prot · FU0941 · 1971-12-31 00:00:00 — Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal § 1 Justerades protokollen för den 3 innevarande månad. § 2 Lag om förnyad giltighet avvissa kollektivavtal Föredrogs inrikesutskoltetsbelänkande nr 8 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition med förslag tUl lag omförnyad giltighet av vissa kollektivavtal jämte motioner. Kungl, Maj:t hade i propositionennr 50 () föreslagit alt antaga vid propositionenfogat förslag tUl lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande; "I propositionen föresläs lagstiftning i syfle attförbättra förutsättningarna för framgångsrika avtalsförhandlingar mellanparterna på arbetsmarknaden. I propositionen föreslås en lag som ger Kungl.Maj:t möjUghet alt för av frysa ned stridsålgärder som hotarväsentliga medborgarintressen. Lagen är konstruerad som en fullmaktslag medbegränsad giltighetstid." I della betänkande behandlades följande motioner: nr 1222 av herrWerner i m. fl., vari yrkades att dels skulle avslåpropositionen, dels i skrivelse tiU Kungl. Maj:t skulle ge tUl känna vad somanförts i motionen, nr 1223 av herrBohman m. fl., vari yrkades att skulle A. antaga det vid propositionennr 50 fogade förslaget liU lag om förnyad gUtighet av vissa kollektivavtal medden ändringen att ordet "medborgarintressen" utbyttes mot ordet"samhällsintressen", B. i skrivelse tUl Kungl. Maj;t ullala a) attlagstiftningen borde ha en generell syftning, b) all Kungl. Maj:l uppmanadeavtalsverkel att driva förhandlingarna med berörda parter snabbt och pä sådantsäll all fullmakterna icke kunde uppfattas som en av staten-arbetsgivaren istridssyfte vidtagen åtgärd för alt påverka förhandlingarnas slutresultat, nr 1224 av herrCarlshamre m. fl., vari yrkades att skulle avslå propositionen, samt nr 1225 avherrar Wirmark och , vari yrkades att utskottet vid behandlingen avproposiiionen skuUe beakta vad som i motionen anförts. A. att beträffande frägan om införande avlagsliflning rörande förnyad gUtighet av kollektivavtal med avslag påmotionerna nr 1222, sävitl nu var i fräga, och nr 1224 beslutade införande avsädan Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal B. att med avslag pä motionen nr 1223, såviiinu var i fråga, antog det i propositionen nr 50 framlagda lagförslaget, C. alt motionen nr 1222, i den män den inle behandlalsunder A, icke föranledde någon ålgärd, D. all molionen nr 1223, i den mån den inle behandlatsunder B, icke föranledde någon åtgärd, E. attmotionen nr 1225 icke föranledde någon åtgärd. Därjämte hemställde utskottet attförevarande ärende företogs tUl avgörande efter endast en bordläggning. Reservationer hade avgivils vid A i utskottets hemställan 1. avherr Lorentzon (vpk), som ansett dels alt utskottets yttrande i viss del bort ha av reservanten angiven lydelse, dels alt utskottet bort under A hemstäUa, att beträffande frägan om införande avlagsliflning rörande förnyad giltighet av kollektivavtal med bifall lillmolionen nr 1222 samt i anledning av motionen nr 1224 beslulade all icke införasådan lagstiftning, 2. avhen (), som ansett dels att utskottets yttrande i viss del bort ha i denna reservalion angiven lydelse, dels alt utskollet bort under A hemslälla, att beträffande frägan om införande avlagstiftning rörande förnyad giltighet av kollektivavtal med bifall tiUmolionen nr 1 224 saml i anledning av motionen nr 1222 beslutade att ickeinföra sädan lagstiftning, 3. avherr (), som ansett att utskottels yttrande i viss del bort ha av reservanlen angiven lydelse, vid B iutskottets hemställan 4. avherr (), som ansett att utskollet under B bort hemstäUa, alt med bifall tUl motionen nr 1223, såvitt nuvar i fräga, samt med förklaring alt det i proposiiionen nr 50 framlagdalagförslagei inte kunnai antas i oförändrat skick skulle anta lagförslaget iav reservanten angiven lydelse, vid C /utskottets hemställan 5. avherr Lorentzon (vpk), som ansett att utskottet under C bort hemställa, alt i anledning av motionen nr 1222 