prot · FU09143 · 1971-12-31 00:00:00 — Dåavskaffades markägares fria exploateringsrätt inom tätbebyggelseområde utan attde tillförsäkrades vederlag. Bevakningen mot denna form av smygsociahsering vartyvärr inte utvecklad, varför beslutet kunde genomföras underpohtisk erughet. Detta kan numera beklagas." Jag skaU inte använda ordet reaktionär utan konstaterarbara att både tal nu och ett sådant här uttalande andas en längtanbakåt i tiden. På denna speciella punkt är det också ett klagomål över den gamla pålitliga högern, som tyvärr slumrade och Intelyckades mobUisera människorna tiU motstånd mot denna förhatliga byggnadslagsom vi har fått. Sedan har det gått ytterligare utför, och i pressmeddelandetheter det: "byggnadslag, konstaterarmarklaggruppen, har den sociahstiska målsättningen förverkhgats även på annatsätt. ------ strandskyddslagen," ja, det var väl otrevhgt för människorna att vi i någonmån hur bristfälliga strandskyddsbestämmelserna än är kan skydda kusterna "naturvårdslagen och andra Uknande lagar, där den enskildes rätt fått vikaför ett ökat samhäUeligt inflytande." Det hade varit mer spännande om i stället föratt ägna sig åt kulturhistoria och lyrik hade passat på och broderat htet pådetta tema och hade berättat hur det samhäUe skulle ha sett ut där vi hadesluppit byggnadslagen, naturvårdslagen, strandskyddslagen osv. Varför är då alla dessa lagar så förhathga för i synnerhet den nu föreslagna expropriationslagen? Jo, därför att destrider mot rättssamhällets grundläggande principer och medför rättsosäkerhet.Framför allt gäller det detta nya steg som står i begrepp att ta ,om voteringen går som den skaU, Det innebär att man låter den enskUdemarkägaren maka åt sig ytterligare, han bhr underlägsen i förhåUande tUlsamhället, han blh utsatt för godtycke från myndigheternas sida osv.Beträffande den delen, , vih jag föreslå att vi i fortsättningen fördebatten i litet friare termer. Jag skulle gärna -viha skjuta in en kommentartill själva begreppet rättssäkerhet. Som jurister båda två om jag inte tarfel är även jur. kand. - kan vi ha ett kort meningsutbyte i dettaämne. Om man talar om en markägares rättssäkerhet och menar attbyggnadslagen är en otillbörhg inskränkning i den rätten, att strandskyddslagenär en annan lika otiUbörUg inskränkning, att expropriationslagen en tredje, dåhar man inte gjort någonting annat än att starta en pohtisk diskussion där mananvänder en terminologi som visar att man på förhand, i alla lägen och tillvarje pris, står på markägarens sida och att man betraktar alla ingrepp i hansrörelsefrihet som av ondo. Låt oss föra den debatten i pohtiska och inte ijuridiska termer. För de många människorna här i landet betyder det en hel delatt vi genom lagar kan skapa en nödvändig sohdaritet, ge alla chans till ettfrUuftsliv och en dräghg mUjö och också ge många möjligheten att skaffa sigfritidshus och egna villor. Men det är ahtså en debatt av rent poUtisk natur -när det gäller markfrågor en debatt om hur man skall väga oUka hänsyn motvarandra, samhäUeliga hänsyn mot den enskUde ägarens vinstintresse och intresseav största möjUga rörelsefrihet. Det finns vissa inskränkningar i markägarensrörelsefrihet . En markägare får inte skövla sin skog, den som ägeren industritomt får inte lägga dit ett oheraffinaderl utan att underkasta sig vissaföreskrifter ja, han kan t. o. m. bh förbjuden att lägga dit någotraffinaderi och får för övrigt ingen ersättning för det. Jag utgår från att henBohman ändå när det kommer till kritan inte 1 riktigt aUa lägen viU ställa sigpå markägarens sida och säga att alla inskränkningar i markägarens frihet är avondo. Men rensa då bort den här problematiken ur begreppet rättssäkerhet! Härär