prot · FU0956 · 1971-12-31 00:00:00 — Man måsle ocksä fråga sig om de ledamöier avdenna kammare, som deltog i demonstrationerna ule pä lorg, ärberedda all innanför della hus väggar slälla samma krav. polemiserade mol en del av vad jag hade sagl,framför alll i fräga om kravel pä utredning. menade all del är godtid och alt vi kan lugna oss lUl nästa är. Även i det avseendet skiljer sigvåra uppfattningar. Jag anser inte att del är god lid, och jag anser inle alldel är nägol hinder alt vissa utredningar pägär och ännu inle är avslulade. Dekan infogas i den slora och alll övergripande ulredningen, som all börjamed nalurliglvis mäsle göra invenleringar av vad som skett och av deerfarenheier vi har fält av del gångna årtiondets utvecklingsarbete. sade också all man inle vel vad detutvecklingsbolag innebär som vi framfört krav om i reservaiionen. I en motioneller en reservation kan vi ju inte hell och fullt uttömmande beskriva hur ellsådant bolag skall se ut eller exakl vilka funktioner del skall ha. Det ärdärför ell typiskt ämne för den utredning som vi anser nödvändig. Del svenska garanlisyslemel, sådant det utformades förnägra år sedan, har inte i någol fall utnyttjats. Av del har vi aUa dragil densluisatsen all det är något fel pä systemei. Garanlisyslemel är ju avsett allskydda svenska förelags investeringar i mol nationaliseringar, ochdå behöver del inle förses med sä mänga andra tillägg som komplicerarförfarandet och som gör det mindre smakligt att utnyttja. sade slutligen att vi måsle skiljanäringslivels invesieringar från u-hjälpen. Ja, det är klarl, men vi kan aldrigförneka att även näringslivels investeringar i ofta harbislåndsliknande effekter, som för och deras folk är myckelvärdefulla. HerrArne () korl genmäle: Del är klart all del är allas vär önskan alt vi skall kunna fullföljadenna plan. Utskollet har ocksä ulgäll frän detla. sade all värl u-hjälpsbisländ ändock är säförsvinnande litet jämförl med de behov som finns. Ja, självklarl är det sä.Behoven i del här avseendel är av den storleksordningen att inlenämnvärt Del mäste, om vi ser fram mol liden , ske enavvägning av vad vårl land orkar med finansiellt och ekonomiskl - det kommer vialdrig ifrån. Jag förmodar all själv har delta klart för sig somgruppledare för etl av parlierna i denna riksdag. Han sade i elt av sina inlägghär, all vi mäsle söka skapa rällvisa även inom värl egei land. Ja, om vi skall skapa rällvisa inom värt land, denna lillaenhet pä 8 miljoner människor, så kommer redan det all kräva enorma belopp, närorällvisorna är sä utpräglade som de är och behovet sä enormt, U-hjälpensstorlek måsle ses i relation till de problem som vi har inom värt eget folk. Viskall aUlid komma ihäg, när vi diskuterar u-hjälpen, att vi inte kan räkna meden svensk folkopinion, som stöder de stora u-hjälpsanslagens ökning alllförstarkt, eftersom man sätter den i samband med det behov som finns inom värleget land. Del är alt beklaga all vi inte har den slarka folkopinion föru-landsbisländet som vi skulle behöva, men man kan bara konstatera attförhållandena är sädana som jag här säger. Teoretiskt kan vi nalurliglvis önska alt vi skulle kunnasalsa 5 proceni är 1980, som del har sagls pä lorg - ni kan läsaskyltarna som bärs omkring där. Men vem inom denna riksdag är beredd all yrkapå 5 proceni, även om del skulle vara berälligal med hänsyn lill u-ländernasbehov? den 1 aprU 1971 () kort genmäle; Jag kan lugna belräffande de 5procenten 1980. Såsom vi sagl i reservalionerna vill vi gemensaml medsocialdemokralerna ulreda hur man skaU handla /75. Vi vill nämligenförsöka komma överens bl. a. av det skälel, som både hen och jag haranfört, att del inte finns nägon stark svensk folkopinion för elt krafligl ökalslöd. Då vore del orimligi om vi här i säger all det och del ärelefler 1974/75 skall vi uppnä del och del. Jag tror alt del är ell rikliglhandlande att följa reservanternas förslag. Men jusl därför all vi vet all del föreligger slora kravpå ökad ekonomisk rällvisa i värl