åberopat sitt starka folkhga stöd och menat att en fredlig lösningav de konstitutioneUa problemen varit möjlig. Det har knappast varit möjligtför utomstående 5 protokoU 1971. Ang. den östpakistanska konflikten bedömareatt ta stäUning tiU varje fas i det förhandhngsskede, som föregick den slutligabrytningen. Men min företrädare underströk redan i ett tal denI maj nödvändigheten av att pröva förhandlingsvägen i den pakistanskakonflikten och hänvisade till hur östpakistanerna, som ofta upplevat naturensom fiende, nu kanske också upplever shia egna herrar som fiender.Statsministern var i ett anförande i juh inne på hknande tankegångar. Regeringens allmänna bedömning av det läge som uppstått iPakistan kom till uttryck i mitt tal i FN:s generalförsamhng den 28 september.Jag tUlåter mig citera: "Konflikten i Östpakistan har lett till sammanbrottav den sociala ordningen I området. Hunger och epidemier härjar blandbefolkningen. Mer än 8 miljoner människor har flytt. Det indiska folket harunder stora uppoffringar uträttat ett beundransvärt arbete för att underlättaflyktingarnas situation. Belastningen på har bhvit orimhgt stor, Föhderna av konflikten har fått en så allvarlig omfattningatt det finns skäl att instämma i vad generalsekreteraren sade i sin rapportatt dessa nödvändigtvis måste vara en angelägenhet för den hiternationellagemenskapen. FN har bland flyktingarna i inlett en verksamhet som välmotsvarar organisationens betydelsefuUa traditioner på flyktinghjälpens område.I arbetet på att bringa humanitär hjälp också tlU den drabbade befolkningen iÖstpakistan kan FN spela en viktig roU även genom att utöva internationellkontroll av det humanitära biståndet utifrån. Den har åtagit sig att stödjageneralsekreterarens initiativ tiU bistånd åt såväl de drabbade människorna iÖstpakistan som flyktingarna i och har också redan dragit de ekonomiskaslutsatserna av detta. Även om ingen av staterna i regionen önskar en konfUkt såkan vi inte bortse från risken att de svåra mänskUga Udandena och den aUvarligaspänningen i området kan leda till en utvidgning av krisen. Den svenskaregeringen ansluter sig till dem som vädjar tUl den pakistanska regeringen attvisa moderation och återhållsamhet för att få ett slut på våldet i Östpakistan,Endast en pohtisk lösning som baseras på respekt för mänskhga rättigheter ochfolkets i val uttryckta vOja kan komma till rätta med det östpakistanskaproblemet," Det kan vara värt att nämna att detta Inlägg var ett av deytterst få i FN;s generaldebatt som markerade en åsikt om de grundläggandepolitiska problemen i den pakistanska konfUkten, Den franske utrikesministernMaurice gav uttryck åt besläktade tankegångar, när han efterlyste enpolitisk lösning av krisen baserad på det pakistanska folkets godkännande;annars måste man vänta tragiska konsekvenser för freden i och på heladen . ;s utrikesminister framhöU att för ettåterstäUande av fredliga förhåUanden i området krävdes återhåUsamhet på denindiska subkontinenten och att strävandena efter en effektiv politisk lösningfortsattes aktivt, utrikesminister ansåg att en avspänningi området endast kunde uppnås genom en politisk lösning av de problem somuppstått i Östpakistan, Krisen kunde inte enbart betraktas som en internpakistansk fråga. utrikesminister hänvisadeaUmänt till behovet av en "civil" regering i Östpakistan, som kundeåterge dess invånare förtroende och få flyktingarna att återvända. De flesta andra stater avstod från att dhekt beröra denpakistanska tragedin i generaldebatten, och de som var inne på ämnetkoncentrerade sig tlU de humanitära aspekterna. Denna utbredda försiktighet börsäkerUgen inte tolkas som uttryck för allmän UkgUtighet inför skeendet. Menmöjligheterna att inom FN:s ram påverka de pakistanska parterna måste bedömassom små med hänsyn tUl att uttryckligen säger att ingen bestämmelsei stadgan berättigar FN att ingripa i frågor som väsentligen faller inomvederbörande stats egen behörighet. Jag behöver väl knappast erinra om att FNinte kan företaga tvångsåtgärder mot en medlemsstat annat än efter uttryckligtbeslut härom av säkerhetsrådet. När man i debatten hävdar att FN borde aktivera sinverksamhet inte bara i vad avser det humanitära biståndet utan också för attåstadkomma en politisk lösning av krisen måste man ha i minnet att FN är vadmedlemsstaterna gör det tUl. kan ju inte gärna föreslå behandling avett ärende som både stormakter och inblandade parter Inte vUl ha upp tUlbehandling. Det vore en tom demonstration. Vi kan, som vi redan har gjort,uttala vår mening att en pohtisk lösning måste åstadkommas. Men så länge depakistanska myndigheterna utövar en faktisk kontroU över Östpakistan kan deväntas hävda att åtgärder av FN avseende konflikten, som går utöver dethumanitära biståndet, innebär Inblandning i en inre angelägenhet. Mångabeklagar att FN:s befogenheter är begränsade i sådana faU, Men alternativetskulle vara att