prot · FU0955 · 1971-12-31 00:00:00 — Utiikes- och handelspolitisk debatt Förhandlingarna leddes tUl en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Utrikes- och handelspoUtisk debatt (forts.) HenWIRMARK (fp): 1 den tidigare debatten har det klagats över att dennadebatt endast kommit att beröra de europeiska handelsfrågorna. Handelspolitikeni relation till får vi tUlfäUe all äterkomma lUI i morgondagensbiståndsdebali och . 1 mitt anförande skall jag emellerlidförsöka belysa EEC:s förhåUande lill . I deklarationen bekräftade sinvUja till solidaritet med och sin avsikt att i ökande grad medverkatUl deras ulveckling. pekade pä handelspolitiken som ett viktigtområde. slog regeringen fast att Romtraktatens allmänna mälsällningom "en harmonisk ulveckling av världshandeln, en stegvis aweckling avrestriktionerna mellan alla länder, en sänkning av tullmurarna och en sundkonkurrens" väl överensstämmer med vår egen målsättning. Det var ettkonstaterande som var bäde välbehövligt och nödvändigi att göra, ty vi vel alldet finns också andra tongångar i EEC-debatten i . De mest extremaEEC-motståndarna påstår, att EEC inte är någonting annat än en rikemansklubb,som har udden riktad mot , att just EEC-länderna inle för enprogressiv u-lands-poUlik, dä underförstått naturligtvis att den svenska skuUevara särskill progressiv. Sanningen är, herr lalman, att i-länderna i allmänhet,inbegripet, i sin handelspolitik inle utmärkl sig för nägon slörregenerositet visavi och all EEC-länderna inte utgör nägol undanlag.Men felet ligger inte hos EEC, som sådant, vars målsättning om en aweckling avrestriktioner och en sänkning av tullar gär i räll riktning. Dessulom - och delär viktigare har den ekonomiska expansionen inom EEC klarl bidragil UU all geökal uirymme för export. Jag skall återkomma till detta, men försl några ord omassocieringen av de 18 afrikanska staterna. När EEC bildades hade , , ochItalien fortfarande kvar sina kolonier. Mellan kolonierna och respekiive moderländerrådde tullfrihet eller speciella preferensanordningar. Det var naturligt vUle undvika att EEC:s tullunion skulle klippa av denna frihandel, ochdärför associerades de utomeuropeiska områdena, som i stället för de tidigarelullförmånerna fick tullfrihet inom hela EEC. De fick själva avveckla sina egnatullar gentemot EEC-länderna, men med ett viktigt undanlag: de hade rätt attbehålla skyddstullar eller införa kvotering för att skydda sin egen induslrieller för alt möta betalnings- Utiikes- och handelspoUtisk debatt balans- och budgelsvårigheter, Enligl varändamålet med associeringen "all främja ekonomisk och socialulveckling" i de associerade länderna. De regionala handelspreferenser,som blev följden, gav dem i princip samma exporlmöjligheler lill EEC som om devaril medlemmar i . Även här fanns och finns forlfarande etl vikliglundanlag. Del gäller vissa jordbruksprodukter, eflersom EEC i likhel medSverige för en proleklionisUsk jordbrukspolitik. Del gäller sädana produkler,där de associerade kunde riskera alt konkurrera med EEC:s egenjordbruksproduktion. Del försia associeringsavlalel gällde för fem är fram I,o. Under liden hade flerlalel kolonier blivii självsländiga slaler. Medde 1 8 länderna i ingick EEC därför ell nylt avtal, del s. k.Yaoundé--avlalet. Genom del avtalet fick de associerade länderna ocksäfinansiell och leknisk hjälp frän EEC. Denna gemensamma u-hjälp, som främslkanaliseras genom den Europeiska utvecklingsfonden, har hillills uppgäll lillöver , och för näsla femårsperiod har avsalls ylleriigare Imiljard dollar. Mer än har gäll till investering iinfrastruktur, bl. a. väg- och järnvägsprojekl, och haranslagils lill lanlbrukels och jordbrukels ulveckling. Utvecklingsfondens medelhar däremol i ringa grad gäll lill industriell utveckling, bara 8,5 procenihillills av det loiala beloppel, men den andelen beräknas bli avsevärt ökadunder nästa femårsperiod. En del av den gemensamma hjälpen gär ocksä Ullulbildningsinsatser, och