prot · FU0986 · 1971-12-31 00:00:00 — harman vetat om att enskUda fastighetsägare Udit skada, och man har också övervägtolika metoder att råda bot på detta förhåUande, Det kan väl inte råda någontvekan om att detta är vad departementschefen i utredningsdirektiven kallar enspeciellt angelägen reform och att en sådan reform bör kunna genomföras snabbtgenom att ändra eller komplettera gällande lagstiftning, medan man arbetarvidare på en genomgripande förändring av hela lagstiftningen. Såvitt jag har mig bekant har Olägenhetema med förbud av mer än fem årsvaraktighet 5 protokoU 1971. Olägenheterna med byggnadsförbud av mer än fem årsvaraktighet bygglagutredningeninte ens tagit upp frågan om att snabbt försöka hjälpa de många människor somhär lider skada. Utskottet anser att motionens syfte är tUlgodosett genomatt ett utredningsuppdrag lämnats. Det särskilda yttrande som är fogat tUlbetänkandet förutsätter att bygglagutredningen utnytyar aUa möjligheter att såsnart som möjligt lägga fram förslag även till temporära lösningar. Det harsagts mig att man i utskottet ansett det helt orimligt med ett förslag omåtgärd . Mot bakgrund av att förhåUandet observerats och diskuteratsunder så finner jag det snarare anmärkningsvärt att man inte för längesedan gjort något åt det. Jag tror inte att de människor som drabbas av verkningarnaav långvariga byggnadsförbud låter sig tröstas med att förhåUandet uppmärksammatsunder avsevärd tid och inte heller av fromma förhoppningar attbygglagutredningen kommer fram tUl det här problemet. För migframstår situationen som så upprörande att jag anser det nödvändigt att begäraatt Kungl. genom tUläggsdirektiv ålägger utredningen att med förturangripa frågan. Många exempel på hur situationen kan gestalta sig för enenskUd fastighetsägare kan anföras. Låt mig, herr talman, få ta upp ett som jagfick kontakt med efter att motionen 1168 väckts. En ung familj som saknade möjlighet att få bostad iStockholm inom rimlig tid lyckades med ansträngning spara ihop så mycket pengaratt det räckte tUl kontantinsatsen i ett egnahem i västra förorterna. Områdetvar belagt med byggnadsförbud. Det uppgavs emellertid frånstadsbyggnadskontoret att man sedan det nya regionplaneförslagetframlagts - skulle börja på stadsplan för området. Rådfrågade jurister uppgavatt grundprincipen vid en eventuell inlösen var att fastighetsägaren skuUe ståi samma ekonomiska situation som före. På dessa premisser ansåg man sig kunnaköpa egnahemsfastigheten. började man få kontakt med problemen. Vidupprepade tiUfäUen fick man översvämning i käUaren, Fastighetsägaren hade storasvårigheter innan erkände att orsaken var det undermåligaavloppsnätet i området och att aUtså ersättning kunde utges. Ledningsnätetkunde inte förbättras innan stadsplan fastställts, Regionplaneförslaget hademött invändningar, och stadsplanen sköts . Förbättringar har nugjorts på avloppsnätet, men inte I hela området, utan bara där en störretrafikled kräver en effektiv awattning. finns inom området flera ödefastigheter. Mångafastigheter uthyrs i andra hand, trollgen på grund av försäljningssvårigheter,MUjön förslummas. Servicen försämras: affärer läggs ned, postkonteret skallstängas, stationen har stängts. Området bebos nu huvudsakUgen av äldre. Denunga familjens barn saknar lekkamrater. FamUjen beslutar sig för att flytta tUl ett lämpUgareområde. Man får många intresserade spekulanter, men samtliga backar ur sedan desett området i dagsljus. Man vänder sig tiU för att fråga omstaden kan lösa in fastigheten. Staden är inte Intresserad och anser sig inteha några skyldigheter innan stadsplan fastställts. Det brev jag fått om denna historia slutar så här:"Om er motion inte bifaUes utan missförhållandena tUlåts fortsätta pågrund av det aUmännas oförmågatUl en rationell planering, skuUe det vara mycket intressant att veta vadansvariga personer och myndigheter anser att vi och andra i samma situation skagöra," Ja, vad skaU de göra? Här gäUer det