ge FN möjligheter att ingripa, när grupper eller regioner inomen stat befinner sig i bitter motsättning tUl varandra. Det är inte möjligt attI dagens värld bygga en internationell fredsorganisation på sådana grundvalar,Förutsättnmgen för att FN aUs kunnat komma tUl har varit att medlemsstaternaförpliktar sig att respektera varandras självständighet och okränkbarhet. Varje undertryckande av ett folks i val framförda vUjastår i uppenbar strid med FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Men om manfastslår denna princip har man därmed Inte kommit närmare möjligheterna tUlhandling, eftersom deklarationen inte är bindande för medlemsstaterna utanendast utgör en allmän målsättning. Det innebär inte att hänvisningar tillFN-deklarationen skuUe sakna värde, I otaliga fall har deklarationens principervisserligen överträtts av enskUda stater, men när en vaken världsopinionpåtalar överträdelser av deklarationens principer kan opinionsbUdningen Ukvältänkas påverka staternas handlande. Regeringen välkomnar därför det levandeIntresse för demokratiska principers tUlämpning i Östpakistan som kommit tUluttryck mom svensk opinion. Om FN:s möjligheter att påverka de pohtiska aspekterna avden pakistanska konflikten måste betecknas som ringa, kvarstårdock frågan om som enskUd stat kan ha några medel att inverka påutvecklingen. Det bör då erinras om att vår internationella aktivitet harutsikter tiU verklig framgång endast om den kan anknyta till väsentUgt starkarekrafter utanför våra gränser. Vi har sagt vår mening om läget i . Vitvingas konstatera att det stora flertalet regeringar Ang. den östpakistanska konflikten Ang. den östpakistanska konflikten inte ärbenägna att gå ens så långt. Framför aUt tyder stormakternas återhåUsamhet påen stark motvUja mot att i nuvarande läge utsätta den pakistanska regeringenför demonstrativa påtryckningar, I vad mån dessa stormakter ändå under hand kanpåverka Islamabadregeringens handlande undandrar sig min bedömning, Sverigehar i varje faU inte några egna maktmedel för att rubba de pakistanskamyndigheterna i deras föresats att med mihtära maktmedel trygga fortsattkontroU över Östpakistan, 1 det läge som råder torde det emellertid inte vararealistiskt att tänka sig att FN skuUe vidta sådana steg gentemot denpakistanska regeringen som efterlyses i , Spänningen mellan och har avsevärt ökatalltsedan undertryckandet av , Framför aUt ökas denna spänninggenom de nästan outhärdhga påfrestningar som det indiska samhäUet utsattes förgenom en flyktingström från Östpakistan av väldiga dimensioner, har hittUls motstått det starka inre tryck som detta skeende medför.Varningar har dock mte saknats för att utvecklingen kan leda fram tUl en punkt,där ett krig meUan och bhr oundvikhgt, AUa hisiktsfuUa bedömareär medvetna om att en sådan konflikt kan få oöverskådliga verkningar, inte baraför de båda ländernas möjligheter att bevara inre stabUitet och lägga grundentill ekonomiska och sociala framsteg, utan också genom risken att även andrastater dras in i konflikten. Hur starkt man än reagerar inför skeendet iPakistan tviingas man sålunda tUl slutsatsen att alla goda krafter måsteinriktas på att förebygga en öppen och omfattande konfhkt. Mot denna bakgrundbör man läsa den vädjan om moderation. Stormakterna är uppenbarhgen också medvetna om de farorsom läget innebär. Generalsekreterare har påtalat dem i en skrivelsetill säkerhetsrådet. Vi bevittnar emellertid en skärpning av läget från dagtill dag. Risken för en öppen konflikt ökar i samma mån. Det ankommer i förstahand på säkerhetsrådet att faststäUa om hot mot freden föreligger som grundvalför FN-ingripande, De framställda InterpeUationerna tar också upp frågan omhjälpen till de mihoner människor som utan egen förskyllan drabbats avutveckUngen i Östpakistan, Man har beräknat de direkta kostnaderna för attnödtorftigt försörja de pakistanska flyktingarna i till ca 3,5 miljarderkronor t, o, m. utgången av , En mycket stor del av dessa kostnaderhar fått bäras av , vars egna utveckllngsansträngnlngarallvarhgt hotas av denna börda. Den hjälp, som lämnats utifrån, har hittUlsuppgått till ca 1 mUjard kronor. Härav har nära 600 mUjoner kronor kanahseratsgenom FN medan 400 mUjoner kronor lämnats bilateralt, , Uksom FN:sflyktingkommissariat, som samordnar biståndet genom världsorganisationen, harenträget vädjat om ökade bidrag från i första hand de rika länderna. Regeringen beslöt att stäha 22,5 mUjoner kronor tUlFN:s förfogande för stöd tUl flyktingarna i , ökades dettakontantbidrag med 7,5 mUjoner kronor. Härutöver har lämnatstUl Svenska röda korset och som bidrag till den hjälp som lämnasav dessa organisationers internationella motsvarig- heter.Ytterligare 1,5 mihoner kronor kommer att utnyttjas för en leverans av 100 000fUtar tiU flyktinglägren. Det totala svenska stödet till de östpakistanskaflyktingarna i uppgår därmed till ca 34 mUjoner kronor.