under senare är har EEC givit över 2 000 stipendierlill medborgare i de associerade staterna för ulbildning i eller iEuropa. Anklagelserna mot EEC för all vara enrikemansklubb borde nalurliglvis för att tas pä allvar komma frän u-ländernasjälva. fanns ocksä en tendens i all anklaga EEC för neokolonialism,eflersom associeringen kom att omfalla de lidigare kolonierna och därförinnebar en handelsmässig diskriminering mol övriga . Speciellt slark varkriliken i vissa engelskspråkiga slaler, t. ex. i , vars exporl exempelvispä tropiska träslag lill EEC möltes av avsevärda handelshinder fram till 1963.De associerade slalerna var ocksä lågmälda i sitt försvar. är emellertid tonläget elt hell annal. Inte bara harde 1 8 tvä gånger förnyat sin överenskommelse med EEC. De försvarar dessulommyckel energiskl sina förmåner i förhällande lill EEC i jämförelse med andrau-länder. Det vet vi frän diskussionerna inom . Men även i övriga har växt fram en annaninställning. , och slöl elt egetassocialionsavtal som i hög grad liknar Yaoundé-avtalel men som ej inkluderarnägon u-hjälp. har uttryckt intresse för associering, och man väntar allNigeria skall slula ell nyll avtal med EEC i slällei för del som aldrig blevUllämpat på grund av inbördeskriget i . och slöl 1969egna överenskommelser med EEC, och även har begärt att få etlassocialionsavtal. Vilken effeki har då EEC:s yttre tullmur haft pähandeln med ? Eflersom den baserades pä medeltalet av de lidigaretullarna imedlemsländerna skapades ingen ny proteklionism. U-landshandeln med EEC harockså ökal krafligl. Importen från u4änder steg frän ca 1958lill 1968. Sedan starten har vissa tullsänkningar förelagils. 1963sänkte man tullarna på kaffe, kakaobönor, te m. fl. varor innanSverige vidtog moisvarande åtgärd. I samband med Kennedyronden beslöts altEEC;s yllre tullar skulle sänkas belydligl. Grovt räknat kan man säga all EEC;slullnivä, när sänkningarna är genomförda 1972, kommer all ligga ungefär där desvenska tullarna låg, innan våra tullsänkningar hade börjal. Men ligger EEC:s lullnivä pä vissa tropiskaprodukter klart över den svenska. Vår uppgifl mäsle vara alt söka påverkaEEC-ländema liksom övriga i-länder lill ytterligare tuUsänkningar. Att vi ävenvid ell närmare samarbele med EEC skulle kunna behälla vär tullfrihet ellerlåga tull på tropiska varor behöver knappasl betvivlas. Del belopp som viavstår i tullinkomster i jämförelse med om vi hade tillämpat EEC:s tullar pätropiska produkler rör sig om ungefär 25 mUjoner kronor. EEC är största kund. EECtar emol 14 proceni av u-landsexporlen frän , 20 proceni av Latinamerikasoch mer än 40- procent av exporl. Om man jämför värdel av u-ländernasexport lill EEC och deras import från EEC, finner man ingel bevis pä s. k.utsugning: har ett beiydande överskott i sin handel med EEC,uppgående till , d.vs. de intjänar netto värdefull valuta. - ökade u-landsexporlen lill EECmed en ökning som är avsevärt snabbare än vad som gälleru-landsexporlen lill EFTA eller tUl . Ökningen av exporten till EEC fördelarsig relalivl lika mellan de olika världsdelarna, men den största procentuellaökningen lycks ligga pä . Exportökningen från de 18 somär associerade till EEC, och varav de flesla lillhör de allra minst utveckladeu-länderna, har emellertid varil långsammare än övriga . De reellaproduklionsförulsällningarna har alltså haft en större belydelse än depreferenser associeringen medför. Det är länder med god konkurrenskraft, somhunnit längre i sin ulveckling, som främst kunnai göra sig gäUande. En del krUiker ondgör sig ocksä över all EEC ärvärldens största importör av råvaror. Men, herr talman, självklart skuUe inleu-ländernas siiualion rbällras om EEC minskade imporlenav råvaror. Den skulle försämras, och det skulle själva minsl avalll välkomna. Deras önskemål är givetvis alt exporlera så mycket de kan och ommöjligl lill bällre priser. Men råvarupriserna är ell världshandelsproblem, sominte enbarl berör EEC. Här mäste man