en ung familj som ändåtroligen, jämfört med många andra, har förutsättningar att klara svårigheterna.Många äldre, många änkor, änklingar och frånskUda sitter i ett olösligtdilemma; de har inte råd att ha egnahemsfastigheten kvar, de lever i en oUdligmiljö, men de kan inte finna någon köpare på grund av förslumningen ochbyggnadsförbudet. Vad justitieombudsmannen anförde 1966 gäller fortfarande:"Om man icke i avseende på dylika fall skapar skydd för fastighetsägaremot skadeverkningar av långvariga förbud, innebär detta att man för attförbUliga plangenomförandet för kommunerna låter någon eUer någrafastighetsägare ensamma bära skadeverkningar av förbud, som huvudsakligentUlkommit i samhällets intresse och som blivit långvariga på grund av oförmågafrån det allmännas sida att inom rimUg tid lösa planfrågorna. En dylik ordningär oförenUg med vad som bör gäUa i en rättsstat," Så slutarjustitieombudsmannen. Var och en som har förmåga att leva sig in i andrassituation - vUket poUtiska förtroendemän bör kunna måste inse att dessaoefterrättUga förhåUanden inte kan få tillåtas fortsätta. Jag yrkar,herr talman, bifall tUl motionen 1168. Olägenheterna med byggnadsförbud av mer än fem årsvaraktighet HenGREBÄCK (c): Den indignation över de långvarigabyggnadsförbuden som så vältaligt gett uttryck för delar jagpersonligen och det tror jag också att utskottets övriga ledamöter gör. Detär inte bara vi som är missbelåtna med sakernas tillstånd på detta område, JOhar uttryckt sin missbelåtenhet. Departementschefen har också gett uttryck försina bekymmer i de dhektiv tUl bygglagutredningen som citerade. yrkar att Kungl, skall utfärdatUläggsdhektiv tiU bygglagutredningen, som skuUe medföra förtursrätt förbehandUngen av dessa problem. Något hinder finns inte för bygglagutredningenatt ta upp denna fråga med ledning av de direktiv som redan är utfärdade. Detär givetvis angeläget att man försöker komma till rätta med de här problemen såsnart som möjligt. Vi inom utskottet delar den uppfattningen. Om gören dylik bestäUning dvs, anhåller att tUläggsdirektiv skall utfärdas, och såsker tror vi emellertid inte att det över huvud taget är möjUgt förbygglagutredningen att effektuera den beställningen. Denbegäran som gjorts av moderata partikamrater i utskottet om attutredningen utnyttjar alla möjUgheter att lägga fram förslag även tUltemporära lösningar av den här frågan är mer rimUgt, Enligt utskottetsbedömning föreligger inget hinder för att frågan tas upp, men den måstegivetvis vägas även mot det lagstiftningsuppdrag som bygglagutredningen haröver hela fältet och ställas i relation tUl det. Det arbetet kommer väl att tasin tid. Jag ber att få yrka bifaU tUl civilutskottets hemstäUan. Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen Det är inte mycket mening med att polemiserai den här frågan. Jag kan bara upprepa, med något andra ord än jag nyssanvände: De som drabbas tröstas inte av att alla förstår svårigheterna när detsamtidigt sägs, och har sagts , att det är omöjligt att nu lösaproblemen. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels motionen nr 1168, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. § 10 Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiskariksplaneringen Föredrogs civilutskottets betänkandenr 17 i anledning av motion angående riksdagsbehandlingen av fråga angående denfysiska riksplaneringen, I motionen 1971:112 av , fl, hade såvitt motionen hänvisats tiU civilutskottet hemstäUts attriksdagen i skrivelse till Kungl. skulle anhålla att Kungl, under1971 förelade förslag om på vilket sätt skulle besluta omde centrala frågorna i samband med den s. k, fysiska riksplaneringen. Utskottet hemstäUde att riksdagenskulle avslå motionen 1971:112 såvitt nu var i fråga. Reservation hade avgivits av fröken () samtherrar (), Wennerfors (m) och (), som ansett attutskottet bort hemställa, att i anledning av motionen 1971:112 såvittnu var i fråga som sin mening gav Kungl, tiU känna vad