land samiidigi som del, med rälla, siällsslora krav på oss frän de falliga folkens sida mäsle vi, , kunnavara överens om all vi med förenade krafler verkligen skall klargöra all delinle är fräga om elt anlingeneller utan om etl bädeoch, klargöra för svenskafolket alt vi gemensamt behöver vara solidariska innanför våra gränser menockså, , utanför våra gränser. Vi skall inte bara tala omsvärigheterna i del ena fallet och nödvändigheten i del andra. Del gäller ettbäde-och. () kort genmäle: Jag är inle omedveten om belydelsen avu-hjälpen. Jag tror all jag i verklighelen var akliv i dessa sammanhang länglinnan hade kommii in i bilden här. Fackföreningsrörelsen var dengrupp i det svenska samhällel som för ell liolal är sedan gick ul i en myckelhärd kampanj för vidkommande långt innan detta hade blivit en storpolilisk fräga. den I aprU 1971 Om man nu som kriliserar ulskoitsmajorilelenför de svårigheler vi får i slulel av perioden för all uppnå mälel I proceni,ja, dä blir frägan: Varför har icke opposilionen lagt fram motioner om attårets bidrag skulle göras större? Sä har inle skell. Jag Iror helt enkelt altoppositionen har resonerat sä, all del är inle realistiskl att göra del inuvarande ekonomiska läge. Och del är precis det resonemang som jag har fört dådet gäller perioden . Hen talmannen tUlkännagav allanslag ulfärdats om sammanträdets fortsäuande . HerrTAKMAN(vpk): För att inle glömma borl del skall jag börjamed all yrka bifall lill fyra moiioner, aUa under punklen 13, nämligen nr 124om lUl vardera av befrielserörelserna i de portugisiskakolonierna i , alllsä PAIGC i , MPLA i och FRELIMO iMozambique; nr 671 om vardera " patriotiskafront och den nationeUa befrielserörelsen i Cambodja; nr 672 om 75miljoner kronor tUl vardera Demokratiska republiken och RepublikenSydvielnams provisoriska revolutionära regering samt nr 675 om bistånd tillCuba. Jag tror del är rikligl som sagl här alldelesnyss all del inle finns en massiv opinion hos svenska folket för u-hjälp ochatt del åtminstone delvis beror pä de svära missförhållanden som betydandedelar av det svenska folkel lever under, men jag tror att man här mäsle skiljapä generell u-hjälp och riktad u-hjälp. Jag tror inle alt del är särskilt mängaproceni av svenska folkel som inle helhjärlal siöder förslag om hjälp tUlframför alll men också läl befrielserörelserna i Ängola, Cambodja ochLaos, som tidigare inle fäll officiellt bisiänd frän och som vi ivpk-motioner har begärl bisiänd lill. I de övriga fall som jag nämnde i uppräkningen avmotionerna har vänsierpariiet kommunisterna begärl en väsentlig ökning avbiståndet. Särskill gäUer detta de befriade områdena i som hillillsfält hjälp genom Röda korset för . De förhållanden som befrielserörelserna i ,Cambodja och i kämpar under är sä väl kända all jag i det här sammanhangetinle behöver beröra dem närmare. Men all de är kända innebär inle all de ärbekanla i hela sin vidd. Del är knappasl möjligl för nägon av oss i allföreställa sig hur del är all leva i områden som sländigl, dag och nall, ärefler år, är ulsalla för bombningar och där miljoner hektar skog och risfältödelagts av giftiga kemikalier, där brunnar och vallendrag åtminstone ärförgiftade, där det kanske inte funnits kvar ett bostadshus på ell halvdussinär utan befolkningen lever i hålor i jorden eller i grottor i bergen och därinvånarna måst hålla sig dolda pä dagen för att undgåspaningsplanens uppmärksamhel. Redan delta att del finns folk som överlever och levervidare i de ödelagda bygderna är svärfattbarl, när man vel alt alla modernavapen utom atombomber har satis in för ati utradera människorna ochgrundvalarna för deras existens. Men del är dessa indokinesiska bönder sombesegrar världens ojämförligt starkaste imperialistiska krigsmakt sedan degjort sig fria frän de japanska ockupanterna 1945 och efter nio årsbefrielsekrig kaslal ul de franska kolonialUupperna. Del finns nalurliglvis ingen medfödd krigiskhel hosvietnameserna och inle heller hos laotierna eller