prot · FU09102 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag ber att få tacka för svaret på min interpeUation, Påen punkt råder fuUständig överensstämmelse mellan min interpeUation ochindustriministerns svar, I båda fallen framhäves redan i inledningsskedetbetydelsen av att främja sysselsät ningen i stödområdena. Någon anledning tilldiskussion om det föreUgger således inte. Men, herr talman, stöne anledning finner jag att någotgranska och diskutera svaren på de tre frågor jag ställt i interpeUationen,Först frågan om vilka kriterier som bör vara vägledande vid en omlokahsering. Jagtycker att statsrådet svar på den punkten är magert och svårfångat.Det enda vi får veta är en hänvisning till de regler som fastslagitför regionalpoUtiken. Jag antar att industriministern i första hand åsyftarförra årets riksdagsbeslut om den fortsatta lokaliseringspolitiken. Om man då läser igenom bankoutskottets och statsutskottetsutlåtanden nr 40 respektive nr 103 finner man förvisso många och viktigaställningstaganden, men vill man få reda på vilka regler exempelvis AB Statsföretagskall följa för att försöka få tiU stånd en nyetablering inom stödområdena, ärsåvitt jag kan finna riksdagsbeslutet mycket Utet vägledande. Har man möjUghetatt få i gång ett helt nytt företag är problemen naturhgtvis mindre. 1 detfaUet gäller det närmast att enbart pröva den tänkta ortens lämpUghet för denaktuella verksamheten. Men har man inte ett sådant företag, hur gör man då? Detär i den situationen som exempelvis Husqvarna Borstfabrik och iKungsbacka är intressanta att diskutera. Med anledning av det utlovade menuteblivna som här berörts ingående nyUgen och nedläggningenav järnverket i förelåg ett starkt tryck på myndigheterna att ordnanågon alternativ sysselsättning. Vilka objekt skulle väljas för omlokaUsering?I dag känner vi till utgången. skall bevilja medel ienlighet med den överenskommelse som Statsföretag gjort med Coronaverken om attbUda nya bolag för verksamheter på nämnda orter. För omlokahseringen avplasttiUverkningen vid Husqvarna Borstfabrik till VUhelmina satsas 18,5miljoner kronor varav utgör ett engångsbelopp utöver detvanUga lokaliseringsstödet. Engångsstödet anges motsvara det kapitalise-radevärdet av framtida fördyringar till föhd av lokaUseringen och vara avsett attskapa förutsättningar för att företaget skall kunna drivas med lönsamhet utanytterhgare stöd . I interpeUationen har jag nämnt ett par som jag tyckerrimliga krav på företag som kan bedömas vara lämpUga för omlokahsering.Företaget bör vara stabilt och ha goda utvecklingsmöjligheter under de nyaförutsättningar som bhr gällande efter omlokaliseringen. Vidare har jag hävdatatt verksamheten bör tas från en region som är expansiv eller i varje faU måstebedömas ha tillräckUg kapacitet att erbjuda alternativa arbetstillfällen förfriställd personal, som av oUka anledningar inte anser sig kunna följa medtill den nya lokaliseringsorten. Men, som jag sade tidigare, de här viktigafrågeställningarna glider statsrådet helt enkelt förbi med enbart en allmänhänvisning till den fastlagda regionalpoUtiken. Jag tycker att man kunde begäraUtet klarare besked på denna punkt. Att så sker är av intresse inte minst för regionalaoch kommunala myndigheter. Det sätt på vilket omlokaUseringen avplasttUlverkningen vid Husqvarna Borstfabrik nu har gått tiU, har skapatosäkerhet och naturhgtvis också en viss bitterhet, som Inte är bra. Man frågarsig: Kommer det fler sådana här obehaghga övenaskningar? uppmed fler företag som mot ett tillräckhgt stort extrastöd från staten är vUUgaatt flytta på sig? Under sådana vUlkor bUr det svårt för de ansvariga attbedriva en rationeU och riktig planering i kommun och region. Med denresursknapphet som vi har är det viktigt att planeringen underlättas i stäUetfor att försvåras om vi skall våga hoppas på optimalt resultat. Så några ord om statsrådets svar angående den bristandeinformationen tiU såväl personal som myndigheter. Även här gör statsrådet detUtet lätt för