prot · FU0941 · 1971-12-31 00:00:00 — Eller detär alternativet - skall oppositionen försöka påverka ulvecklingen sä attuppirappningen hejdas och sä all de ingripanden som krävs för det fär minstamöjliga störande effekt? Det finns de - del vet vi ju och del framgår inle minst avde delade meningarna i mitt eget parti och av ultalanden för enslund sedan som anser att oppositionen skulle ha valt den första vägen. Delär, menar man, oppositionens uppgift all opponera inte all rädda regeringensprestige och ansikte. Oppositionen, säger och andra, kan intesvika de grupper som för att skydda sin levnadsstandard utnyttjar destridsmedel som slatsmakterna själva har ställt tiU deras förfogande.Oppositionen har inte rätt att medverka tUl att desarmera dessaarbetsiagargrupper och därmed försvåra eller, som man gör gällande, omintetgöraderas möjligheler att hävda sina anspråk. Då moderata samlingspartiets majoritet har valt delsistnämnda alternalivet så har del berott pä att vi inle anser alt oppositioneni allvarliga lägen har rätt att undandra sig sitt ansvar för ulvecklingen, ävenom orsakskedjan och även om tUlspelsningen har berott på en felaktig politikoch ell tafatt och oskickligt handlande frän regeringens sida. Etl uttryck för den här principiella grundsynen är deultalanden som gjordes från milt partis sida , nämligen alt vårllands ekonomiska situation kunde motivera en samlingsregering som skullemöjUggöra för partierna att gemensamt vidta de ingripande och impopulära åigärdersom kan befinnas nödvändiga för alt älerställa balansen i samhällsekonomin ochlägga en fasl grund för en fortsatt välståndsutveckling. Etl Uknande uttryck för samma grundsyn om gemensamt ansvarär de krav som moderata samlingspartiet och de övriga opposilionsparlierna harframförl på stabiliseringspolitiska överläggningar för alt åstadkomma en somjag brukar kaUa del "paketlösning" i vUken samtliga påsamhällsekonomin inverkande faktorer sammanvävs, offentliga utgifter, skatter,löner, priser, sparande. Jag hänvisar i del sammanhanget på nytt tiU AssarLindbecks analys i gårdagens TV-deball - del var någonting sådant han antyddesom en möjlig utväg att komma ifrån den nuvarande"konfronlalionspolitiken". Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Vår medverkan lUI den fullmaklslag som vi nu diskuterar äralllsä etl följdriktigt ullryck för en grundsyn. Av belydelse har självfalletocksä varit den bindning som fullmaktslagstiflningen innebär för avtalsverket.En betingelse för lagens ianspråklagande var ju alt avtalsverket omedelbarthäver den redan inledda lockouten och inte fullföljer varslade sädana. Genomlagsliflningen har alllsä skollockouten hävts och del förödande slegförhindrats som en utlösning av lockouten mol värt försvar skulle innebära. Att åtgärden har föranlett mycket slarkbitlerhel från de direkt förhandlande organisationernas representanter ochmedlemmar är fullt förklarligt. Självfallet begriper jag deras reaktioner. Delskulle vara besynnerligt om de inle hade reagerat pä det sätt de har gjort. Menjag lycker kanhända ändå all reaktionerna på sina håll har präglats av endefaitism, en uppgivenhel, som kanske inte är ägnad gagna de förhand-luigar somdel ligger i organisationernas eget inlresse att fullfölja under den härkortvariga nu förestående nedfrysningsperioden. Sedan bör del, herr lalman, för fullsländighelens skullinskjutas all löntagarorganisationerna ju inte rimligen kan vara omedvetna omatt dä 1965 ärs lag genomfördes, den byggde på den uttryckliga förutsättningenatt regering och riksdag fortfarande skuUe ha möjligheter att ingripa medlagstiftiUngsätgärder när, som det helte, "vitala samhällsintressen"var hotade, Elt antal motionärer från vär sida opponerade sig mot ell sådantallmänt förbehåll och menade, att del borde i en särskUd beredskapslagstiftningpreciseras var gränserna för den fria strejk- och lockouträlten skulle dras.Moiioner i den riktningen avvisades emellerlid av , vilket i dagframstår som särskill beklagUgt, Det