khmererna,majoritetsbefolkningen i . Om vietnameserna lämnals i fred eflerauguslirevoluUonen 1945, skulle de ulan tvivel ha utvecklat sitt en gäng såvackra och rika land och snarl ha besegrat de flesta andra folk - inle i krigulan i kullur och leknik och kanske rent av i ishockey. Men alla borde vid det här laget veta att de inle hadenågol val mellan befrielsekrig och en fredlig ulveckling. De hade bara Ivåallernaliv, underkaslelse under en besinningslösl grym feodal ochneokolonialislisk regim, som inle hade annal all ge än misär och sjukdomar,lorlyr och tigerburar, eller - det andra alternalivet, det som de valde attkämpa för alt befria landel från angriparna och deras quislingar. Förhållandenavar outhärdliga i Sydvielnam, när bönderna 1959 och 1960 reste sig molDiemregimen och dess amerikanska beskyddare. De blev lika outhärdliga iCambodja efler statskuppen och den mililära interventionen för etl är sedan.Genom all där fanns mänga ulländska journalister fick vi ell utomordentligtrikt ögonvitlnesmalerial om den urskillningslösa terror som ullöstes och somtvingade befolkningen i hela provinser alt gripa till vapen för att undgåutrotning. Men marionelljunlornas och systematiska kränkning avfolkrät-lens principer kan inle ulgöra den enda förklaringen lUI att denöverväldigande majoriteten av befolkningen blivit akliv i befrielserörelserna.Förklaringen är ocksä den utomordentligt effektiva reformpolitik som dessarörelser bedrivil ända från början av sin existens och som är av betydelse iden diskussion som vi nu för. I de befriade områdena i började man redan underden japanska ockupationen all avskaffa feodalsystemeloch försikiigi genomföra en landreform. Under del länga krigel mol de franskakolonialislerna lade man gmnden till en obligatorisk folkskola, etl högreundervisningssystem och 1. o. m. ell vetenskapligt forsknings-syslem, en allmänhälso- och sjukvård osv. Alll detla utvecklades sedan mycket snabbi ocheffektivt efler befrielse 1954, sä all Demokratiska republikenVielnam trols de oerhörda bombningarna under fyra är av är elli mänga avseenden utomordentligt modernt land. Men också i de befriade områdenaav Sydvielnam, Cambodja och pågår en liknande ulveckling, trots deotroliga svårigheter som de ständiga bombningarna och den kemiska krigföringenlägger i vägen. I ell nötskal formulerade Saigonkorrespondenten förhällande i med nägra ord som förövrigt logs in i Fulbrightulskollels hearing om Vielnam samma är: "Nationella befrielsefronten erbjuder fortfarande de enda ulbildningsvägarnaför en begåvad pojke från byarna." Han kunde lika gärna ha skrivil enbegåvad flicka, därför all befrielserörelsen i Vielnam också har frigjortkvinnorna ur deras mångdubbla feodala bojor och gjort dem lill likaberältigade moderna medborgare. Del är inle av en händelse som den 1 aprU 1971 den 1 aprU 1971 överbefälhavarenför befrielsearmén i Sydvielnam är kvinna. Likaså känner allahär lill alt den provisoriska revolulionära regeringens utrikesminister är en kvinna. Ulifrän de principiella rikllinjer som finns för en svenskbisländspolilik, för all cilera ur ell lidigare belänkande, alt bistånd fränSverige skall komma de breda befolkningslagren i de faltiga länderna till godooch medverka lill social och ekonomisk utjämning i mottagarländerna, ärDemokratiska republiken , Republiken och befrielserörelsernai Cambodja och idealiska som mottagare. Jag förutsätter all denna minbedömning ock.så delas av utrikesminister , som har haft mångamöjligheter att få direklkännedom om förhållandena i Vielnam. Den hjälp som hillills givits av till DRV harvarit myckel uppskattad. Vad vi önskar - della har framförls i vänsterpartietkommunisternas moiioner är all hjälpprogrammet till DRV och de befriadeområdena av Sydvielnam bör väsentligt utökas sä snarl som möjligl och altbiståndet bör utslräckas också lill befrielserörelserna i Cambodja och . Vad jag sagl om gäller också i stora sly ekenbefrielserörelserna i de porlugisiska kolonierna. De rörelserna PAIGC iGuinea-Bissau, MPLA