eftersträva för mer gynnsammainternationella råvaruprisavlal eUer nå fram UU andra former avöverenskommelser inom ;s ram. Då finns del mer fog för kriiik mol de regionalapreferenserna, eflersom de ändå innebär alt EEC bland diskriminerarlill förmän för de associerade staterna. Sädan kriiik har också förts framunder UNCTAD-förhandlingarna om del generella lullpreferenssyslemet föru-länder. Del är särskilt som protesterar mol all Yaoundé-avtalel intebara innebär tullförmäner för de associerade slalerna utan Utiikes- och handelspolitisk debatt 4* protokoU 1971. Utiikes- och handelspoUtisk debatt även medför tullältnader för EEC-länderna hos dessau-länder. har också sall som villkor för sin anslulning lill de generellapreferenserna all dessa s. k. omvända preferenser successivt minskas för attslutligen helt försvinna. På denna punkl har opposition även framförts i deinlerna EEC-deballerna frän väsllysk och holländsk sida. Även inom EEC växeralliså nu den uppfallningen fram all det vore bättre all undvika ensärbehandling av enskilda och i stället eftersträva en generell regimför dem aUa. Förhandlingarna om en utvidgning av EEC kommer häruppenbarligen att få belydelse. Om förhandlingarna med Slorbrilannien går i läsär del inle Iroligl all accepterar all gå in i EEC utan allsamväldesländerna i lillerkänns samma förmåner som de 18 associeradeslalerna. Och såviii jag förstår är EEC berell all accepiera della. En sädanulvidgning skulle också innebära all del blir svårare för EEC all bibehållaassocieringsavlalel i sin nuvarande form. Man kan därför hoppas, att i variefall de omvända regionala preferenserna kommer all försvinna. Man kan också konstalera all vissa EEC-länderhörl lill dem som visal ringa intresse för en del av de förslag somaktuaUserades i Algersladga. Här bör del för i delforlsalla samarbelel med EEC vara angeläget all bäde verka till förmän för endefiniliv övergång generella preferenser och för en slörre beredvillig-helalt pä andra sätt främja handeln med . Till bilden hör ocksä att alla EEC-länder, utom ,har avsevärda bilaterala u-hjälpsprogram, som icke samordnas inom EEC.Tillsammans svarar EEC-länderna för ungefär en iredjedel av den västligavärldens resursöverföringar till u-världen. EEC-länderna var för sig slär sigockså väl i den internationella bislåndsslalistiken, som ju omfattar både statligtbislånd och privala överföringar. Det mål fastställde i , 1procent av bruttonationalinkomsten, hade 1968 uppnåtts av fyra medlemsländer iEEC: med 1,17 proceni, med samma procenttal, Väsllyskland med1,26 och med 1,09 proceni. Genomsnittet för alla DAC-medlemmar varbetydligt lägre eller . hamnade långl efter med endast enhalv procent. ligger också Ula lill i slatisliken jämfört medEEC-länderna, även om man endasl räknar med stalUg u-hjälp. Mol bakgmnden av de överdrifter som funnils i den svenskadebaiten belräffande EEC och har jag velal anföra dessa fakta.Såvitt jag kan se är det ingel av i , som kan berömma sig avatt föra en verkligt progressiv u-landspolitik. En jämförelse mellan Sverigeoch olika medlemsländer i EEC utfaller icke till vår förmän när det gäller dettotala biständsbeloppel. Mot EEC kan på det här områdel liksom pä andra riklasviss kritik t. ex. beträffande de regionala handelspreferenserna eller delfaklum att u-hjälpen är bunden lill leveranser frän EEC-länderna. Men såvittjag kan se är u-landspolitiken inle något område, som bör utgöra en försvärandefaktor för etl svenskt samarbele med EEC. Ä andra sidan kommer den framlida utvecklingen inom EECall ha stor betydelse för . Om de länder som sökt medlemskap accepleras,kommer EEC:s medlemmar med dagens siffror all representera omkring 40 proceniav den samlade resursöverföringen frän marknadsekonomierna lill u-världen. Enfortsalt snabb ekonomisk ulveckling inom EEC kommer ocksä alt belyda avsevärtstörre export-möjligheter för och därmed ocksä chanser för en meraliberal tullpolitik frän EEC-ländernas sida mol den Iredje världen