var inga reservaiioner den gängen - delskall jag ocksä säga för fullsländighelens skull. Men själva faktum kvarstår aUlså all 1965 ärsförhandlingslag inle har uteslutit särskUda tvångsåtgärder frän statsmakternassida, och det tycker jag är väsentligt att man säger i klarhetens intresse, tydet har kommit bort i debaiten. Det är bl. a. mol den bakgrunden som vi yrkat pä attfullmaktslagstiflningen skall korrespondera mol 1965 ärs förutsättningar.Orden "vitala samhällsintressen" bör aUtså ersätta det belydliglmindre tydliga uttrycket "väsentliga medborgarintressen". Jag har den aUdeles beslämda uppfattningen och jag är övertygad om all organisationernas förhandlare själva vid närmareeftertanke, dä de har hunnit sansa sig, kommer att finna att jag har rätt i dethänseendet - att den drastiska åtgärd som statsmakterna nu vidtar, ly det är endrastisk ålgärd för all lösa en situation, som regeringen själv i sä hög gradhar skapat inte rimligen kan minska utan snarare öka staten-arbetsgivarensansvar för alt meningsfyllda förhandlingar upptas och fullföljes och attarbetstagarparternas krav möts med respekt och förståelse. Skulle så inte blifallel skulle det ge näring ål just den misstanken som är naturlig inom deförhandlande Ijänstemannaorgani-sationerna och som talade ommen som icke desto mindre är felaktig att fullmaktslagstiflningen utgör etlförsök att i pågående förhandlingar driva staten-arbetsgivarens intressen, attsiärka staten-arbetsgivarens slällning för alt åstadkomma det för den arbelsgi- våren mesttUlfredsställande slulresullalel. är icke lagstiftningens syfte. Denna förutsättning, herr talman, är sä väsentUg för ossalt vi anser all bort göra ell särskill uttalande därom, riktat motregeringen. Jag framhöll att en av anledningarna tUl alt vi haransett oss böra medverka till delta principieUa avsteg frän den friaförhandlingsrättens grundprinciper har varit att vi därmed ansett oss kunnapåverka själva fullmaklslagsliflningens ulformning. Del har framgäll av tidningspressenoch även bekräftats av statsministerns egna ultalanden, att man inom regeringenarbetat med tvä allernativ, varav det ena skulle innebära en lagsliflningdirekl riktad mot enbarl de nu i konflikten inblandade parterna. Frän mitlpartis sida liksom från de andra oppositionspartiernas sida har mycketbestämda krav framförts på all en fullmaklslag-stiftning, om den skuUe kunnapåräkna värl stöd, skulle vara generell. Och del skulle gäUa inte enbarllagstiftningens utformning utan även fullmakternas utnyttjande. Jag förklarademig vid dessa förhandlingar ullryckligen inte kunna acceptera alllagstiftningens fullmakter skulle kunna användas pä sådant sätt alt åtgärdernadrabbade enbart vissa särskUda arbetstagarorganisationer. Skulle nya konfliktervarslas eller uppkomma, så mäsle alltså fullmakterna las i anspråk även mot demunder den korta tid som denna lag gäUer, och del var en helt avgörandeförutsättning för mitt partis medverkan lill lagen. Vi fick ocksä ell löftefrän regeringens sida alt dessa önskemål skuUe beaktas. görs i lagförslaget sädana uttalanden att man kan fåden misstanken - jag skall uttrycka mig så försiktigt - all del inle ärregeringens avsikt att ge lagens tillämpning, del är alllsä inte fråga omlagens formulering, denna genereUa innebörd, och det är därför vi har begärtetl klarl ullalande frän sida, sä all inga som helsl tvivel i dellahänseende skall behöva föreligga. Till min slora förvåning har delta avvisais avulskottsmajoriteten. Men det är ändå min förhoppning all del reservationsvisframförda yrkandet av i detta hänseende skall komma alt vinnariksdagsmajoritetens stöd. Skulle så inte bli fallet, har förutsättningarnaför vår medverkan fallit. Vi står i sä faU icke bakom lagförslaget. är, herr talman, som vi alla vel voteringsordningen häri kammaren sädan att del är svårt för oss att ge ett klarl ullryck för detsamband som föreligger mellan förutsättningar och själva lagen. Vi har alllsäförsl all votera om själva lagen och