det fråga om en awägning mellan oUka motstående intressen intressen somkan Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen vara av tung kvaUtet, det ena som det andra. Det finns ett annat rättssäkerhetsbegrepp också. Man kansäga att vi skall ha lagar som så långt det går är tydliga så att man kanutläsa vad som står i dem, lagar som är försedda med motiv så att man kanförutse deras tiUämpning och undgå slumpartade och överraskande resultat, lagarsom medger individen hygglig domstolsprövning eher hknande förfarande vidtvister så att han kan vara säker på att inte behandlas godtyckligt vidtillämpningen. Och den rättssäkerhetsdebatten är det naturligtvis i och för sighelt på sin plats att föra i det här ämnet och i de här termerna. Men det jaghar påpekat i det sammanhanget är att ni tar så hten hänsyn tUl argument som nivanUgen är mycket känsliga för. I den sortens debatt brukar ni ju ganska oftakunna åberopa åtskUliga framstående professorer, justitieråd och regeringsråd,som alla har samma mening som ni: att ändringarna är äventyrhga förrättssäkerheten. Men här har detta hänt för övrigt , vadjag vet att man har sänt en större expropriatlonsrättshg reform till lagrådetoch alltså haft den till granskning hos dessa herrar justitieråd och regeringsråd,men att de har skickat tUlbaka förslaget utan att avstyrka det. De har gjortvissa kommentarer och på någon punkt har de ett detah ändringsförslag, menfrån de rättssäkerhetssynpunkter som de skall bevaka instämmer de inte pånågot sätt i hen argumentation. Tvärtom, de godtar lagen. slå upp lagrådsutlåtandet - jag har det inte tUl hands just nu - så ser hanatt där står uttryckhgen att lagrådet betraktar en utvidgning avexpropriatlonsgrunderna som försvarUg, Lagrådet behandlar utförhgtersättningsreglerna, gör -vissa kommentarer, rekommenderar bara en visstillämpning på en -viss punkt, avstyrker den speciella viUaägarregeln, som jaghar sagt, men godtar aUt det övriga. OK, det är utmärkt. Men ni som har så storvördnad för lärda personer och jurister i hög position i synnerhet när detalar om rättssäkerhet varför tar ni den här gången inget intryck av att deverkhgt sakkunniga instanserna, de som är satta att bevaka rättssäkerheten, hargodtagit reformen? talade hksom om handläggningsfrågor.Han talade om lagrådet och påminde om att det inte är så ofta som lagrådetkommer med en kritik mot bristande remissbehandling av ett förslag. Jag tror vikan avsluta den där htet träiga debatten om själva handläggningen av ärendet.Jag har redan nämnt mina argument, och det är onödigt att jag upprepar dem. Detväsenthga i det här sammanhanget är ju ändå någonting annat, nämhgen denpohtiska vihan. På den punkten har vi fått en del viktiga och värdefiUla beskednu. Jag kan inte förstå annat, efter att ha lyssnat på den här debatten, än attmittenpartierna är med på utvidgning av expropriationsgrunderna. Debatten harbekräftat vad jag trodde när jag läste utskottsbetänkandet. Mittenpartierna äri princip med på att man skaU använda expropriationslagstiftning också för attbekämpa markvärdestegring och markspekulation. preciserar jag och ställerfrågan mera konkret; VUl ni ha regler som också får den praktiska effekten? Iså fah får man finna sig i att det en och annan gång inträffar att en person -eller ett företag - som inte borde ha spekulerat men har spekulerat och betalat förmycket för en fastighet, råkar ut för expropriation och inte får tiUbaka aUtvad han har lagt ut. Det är en nödvändig konsekvens av målsättningen attanvända expropriationslagen som ett medel att dämpa markprisutveckhngen. Sägerman nej till att det undantagsvis kan inträffa sådana ting, har man ocksådefinitivt sagt nej tUI att över huvud