sig, tycker jag. Efter att ha poängterat att det självfallet ärangeläget med tidig information om omlokahseringsbeslut konstateras tre saker:För det första ankommer det på det flyttande företaget att svara förinformationen. På den andra parten. Statsföretag, faller ingen skugga. För detandra säger industriministern att det är svårt att ge tidig Information för detkan störa pågående förhandlingar. För det tredje sägs att det är gott om tidmellan beslut och verkstäUighet. I då vi ställer aUt stöne krav på information frånsåväl statUga som privata företag borde naturligtvis också Statsföretag kärmaett stort ansvar för att berörda parter bUr informerade. Man kan inte baralägga armarna i kors och konstatera att "det här är inte våravdelning". Visst ligger det väl åtskilhgt i att tidig information kanstöra en förhandhngsomgång, I det här speciella fallet kanske en redovisningför länsmyndigheter och kommunala förtroendemän hade inneburit en annan utgångav bl. a. följande två skäl: För det första hade det då kanske kuniiatklargöras att företagets lokal- och tomtfråga hade gått att ordna inonikommunen, och för det andra hade man tvingats att mera ingående prövaVätterregionens möjligheter att ge sysselsättning åt den friställda personalen.Man hade då fått konstatera att sysselsättningsläget försämrats i Jönköpingslän på ett sådant sätt att det är högst tveksamt om nya arbeten kan erbjudasdem som behöver sådana. Som dokumentation för det kan nämnas att antaletarbetslösa i vid mittmånadsräkningen var 1 610jämfört med 703 således mer än en fördubbhng.För att belysa läget i Huskvama den ort som är direkt berörd av omflyttningen kan nämnas att antalet industriarbeten minskat med omkring I 000 under entioårsperiod. Hur än konfrontationen mellanlänsmyndigheter och kommunala myndigheter å ena sidan och de båda inblandadeföretagen å den andra sidan hade avlöpt, förefaUer det mig helt självklart attsådana kontakter skuUe ha tagits innan uppgörelsen kungjordes i massmedia. Såskedde faktiskt inte i det här faUet. Ang. det ändrade beslutet om gruvbrytningen i Stekenjokk,m. Ang. det ändrade beslutet om gmv-brytningen i Stekenjokk,m. Jag har begärt ordet redan nu fastän jag vet att en heldel andra talare vill gå upp i den här frågan, eftersom jag är rädd att om jaginte lyckas med att något styra debatten tUl det som ändå är det väsentliga isammanhanget, kan vi komma väldigt snett; det gäller både inläggoch , För att börja med för han den här debattensom om det skuUe ha varit någonting alldeles speciellt eftersträvansvärt förregeringen att avbryta projektet i Stekenjokk, Jag tycker att hela det sätt attargumentera som använder att kalkylerna avsiktUgt skuUe hastyrts på ett sådant sätt att vi skuUe kunna få chansen att stoppa det härprojektet ändå är väl fantastiskt. Vad är det för dimbUdning som talar om? Vihar utförligt redovisat precis hur den här frågan har löpt i de ansvariga ochkompetenta instanser som har handlagt den, och vi har beskrivit i vilkabeslutssituationer regeringen har stått vid de ohka tUlfällena, Det är ju två saker vi diskuterar här. Den ena ärregeringens handläggning av frågan och den andra är själva sakfrågan. Vadgäller regeringens handläggning av har både regeringensförslag till fjolårets riksdag och det förslag som förehgger i denväsentliga frågan, nämligen godkännandet av det tUlfälUga avbrytandet av deomedelbara förberedelserna Uksom satsningen på en fortsatt projektering,vunnit utskottets eniga anslutning; det tycker jag det finns skäl att påpeka,eftersom det inte riktigt framgick av anförande. Denhandläggningen har ju betingats av de förutsättningar som har förelegat närbesluten har fattats. Dem har jag redovisat utförhgt, och det finns ingenanledning att upprepa dem här. är htet vag på den här punkten, men det kanhända att han, när han inte uttrycker sig hka försiktigt som i den härtalarstolen, verkUgen menar att regeringen i det läge som inträffade inovember-december 1970, när kalkylen radikalt hade förändrats, skulle ha