därefter om villkoren för värlaccepterande av lagförslaget. Vi skulle självfallet , efler del att utskottethar avgivit sitt ullålande, kunna ulgå från alt även riksdagsmajorileien kommeralt awisa värt ullalande och skulle med denna hypotes som underlag kunna yrka etldirekl avslag på lagförslaget. Detta skulle emellertid strida mol den praxissom i sådana här sammanhang brukar tUlämpas i , och del skulle ocksåkunna tas lUl ullryck för alt vi ville komma ifrän det medgivande som vi harlämnal vid överläggningarna med regeringen, och komma ifrän del innan vi enshar låtit la slällning lill den för oss avgörande förutsättningen. Vi kommer därför, herr lalman, som det nu förhåUer sig attenligt arbetsordningen tvingas alt i den försia voleringen rösla för fullmakls- Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal lagstiftningen.Men mot denna rösiförklaring som jag nu gör och det särskilda yttrande som ärfogat tiU utskotlsullätandet kan detta värt slåndpunklslagande icke uppfattassom en accept av lagen för den händelse vårl yrkande om ell förtydligandeullalande icke vinner bifall. Jag yrkar alltså bifall till de reservaiioneroch uttalanden som bär namn. HenNILSSON i (c): En slor majoritet i synes vara enigom att situationen pä den svenska arbetsmarknaden skadar och, om den färfortsätta, i än högre grad hotar vitala medborgarintressen. Endasl elt parli,kommunisterna, anser att lägel inle kräver någol ingripande föratt skydda dessa iniressen. Den del av som leds av partUedarenGösta har i sin moiion framhåUit att de acceplerar proposilionensförslag vad det gäUer lagstiftningen. Men när man har läst det särskildayttrandet av och lyssnat lill såväl som del väl ändå så, att när alll kommer omkring sä är ochkommunislerna pä avslagslinjen. Om man fär tro vad radionyhelerna spådde om uppträdande kommer del väl alt gä pä det sättet, och dåmåste man verkUgen säga att det är en säregen konstellation. Jag skall intevidare kommentera vare sig kommunisternas eller moderaternasmotiv annat än genom redovisning av ståndpunkter. Frän sida har tidigare uttalats att regering ochriksdag måste ingripa i den pågående konflikten, eftersom väsentligamedborgarintressen hotas genom arbetsmarknadskonflikten. Sädanasamhällsingripanden är beklagliga och i och för sig inle alls önskvärda; de ärexceplioneUa och kan och måsle tUlgripas endasl i exceptionella situationer.Ingrepp frän samhällets sida har emellertid lidigare gjorts i värt land. Deexemplen redovisas i proposiiionen. Del händer i myckel större utsträckning ochoftare i andra demokraliska länder. Är dä sådana ingripanden nägol som - jag citerarvänsterpartiet kommunisternas motion och reservation bär spår av "enauktoritär och anti-demokratisk slalsuppfatlning"? I diktalurregimer, även kommunistiska, slås strejker nermed militär ännu . Samhället har att bevaka de allmänna och övergripandemedborgar-intressena och mäsle ha möjlighet all inskrida när vitalasamhäUsintressen hotas. Så sker överallt i världen. Underlag för della skapadesi värt land när införde strejkrätt för statstjänstemän,strejkrätt till och med för militärer. Som påpekade var beslutet ominförandel av den lagen enhälligl. Den svenska lagstiftningen pä detla område är ju unik ivärlden. för lagstiftningen förutsattes alt denna unika frihetskulle kunna skötas med ansvar av säväl arbetstagare som arbetsgivare. Frän sida beklagar vi att en situation uppstått ivärt samhäUe dä tredje man drabbas så häri av upptrappade fackliga åtgärder altriksdagen mäste ingripa. Denna upptrappning har gjorts av såväl arbetslagar-som arbetsgivarparten, den senare med regeringens goda minne. Regeringen harsin del i alt silualionen blivit sädan, all regeringen ansett sig tvungeningripa mot åtgärder man själv medgett eller vidtagit. För min del kan jag inleundgå alt ha fått intrycket all regeringen satsat för myckel på strid. Man harinte gjort tUlräckligt för all undvika en strid med dess samhällsskadligakonsekvenser. Regeringen har ansvar för