beträffandeinitiativ lill förhandlingar från statens avtalsverks sida som sin mening gavKungl. Maj:t lill känna vad reservanten anfört, vid D iutskottets hemställan 6. avherr (), som ansett att utskottet under D bort hemslälla, att med bifall tUl molionen nr 1223, såvitt nuvar i fråga, i skrivelse tUl Kungl. Maj ;t som sin mening uttalade a) att denföreslagna lagstiftningen skulle ha en generell syftning, och att dessfuUmakter även borde kunna tas i anspråk i samband med eventuella nyastridsåtgärder, b) att Kungl. Maj:t uppmanade att drivaförhandl-lingarna med berörda parter snabbi och pä sådant säll att fullmakternaicke kunde uppfattas som en av staten-arbetsgivaren i slridssyfte vidtagenålgärd för all påverka förhandlingarnas slutresultat. Till belänkandet hade fogalssärskilda yttranden dels av herrar i (fp) och Rimås (fp), delsav (). Kammaren biföll utskottetshemställan att ärendet skulle företas tUl avgörande efler endasl enbordläggning. Hen i (fp); Del torde vara fä ärenden i somrönt etl sådant intresse och engagemang som det ärende som vi nu skallbehandla. Del främsla skälet tUl delta är givetvis ärendets art enexceptioneU lagstiftning som vi alla känner en viss olust inför att medverkatUl all den införes. Men del finns ytterligare ell skäl för den slorauppmärksamheten pä den här frågan. Det är den starka forceringen av ärendel ochden oerhörda lidspress som vi fått arbeia under, inle minsl när del gäUerutskottsbehandlingen. När inrikesutskoltet strax före halv ell med 13röster mot 2 beslutade att föreslå antaga del i proposiiionenframförda lagförslaget, enades vi ocksä om en skrivning som jag lyckerkoncentrerat uttrycker vad som är de starkaste skälen för värt beslut. Jag beratt få citera några meningar ur utskottets belänkande. "Utskollet vUl betona att den föreslagna lagen måsteses som en exceptionell åtgärd i ett allvarligt läge, där det gäUer att skapaförutsättningar för meningsfyllda förhandlingar mellan stridande parter. Moldenna bakgrund hälsar utskottet med tUlfredsstäUelse all den föreslagna lagenär av undanlagskaraktär och med kort giltighetstid." Vi säger ocksä pä etl annat ställe i skrivningen:"Den väsentliga faktorn för införandet av lagen är de skadeverkningar somgenom konflikten uppstått för tredje man." Vi har alltså frän majoriteten i utskottet strukit underatt vi anser, att har etl ansvar alt tillse att verkningarna förenskUda människor som inle är indragna i konflikten inte blir alllför kännbara. Om antar lagförslaget, fär regeringen genomfullmakten elt verktyg för alt medverka lUl en lösning av den svärakonfliktsituationen. Jag vill understryka, all skicklig handläggning frånslatens arbetsgivarens - sida kan medföra att de fullmakter som lagen medgerinte behöver användas. förulsäller dock, all regeringen ger slatensavialsverk direktiv av nyll slag. Regeringen mäste enligl vår mening medge altavtalsverkel får fullmakt att gä in i reella förhandlingar med konkrela bud,som läcker hela avtalsfällel. En av anledningarna lUl att konfUklsituationentUlspetsats är frånvaron av sådana bud, Alla borde vara inlresserade av attsnabbt komma fram lill överläggningar ulan användande av fullmaktslagen,vilken, som jag redan påpekat, innebär ett djupt och beklagligt ingrepp ifriheten för arbetsmarknadens parter att Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Jag skall inte närmare gå in på utskottets skrivning medanledning av de olika motionerna. Det kommer utskottets vice ordförande, herrFagerlund, att göra . Jag vill dock säga nägra ord om den moiion somväckts från folkpartUedamöterna herrar Wirmark och , 1 motionen tar manupp frågan om tolkningen av proposiiionen, när del gäUer lagens generellagUtighet för hela arbetsmarknaden, vidröres också i partimolionen frånmoderala samlingspartiet. I utskoltsskrivningen har vi en mycket klarredovisning på den punkten. "Utskollet konstaterar att den föreslagna lagen ärgenereU i den meningen all den läcker hela arbeismarknaden. Lagstiftningen kanalllsä