reservanternaanfört. dettabetänkande hade fogats särskilda yttranden 1. avherrar Grebäck, i och Åkerfeldt (samtUga c), 2, avherr (vpk). Hen TOBÉ (fp): Det här betänkandet handlar omriksplaneringen, och det finns i början av det en historik. Av den framgår attdåvarande kommunikationsministern 1965 tiUkaUade en expert jag vUl minnas attdet meddelades vid förstamajmötet i det året - för utveckUngs-arbete påden fysiska planeringens område. Sedan har arbetet utvidgats och det hartUlsatts en riksplaneringsgrapp av specialister av oUka slag: arkitekter,ingenjörer, samhällsvetare och andra. Ar 1969 tUlkom en rådgivande expertgrupp. Den skullefungera som rådgivare men även som övervakare, antar jag. på att manbedrev riksplanering inom stängda dörrar, tUl en början inom kommunikationsdepartementetoch sedan inom civUdepartementet. Denna rådgivande expertgrupp kom frånämbetsverk på andra håll och från . var det baraspeclaUster. Är 1969 offentliggjordes tre pubUkationer från gruppen.Två av dem var materialsamlingar en huvuddel och en bUagedel Den tredje varen PM om mUjöförändringar, och där införde man uttrycket"mUjöproduk-tion", som jag sätter ett frågetecken i kanten för, ochsatte upp det som något positivt i motsats till det negativa "naturskyddet(mUjökonserve-ring)". har det kommit ytterligare en del material, somegentUgen omfattar branschvisa anspråk på mark i en kommande riksplanering. Vi har genom propositioner och genom interpeUationer fåttreda på att riksplaneringsgruppen skaU prestera en skiss tUl enriksplanering. I en interpeUationsdebatt , som jaghade med civUministem, meddelade han att det när man lämnar ut denna skissockså skaU föreUgga ett utredningsmaterial, som anger de former i vUka fortlöpandesådan planering bör försiggå och även hur verksamheten skall kunna infogas iden demokratiska beslutsprocessen. Allt det här skaU remitteras. Efter remiss skallplanskissen och utredningsmaterialet behandlas av regeringen, och sedan skaUregeringen redovisa sitt ställningstagande för . Många ställer storaförhoppningar på riksplaneringen. Här i går det väl inte en veckautan att vi på något sätt kommer i beröring med ordet riksplanering. Det står ipropositioner och i motioner och det kommer upp i debatter med anledning avutskottsbetänkanden Uksom i frågor och interpeUationer, Det är då inte förmycket begärt att får något material att behandla och intebara får anslå medel tiU den här verksamheten. Det är naturligtvis mest angeläget ur synpunktatt klargöra roll för avgörande av de centralarlksplaneringsuppgifterna. Det kan naturligtvis inte bU tal om att ärett planeringsorgan, men det finns ju vissa centrala beslut som är av denbeskaffenheten att de borde kunna passa för och som är så viktiga attriksdagen bör vara med vid utformningen av miljön i stort. ärdet genom InterpeUationer och frågor som punktbeslut fattade av regeringen kandiskuteras. Det går då att framföra kritik, men det finns ingen möjlighet att iefterhand påverka enskUda beslut av rUcsplanerings-karaktär. Det är vidare klart att på något sätt måstekomma in i beslutsprocessen. är väl jämfört med kommunalaoch statliga organ olämpUg som ett planeringsorgan, men det minsta som man kanfordra är väl att man då får tUlfälle att ta ställning tUl en lagstiftning. Detfinns ingen lagstiftning som handlar om rUcsplanering, och i direktiven förbygglagutredningen, som skaU behandla vår planlag-stlftnlng, står det bara attutredningen skaU beakta att det skaU finnas en riksplan. Utredningen har intemed själva riksplaneringens utformning att göra. RUcsdagen hålls alltså helt utanför, och inte heller deriktUnjer som dragits upp för det tekniska arbete som pågått harriksdagen haft Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen någonmöjlighet att påverka. Det enda fått göra är att anslå medel då ochdå, och emeUanåt har enskUda riksdagsledamöter tagit upp frågan iinterpeUationer. Vi anser att tillfäUet nu är kommet. Då riksplaneskissen läggsfram