den ekonomiska politiken. Denhar lett till prisstegringar med åtföljande kompensationskrav över helalöneområdet av en storleksordning, som inte ryms inom den samhällsekonomiskaramen. Regeringen har avvisat erbjudande från oppositionen om samlandelösningar . Regeringen har avvisat tanken pä att samla arbetsmarknadensparter och politikerna för att samordna och klargöra situationen och följdernaav samhällsfarUga konflikter. t. ex. synes vara helt överrumplat av attsamhället kan och mäste ingripa i vissa lägen. Dagens situation borde ha kunnatundvikas om regeringen tagit problemet lika allvarligt som man lydligengör när ulvecklingen enligl vår uppfattning gått alllför långtoch borde ha kunnat förebyggas. a. frän värt parli framfördes delta medkrafl för elt är sedan. Den upptrappning av de fackliga åtgärderna som destridande parterna på båda sidorna gjort, aktualiserar och ställer i en klarbelysning att olika samhällsfunktioner och samhällsaklivileter är intimtberoende av varandra i det moderna, högt industriellt utvecklade samhällel.Della förhållande ökar aUas ansvar, såväl fackliga organisationers somsamhällels i övrigt, inte minst politikernas. När stormen mojnat, när vi kommitin i elt lugnare skede igen, finns anledning att länka igenom situationen förframliden. Den föreliggande proposiiionen har lydligen tUlkommitganska brådstörtat; man skuUe t. ex. gärna ha sett en meranoggrann-bakgrundsbeskrivning. Den har inte bidragit tUl försonande uttalandenfrån exempelvis arbetstagarsidan. Kravet på opartiskhet mäsle stäUas högt i enkungl. proposilion, särskill i en fråga som direkt berör det nuvarande inflammeradekonfUktläget. Lagförslagels utformning och principlösning är, ulifrän centernssynpunkt, godtagbar i den föreliggande situationen. Lagen påbjuder enförlängning av fram tUl konflikten gällande avtal. Kolleklivavtalslagen blirlUlämplig för de vUlkor parterna arbelar under t. o. m. Fredspliktskall råda tUl dess med del tidigare kollektivavtalets överenskommelser. I motioner har uttalats tvivel om all lagförslaget ärgenerellt och gäUer för alla dem som har kollektivavtal. harhänvisat till den officiella - om jag sä får uttrycka det moderalreservationeni detta avseende. Enligt vår tolkning råder ingel tvivel om att lagen ärgenerell. Statsministern uttalade i gär kväll vid flera tiUfäUen att så varfallet. Utskottets skrivning tycker jag ocksä ger klart besked all så ärförhållandet. På s. 9 säger nämligen utskollet följande: "Utskolletkonstaterar all den föreslagna lagen är generell i den meningen alt den täckerhela arbeismarknaden. Lagstiftningen kan alllsä komma att tiUämpas pä varjepart som slutit kollektivavtal," Detta lycker jag är ett Lag om förnyad gUtighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Men lagen begränsar sig, och della är vikligl. Ullslridsälgärder som hotar väsentliga medborgarintressen. Lagen syftar tillarbetsfred . Socialvärden skall fungera igen, 500 000 sluderandeskall återigen få undervisning. Tågen skall börja rulla igen på våra järnvägar.Fartygen kommer alt lotsas in i hamnarna. Vi undviker permitleringar iinduslrin. Risk föreligger, enligl cenlerns mening, att livsviktigasamhällsfunktioner livsviktiga för vår samhäUsekonomi, för enskildamänniskor och för ungdomens och inle minst vuxnas ulbildning skulle ligganere ännu en läng tid, om inte riksdag och regering ingriper. Skadeverkningarnaskulle bli svårare än dem vi bevillnar , Nalurliglvis kan vi inom värl parti förståintresseorganisationernas principiella betänkligheter vad det gällersamhällsingripanden pä avtalsmarknaden. Regering och riksdag har emeUertid ettövergripande ansvar och mäste vara vuxna att la ansvar i exceptionellasitualioner. En sädan situation har vi enligl bedömningen frän ,socialdemokralerna, värl parli och kanske med viss ivekan moderalerna,medan kommunislerna har en helt annan bedömning. Med denna redovisning, herr lalman, ber jag att fä yrkabifall lUl utskottets hemställan. I detla anförande inslämde