prot · FU09120 · 1971-12-31 00:00:00 — Dennagång frigörs också stödet från kravet på utrymme och standard i famUjernasbostäder. Alla famUjer är kanske Inte I det läget att de kan få en högklassig,modern bostad på sin egen ort. Mot bakgrunden av löftena under den senaste valrörelsenfrån bl, a, , och moderata samhngspartiet om att devill skapa rättvisa och trygghet är det med någon förvåning som man i dennadebatt har lyssnat tiU dessa partiers ledare och tUl , Vidutformningen av stödet till barnfamiherna vUl vissa av dem prioritera allmännabarnbidrag och vårdnadsbidrag. Åtminstone vill man gärna betona värdet avsådana former av inkomstöverföring tUl barnfamiljerna. Dessa reformer ger Ukamycket tUl aUa barnfamiljer utan hänsyn till familjens Inkomst. Det Innebär ökar skUlnaderna I de belopp som man har att konsumera per barn I ohkafamiljer. Vårdnadsbidraget ger främst medel tUl familjer med mindre barn, ochegentligen är kostnaderna för barn i åldern 8 störst, om man bortserfrån tlUsynskostnaderna, Kan verkUgen de mindre bemedlade barnfamiljerna finnanågon rättvisa i de av önskade reformerna? När allt flerbarnfamUjer övergår till att förbättra sin ekonomi genom att båda makarna skaffarsig inkomster, ger vi dem då inte mycket bättre stöd genom att förstärkaresurserna på barntillsynens område? Även i barntillsynen ligger ju en form avinkomstöverföring till barnfamiljerna, I går hörde jag här i en moderat riksdagsledamotrikta en fråga tlU regeringen beträffande kommunernas nedprutning av anslagettill barntUlsynen, är ju detta främst en fråga, men närvederbörande riksdagsledamot som exempel tog en kommun där hennes eget partivelat föreslå en skattehöjning med endast hälften av vad mitt partisrepresentanter har önskat och genomdrivit och där moderata samlingspartiet intealls har drivit någon specieU kampanj för ökning av barntillsynsanslagen utantvärtom, då tycker man att frågaren borde ha agerat öppet i sin hemort och taghupp frågan där i stället för att ställa försåtliga frågor tUl regeringen. Mendet är tydUgen på det sättet man försöker få regeringen att verka inkompetent, medan det istället är sitt eget partis bristfälliga agerande som man borde ha angripit. Kommunerna har faststäUt budgeten för det kommandeåret. Jag har försökt få fram några siffror på hur barntillsynsfrågan harbehandlats i vissa större kommuner. I , , , oehNorrköping har den totala summan för barntiUsynen i budgeten höjts med 20 - 30procent. En hel del av denna höjning beror naturligtvis på automatiskautgiftshöjningar på grund av lönehöjningar som kom:mit med anledning avavtalsrörelserna. Därför är det kanske svårt att med hjälp av sådana siffrorsäga om det skett en nedprutning. Men vad som kan förefalla något märkUgt äratt summan varierar väldigt mellan olika kommuner, I har man t,ex, en total utgift för barntillsynen på 35,5 mUjoner kronor, är enkommun med 120 000-130 000 invånare, , en borgerligt styrd kommunmed ca 450 000 invånare, har man en kostnad som bara är dubbelt så stor,nämhgen . Det kan ge ett intryck av att man i vissa kommunerinte lägger ner så stor energi på att öka barntUlsynen. Här Ifrån talarstolen brukar man ofta från de borgerUgapartiernas sida försöka framstäUa det som om det är regeringens eller detsocialdemokratiska partiets fel att Inte barntiUsynen har bhvU tillräckligttUlgodosedd, men då tycker Jag att man hemma I sin kommun måste försöka agerapå ett sådant sätt att det verkhgen läggs upp planer för barntillsynen som kanöka resurserna. Om man , som oppositionen menar I sinaaktuella förslag, skall strö ut statsmedel bl. a. till barnfamiljerna, finnerjag det mest jämhkt och också mest rättvist att det sker på det sätt som harangivits i propositionen 156. Jag vUl gärna rekommendera utskottet att varmttUlstyrka den I propositionen nämnda utformningen av stödet till barnfamUjerna,som verkhgen ger mest där det behövs mest. Sedan nu famlljepohtlska kommitténs samtligatill denna debatt anmälda företrädare och en del andra av famlljepoUtlkIntresserade talare