bör man få tiUfälle att resonera om dessa saker. Utskottsmajoriteten är nöjd med civilministerns mera lugnatågordning, under det att reservanterna från och moderata samlingspartietvill ge tillfäUe att påverka utformningen av reglerna förhur de centrala besluten skall fattas i riksplanesammanhang och i vad månriksdagen skall ta upp sådana saker. I debatten med anledning av min interpeUation våren 1969kom vi fram tiU att metodiken, materialsamlingen och det övriga tekniskaarbetet är tidskrävande. Man kunde inte fordra att det skulle vara klart pånågra år. Detta är ju en nyhet här i , och det finns inte modeller attta efter i andra länder, eftersom de har en helt annan konstitution I fråga omförhållandet meUan stat och kommun. , som jag har nämnt vid någratidigare tiUfällen, är väldigt hårt planerat uppifrån, men där har kommunernahtet eller ingenting att säga tiU om. Här har vi starka kommuner, som har sittplanmonopol osv., och det gör att det inte är lika lätt att genomföra enriksplanering här. Men det måste vara tacksammare att kunna ge kommunernafrihet Inom riksplaneringens ram. I interpeUationsdebatten sade jag att detär minst lika svårt att utforma ett demokratiskt beslutssystem i fråga omrUcsplane-ringen. Man borde alltså börja med det mycket . Men riksdagenhar inte fått tUlfälle att diskutera frågorna. Det kan ju vara av intresse för riksdagenatt göra det. Ingenting annat har hänt i denna del än att detgivits ett löfte om att ett förslag skall lämnas ut på remiss tUlsammansmed planskissen. Reservanterna vill påminna om att har ett ansvaroch bör ta ansvar. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifaU tUlreservationen. Idetta anförande instämde fröken (). HerrENGSTRÖM (vpk): Jag har anslutit mig tUl utskottsmajoritetensuppfattning i den här frågan men ändå gjort ett särskUt yttrande för att fästauppmärksamheten på att man här försöker dra i gång vårens skendebatt iriksdagen. Man försöker reducera hela frågan om riksplaneringen tUl i stortsett en fråga om inflytande över planeringen. Det är riktigt, som var inne på, att det 1969tUlsattes en rådgivande expertgrupp, men vad som är avgörande här är ju attexpertgruppen har gjort frågan om en fysisk riksplanering tUl enbart en frågaom markfördelning meUan oUka intressen. Man har frågat varindustrin vill förlägga sin verksamhet. Då har man naturligtvis fått det svarsom man måste få, om man nöjer sig med en så begränsad målsättning, nämligenatt industrin framför aUt önskar en lokalisering tUl , därför attdetta är fördelaktigt ur företagsekonomisk synpunkt. Risken med hela detta sätt att planera är att företagenfår igenom sina krav. Man frågar: Var vill ni som företag lokalisera? Deutpekar bestämda områden i landet där de vUl planera, och så lägger man upphela den s. k. riksplaneringen på det. Det blir en riksplanering där man heltoch hållet begränsar sig tiU markfördelning meUan oUka intressen, därindustrins intressen blir styrande. Och varför bUr de det? Jo, för attföretagen är de enda som har ekonomiska beräkningar. Vad som saknas är samhällsekonomiskakalkyler tUl grund för någon form av riksplanering. Så får vi då den utveckling som vi har och som accelererarmed avfolkning av stora delar av landet och med en ohämmad storstadstillväxtdär man undan för undan får allt större storstadsproblem som man inte kan lösa.Planeringen tenderar alltmer att avgöras av vad som är företagsekonomisktlönsamt. Inte vad som är lönsamt ur hela samhäUets synpunkt. Detta mönster går igen inte bara när man talar omriksplanering, där man begränsar sig tUl en sådan här prognosverksamhet övermarkanvändningen. Det går igen i ett sådant område som när manupprättar en regionplan. Vad är regionplanen för ? Det är i stortsett inte heUer annat än den typiska fysiska riksplaneringen där man gör vissaprognoser över storföretagens önskemål, och så kommer man fram tiU att härskall man ha ett stort bostadsområde, här skaU man ha ett stort arbetsområde,här skaU man ha ett stort köpcentrum för att detta är effektivt och lönsamt.Men man går aldrig vidare och stäUer frågan; Effektivt och lönsamt för vem? Förden som styr hela den UtveckUngen är ju storfinansen och dess krav påföretagsekonomisk lönsamhet, och under detta underordnar man planeringen ochframför allt den fysiska riksplaneringen som får ersätta en riktig planering. Nå, vad händer då i brist på en verkUg planering? 