i ,fröken , herrar i Heden, i , Fågelsbo, Larssoni Luttra, i , och , iKristianstad, herrar , i , i Glömminge,Polstam, Grebäck och , i saml iSundsvall (samtliga c). HenFAGERLUND (s): Representanter för utskoltsmajorileten har redan varituppe i talarstolen, bl. a. ulskollels ordförande, iArvika och i . Mol deras citat ur utskottets betänkandeoch mol i understrykande av del unika hos den svenskalagsliflningen pä della område har jag ingenling all invända. Inte heller henNilssons i uttalanden om den ekonomiska politiken är någonting förmig att debattera, även om del var elt angrepp på den regeringspolitiksom jag har varil med och slöll. Men den ekonomiska poliliken diskuterade vi iförra veckan, sä jag har inga kommentarer alt göra . Någonling är konstigt i denna debatl. Både även om var mera lyrisk än -talade om idyllen på den svenska arbetsmarknaden och hade den såsomutgångspunkt i diskussionen. omnämnde den förtroendeklyfta somfinns mellan tjänstemän och arbetare. Den har väl också diskuterats tidigare.Jag tror all förtroendeklyftan skulle ha varil ännu större i vårt samhälle, omvi hade fört en politik, där vi hade tillfredsställt krav pä höga lönelyft fördem som redan har de höga lönerna. När lalar om all det gäller all skyddalevnadsstandarden, undrar jag om levnadsslandard enbart är en fråga om detmateriella. Redan ibörjan av 1940-talel lät i sin bok nägra personersitta och diskulera vad som var levnadsstandard. Hon låter en av dem säga attlevnadsslandard är vatten och bröd av god kvalitet, trivsel i del dagligaarbelel och trivsel i den dagliga samvaron. Jag har en känsla av alt det, om viinle kan fä en utjämning till sländ i delta samhälle i fråga om trivseln påarbetsplatsen och i den dagliga samvaron, kommer att skapas sädana problem attvi får en lägre levnadsstandard, räknat rent generellt. När del gäller den proposilion vi nu behandlar har deluttalats betänkligheter. Det har talats om »stor tveksamhet» och dylikt. Detfinns nog ingen i denna kammare som anser att denna fullmaklslag och densituation som vi nu har skall bli kutym pä svensk arbetsmarknad. Men del råderväl exceptionella förhållanden pä den svenska arbetsmarknaden. Del kandä vara iniressani att se efler hur slrejkvapnet har ulnyltjals i della land. Jag kommer själv frän etl brukssamhälle, där arbetarnaunder myckel små omständigheter fick ut och slåss för alt de skulle fåorganisera sig eUer över huvud tagel föra avtalsförhandlingar och haföreningar. Det är klart att dessa arbetare skulle se sig förvånat om i dagenssituation. Men jusl detla att man fick slåss under små omständigheter och allstriden kostade någonting medförde det vill jag säga tUl herrLorenlzon att strejken inte blev någol som man omgärdade med romantik. Manvisste vad en strejk kostade och att den var någonling som bara skulle användasi etl verkligt nödläge och när slora värden stod på spel. Det är kanske i deltaavseende som man nu är Utet nymornad pä vissa håU, När departemenlschefen lägger fram sill förslag omfuUmaklslag sker del, såsom förut har poängterats, för all medUngskommissionenoch parterna skall fä möjligheter alt fram lUl den 25 aprU föraförhandlingar under gynnsammare förhållanden än dem som är för handen ochsamtidigt för alt del tycker jag är vikligl alt poänglera de svårighetersom har uppstått för enskilda människor i landet skall bli så små som möjUgloch inte förvärras som kommer. Ökade svårigheter skulle ju bUfallet, om vi inte fattar beslut om fullmaktslag utan låler striderna pågå. Detär ju faktiskt en konflikt, som i stor utsträckning drabbar tredje man. Dendrabbar byggnadsarbelare, som blir arbetslösa, socialfall samt våra skolelever.Del är kort sagt alla som har det sämst i vårt samhälle och som har svårast allskydda sig som här drabbas, kommer att finnas kvar och alla de som nustrejkar vet att de har sitt arbete kvar när striden är över. Del har betonats behovet av en enighet, men vänsterpartietkommunisternas partigrupp går emol denna. Man har ocksä