haftett samtal med Statsföretag - som naturhgtvis inte heller består av några experterpå det här området, utan expertisen hgger hos och de experter som harutnyttjat. Vi har alltså först fått pengar av på vissa premisser, ochsedan förändras de på ett radikalt sätt jag skall återkomma till varför dehar gjort det - så att i stäUet för att ha ett underskott, kapitaliserat tUl 6miljoner på driften, står vi inför ett underskott, som vi i den situationennaturUgtvis kortsiktigt måste acceptera, på 46 miljoner. Skulle vi i det lägetha sagt tiU Statsföretag: Det här projektet är så viktigt att det kör vi vidaremed ändå? Jag menar att det inte bara skulle ha varit ekonomiskt oansvarigt,utan det skuUe också ha varit konstitutionellt orimligt att handla så gentemotriksdagen. Därför är det väl inte egentUgen i sista hand någon kritik avregeringsbeslutet i det läget som aUvarligt vill förfäkta. Glädjande nog anslöt sig inte tUl den skolasom i denna debatt har velat göra gäUande att i verkUgheten kände regeringentill de här ändrade förutsättningarna redan under valrörelsen, men i enövertaktisk finurlighet talade regeringen inte om detta utan sköt detimpopulära beslutet till efter valrörelsen. Det har t. o. m. sagts att jag medvetetvUseledde allmänheten och framför allt naturUgtvis opinionen i omdet verkUga förhållandet. Det sade inte , och det tycker jag ärbra. Den typen av attack på regeringen i den här frågan bör vi väl kunna föraåt sidan, för en sådan blandning av enfald och cynism som man tiUtror oss skuUevi faktiskt aldrig ha tiUvitat något annat parti. Sedan finns det här en litet mera modifieradangreppspunkt, och det är väl den som ansluter sig tUl Man hållerväl med om att vi bör bli trodda på vårt ord vi kände inte till den här nyakalkylförutsättningen. Men, säger man, regeringen borde ju ha känt tiU den, ochi varje faU borde regeringen ha haft sådan expertis att inte detta kommit somnågon överraskning. Jag har utförhgt redovisat varför kalkylerna harförändrats, varför de förändrades och varför de sedan förändradesytterligare . Det är framför aUt den sista förändringen som ärintressant därför att det var den som temporärt ledde tUl ett avbrott i de pågåendeförberedelserna. Förändringarna berodde på lönestegringama, och då säger manatt det är väldigt egendomhgt att de som gjorde dessa kalkyler inte kände tiUlönestegringarna och hade dem inarbetade i kalkylerna . De kan juinte gärna ha kommit som en överraskning , har man sagt, för deinträffade och . Det är väl i och för sig en alldelesrimlig fråga att stäUa, och vi har naturligtvis själva stäUt den frågan tilldem som varit ansvariga för detta arbete. Det svar vi har fått är ungefärföljande. I den ursprungliga kalkylen - det gäller för övrigt ocksåden kalkyl som föreligger nu har man räknat med en sjuprocentig årliglönestegring. Det var Inte så orimUgt att anta att en sådan lönestegring hadeinträffat med hänsyn till de avtal som då förelåg. Det ärBoUdens och LaisvaUsgruvans löner man har räknat med och Inte egna.Detta utgick man ifrån . Det var faktiskt först somman fick kunskap om vilka kraftiga påslag utöver gällande avtal som BoUden hadegjort såväl 1969 som rätt sent och som förde upp lönenivån för dehär två åren - inte med sju plus utan med sammanlagt drygt 30procent. Hade man gjort en uppräkning enUgt det löneläge man kände ,skulle man aUdeles säkert ha kommit för lågt och fått göra omkalkylen, som man nu gjorde . Så har alltså arbetet de facto bedrivits. Om man skaUacceptera det eUer vara kritisk emot själva förfarandet vUl jag låta vara osagt.Men det är ändå ett faktum att så har kalkylförloppet varit, och det är en storoch komplicerad apparat att genomföra sådana här kalkyler. Detta var det läge som mötte regeringen ,Det beslut som då togs har vi redovisat, och som framgår av utskottsbetänkandetär det också enligt utskottets mening det enda rimliga beslut som regeringenkunde fatta i det läget. har vi inte tagit definitiv stäUning tUl den härkalkylen. säger att detta projekt är