i Ängola och FRELIMO i har ungefär Ukarladepoliliska och prakliska program - och de samarbetar för övrigt mycketharmoniskt program som syflar lill en samling av alla anlikolonialistiskakretsar, oavsett deras poliliska och religiösa inställning i övrigl, för dessakoloniers frigörelse och för genomgripande ekonomiska, sociala och kulturellareformer. Del är - del kanske bör sägas parentetiskt - de tre nämnda organisaiionernasom är de 'verkliga förelrädarna för sina folk. Del finns ingen anledning altsiödja de splillringsorganisationer som ulger sig för alt varabefrielserörelser men som i storl selt saknar folkligt stöd och existerarhuvudsakligen som exilföreteelser. Tvärtom skulle nog ell slöd lill sädanagrupper som Unita och FNLA direkl molverka syftet med etl bistånd Ullexempelvis den autentiska angolesiska befrielserörelsen . Som avslutning skaU jag i korthet beröra u-landspolilikeni vidare mening. gjorde, långt före de bägge världshandelskonferensernai FN:s regi, en dokumenterad kritik av de biständsmyter som var förhärskandeför sä där femlon är sedan och mera. Det var vanligt att alla lyper av gåvor,krediler oeh investeringar, bäde officiella och privala, räknades ihop ochkatalogiserades som u-landsbislånd. Del var också vänligl alt man enbarträknade med kapilalflödet till och ulelämnade det ofla myckel slörreflödel av profiler och ränlor från lill de s. k. givarländerna. Päså sätt gjordes och lill giganliska jultomtari u-landsbransehen, och folken i de utplundrade länderna fick av egnaerfarenheier den uppfallningen alt biståndspolitik var elt nytt ord förutsugning. I de dokument vi har att la slällning lill finns deten berömvärd strävan ati hålla isär oförenliga saker. Del markeras - och dethar gjorts nu att endast offentligt bislånd bör betecknas somu-landsbisländ. Men det förefaUer som om utrikesutskottet tänker använda den s.k. FN-sUategin för alt molivera en i viss män positiv Nr 56 hållninglUl moderata samlingspartiets krav pä samarbele mellan slaten den ochnäringslivel - som det heter - med sikte på industriella investeringar i|.j[ 1971 Jag hadeen känsla av all var litet mera skeptisk och . försiktigi sin muntliga föredragning här än vad man är i belänkandet, och '' *det är säkerligen väl motiverat. Det finns skäl alt påpeka att den s. k. FN-stralegin ivissa hänseenden är en urvattnad kompromiss och all de socialistiska staternasrepresenianier verkligen inle förhällil sig lysta inför en hel del som gjortoch görs i FN:s namn men som i verkligheten borde kallas nykolonialistiskpolitik. Jag har inle inom ramen för den tid jag har till mitt förfogande härmöjlighel all närmare ulveckla della. Kanske det blir lillfälle till del i eninlerpellalionsdeball som jag länker la initiativ lill ganska snarl. Från de socialisiiska siaiernas talesmän har del pekats päall ett brett lUlflöde av ulländska privala kapilalinvesleringar för del förslåälföljs av en ytterligare förstärkning av den utländska sektorns positioner.Länderna blir ännu mer beroende av de utländska förelagen. I många fall är delju multinationella förelag med utomordentliga maktmöjligheler. För del andra leder denna ulveckling ofta till en ensidigtUlväxt för de råvaruproducerande industrigrenarna. blir ännufasiare bundna som rävarubihang till de kapitalistiska industriländerna. Denulländska ulsugningen inlensifieras. En vanlig föreleelse har ju varil, och jagskall slula med della, herr lalman, ökade priser pä de induslriprodukler somu-länderna mäsle importera och en prissänkning på jordbruks-och andra råvarorsom de exporterar. I en rapport formulerades delta förhåUande myckelåskådligt: "En jeep kunde man 1954 köpa för värdet av fjorton säckar kaffe- 1962 koslade den IretUonio." Under della anförande överlog herrIredje vice lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag skulle kunna undersiryka vad i sill anförande, när han ansäg sig kunna slå fasl all del egenlligen inleråder nägra molsällningar pä djupet, som han ullryckle del, mellan