haft ordet skah Jag Inte fresta kammarens tålamod med någotförsök tUl sammanfattning. Jag tror att sakgranskning och sakdiskussion kan vimed fördel ägna oss åt när propositionen senare kommer upp till behandling ikammaren. Det är bara en fråga jag skulle vUja ställa till herrCarlshamre: Skall jag tolka kritiska inlägg så långt att NIkommer att gå emot förslaget att man I detta sammanhang skall kunna ökabidragen till bl. a. daghem och fritidshem redan frän den ? Om såär faUet, är dä talesman för en borgerhg samling eUer har dennasamling redan upplösts? De övriga synpunkier som har tagits upp av oppositionenhar redan bemötts av socialdemokratiska kammarledamöter. Det är bara en frågaav som återstår obesvarad, och den gäller problemet med den härprocedurbehandllngen. Regeringen har självfaUet del fulla ansvaret förInnehållet I den proposition som lagts fram om bostadstilläggen, och vi harverkligen inget behov av att skylla Ifrån oss pä någon kommitté, FamUjepoUtiska kommitténs promemoria blev juoffentlig genom att den registerades i , ochden refererades fuUt korrekt i , TUl aUaexemplar av kommitténs promemoria som har lämnats till pressen och andra harfogats en kopia av missivskrivelsen från kommitténs ordförande, 1 propositionentalas inte om kommitténs förslag utan om kommitténs arbetspromemoria. Så harjag också uttryckt mig i de intervjuer som har förekommit, I promemorian pekar faktiskt kommittén bl, a på stödettill barntUl-synsverksamhet som en möjlig väg att kompensera kommunerna. Jagkan alltså på alla punkter tiUbaka-visa påstående omoegentligheter i regeringens behandhng av kommitténs arbetspromemoria. HerrCARLSHAMRE (m) kort genmäle: Låt mig först säga att jag över huvud tagetinte har uttalat mig om behovet av förstärkta statsbidrag till daghems- ochfritidshemsdriften. Jag tror att det finns ett sådant behov som är så starktatt kommunerna skuUe ha haft berättigade anspråk på den höjningen aUdelesoavsett de ökade kostnaderna för bostadstiUäggen, Frågan är om man inte rent avså att säga lurar kommunerna på konfekten genom att döpa om det statsbidrag,som man ändå hade varit tvungen att tämligen snart höja, tiU bidrag somkompensation för ökade kostnader för bostadstillägg. Kostnaderna har nämhgenökat i hög grad, och eftersom bidragen är fastställda I krontal och Inte iprocent, är man tvungen att då och då räkna upp dem, och det finns ingenanledning att gå emot detta. När det gäller proceduren är det givetvis svårt attutifrån verkligen ha exakt inblick i hur man i departementet handskas meddetta. Kvar står emeUertid som alldeles ostridigt ett intryck på sida eftersida och i uttalande efter uttalande att här har vidarebefordrats ett förslagfrån en parlamentarisk kommitté - och det har det Inte, Jag har t, o, m. medbeundran konstaterat med vilken omsorg propositionsförfattaren uppenbarligenhar varit angelägen om att ÖveraUt skriva Just som statsrådet säger -att i kommitténs arbetspromemoria heter det så och så. Men på några' stäUen harpennan sluntit - eUer har man inte varit tUlräckligt vaksam. Jag citerade förutett av dessa ställen: "Kommittén har därvid pekat på möjligheten att göradetta t. ex, genom avlastning av de kommunala kostnaderna för barntUlsyn,"Kommittén har Icke pekat på någonting i något sammanhang, för den har Ickefattat något beslut. En sekreterare har skrivit en promemoria, där detta stårsom ett uppslag att diskutera bland andra. Om man hade kommit tUl beslut,skulle det ha funnits reservationer I kommittén, i varje fall på den punkten,och troligen inte bara en reservatlon. Därför har kommittén icke pekat på vare sig det ena ellerdet andra. Jag tror Inte aUs att regeringen har känt behov av att skylla ifrånsig. Varför skuUe man skyUa ifrån sig ett förslag om en reform som I mångastycken är bra? Men jag har mycket svårt att komma Ifrån tanken att man harvelat ge ett Intryck av att man har följt den vanUga proceduren - att man, nären kommitté är tUlsatt och arbetar, avvaktar resultatet av 4 protokoU 1971. kommitténs arbete, vUket