nedlagt.Det är det inte. Vi fortsätter, och vi skall återkomma tiU med enfullständig kalkyl över hela , och då får ta Ang. det ändrade beslutet om gmv-brytningen i Stekenjokk,m. Ang. det ändrade beslutet om gmv-brytningen i Stekenjokk,m. Det betyder att regeringen har någon anledning att identifierasig totalt med kalkylen som den förehgger . Men trots att vi inte gör detså tycker jag att det kan vara skäl att tillbakavisa en del kritiska synpunktersom har anförts på den. Jag skall göra det i största korthet, men det togsådant utrymme i framstäUning att jag måste något bemöta det. Det första är att vi bUr anklagade för att se aUtför snävtföretagsekonomiskt på den här frågan, och man underförstår att hade man hafttiUgång till en bättre och mera rättvisande total samhäUskalkyl, så skulle manha svalt den här företagsekonomiska förlusten och nått fram till -redan pågrundval av det material som föreligger alltså ett positivt beslut omgruvbrytningen. Jag måste säga att man är faktiskt rätt vårdslös om man för ettsådant resonemang. För kom ihåg vad det här är fråga om: det är fråga om attexploatera en naturtillgång. Nedlagda kostnader kan vi i det här fallet bortseifrån, för som vet säger engelsmännen att "bygones arebygones" de skall inte påverka beslutet om de framtida kostnader som manär beredd att ta på sig. Men de nya kostnader som investeringen i Stekenjokkgruvanuppgår tiU är . Det betyder för 150 anställda, som är densiffra som i allmänhet används här, en kapitalutrustning för varje anställd iStekenjokkgruvan på . Om gruvan skuUe drivas på de kalkyler somvi nu har alltså utgångspunkten för det beslut vi kan fatta skullevarje anstäUd i Stekenjokkgruvan behöva subventioneras med 30 000kronor. De här 46 miljonerna som vi talar om är nämUgen det kapitaliseradevärdet av de framtida förlusterna år , och de är alltså i den nuvarandekalkylen per anställd och år. Och jag undrar vilken värld egenthgen leveri, om han kan acceptera detta som en rimlig kostnad för att nå deneftersträvade sysselsättningseffekten. Och i det avseendet attsysselsättningseffekten är eftersträvad är det ingen som helst skiUnad mellanherr Ängström och regeringen. Detta är alltså den räkning som för det härprojektet skaU skickas till landets övriga medborgare. har det åberopats och också visats här på TV-skärmen ens, k, samhällsekonomisk kalkyl den åberopas också i motion.Det skuUe föra för långt att gå in på den - jag får begränsa mig tiU att istörsta korthet deklarera att den bygger på en serie så godtyckligt tillyxadevärden att det inte är möjUgt att acceptera den som underlag för en seriösdebatt om den här frågan. Det är egentligen den punkten man harskjutit in sig på i kalkylen. Man accepterar i och för sig löneantaganden ochkalkylräntor och sådant, och den rent tekniska undersökningen viU man välheller inte direkt bestrida. Men kopparpriset ifrågasätter man och säger attdet skuUe åtminstone ha lämnats ohka kalkyler, ohka alternativ. Ja, i och försig har det getts ohka alternativ genom att man helt enkelt har visat tillvUket kopparpris som den här gruvan med nuvarande beräkningar går ihop. Det gårihop vid per ton. kalkyl utgår från per ton.Noteringen när vi skrev propositionen var 5 700. sjönk priset till5 500, och som ni kan läsa idagens tidningar Ugger priset nu på , eller , och man diskuterar att gå in med stödköp för att hålla kopparpriset uppe. I och för sig är den här utvecklingen av kopparpriset ettuttryck för det pressade marknadsläge som förehgger för kopparn och som detfinns skäl anta kominer att gälla åtminstone , Det är viktigtatt erinra om det obehagliga men ofrånkomhga faktum att de konkurrerandegruvorna tyvärr har ett väsentUgt mycket bättre kostnadsläge änStekenjokkgruvan, De har ett bättre utgångsläge därför att de stora bestämmandekoppargruvorna i världen är koppargruvor i dagbrott eUer också mycket storaunderjordsgruvor. Och den här åberopade experten , som har studerat dehär frågorna, har gett en del informationer om den relativa kostnaden