en känsla av alt detär många som här har varil Iveksamma och vUsna. Detla framgår i mycket slorutsträckning av moderala samlingspartiets särskilda yttrande. skaU jagåterkomma tUl litet längre fram. Den andra huvudlinjen är all lagen inle görs meringripande än vad som är absolut nödvändigt för att klara upp den aktuellasituationen och ge möjUgheter lUl förhandlingar under en fredspUkl, Ulskollelsmajorilel ansluler sig lill dessa värderingar och skriver Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal 2 protokoU 1971. Lag om förnyad gUtighet av vissa kollektivavtal det harförut citerats här följande: "Mot denna bakgrund hälsar utskottet medtiUfredsstäUelse att den föreslagna lagen är av undantagskaraktär och med kortgUtighetstid," Jag tycker ocksä att delta borde lugna parterna påarbeismarknaden, när man ifrågasätter hela den förhandUngsordning som vihar och den strejkrätt som finns. Jag tycker att man bör poängtera att detta ärnågonting som skall råda ocksä , och det framgår också avpropositionen i fråga. Efter denna inledning, herr talman, skall jag gå över tiUalt något beröra de reservationer och särskUda yttranden som är fogade tillutskottsförslaget. i har redan poängterat att det idetta sammanhang finns en koaUtion meUan i moderata samUngspartietoch i kommunisterna. De har gemensamt kommit framtUl att man skaU yrka avslag på utskottets hemstäUan, I sina motiveringar harde någonting som är gemensamt; de tar inte på något sätt upp kritik mot SACOoch SR, utan de riktar kritiken enbart mol regeringens och avlalsverketsagerande, och de viU övervältra hela ansvarel för den uppkomna situationen påslatens avtalsverk, I kommunisternas motion om lagen heter dett. ex.; "Den är ett medel att med maktspråk genomdriva detlillbaka-hållande av lönekraven, som utgör kärnan i årets finansplan." Ochmoderata samlingspartiets partimotion säger "att staten-arbetsgivarengenom avtalsverket i hög grad underlåtit att följa de spelregler som i aUmänhettUlämpas på det fria avtalsområdet". Det här är en aUians mellan tvåytterUghelsåsiklsriklningar i dagens poUtiska Uv, Jag lycker den är fuUtförslåeUg, därför att de båda har denna uppfattning och därför alt de bådatalar om en klasslag, även om grunden kanske är litet oUka när man använderordet klasslag i det här sammanhanget, Utskottsmajoriteten anser i Ukhet med departementschefenalt tiden är inne för ett ingripande och yrkar därför bifall tiU förslaget ominförande av lagstiftning om förnyad gUtighet av vissa koUektivavtal i enUghetmed propositionen, TUl skulle jag vUja slälla frågorna: Hurmånga socialfaU skaU vi låta bU att hjälpa? Hur mänga resenärer som är tvingadeatt använda de aUmänna kommunikationerna skaU fä svårigheter? Hur mängaarbetslösa skall vi ha i detta samhälle, innan är redo alt göranågot ingripande? Och när han talar om klasslag och säger att strejkerna är ettled i "det kapitaUstiska samhällets lagar" innebär väl detta etterkännande av att även är kapitalistiskt samhäUe där . har man ju ocksåhaft strejker! Jag vUl också peka på reservation nr 5till betänkandet, vari han yrkar att ger tiU känna att statensavtalsverk skaU ta initiativ tUl förbättring på låg- och meUanlöneomrädet inomden statUga sektorn. har en ledare , där det sägs:"Tvångslagen är en direkt följd av regeringens försök att pressa igenom enpolilisk fördelningsdoktrin oberoende av hur organisationerna ser pä denna," Jag håUerinte med i aUt, men tidningen har uppfattal en sakriktigt, att driver förhandUngar på så sätt att man saisarpä låg- och mellanlönegraderna, I dagens läge Ugger det bud tUl meUan 170 000och 180 000 tjänstemän på den statliga sektorn, dvs, liU mer än varannantjänsteman. Det finns där ell starkt koncentrat, dels i bottenlönegraderna, ifråga om att man förbättrar den reglerade befordringsgången, som går tUllönegrad 9 med förslag upp lUl lönegrad 13, dels förslag om förbättringar tillgrapperna 1321, Vpk:s motion borde därför vara lUlgodosedd genom de reeUaförhandlingar som förts.