taget använda expropriationslagen somett instrument i den riktrUngen. HerrBohman säger nej tiU en sådan användning av expropriationslagen. Det är ganskasjälvklart från hans utgångspunkter. Han betraktar sådana effekter som de jagnämnde förut med Nackaexemplet som rent konfiskatoriska. Men det vore rättIntressant att höra vad mittenpartierna har för grundinställning i denna fråga. HerrDahlén gör ett nummer av att vi har sagt att vi var vilhga att diskuterateknik, I så faU borde vi gå med på ett uppskov . Jag har sagtförut att om det i detta ymniga material som har hopats hadefunnits en enda tanke att plocka upp - någon annan modeU tih en teknisk lösningav detta problem skulle jag mycket väl kunnat tänka mig att man hade försöktutnyttja den och lösa problemet tUl . Men det finns icke några sådanatankar, och skjuter vi på hela ärendet , så bUr det i reaUteten ett uppskovpå mycket . Men i så fall är det återigen inte bara handläggningen detinvänds mot. Då gäller det i reaUteten målsättningen. Kan inte , somär född poUtiker, ta den poUtiska målsättningen först och beträffande teknik ihela systemet lugna sig och Uta på lagrådet och andra som haft tUlfälle attkommentera detta? Ändringari byggnads- och expropriationslagstiftningen () kortgenmäle: Statsrådet sade sig inte ha förstått varför jag tecknadebakgrunden tUl de lagförslag som Ugger på vårt bord. Han sade sig vara heltfrämmande för den bakgrunden. Jag kan förstå det när jag tar del av hansargumentation. Utgångspunkten för min skildring var ju att herrarna säger attsamhället behöver ökade resurser för att åstadkomma en "bättremarkanvändning", en "bättre hushållning" med våra tiUgångar, Dåsäger jag: Men hur ser den markanvändning ut som vi redan nu planerat för? Såpekar jag på , på våra bostadsområden, på vår mihö. Ni har ju redanhaft utomordenthga resurser att planera och genomföra era planer. Och ändå serdet ut som ' det gör. Tyder det på att planeringen har varit bra? Har det varitbrist på makt eller har ni haft för mycket makt? Det var min fråga. Nog hör detväl Ihop med ämnet. JagviU också peka på att vi har ändrat expropriationslagen fleragånger. Vi har infört en förköpsrätt, en naturvårdslag, enrealisationsvinstbeskattning. Kommunerna har planmonopol. Om det nu interäcker, låt oss då diskutera vad man behöver mera för att göra samhäUet"bättre". sitter det utredningar och sysslar med sådana frågor.Men de utredningarna går regeringen förbi när man lägger fram sina förslag. Detär framför allt det vi har vänt oss emot, och inte minst mot den nya syn påexpropriationsrätten som hen har redovisat i sin proposition. Där görs gällande att expropriation - alltså Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen tvångsförvärv tidigare var "ett extraordinärt och från rättvisesynpunkt tvivelaktigtingrepp i enskUd äganderätt". Ett sådant betraktelsesätt, säger herrLidbom, "ter sig numera helt otidsenhgt och är främmande för en modern synpå förhåUandet mellan enskilda och allmänna intressen när det gäUermarkanvändning". En "modern syn" skulle ahtså innebära att manskall kunna generellt tvångsvis förvärva enskild mark. Det tycker inte jag. Jagtycker det skall vara en exceptionell metod, I vissa fall är det nödvändigt -det har jag aldrig bestridit men det skall höra till undantagen att behövaanvända tvång för att beröva enskilda människor deras mark. Det är bakgrundenför min reaktion emot förslaget. Beträffande rättssäkerheten viU jag säga att det framförallt är byggnadslagen, hen , som jag vänder mig mot. Den princip somutskottet har deklarerat innebär ju att en markägare kan få rätt att bygga,medan en annan inte får rätt att bygga. Det är myndigheterna som bestämmer vemsom skaU få