inom deohka gruvorna som också , antar jag, har studerat och som det kanvara värt att meddela kammarens ledamöter. Gruvorna i hgger på enproduktionskostnad 1970 på per ton, gruvorna i PeruChile på och gruvorna i USACanada på , medan Stekenjokkgruvan hgger på 359. Det är alltså utgångsläget. Dessutom är utrymmet förkostnadssänkande rationaliseringar vid Stekenjokkgruvan mindre än i de storagruvorna, där man kan tUlgodogöra sig stora volymökningar som är svåra att görai Stekenjokkgruvan helt enkelt därför att malmkroppen har den form den har. Denär utdragen, tunn och oregelbunden. När det därför gäller de ikostnadsstegringar som kommer igen så ofta är det i verkligheten en ganskahygglig optimistisk kalkyl att det skaU vara möjligt att kompensera av den antagna lönestegringen genom ratlonaUseringar iStekenjokkgruvan. De där är inte aUs uttryck för någon allmänvärldsinflation, som kom tillbaka tUl . De är ettuttryck för en kalkyl av vad man räknar med att man kommer att ha I faktiskkostnadsstegring i Stekenjokkgruvan. Den prisuppgift som här förehgger får vi komma tiUbakatill Men ingen skaU tro att det är godtyckUgt tillyxat, när lägger siginom intervallet per ton. Prisuppgiften bygger på en mycket seriöskalkyl, inte på några sekulära, långsiktiga kalkyler av typen eUer är tagenfrån de andra källor som åberopade. Kalkylen bygger på en direktkontakt med den investerande kopparindustrin och är densamma som förnärvarande ligger tiU grund för investeringar i koppargruvor. Jag har velat lämna denna redogörelse för kopparpriset det finns mer att säga om hur kopparmarknaden kommer att utvecklas för attvisa att bilden är något mer kompUcerad än man ofta framställer den. Men vi fårsom sagt återkomma tUl frågan om kopparpriset; jag har velat beröra den härbara för att ingen skall tro att vi mycket lättvindigt kan komma ifrån helafrågan genom att justera upp kopparprisutveckhngen. Det projekt vi här diskuterar är som sagt föremål förfortsatt bearbetning. Prospekteringen av malmkroppen fortsätter, och där har viSGU helt med oss, trots de uppgifter som här lämnat. Det ärnämhgen mycket viktigt att undersöka möjligheterna att öka volymen Ang. det ändrade beslutet om gmv-brytningen i Stekenjokk,m. Ang.det ändrade beslutet om gmv-brytningen i Stekenjokk, m. m. i gruvan.Jag tror att det bara är under förutsättning att vi kan få ett ökat uttag somvi har möjligheter att driva Stekenjokkgruvan med ekonomiskt hyggligt resultat.Även anrikningsfrågoma och brytningstekniken studeras vidare. kan vara övertygad om att hela detta materialkommer att presenteras, så att får ta stäUning tiU det. Kalkylernakommer också att redovisas helt öppet. 1 den mån kalkylerna innehåUer s. k.kommersiella hemhgheter får redovisningen dock helt naturligt ske inomutskottet. I det fortsatta arbetet kommer vi också att vara heltöppna för medverkan från andra intressenter. Jag nämnde i mittinterpellationssvar att vi givetvis kan få BoUden att bli entreprenör förgruvan. Det är ingen konst. Vi kan också få att bh entreprenör för gruvanvUken dag som helst, under förutsättning att är beredd att finansierahela investeringen och ta hela den företagsekonomiska risken. Och visst finnsdet kompetenta gruventreprenörer i det här landet; det är inte därsvårigheterna Ugger. Frågan gäller i stäUet vilken kostnad vi anser vara riktigoch försvarbar för att nå den sysselsättningseffekt som vi alla är angelägna omatt uppnå. Vi får som sagt tUlfälle att komma tillbaka tiU de frågorna. SlutUgen viU jag bara i korthet säga till hert atthan har missat hela poängen när det gäller Statsföretags handlande i denna fråga.Herr ställde frågan så; Vilka företag är det som Statsföretag är ute ochspejar in för att köpa upp och flytta tiU de platser där vi behöver stödjasysselsättningen? Det är inte så det går till. Det har inte gått tiU på detsättet i detta och inte heller i något annat fall. Alltid när det varit frågaom s. k. omlokahsering har det flyttande företaget fattat beslut omutflyttning. Det är