1 bristpå denna har vi i reaUteten en riksplanering, en riksplanering styrd ochavgjord i storföretagens och bankernas dUektionsrum, Det är konsekvensen av detsom sker. Jag har för min del velat fästauppmärksamheten på dessa problem i form av ett särskilt yttrande för att detinte skall bli en ensidig debatt där man försöker inbilla folk att man hållerpå med någon form av riksplanering och där man försöker dra 1 gång som jagsade vårens stora skendebatt om vilken som är mest Intresserad i avatt få någon form av riksplanering. Reservanterna har precis samma utgångspunkt för sitt sättatt se på dessa frågor som t, ex, socialdemokrater och centerpartister har iutskottet. Om man över huvud taget vill bedriva någon form av riksplanering,måste man vidga den från begreppet fysisk riksplanering till begreppetplanering i strid med de storflnansiella intressena. Det är framför aUt andraområden som man måste angripa. Man måste gå in på frågan om styrning avkrediter och Uknande och ta itu med att försöka lösa den regionala krisen istrid med de storfinansieUa intressena. Där lär inte denna s, k, fysiskariksplanering räcka särskilt långt. Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen () kort genmäle: Jag vill på en gång för att skall missförstå min inställning säga att jag inte ser på den här fråganpå samma sätt som , som menar att planeringen leds av industriföretagen.En planering i detta sammanhang, som inte gör anspråk på att vara annat än enfysisk riksplanering, skaU tjäna syftet att skilja mellan motsatta intressen avolUca slag. Ett av de intressen som kommer i konflikt med alla möjUgaandra intressen år naturligtvis industrin. Därför kan det vara bra att ta redapå vad Industrin viU och vad den själv tänker använda av den svenska marken.Det är olyckligt att det är just dessa saker som publiceras först. JagförestäUer mig att hela naturvårdssidan och befolkningssidan och aUa andraintressen också kommer in här. Det måste det göra, annars bUr det ingenriksplanering. Men det är litet olyckligt att den pubUcering som har skett harvarit litet ensidig på den punkten. (vpk) kort genmäle: Det handlar inte alls om någon olyckligpublicering, och jag har inte på något sätt missförstått . Vad som realiter sker är att detdels förs en skendebatt om riksplanering, dels sker en form av fysiskriksplanering på det sättet att man gör upp prognoser över markanvändning.Någon annan form av riksplanering sker inte. Det är huvudfrågan. Det handlarinte om vare sig missförstånd från min sida eller olycklig pubhcitet om vissasaker det handlar om en medveten och bestämd inriktning. Man försöker InbUlafolk att man håller på med någon form av riksplanering. Det gör man inte; den riksplaneringsom görs sker på ett helt annat sätt i bankernas och storföretagensdirektionsrum. Det är därför vi får den olyckliga utveckUng av strukturen somvi har. HenGREBÄCK (c): Jag skall börja med att instämma med herrEngström när han säger att detta är en skendebatt. Men det värsta är att detomdömet i mycket hög grad drabbar honom själv. Hans påståenden är inte medverkligheten överensstämmande, och följaktligen för han en skendebatt. Även reservanterna för i någon mån en skendebatt de slårfaktiskt in öppna dörrar. Orsaken till att vi centerpartister i utskottet Intehar kunnat ansluta oss tUl reservanterna är helt enkelt den att departementschefensom svar på den interpeUation som ställde gav det besked somefterlyses i motionen och även i reservationen. Utskottsmajoriteten är överens om att det hade varitriktigare att skjuta upp