komma all tillämpas pä varje part som slutit kollektivavtal," Enligt min mening bör det med denna skrivning inte rådanägra delade meningar pä den punkten. Samma motionärer, och , lar ocksäupp sättet i proposiiionen all redovisa de vidiagna stridsälgärderna. På en radställen i proposiiionen, där man gör en utförlig redovisning av händelseförloppetunder hela konfliktliden, skapar man en snedvriden bild av verkligheten genomatt pä flera punkter lämna ofullständiga uppgifler. Frän folkpartUedamöterna iutskottet har vi, som riksdagsledamöterna sett, i ell särskilt yttrande påtalatdella. Vi redovisar som vär uppfattning att propositionens framställning av detfaktiska händelseförloppet i vissa avseenden är otUlfredsstäUande. Vi anserockså att i propositionen läggs en alllför slor del av ansvarel för dennuvarande situationen på arbelslagarparten, och man bortser från de åtgärderstatsmakterna i detla fall arbetsgivarparten - kunde ha vidtagit för atttrappa ned respektive undvikit alt trappa upp konflikten. Jag vUl säga alt vi bedömer dessa synpunkler sä väsentligaall vi frän i utskottet har velat redovisa dem i ell särskiltyttrande. Med denna korta deklaration som en inledning till debaitenber jag, herr lalman, att pä alla punkter få yrka bifall lill utskottets hemställan. Hen LORENTZON (vpk): TiU vissa delar i den ärade ordförandens i inrikesulskollelanförande här ber jag alt fä ålerkomma . Den vackra och sentimentala sagan om del lilla landel inorr lycks nu vara slutberällad. Det var sagan om landel där folket i lugn ochtrygghet, utan strejker och oro pä arbetsmarknaden, levde i endräkt - arbetsköparesom löntagare och där framför allt inte regering och parlament behövdeingripa mol Iredskande löntagare. Så kunde ske i andra länder men inte i denlUla idyUen i norr, som haft glädjen och lyckan att ha haft samma parti iregeringsstäUning . AUa minns vi de lyckliga åren dä representanter förarbelsköparnas organisation och högste chefenför gemensamt gäng pä gång reste till andra och myckelstörre länder för alt, som det hette, för företagare och löntagare redogöra förhur freden pä arbeismarknaden skulle kunna upprätthållas om bara det rättasamförståndet fanns. Industriförelagfrän andra länder ville gärna etablera sig i det landet,därför alt profilerna blev betydligt större där, då freden pä arbeismarknadentycktes vara garanterad. Vilket lyckligt land i den värld där vi levde! OrsakenliU lyckan och framgången var alt det UUa landet till sill förfogande hade ellinstmment som ingel annat land hade varit förnuftigt nog att skaffa sig. DetUUa landet hade skaffat sig det s, k. Sallsjöbadsavtalel, och Saltsjöbadsandanblev den förhärskande. Den predikades i studiecirklar och pä fackföreningsmötenår , årtionde efter årtionde. Vi sitter ju alla i samma båt. Vi sitter aUa pä sammagren. Vi har alla en gemensam kaka att dela. Det var linjen förindoktrineringen. Män, som ansåg sig vara kallade, utropade: Ideologierna ärdöda! dammiga idéer, sade man, kunde gälla pä men inle förelt modernt samhälle på väg mot biandekonomin och som hade löst allastridsfrågor. Det rådde full harmoni i det lilla landel i norr. Men så kom plötsUgt oron pä arbeismarknaden. Något somkallades vilda strejker grep omkring sig som en virvelvind. Löntagarna tycktesefterapa vad som hände i de stora länderna, de länder som det landet påsin lid skulle rädda undan just de vUda strejkerna. Vad som var orsaken kundeman inle förklara. Någon, vars ord brukade väga tungt och vars visdom tycktesvara odiskutabel, förklarade att orsaken säkerligen är den att i det UUa landetpä sistone uppträtt så många slipslösa och skäggiga ungdomar. Någon närmareanalys gjorde man aldrig. Man sökte givetvis ge kommunisterna skulden, men även härtog man fel. Orsakerna var mera djupt förborgade. Man räknade aldrig ettögonblick med det kapitaUstiska samhällets inneboende lagar att kapitalelsmän inte i evighet kan fortsätta att göra jättevinster på löntagarnasbekostnad, förstöra arbetsmiljön, höja