förmånen. Den som berövas rätten att använda sin mark får ingenersättning. Och den frågan, den nya principsynen, har Inte varit föremål förbehandhng av lagrådet. Och dra inte paraUeUer med skogsvårdslagstiftningen ochsäg att ingen har rätt att skövla sin skog. Nej, men om vi skulle ha enlagstiftning som innebar att somliga människor får normalt avverka sin skog menandra förbjudes att awerka skogen, då reagerar jag på samma sätt, om intevederbörande som drabbas av förbud får ersättning. Det är ju genomersättningsrätten som man skapar möjhghet tUI allas hka behandhng. Det är detenda korrektiv vi har mot oUka behandhng i fråga om dispositionen av mark. () kort genmäle: Statsrådet var inne på en fråga som jagtidigare har berört här, nämligen rättssäkerheten. Jag vih bara poängtera attden rättssäkerhet som jag talade om gällde tillämpningen av presumtionsreglerna,som vi anser inte ger den rättssäkerhet som kan fordras. Man kan mte bUcka in isin situation. Det kan karakteriseras precis som statsrådet själv deflruerardet här, att man skaU kunna veta på förhand vUken situation man är i med deregler som finns. Och statsrådet själv är ju mycket tveksam på den punkten.Jag har tidigare citerat vad han sagt om att de nya värderingsreglerna börkunna få avsevärd praktisk betydelse men att de är svåra att tillämpa och attvi kanske behöver göra om dem osv. Dessutom har vi detta uttalande ipromemorian om förfarandereglerna, att de kan komma att ändras redan nästa år.Det kan alltså bh slumpartade utfaU, och det tycker jag inte går att förena medrättssäkerhet. Sedan använde statsrådet uttrycketatt det gäller bara handläggningsfrågor. Det är inte "bara" det, förde som skah handlägga dessa frågor får det så svårt, att de inte kommer attklara uppgiften. HerrDAHLEN (fp) kort genmäle: Jag viU fortsätta just med det som tog upp. sägeratt när det gäller handläggningsfrågan är det en träig debatt som har förtshittUldags. Det är ju att helt missa poängen. Och detta är alltså en avregeringens juridiska rådgivare! Rättssäkerhetenhgger ju, som säger, i att man får regler som den enskUde har någotså när rimlig möjlighet att bedöma. Det är rättssäkerhet enhgt svensktradition. HerrLidbom har varit försiktig nog att inte skicka ut sina regler på remiss. Jagförstår honom mycket väl, för kritiken hade ju bhvit hård. De som haftinitiativkraft nog att framföra sina synpunkter har ju verkligen kritiseratreglerna. Men rättssäkerhet, det är aUtså att man skaU utforma regler somverkligen ger den enskilde en chans att kunna bedöma vad som : händer i deneller den situationen. Teknikenville vara med och diskutera i förra anförandet. säger han: Detfinns ingen annan modeU, Det är tUl att vara självsäker! Det finns ingen annanmodell än den som känner Detsom sade om att han var vilUg att diskutera tekniken varalltså en from bekännelse, någonting som skuUe göra sig bra, visasamarbetsvilUgbet, Men när vi kommer till att man då skall göra det som ärrimUgt när man diskuterar teknik, nämligen att låta sakkunniga Instanserdiskutera frågan, säger självsäkert; Det finns ingen annan modellän min egen. Ändringari byggnads- och expropriationslagstiftningen Först själva inställningen tUl rättssäkerhet och expropriation - föratt nu ytterhgare en gång återkomma tiU hen , Detär riktigt att jag har skrivit i propositionen att grundsynen här harförändrats. Man betraktade expropriation såsom ett tvivelaktigtinstrument. Det var inte bara ett extraordinärt rättsmedel utan också etttvivelaktigt medel i stats och kommuns hand. ser jag det somett extraordinärt medel, och det är ju närmast en självklarhet. Kommunerna görfrivilliga affärer så långt det går, de förhandlar och köper mark som debehöver