behandlingen av folkpartimotionen tiU hösten och dåbehandla den i samband med en hel del andra motioner som berörplaneringsåtgärder av olUca slag. Det hade enligt min uppfattning varit ettriktigt förfarande. Då har utskottet ett helt annat bakgrundsmaterial för sinbedömning av hela denna problematik. Departementschefen har förutskickat att endepartementspromemoria kommer att skickas ut på remiss, och när den har kommittUlbaka tUl departementet kommer materialet att bearbetas och så småningomriksdagen ta stäUnmg tUl en proposition i frågan. Jag skaU återkomma något tiU vad sade om denfysiska riksplaneringen. Han frågade; "Vad är det för någonting? Det avserju bara en planering för användning av mark och vatten på lång sikt. Det räckerinte långt." Och så förebrår han departementschefen och regeringen för attde tar för lätt på dessa problem. Men det är inte ett korrekt återgivande avhur departementet ser på frågan. Rätt skaU vara rätt när man diskuterar sådanahär frågor, och jag skaU be att få citera en del av vad statsrådet i en artikel i : "Den fysiska riksplaneringen skall betraktas som ettled - jämte flera andra i den långsiktiga samhäUsplaneringen på riksnivå. Detbetyder att en fysisk riksplanering inte skaU styra eller ersätta de andraformer av riksplanering ekonomisk, lokaUseringspoUtisk osv. som ständigtpågår mom ramen för regeringens arbete utan samordnas med dessa." Denlångsiktiga riksplaneringen måste sålunda fortgå i olika former, somkompletterar varandra. De awägningar som görs i planeringen har naturligtvis enpohtisk innebörd. Det är givet att våra grundläggande krav på jämlikhet,valfrihet, trygghet och social välfärd måste vara vägledande förawägningarna." Jag kan som centerpartist helt ansluta mig till denmålsättningen, och jag delar naturligtvis uppfattningen att den här planeringenhar poUtisk innebörd. Och när vi behandlar den från poUtiska utgångspunkter, dåkan vi ha oUka synpunkter på hur man skall komma tiU rätta med t. ex. frågomaom resurstUldelning och om hur planeringen skaU genomföras. Men det ärnågonting som vi får diskutera, menar jag, när vi en gång får erforderligtmaterial i våra händer i utskottet. Då får även möjlighet attföra fram sina synpunkter. Om vi är överens om att det inte räcker med enfysisk rUcsplanering, så måste ju de ekonomiska, lokaliseringspolitiska ochandra awägningarna också komma in i bUden, och då får väl anläggasina poUtiska värderingar på dem. Men man skall inte beskyUa regeringen dettycker jag är orättvist för att mte ha beaktat även andra saker somsammanhänger med ekonomisk planering över huvud taget. För skulle jag vilja citera ytterligare ettstycke ur den här tidningsartikeln: "Först genom planskissen ocherfarenheterna av arbetet med den får vi underlag för en konkret diskussion omhur en fortlöpande fysisk riksplanering bör bedrivas och vilka åtgärder som kanbehövas i fråga om administration och lagstiftning. Detta gäller självfaUetockså frågan om hur en sådan planering skall fogas in i den demokratiskabeslutsprocessen, dvs, i vilka tormer de ansvariga politiska instanserna skallhandlägga denna planering," Det är ju ett klart besked från statsrådet omhur han tänker hantera de här frågorna. Sedan är det aUdeles uppenbart att vi kan ha uppfattningarsom avviker från departementschefens om när skall kopplas in, men vimåste ha statsrådets bedömning av de här frågorna i våra händer, innan vi tarstäUning tUl på vilket sätt parlamentariker skall kopplas in ibeslutsprocessen, TUl slut bara några ord om det särskUda yttrande som vicenterpartister i utskottet har avgivit! Vi delar utskottets uppfattning, menvi har velat klargöra inställning tiU planeringsfrågorna. Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen 5 protokoU 1971. Riksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen dem enmycket stor betydelse när det gäUer samhällets utveckUng i fortsättningen, ochvi har också talat om varför vi inte velat stödja reservationen.