man inte har gjort, I sak kan vi komma att bli eniga om mycket. Jag hartidigare pekat på några punkter där jag är mycket tveksam om utformningen - ochmärk väl att det är på de punkter där man icke har följt promemorian frånkommittén. Men visst är det riktigt att vi skall förstärka stödet tillbarnfamiljerna och att vi skaU göra det bl, a, i denna form. Det är emellertidUtet besvärligt, när vi har fått ett uppdrag att avväga och prioritera. FruLundblad talade om att somliga tydUgen inte prioriterade den här inkomstgraderadeformen så högt utan vUl gå andra vägar. Men det är just det kommittén skaU göra- prioritera och avväga stödformer mot varandra. får vi inte tillfäUe attgöra detta annat än på en del av fältet. Jag skall inte här gå in i någon diskussion;vi kan väl återkomma till det . Men jag kan bara beklaga att dessabemödanden som har noterat - att i varje sammanhang beskrivadet här aktstycket som en arbetspromemoria - har kunnat förleda få ett intryck av att det skulle vara meningen att det skulle presenterassom något annat, TUl slut noterar jag med glädje att det tydligen finnsnågra husa sidor också i hen Carlshamres uppfattning om denna proposition. () kort genmäle: Det är Inte jag som har bhvit förledd tUlnågon felaktig uppfattning, utan jag tror mig tämligen korrekt ha refererat vadsom är den aUmänna uppfattningen i landet. Detta är vad folk på goda grundertror att det är ett i vanUg ordning kommittévägen tillkommet förslag som harlagts fram. I går fick kammaren sinmiddagspaus hårt beskuren av finansministern. Jag tänker inte provocerafamUjeminlstern till att på samma sätt beskära vår middagspaus . HerrNYGREN (s); Vilket resultat får regeringens satsningar påsysselsätt-ningsstimulans i ett norrlandslän? Och vUka effekter kunde deborgerUga partiernas föreslagna medicin få? Det är två av de frågor som jag skall ta upp. Under minatillmätta minuter, som jag hoppas Inte skaU inkräkta på middagspausen, skalljag också belysa vad jag anser vara Industrins bristande ansvar för en hög ochjämn sysselsättning. I den belysningen skaU jag bl. a. redovisa den stora oroarbetarna vid den av bondekooperationen ägda industrin i känner pågrund av företagsledningens agerande. Låt mig Inledningsvis helt kort belysa situationen I denåttondel av vårt land som utgör. Där finns 3 600anmälda arbetslösa. Genom de av regeringen hittUls vidtagna åtgärderna för attskapa sysselsättnhig har länet tUlförts I statsbidrag tilljobb för totalt . beräknas effekten av detta bl.' arbete för 3 4003 600 människor, som ehest skulle ha fåttgå arbetslösa, VUka ärdet då som är arbetslösa? Om man granskar länsarbetsnämndens arbetslöshetsrapportfinner man att inte , aUtså drygt en tredjedel, är äldrearbetskraft - - och är kvinnor. Av ökningen tUl oktober månad var intemindre än arbetslösa kvinnor - i stor utsträckning nytiUskott tUlarbetsmarknaden. Om man skaU klara sysselsättningen åt dessa grupperhjälper bäst punktvis insatta åtgärder. Sådana kan sättas in på de platser ochi de regioner där de arbetslösa finns, och de ger ett snabbt resultat. Ingen tror väl att en sänkt arbetsgivaravgift skuhe fånågon motsvarande effekt i norrlandslänen. Inte heller skulle en sänkt moms fånågon nämnvärd effekt för ökad sysselsättning i de delarna av landet. Det är därför man har så svårt att förstå att , somutgett sig för att slå vakt om regionalpoUtiska jämlikhetssatsningar, nu harallierat sig med bakom krav som dhekt strider mot dessa målsättningar. En fråga som man bör stäUa är vad som orsakatarbetslösheten i , Jag vågar påstå, att den endast tiU mindre delberor på konjunkturavmattningen, TiU betydUgt större del beror den på agerandefrån flera privata industriers sida, ett agerande som skuUe ha utsatts förenorm kritik här i kammaren av herrar , i Åtvidabergm, fl,, om det hade gäUt statliga företag. är det privatägda industrier, ochdå tycks inte heUer massmedia vara särskilt intresserade avföretagsledningarnas göranden. Jag skaUnämna några exempel. beslöt attlägga ned driften vid den förvärvade industrin i . Manhade därmed köpt upp och lagt ned en konkurrent. 