för sin expansion. Det är ytterhgt sällan, som expropriation kommer ifråga. Så bhr det säkerhgen också i fortsättningen. Det är bara det att vadexpropriationslagen innehåUer får relativt stor betydelse för parternasförhandUngspositioner, för vem som skaU vara starkast, kommunen eUer denenskilde markägaren. Med dagens regler är läget det, att markägaren i mycketstor utsträckning är starkast. Av vad som sagts från moderat håll framgår ocksåatt man anser att det bör markägaren vara. Ersättningsreglerna bör t, ex, varaså utformade att de har en preventiv effekt, dvs, avhåller kommunen från att gesig på den enskilde markägarens rätt. Därhar vi en annan grundsyn. Jag tror att med undantag för har helainställningen i samhället där ändrats. Detta att kommunen i och för sig skaU haföreträde tUl den mark som behövs för samhäUets utveckhng är en tanke somaccepteras och som överensstämmer med modernt rättsmedvetande. Det bör därförråda en bättre jämvikt meUan intressenterna. Kommunerna får också i framtidenförsöka att 1 första hand förvärva mark på frivillig väg. Endast i sista handstår expropriationen till buds. Det är innehåUet i de exproprlationsregler vi diskuterar. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Det hade varit intressant om herrBohman i stäUet hade uppehålht sig htet vid ämnet markspekulation. Där sadeherr bara att han 1 princip är vilhg att ta itu med sådana fenomen. Mendet är säkert bara några få som kan tänkas tjäna grova pengar påmarkspekulationer, sade han. 1 det exempel jag tog från har det enhgt henBohman nog inte gjorts några oskähga vinster, och JönköphigsfaUet var nog ocksåfehefererat osv. Nå, det är ingen idé att här älta aUa dessa fall, men herrBohman erkände ju ändå att en del företag missbrukar sina möjligheter till attskaffa sig oskähga fördelar och vinster. Det bör vi kunna komma tUl rätta med,sade han. Ja, det är precis den debatt som vi skall föra här. tanken att över huvud taget använda expropriationslagen som instrumentför den uppgiften. Får jag fråga: Vad skah vi då använda i stället? Får jaguppfatta hen propå i det första anförandet som ett förslag om att viskaU skärpa reahsationsvinstskatten på fastigheter? Var det detta ? Så några ord tiU herrar Tobé och . Båda kritiseraderrug för att jag ansåg debatten om handläggningen vara träig. Men där minns nogherrarna fel - och det är ju mänskhgt. Jag talade inte om handläggrungen avexpropriationsärenden vid domstol. Det kan ju vara en viktigrättssäkerhetsfråga. Jag talade om debatten om handläggningen av dennaproposition, hur lagrådet haft på sig osv. Det kaUade jag för en träigdebatt - och det gör jag fortfarande. Om ni inom är så angelägna omatt få till stånd en utredning om andra alternativ än regeringens, om ni harsamma värderingar och viU att vi skall ha prisdämpande effekter viaexpropriatlonsreglerna men vill se andra alternativ som inte slår så slumpartat,kan ni då inte bidra med någon hten konkret utformad tanke om hur de reglernaskall se ut? Har ni inte något förslag? Detta är dock en fråga som har utretts oavbrutet sedan1960. Det betänkande som lades fram hade varit föremål för ettmycket omfattande remissförfarande. Om ni har något htet uppslag som ni anservara värt att pröva som ett alternativ tlU regeringens förslag, så för framdet! I en reservation med anledning av propositionen har nifaktiskt ett konkret förslag, men jag har försökt påvisa att det inte leder tiUmålet. Ni vUl att man skall ersätta marken med det värde som marken hade vldtiden för expropriatlonsansökan, men jag har sagt att det hjälper inte, därföratt så gott som alla förväntningsvärden uppkommer före . Det är ettslag i luften att låsa markvärdet tiU vad det var vid tiden förexpropriatlonsansökan, ty då är redan förväntningsvärdet ett faktum. Men kom dåmed ett annat förslag, och visa framför aUt konkret hur långt ni är beredda attgå när det gäUer att utnyttja expropriationslagen för att dämpamarkprisstegringar. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jag börjar bh bekymrad över statsrådet . Med anledning av att jag återgav hans uttalande attexpropriation tidigare hade ansetts vara ett "extraordinärt" och"tvivelaktigt" ingrepp, säger statsrådet att han tog avstånd från uppfattningenatt det är ett tvivelaktigt ingrepp men att han anser att det ärett extraordinärt ingrepp. Ja, men då bör han naturligtvis formulera sig på ettannat sätt. Jag skulle emellertid i och för sig vara tih freds med denförklaringen om det inte förhöU sig på det sättet att hans eget lagförslag intebygger på att expropriation är ett extraordinärt medel utan på att det är ettfullständigt normalt medel för kommunerna att förvärva mark. Låtoss klara upp det här mellan oss, jag har den uppfattningen, statsrådet ,att tvångsförvärv av enskUda människors mark - det må gälla stora eller små skall vara en nödfallsutväg för en kommun som behöver genomföra väsentUgaplaneringsuppgifter. Expropriation skall man tUlgripa när man inte kangenomföra planerna på annat sätt. Men vill den enskilde markägaren själv varamed och hjälpa tih att lösa problemen, så skall han få göra det. Tvång skall ivårt land inte förekomma annat än som extraordinärt medel. Dettatar aUtså statsrådet avstånd från. Jag vill klart deklarera att det intestämmer med mm rättsuppfattning att man skall tvinga människor när det intebehövs - en annan sak att tUlgripa tvång, när det verkUgen behövs. Statsrådethade ingen som helst kommentar att göra tiU min beskrivning av vad som kan hahänt i Nackafallet, Om statsrådet trodde på mina uppgifter borde statsrådet hasagt; "Jag tar tillbaka vad jag har sagt om . Är riktig har jag Ingen anledning att åberopa NackafaUet tih stöd förmina uppgifter om osund markspekulation," Vadjag själv har sagt beträffande markspekulation, tomtjobberi och vad det nuheter är att det finns andra möjhgheter att komma tih rätta med det. Är dessamöjligheter inte tilhäckhga skaU jag gärna vara med om att diskutera andra omdet gäller att förhindra verkligt osund markspekulation. Men man skaU intetillgripa en metod som innebär att alla markägare över hela landet skall kunnautsättas för tvångsåtgärder. Jag upprepar: Att bota huvudvärk med halshuggningär en väldigt drastisk metod. Ändringari byggnads- och expropriationslagstiftningen Påförslag av fru andre vice talmannen beslöt kammaren uppskjuta den fortsattaöverläggningen samt behandUngen av återstående ärenden på föredragningsUstantlU . §17Meddelande ang. dagens sammanträde FruANDRE VICE TALMANNEN yttrade: Medhänsyn tiU att den nu pågående debatten tagit än beräknat kommerjordbruksutskottets betänkande nr 61 inte att företas tUl avgörande vid dagenssammanträde. Vidare kommer svaret på spörsmålen angående kriget mellan Indienoch att uppskjutas tiU . De lämnas efter det behandhngen avutskottsbetänkanden avslutats. 43 § Ig Upplästes föhande tih kammaren inkomna ansökan: Härmed anhåller jag att tUl föhd av utlandsresa fåvara ledig från från och med den 13 tih och med , §19Meddelande ang. enkel fråga Meddeladesatt föhande enkla fråga denna dag framställts, nämUgen av Nr410 () till herr statsrådet angående koncentrationen påteoretisk undervisning i årskurs 9 i : Ärdet herr statsrådets uppfattning att de principieUa problemen i samband medkoncentrationen på teoretisk undervisning i årskurs 9 inte allvarhgtdiskuterats, innan den nya läroplanen för , Lgr 69, faststäUdes? §20 Kammaren åtskildes ,04,