i sinhelhet. Framtidens EEC får alltså ännu slörre betydelse än dagens i kampen molfattigdom och stagnation i världen. Oavsett vilka våra relalioner med EEC blir, mäsle del varaangeläget för oss all positivt söka påverka denna politik och att inte pä svagasakliga grunder i något slags nationellt övermod falla in i en attityd avfördömande. Och, herr lalman, med en nära anknytning lill EEC, där vi kankonkurrera pä lika villkor, kommer våra resurser all stiga snabbare och därmedockså våra egna möjligheter all snabbare öka vär u-hjälp. Utiikes- och handelspolitisk debatt HerrIredje vice lalmannen VIRGIN (m): Det har i debaiten här och i denallmänna deballen under den senasie liden talats myckel om den svenskaneutraliteten och vilka krav som den kan slälla pä värl handlande.Beskyllningar och molbeskyllningar har utväxlats, och tävlingen har varillivlig om vem som skall framstå som den bäste förkämpen för svensk neulralilel. Det är självklart all ell inlimt samarbete med EEC medförproblem i fräga om våra möjligheler alt slä ulanför krigiska konflikter. Mendetla gäller kanske främst de komplikationer som kan uppkomma genomnäringslivels specialisering och därmed för vär försörjning under avspärrning.Vår aUiansfrihet i och för sig kan rimligen inte utgöra ell hinder för inlimisamarbele med andra länder pä icke-militära områden. Om vi sedan med hänsynlill våra mesl vitala säkerhelsinlressen förklarar oss neulrala när en konfliklbörjar utvecklas i vår omvärld är detla en åtgärd som måsle gä före och enliglaUa hisloriska erfarenheier alllid har fäll gä före hänsynen UU bindningar pädet civUa fältet. All vär alliansfrihet och neutralitet har sädana konsekvensermäsle slä klarl för alla människor i hela som kan höra eller läsa. Hur man mot den bakgrunden kan göra gällande all vi baraskulle kunna hålla vär neulralilet trovärdig om vi för en viss lyp avförhandling med EEC och inte om vi för en annan är svärl all förstå. Det ärklarl all man kan diskulera och ha olika meningar om hur förhandlingarna börläggas upp. Men omsorgen om neutralilelen visas inte främst pä del sättet. Denvisas genom de ätgärder som vi vidlar för att med militära medel kunna hävdaneulralileten. Del spelar sä lilen roll vad man vill, vad man säger och vad manhar sagl, när det brinner i knutarna. Det enda som dä belyder någonting ärförmägan att kunna skydda sig själv. Del är värl totalförsvars uppbyggnad och slyrka som angergränserna för vår möjlighet att hålla oss utanför konflikter. är ellfaklum som jag lycker alllför Ulel har kommii lUl ullryck i den senasie tidensdiskussioner. Kanske regeringen är litel skamsen över att la upp den aspeklen.I den mån del föreligger försummelser i fräga om försvarel är del i varje fallinle moderata samlingspartiet som kan klandras. Där bär regeringen ansvaret. Utiikes- och handelspolitisk debatt Man kan vara hur krilisk som helsl mol tanken all väldetskall slyra relationerna meUan slaler. FörhåUandet är dock, all del i sislahand är den renl mililära styrkan som är avgörande, även för möjligheten altvara neulral. Del finns ingen genväg förbi della faktum. Men, herr lalman, del var egentligen inle för all sägadetla som jag begärt ordet , utan det var för att göra några reflexionerkring situationen pä nedruslningsområdel. Mänga vackra ord har sagls om och mänga ljusaförhoppningar har knutils lUl nedruslningsförhandlingarna i . Jag velinle hur mänga gånger som vi i moderata samlingspartiet har instämt i dessaförhoppningar men varnat för all diskontera dem i förskoll. Del gärinle alt tvinga fram politiska lösningar bara genom övertygelsen om alt demäsle vara rikliga. känner vi väl lUl inom opposilionen, men en och annaninom regeringspartiet kan kanske behöva lära sig del. I Dagens Nyheier av redogör statsrådet för situationen vid nedruslningsförhandlingarna jusl . Hon kallarlägel för "konkursen i " och ullalar sig med mycken bitterhet.Jag vill oreserverat inslämma med statsrådet . Del är djupt