arbetstakten tiU det omänskliga, osv,TUl slul reagerar t. o. m, löntagarna, trots all indoktrinering. SlutUgen strejkade ocksä de som mänskligl all döma skullevara hell nöjda - det hade ju jätteinkomster i förhåUande tUl andra löntagargrupper- och aUt tycktes ställt på huvudet i det UUa lyckUga landet. Strejkerna blev så omfattande att landets regering ansågsig tvingad att vidtaga motåtgärder. Man kom dä pä den geniala idén attlockouta delar av landets försvarsmakt. Detta var någonting helt nytt och hadealdrig hänl i något land i världen, och det var så mycket mera märkUgt somförsvarsmakten var det lilla landets skötebarn. Omvärldens intresse var slort, och man sände det lillalandet mängder av tidnings-, radio- och TV-reportrar, Först nu kom landelsregering underfund med all sä kunde del ju inte fortsätta. Andra åigärder mäslelUl, Med lagens hjälp skulle man tvinga de Iredskande löntagarna att la reson,har i delta land, , alt ta ställning tUl ettförslag från landets regering om en tvångslag, som egentligen är en klasslag,dä den hell riktar sig mot alla löntagarorganisationer i vårt land. Det har körts hårt de senasie nattimmarna för att fä allaformaliteter avklarade, så all lagen möjligl skall kunna träda i krafl. Det är en beklämmande syn att se de borgerliga partiernasuppträdande i denna fräga. Ni som sä gärna viUe störta den socialdemokratiskaregeringen och själva komma tUl regermgsmakten! Lagom förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal spaltkilomeleri den borgerliga pressen om hur löst SAP-regeringen sitter dä den inte ensaminnehar riksdagsmajorileien. föreligger del verkliga tiUfäUel för deborgerliga partierna att störta den regering som silier. Varför lar ni inlechansen ? Ni vel ju myckel väl att kommunislerna med sina17 mandal utgör lungan pä vägen i denna fräga men alt vi av principieUa skälinte kan gå med på denna tvångslag, som i sin yttersta verkan är en klasslag,riktad mol samtliga löntagarorganisationer i landet. Varför lar ni inlechansen nu? Därför att ni lill yttersta konsekvens viU skydda och bevaramonopolkapitalismen och dess profiter. Därför vill ni sä gärna all lagen skallrikta sig mol alla löntagarorganisationer. Ni är de verkliga stödpartierna förSAP. Därför var del också så lätt för del socialdemokraliska partiet ochregeringen att göra upp med de borgerliga partierna att köraigenom denna klasslag. I detla fall spelar del ju ingen roll om del silier enborgerlig regering i delta land eller om det är en socialdemokratisk regering.Ni är samma andas barn dä det gäller all förvalla del kapitaUstiskasamhällssystemet. Del är en ömklig syn att bevittna del poliliskataskspeleriet frän de borgerliga. Att moderala samlingspartiet är splittrat idenna fråga är inle av principiella skäl, och att del inom della parli skullefinnas en grupp som hjärtevarml skulle sluta upp bakom landets löntagare mot enlag som av löntagarorganisationerna betecknas som en klasslag är inle riktigt.Moderaternas uppträdande i denna fräga är endasl ett uttryck för den inresplittringen. Propositionen föreslår en lagsliflning i syfle att"förbättra förutsättningarna för framgångsrika avtalsförhandlingar mellanparterna pä arbetsmarknaden". Är inle della i all sin cynism elt uppenbart hän mol destrejkande i vårt land? För vem skulle förhandlingarna bli framgångsrika? Den fräganär det berättigat att slälla. Inle gärna kan del vara för dem som är i strejk. Vidare heter del i proposiiionen all Konungen fär förordna"alt kollektivavtal, som senast ägde tillämpning mellan parterna ikonflikten, på nytt skall äga gillighet som sådant avtal". skall alltså beslämma genom lag all gamla avtalskall gälla. Del verkar som om vi förflyttats lUl länder med auktoritärtstatsskick. Ty lagfäster parlamentet om avtal, är del inte fräga om någolavtal, ell sådant "avtal" kan inte vara gUligt. Ett avtal göres juupp mellan arbetsmarknadens parter, inle ovanifrån av landels parlament.Avtalen är ju uppsagda. Del råder elt avtalslösl