utskollsmajoriletenoch reservanlerna. För dem som är verkliga anhängare av biståndspolitiken ochsom har en varm känsla för betydelsen av alt förståelse skapas för denna är delvärdefullt all kunna inregistrera en sådan enighel. Men jag kan inle läla bliatt göra den reflexionen, att ' anförande bjärt bröt av mol delanförande som mitlenbrodern hade hållit. När jaglyssnade lUl honom fick jag inte alls samma inlryck som när jag lyssnade lillherr Korpäs. Med den slandardökning som vär taktkänsla ständigt undergår skalljag dock inle förebrå del kunde bero på röstläget och tonen hoshonom alt man fick elt annal inlryck. Men jag kunde som sagt inle undgå delta. Därtill kommer all jag när jag läser ulskollels belänkandeoch reservalionerna får intrycket att reservanterna har reserverat sig inte så mycket för att de har velal Ullmölesgå motionärernas önskemal som för 41 2* protokoU 1971. Nr 56 att de lUl varje pris har önskatgenom reservaiioner markera all de inle Torsdaoen den " samma uppfattning som utskottets majoritet. Jag har ju inledeliagil i i anril 1971 ulskoltsbehandlingen, men della ärdel intryck jag som utomstående fär. -------------------- Och , som säger sig vara en sä varm anhängare av Detstatliga ut- biständspoUUken och som vill alt vi genom upplysning skall skapa vecklingsbistanaet förståelse förden, borde tänka pä betydelsen av alt man inte i onödan och när del slundomgäller delaljer skall försöka markera inbördes äsiklsskUlnader. I dagens debatl har volymen och ökningstakten förutvecklingsbiståndet äter kommit i förgrunden. Det är i och för sig inteonaturligt all så sker. Den långsiktiga fördelningen av samhällels lillgängarslår, som i Slockholm ocksä påpekade i sill anförande, i cenlrumför den poliliska deballen. Särskill efler framläggandet av längtidsulredningenmed dess belönande av brisier inom landel och problem, som vi alla känner lUl,med den exlerna balansen har diskussionen lillförls nytt bränsle. Vär politikför fuU sysselsänning och rättvis inkomstfördelning liksom möjligheterna all biståde fattiga länderna är, som finansminislern har framhållit i ärels finansplan,pä sikl beroende av att denna balans älerställes. Både finans- och utrikesulskollel har hafl anledning altse på den föreslagna, jag vill säga kraftiga, ökningen av biständsanslagen motdenna bakgrund. , vars belänkande godkändes av förnägra veckor sedan, ullalar all höjningen av anslagen /72 Ullsammanlagl är förenlig med slrävandena all förbättra densvenska betalningsbalansen - en förbättring som bör åstadkommas pä varusidangenom ökad exporl. Utrikesulskollel noterar att anslagshöjningen Ugger i linjemed den av slalsmaklerna anlagna planen. Millenpartierna har i en moiion pekat pä att den leknikmed 25-procenliga anslagshöjningar, som lillämpais i uppirappningen, kommerall skapa behov av väsentligt slörre höjning under del är dä mälel skalluppnås. Och del är naturiiglvis rikligt, del är ingen som förnekar det. Enjämnare fördelning över budgetåren hade, som ocksä har varitinne på, kunnat vara ett alternativ till denna utveckling. Det är emellertidinle här bara fräga om all fördela en given belastning pä samhällsekonomin pådel ena eller del andra sätlel under en viss lidsperiod. En jämnare fördelninginnebär ju en tidigareläggning av ökningarna oeh därmed att de totalabiständsanslagen över perioden blir större än enligt 25-procentsineloden. Avvägningen av anslagslilldelningen förutvecklingsbiståndet och för andra ändamäl bör, som utrikesulskollel framhåller, ske så alt en fasl ekonomisk grund skapas för en hög biständsvolym. Det kan dä noteras del har man förresten lidigare påpekal, jag Iror det var i , - all miltenpartiernas förslag om 35-procenliga höjningar inte avser det budgetår som vi nu diskuterar, dvs. 1971/72, utan enbart de därpä följande åren, av någon märklig anledning. och övriga reservanler kan måhända lala om för mig varför man skjuter pä den UU näsla är och inle föreslär den 35-procenliga ökningen i är. Kan del måhända bero därpä