tragiskt altbehöva konstatera alt nedrustningsförhandlingarna nu har pägålt i praktiskttaget tio är och bara kunnat lämna sä ulomordentligt magra resullal som harblivit faUel. Generellt kan man säga alt nedrustningsef-feklen varil ingen iden mån resullat över huvud taget har uppnåtts eller ännu kan förväntas Uggerde i bäsla fall uteslutande i en dämpning av den pågående upprustningen. Del partiella provsloppsavtalel var det första resullalsom kan hänföras lUl konferensen, även om del inle formellt ingicks inomkonferensens ram. Men det tUlkom först sedan supermaklerna klarat av denprovverksamhet som de behövde bedriva ovan jord. De kärnvapen-stater ochFrankrike som ännu inle hade nätt sä längt biträdde inte avtalet och har förövrigt ännu inte gjort det. Förbudet mot ovanjordsprov innebär inte ens enruslningsbegränsning. I själva verket har antalet prov räknat varilslörre efter del avtalet ingicks än innan, och provningsverksamheten har påsenare är ytterligare ökal. 1 del partiella provsloppsavtalel förband sigkärnvapenmakterna att vidlaga vidare ätgärder för kärnvapennedrustning. Inga som helsl åtgärder har vidtagits eller ens på allvardiskuterats. Mänga i och för sig viktiga frågor har aklualiserals i , menkärnvapenrusl-ningarna har hela liden varil den stora frägan. De har haft ensärstäUning och varil prövoslenen för konferensens goda vUja alt åstadkommanågonting. De intar ocksä en speciell slällning i fräga om belydelsen för derenl svenska säkerhelsinlressena. Kärnvapnen har längt mer än andraslridsmedel, som kan förutses eUer anas, inflylande pä vär situation. Jag delarvisserligen den ofla framförda meningen all atombomber som terrorvapen gentemotoss är mindre sannolika. Däremot kan hotel om sädan användning vara en myckelfarlig eventualitet. Om kärnvapnen ytterligare militärt utvecklas och förfinas jag har svärl att la ordel "förfinas" i del här sammanhangei,men det är nog den rikliga tekniska termen kan den svenska trygghet som vi nuförsöker grunda på aUiansfrihet och pä elt konvenlioneUl försvar bliillusorisk. En vidareulveckling av kärnvapnen pågår alltså oförhindratoch oavbrulei. log redan tidigt konsekvenserna av utvecklingen. Underhela 1960-lalet har vi sakligt och Uiärdigl, vid nedruslningsförhandlingarnaoch i andra sammanhang hävdal att kärnvapenfrägan måsle lösas och att del måsleske genom balanserade åigärder. Vi har erbjudit oss alt avstå frän vårmöjlighel alt skaffa kärnvapen, men har i gengäld krävl att kärnvapenmakternasöverlag i sä fall inte ylleriigare skulle fä ökas. Den ursprungligen genom dens. k. Undénplanen skisserade svenska handlingslinjen utformades undan för undantill krav pä en paketlösning med tre element, nämligen för det första etltotalt provstopp, som skulle sätta en spärr för forlsalt teknisk, dvs.kvalilaliv utveckling, för det andra etl produktionsstopp, som skulle avbrytaen fortsalt uppbyggnad av arsenalerna, dvs. hindra kvantitativ förstärkning,och för det tredje, som motprestation av de kärnvapenlösa, ellicke-spridningsavlal som skulle hindra en geografisk utspridning. Kärnvapenmakterna har dock visat sig föga intresserade avdenna typ av balans i åtagandena. Deras enda strävanden har varit all sökaytterligare befästa sitt eget överlag och öka sin egen handlingsfrihel. hade man inom nedrustningskonferensen lyckatsförhandla sig fram lUl ell icke-spridningsavtal. Del hälsades med jubel från mängahäll och det presenterades av kärnvapenmakterna som en väldig framgång förnedrustningssträvandena. Balansen i förpliktelserna lyste dock med sin frånvaro.Den inskränkte sig tUl etl par ullalanden i inledningen till avtalet och itexten om att kärnvapenmakierna skulle arbeta vidare mol kärnvapennedruslningoch mot nedrustning över huvud taget - fraser av ungefär samma innehåll som isin lid del partiella provsloppsavtalel. Man ville dock sä gärna hoppas och troall de skulle ge uttryck för allvarligt menade löften. har tre årförflutit sedan avtalet undertecknades, och