först därefter som Statsföretag det kan bh SVETAB nästagång - kommer in i bUden och med lokahseringspohtiska medel eller med direktadelägarengagemang, i detta faU dessutom med ett direkt, särskilt bidrag,försöker styra denna aktivitet, som är på väg ut ur regionen, tUl en region somvi enUgt de regionalpoUtiska värderingarna framför allt vUl stödja. Det är utgångsläget, och om man har det klart för sig såframstår denna fråga kanske som Utet mindre mystisk än vad den gjorde för herrWirtén. HenÅNGSTRÖM (fp) kort genmäle: Tiden är knapp. Jag tror inte att regeringenhar eftersträvat ett nej; jag hoppas det framgick av mitt anförande. Det ärbara det, att det kalkylarbete som har bedrivits av regeringen är av denklassen att det behövs dimbUdningar för att inte undermåUgheten i arbetet skaUframstå helt klart. Jag tar det faktiskt som ett erkännande vad statsrådetanförde beträffande resultatet av kalkylen på lönestegringarna. Jag måstefastslå att det är synnerhgen svaga kalkyler, då tillfälhga lönejusteringar inådens sent på 1970 skall förändra bilden framåt vid en brytningi gruvan. Jagkonstaterar också att statsrådet envisas med att räkna med ett oförändratkopparpris utan påverkan av inflationen, medan kostnadsökningarna skaU så attsäga få regera fritt. Jag vill också här ha redovisat att det inte bara ärrationaliseringar i gruvan som påverkar prisstegringar då det gällerkopparpriset, utan man har också ett förädhngsled i smältverken, och här finnsdet stöne möjligheter att göra ratlonaUseringar än i gruvdriften. Det är klartatt förädlingsindusttin kommer att få betala ett förhåUandevis högre pris tillgruvan än vad som sker , och det påverkar märkbart kopparpriset. Jag vill också helt kort säga att detta är en nådatid förbefolkningen här uppe. Man har hankat sig fram, pendlat över stora avstånd föratt få ett arbete. Man har arbetat i tillfäUiga sysselsättningar och klaratsitt uppehälle. kan man inte hålla ut längre, och det är också en viktig frågaför Statsföretag. Kommer arbetskraften att finnas kvar efter ytterhgare ?Om den inte gör det har kalkylarbetet ytterUgare försvårats då maninte har tiUgång till den här trogna, ortsbundna arbetskraften som finns i dag.Det här är en mycket viktig aspekt i diskussionen om . () kort genmäle: Statsrådet svarar att det inte hggertill så att Statsföretag går ut och spejar in lämpUga objekt för att klara enbesvärlig sysselsättningssituation i någon region, utan förhåUandet är detomvända. Det är ett högst intressant påstående. Jag skuUe nog gärna viljaifrågasätta, herr statsråd, om ändå inte myndigheterna känner ett verkhgtstarkt tryck på sig att försöka finna någon lämplig verksamhet att förlägga tiUde två regionerna som är aktuella. Man kan förvisso komma iUknande situationer, då Statsföretag - kanske även med andra instmment fårförsöka finna objekt som är viUiga att flytta ut. Att Husqvarnafallet tycks havarit av den karaktären tror jag mig våga påstå, bl. a. av den anledningen attdet vid kontakt med företaget innan det här beslutetsläpptes ut - som jag nämnde i mitt första inlägg utan minsta kontakt med dekommunala och regionala myndigheterna - inte gjordes några uttalanden om hade för avsikt att lämna regionen och flytta tUl annan ort. Om så hadeskett är jag övertygad om att de påstådda tomtproblemen väl hade kunnat ordnasinom kommunen. Jag vill erinra om de uttalanden som det då ansvarigasocialdemokratiska kommunalrådet i gjort i dennafråga. Han vände sig mycket bestämt mot den bristande informationen och påvisadehur detta företags problem skulle ha kunnat lösas. Det framlades ocksåpraktiska och konkreta förslag med erbjudanden om tomtområden för attborstfabriken skuUe kunna expandera på det sätt som det här har talats om. Jag betvivlar, herr statsråd, sitter så fullständigt passiv i dessa frågor. Det finns förvisso enaktivitet även från Statsföretags sida. Och kvarstår frågan; VUka kriterierskaU man följa för en sådan omlokahsering? HenANDERSSON i (s): Beskedet om att föreslagitatt förbere-