tUlstånd, I den situationenförklarar det lagförslag som nu skaU antaga all avtalen skall gälla. kommunislerna har en egen motion, där viyrkar avslag på proposiiionen 50, Vi anser alt staten gär i öppen strid mol debreda skikten inom LO och TCO, att lagen riktar sig direkl mot deras iniressenoch deras lönekamp. Vi är motslåndare tUl denna klasslagstiftning och ser densom etl steg i riklning mol ell av slalen dikterat förhandlingssystem. Vi serbakom åtgärden spåren av en auktoritär och antidemokratisk slalsuppfaltning.Inrikesutskottel har avstyrkt vär motion. Jag ber all fä yrka bifall lUl den av mig vidpunkten A i ulskollels hemställan fogade reservaiionen 1. HenBRUNDIN (m): I moderala samlingspartiets partimolion, som avgavs i gärmed anledning av proposiiionen 50, framhåUes vUka slarka belänk-Ugheler vi inompartiel hyser inför en sådan här lagstiftning. För några av oss är debetänkligheterna så starka att vi inte kan medverka tUl lagens införande. Vi anser alt den föreslagna lagen om förnyad giltighet avvissa kollektivavtal är klart diskriminerande, Lagen avses visserligen formelltgälla hela arbetsmarknaden, men tidpunkten för förslagets framläggande och denavsedda giltighetstiden gör det klarl att lagen är speciellt riktad mot de ioffentUg tjänst anställda som just nu är indragna i arbetskonflikt. All denna diskriminerande karaktär är avsiktlig framgårklart på s, 14 i propositionen, där departemenlschefen skriver: "Del äremellertid uppenbart att lagen föranleds av de nu pågående stridsälgärderna, Päde delar av arbetsmarknaden som inle berörs av öppna konflikter pågårförhandlingar i sedvanlig ordning och jag räknar inle med att del skall bliaktuellt alt stoppa stridsålgärder pä nya områden," Del sägs all man genom denna äigärd skulle skapa bältreförutsättningar för att kunna fä lUl stånd meningsfuUa förhandlingar mellan destridande parterna. Ja, herr lalman, i själva verkel är del ju pä del sättetatt arbetstagarparten har fått sin styrka väsentUgt reducerad genom denkonflikt som har ägl rum, och man går inte nu UU förhandlingar med sammastyrkerelation som gällde vid lidpunkten för konfliktens början. Det är enväsentlig försämring i förhandlingsläget för arbelslagarparten. Vi finner att det är otillständigt all den förhandlings-och strejkrätt som genom av antagen lag tillerkänts de anslällda ioffentlig tjänst sätts ur spel genom en diskriminerande speciallag. Det kanrimligen inle godlas att staten som part i en avlalslvisl utnyttjar sinlagsliftnings-makl lill all ändra spelels regler under spelets gäng. Det kanvara sä all vi skulle behöva överväga en eller annan juslering ellerkomplettering av de regler som gäUande lag fastlägger, men del bör i så fallske under helt fredliga förhåUanden och inle milt under det all en konfliktpågår. Jag har i min civUa gärning i snarl 20 ärsysslat väldigi myckel med avtalsförhandlingar, bäde lokala och centrala, ochvid olika tidpunkter på olika sidor om förhandlingsbordet. För mig är detalldeles uppenbart att vid de förhandlingar som har förls mellan de parter somnu befinner sig i strid med varandra har inle alla möjligheter uttömts altförhandlingsvägen bringa de pågående konflikterna liU ett snabbt slul. Jagfinner det därför nödvändigt all i enlighet med min reservation verka för alllagen inle kommer lUl stånd. Jag ber sist all få yrka bifall till den av migavgivna reservationen 2 vid A i ulskollels hemsiällan. Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Hen (): I förra veckans finansdebalt gjorde jag gällande att dens, k. skaltereformen hade bäddat för den storkonflikt som skakade det svenskafolkhushållet och som nära nog över dementerat alla vackra föreställningar om del av krig skonade den slarka Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal ekonomins,samförsländspolitikens och arbetsfredens förlovade land. Jag hävdade att man må kalla den här avlalsstriden"höglönekonflikl" eUer "högskaltekonflikt" - de begreppenåterger egentligen bara två sidor av samma sak. Benämningen"inflalionskonflikl" var ocksä, menade jag, adekval. På botlen av denhär konflikten läg och ligger ett misstroende mot regeringens ekonomiskapolitik, mol skallepolitiken, och etl brislande förtroende för en regering somborde företräda alla grupper i det svenska samhäUet, en regering som representerarde statsmakter vars medarbetare anseit sig tvingade all söka strid för altbevara sin levnadsstandard och dämpa ylleriigare urholkningar. Jag medgav all del i värt samhälle inle finns någoluirymme för genereUa lönelyft i storleksordningen . Om vi skall kunnanågot så när snabbi reda upp våra ekonomiska affärer, dä krävs en slarkåterhållsamhet av alla grupper. Jag gjorde också gäUande all just denna delbegränsade utrymmets verklighet släUde krav också på arbetsgivaren-staten, pådess förhandlingsvUja och oväld i förhällande till olika samhällsgrupper. Delär statens skyldighet alt följa de spelels regler som uppdrogs för deoffentliganstäUda är 1965, och del ankommer pä avtalsverket att förhandla omlöner, inte att driva politik, framhöU jag i del sammanhangei. Vad arbetsgivaren-staten i det läget borde göra, det äratt följa reglerna och tUlse att förhandlingarna drivs under lika behandling avalla berörda arbetstagarorganisationer för att nä en lösning, inte att slåsönder den ena eller andra sammanslutningen. Och en allvarlig följd av den härkonflikten jag erinrar pä nytt om del är att motsatsställning pä sikt kanbefaras uppkomma mellan statsmakterna och de tjänstemän som i sitt praktiskaarbete svarar för viktiga samhällsfunktioner. Den objektiva pliktuppfyUelsenhar varit betecknande för svensk förvaltning, men den bygger på ömsesidigtförtroende. Slorkonfliklen och de ställningstaganden och ultalanden som hargjorts på regeringsnivå även de senasie av är från densynpunklen oroande. För att lösa de många problem som vi brottas med i dagensSverige krävs förtroende, samförstånd och samhällssolidaritet. Jag påvisade också vad alla vel; att den unga generalioneni dag med häpnad upplever hur dess utbildningsmöjligheter försämras, hur dessframtid dras in i den lönepolitiska kraftmätningen. Och som mesluppseendeväckande framstod, sade jag, arbetsgivaren-statens äigärd att varslaom lockout av officerskåren. Del var, menade jag, en desperat ålgärd som vittnadeom ett säUsynt dåligt omdöme och brislande ansvarsmedvetande. Jag slutade medatt vädja till statsministern att lUlse att de varslade stridsälgärderna molvärl försvar inle skulle fullföljas. Delta är bakgrunden tUl den situation ivilken vi befinner oss. Det är den socialdemokratiska politiken som meden obönhörlig konsekvens har lett fram liU den missnöjets, misstroendets,bitterhetens och motsättningarnas svenska vardag som jag här har skildrat. Jagtror att det hade varit nyttigt för regeringens företrädare att lyssna pä denskarpa analys av läget och orsakssammanhangen som den i varje faU lidigaresocialdemokraliska nationalekonomen professor gjorde i TV i gärkväll. 1 del här läget är följande frågor en nästa lika nalurligföljd av ulvecklingen; Skall oppositionspartierna medverka till alt kratsakastanjerna ur den brasa som socialdemokraterna själva har tänt på och förloratkontrollen över? Eller skall man läla händelseulvecklingen fortgå? Skall oppositionenlåta regeringen fullfölja den inledda konfronlalionspolitiken? Skall denlockout som i sista hand drabbar våra unga och deras UtbUdningsmöjUgheterforlbestä och ytterligare förvärras? SkaU man låta regeringen genomavtalsverkel sätta lockouten mot försvarel i krafl, skicka hem 30 000* ännuinle färdigutbildade värnpliktiga, utsätta försvarsviljan och förtroendet förförsvaret för de påfrestningar som blir en oundviklig följd av sådana åigärderoch skada anseende utomlands mer än vad lockoutvarslel redan hargjort? Skall man läla den hittillsvarande förhandlingstaktiken fuUföljas medsyfle all utarma arbetstagarorganisationernas strejkkassor och med den helaliden latenta risken av andra Ivångsälgärder från regeringens sida?