det mäsle konstateras att löftenauppenbarligen inle var avsedda all infrias. Man måste inslämma i statsrådet djuptpessimisliska bedöm ningar sädana som de kom till ullryck i DagensNyheter-intervjun. uttalar där farhågor för attnedrustningskonferensens tionde är skaU bli dess sisla. Del låter inleosannolikt. Men del skulle vara förfärligt, därför all konferensens eflermäledä skulle bli, all vad den försl och främst lyckals med var att göra de slarkaännu slarkare och de svaga ännu svagare. För sä är del. Vi svagare har berövalsvår handlingsfrihet och inte fält någonting i ulbyle. Vi har blivit utmanövreradeav stormakterna och har förlorat varje inflylande pä den fortsattakärnvapenutvecklingen. Här i kan vi bara hoppas på att konsekvensernaför vårl lands del inle skall bli aUlför svära, I gär framlade inför den sovjetryskapartikongressen etl förslag bl, a, om kärnvapennedruslning i samarbele mellansamtliga kärnvapenstater. Förslaget mäsle nalurliglvis noggranl studeras. Delunderstryker ålminslone det väsenlliga förhållandel all och intehittills har velal ta del i nägra som helsl kärnvapenöverläggningar elleravtal men all sä måste bli fallet i fortsättningen. Man mäste dock göra klarl för sig all utspelföga skUjer sig från tidigare förslag, framförda frän olika häll inedrustningssammanhang Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt förslag,som alla har hafl det gemensamt, all de främsl varil försök all påverkavärldsopinionen egen förmån och tUl förmän för förslag som, om degenomfördes, skulle förskjuta slyrkebalansen egen och alla andrasnackdel. De saknar därför realism på ell säll som gäller sä myckel annal ocksäpä nedmslningsöverläggningarnas fäll. De närmasl misskrediterar försöken all nååiminstone begränsade resultat i form av balanserade åtgärder, som ävendärförulan är svära nog all uppnå. Hen ARNEGEIJER i (s): Jag länkle under den stund jag har till millförfogande göra vissa kommenlarer rörande vårl förhällande tdl EEC och densituation som råder . Vi vel alla alt EEC-debalten har pågått myckel . Hela1960-lalel kännelecknades av en läng EEC-debalt med ganska slarkamolsällningar mellan de politiska partierna i vårt land. Emellertid har sedan1969 en del anmärkningsvärda förändringar ägl rum inom EEC med eUer ulan ellklarl samband med utvidgningsförhandlingarna. a. har den strävan mot enformell politisk union, som finns hos stora grupper inom EEC, tagit sig utirycki vissa beslul. Regelbundna konsultationer i ulrikespoliliska frågor harsålunda inletts mellan de sex medlemsländerna. är detta samråd inteformellt bindande, men beslutet om att sädana samråd skall äga rum markerar enavsikt all åstadkomma en faktisk samordning, som ocksä föreslagits iDavignonrapporlen. I denna rapport talas det om "det samband som rådermellan all tillhöra den Europeiska Gemenskapen och all della i deföranslallningar som bör leda till all framsleg förverkligas i fråga om detpoliliska enandet". På etl annat stäUe sägs: "Det ögonblick kommernärmare dä skall kunna lala med en enda slamma." Detla är väl eltklarl utiryck för all en väsentlig förändring har skell inom EEC då del gällerall sikla fram lill en polilisk union. Vidare har sä senl somi februari månad detla är i en resolulion angivit avsikien alt man inom lio årskall ha genomförl en ekonomisk och monetär union. Genomförandet sker etappvisoch successivt. Hur långtgående den monetära unionen blir är icke utsagt,men förslaget och de beslul som har fatlats säger tiUräckligt mycket om att EECär pä väg in i en ny fas i hela sin utveckling. ,har genom sill ställningstagande lillden s. k. Wernerplanen markerat att Gemenskapen skall ulvidgas tUl en ekonomisk-monetärunion, som innebär etl ekonomisk-politiskt samarbete vUkel är längt merabindande och begränsar de deltagandes handlingsfrihet mer än det motsvarandesamarbete som hilUlls har ägl rum inom EEC. Frågan om eventuellt svenski medlemskap har i och meddessa tvä rapporter blivit alltmera aktuell.