all man pä del sältel har undgått problemet alt 42 visa varifrån medlen skall tas? Ja, det är etl gammalt trick som man använder.Man bjuder pä karameller i går och , men man aktar sig för all göra deti dag. Jag vel inle om de som är inlresserade av de här problemen kan känna sigsärskilt belåtna med sådana taktiska manövrer. Iblandivingas t. o, m. jag alt inslämma i vad en moderat säger. När jag säg plakaten här ulanför pä därman krävde av bruttonationalprodukten , sade jag mig att detta ärkanske inte den rätta konsumentupplysningen, om jag fär uttrycka mig så. HerrDahlén, som är så angelägen att skapa förståelse för vår biståndsverksamhet,hoppas jag använde tillfället att upplysa ungdomarna därute om att man inle börgå till väga på det sältel för att skapa denna försläelse för vårbisländsverksamhel. den 1 aprU 1971 Det statliga utvecklingsbis tände t (HerrDahlén: Jag var inle där.) Nej, jag förslår alt höll sig undan. Men hanmäste ändå ha kontakt med dem. Skulle vi då inte, just i biståndets intresse,kunna enas om att försöka bedriva en upplysningsverksamhet av sådant slag allvi har de slörsla ulsiklerna all hos de breda lagren vinna försläelse förbisiändspoliiiken? Jag är angelägen om det, och jag viU tro all ärangelägen om del. Dä skall, sävill möjligl, alla bisländsan-hängare försöka attför del försia undvika sådanl som kan framkalla molsällningar i onödan omdelaljer. För del andra, bör man häUa sig inom sådana gränser oeh inom sä passöverskådlig lid all man kan röra sig med andra belopp än 15 miljarder, ellervad del kan gälla om vi skulle följa rekommendationen från ungdomarna somanklagar oss andra för svek mol om man vill skapa försläelse föru-ländernas problem. Del finns väl ingen som förnekar att den fortsattaanslagsuppräkningen kommer all slälla beiydande krav pä våra resurser. Dessakrav är visserligen i storl selt inle annorlunda lill sin natur än de somhärrör från andra delar av vär ekonomi. Bisländel har, som bl. SIDA päpekali sill yilrande över längUdsutredningen, inle någon särsläUning i fräga omanspråk på valulareserven och betalningsbalansen. Men önskemålen kan endastlillgodoses om vi avstär från andra angelägna insatser oeh därmed från en delav vår egen standardhöjning. Det är någonting som det finns all anledning att intebara upplysa människorna om utan ocksä skapa förståelse för. Jag övergår nu till alt la upp någraprincipiella synpunkter på det internationella utvecklingssamarbetet ochSveriges medverkan i detla arbete. Den målsättning som fastställdes för det förstautvecklingsärtiondet - att bruttonationalprodukten skulle öka perär har av allt all döma inte bara uppnåtts ulan 1. o. m. överträffats.Merparten av tillväxten har emellerlid i flertalet tagils i anspråk avbefolkningsökningen. En skev inkomstfördelning och social struktur i övriglhar medförl all fruklerna av utvecklingen i många fall inte har skördats av denbreda menighet som önskvärt vore. I detta perspekliv framstår svagheterna i en enkeltillväxlmälsätlning av det slag som angavs för 1960-lalel. Del gärinle all ulan vidare Nr 56 förutsätta all den socialaverkligheten förändras som elt automatiskt Torsdagenden resultat av en snabb resurstillväxt. Vi har länge hävdal all om 1 aoril1971 ulvecklingens mäl är alt förbättramänniskornas livsviUkor, förulsätter detförändringar i samhällsslrukluren. Ulvecklingsanslrängningarna mäsle direktknytas till delmål, 1. ex. i fräga om hälsovård, ulbildning, bosläder ochsysselsättning, I de rika länderna börjar nu insikten om att del äru-ländernas egna anslrängningar som är avgörande för ulvecklingsresullalen attväxa fram. Del ulländska bisländel kan endasl spela - del skall vi varamedveina om, med de oändliga behov som finns - en myckel begränsad roll. innebär dock inte, herr lalman, all biståndet skullesakna betydelse. Överföringarna av kunnande och kapital måsle ökas för altunderlälla för länderna all bryta stagnalionen och hindra all slandard-klyftangenlemot de rika länderna fördjupas ytterligare.