175 arbetare fick med sinajobb betala den transaktionen. Ungefär gick en privat byggfirma i ikonkurs. Ett underskott på konstaterades vidsummeringen. Firman hade verksamhet på många orter - bl. a. två fabriker iVindelådalen som föhde med i faUet Uksom också många företag med leveransertlU konkursföretaget. Många hundra arbetare fick med sina jobb betalaföretagsledningens agerande. En sågbrand i gjorde drygthundratalet arbetare utan jobb betydligt längre än vad som borde ha varitnödvändigt. Långt fler än 100 arbetare har också med sinajobb fått betala för beklagliga brister i företagets planering och produktlon. Jag skuUe kunna fortsätta exemplifieringen, men detanförda får räcka som belysning av orsakerna tih en snabbt Ökad arbetslöshet,som skylls på regeringen men som i stor utsträckning beror på agerande iindustriföretags direktionsrum. Man kan här ställa frågan: VUket ansvar bör vi ha rätt attställa på den privata industrin när det gäller att skapa trygghet isysselsättningen? I gårdagens debatt sade kammarens ärade förste vice talmanherr , att ingentror väl att statUg företagsamhet skaU kunna byggas ut och skapa den nyasysselsättning vi behöver. Jag vUl anmäla att västerbott-ningarna tror det, ochdet gör vi av erfarenhet. Vad som hänt i värt län innebär attstathg företagsutveckling och statligt nyengagemang har skapat betydandesysselsättningstUlfällen. Jag skall här ta några exempel. befann sig privatföretagetETRl-verken I i svårigheter. De drygt 200 anstäUda kände ett dhekt hotför friställningar. I den situationen gick det statUga SVETAB in och köpteföretaget, lemmade in det I sin produktion och tryggade därmedsysselsättningen, I VUhelmina har tUlsammans med CoronaverkenAB medverkat till en ny Industri, som skaU ge 130 nya jobb . 1Lövånger, söder om , bygger det statliga SONAB ut industrin ochberäknas nyanstäUa 165 man , I planerar det statligaTelefabrikation AB en utbyggnad, som beräknas ge 200 nyasysselsättningstUlfällen , Detta innebär sammanräknat 500 nya jobb, dvs, betydligtmer än en fördubbling av sysselsättningen vid de av statlig företagsamhetdrivna industrierna i , Om den privata industrin gjorde en motsvarandeinsats inom de av företagssektorn som den behärskar i vårbiandekonomi, så skulle aUa bekymmer för sysselsättningen varabortblåsta I , Men något motsvarande ansvar har minsann inte denprivata industrin visat. Tvärtom har man agerat i motsatt riktning. Låt mig somexempel ta den NCB-ägda fabriken i med förre centerledaren ochskogsdirektören som ansvarig ledare. Där känner de anställda en mycket djup oro för framtiden, och detta av två orsaker. Den första äratt NCB-lednlngen bestämt har motsatt sig att utföra de mUjövårdsåtgärder sombolaget i vattendom ålades att vidta. Inte ens , när statenerbjuder av kostnaderna I bidrag för reningsanläggningar,kan bolaget vara med. Planeringen är inte så långt gången, säger företagsledningen.Den andra orsaken till oron vid Hörneforsfabriken är den diskussion somuppstått om att från fabriken flytta pappersbrukets bestrykningsmaskin tUl denav NCB förvärvade industrin i . AUa försök från kommunalmänoch arbetare att få besked om huruxida en sådan planering verkhgen pågår harhittUls varit resuhatlösa. Motsvarande otrygghet har också SCA lyckats skapa bland demånga hundra an;>täUda vid bolagets industri i . Inga klara beskedhar lämnats, och resultatet har bUvlt ovisshet för de anstäUda, 1 det tredje Industrisamhället i södra ,nämUgen Rund-viksverken, är det Ukadant: rykten om inskränkningar men ingaklara besked, Samhähet har genom den nya lokahseringspohtlken givit denprivata företagsamheten ett mycket kraftigt stöd. Enbart I beviljats i lokaliseringsstöd förutbyggnader, maskinanskaffningar och rationaliseringar. En sådan givmUdhet från samhället borde förpliktaindustrin att effektivt medverka till den regionala jämlikhet som regering ochriksdag har sattsom mål för sitt agerande på flera fronter. Det ansvaret saknas, vågar jagpåstå. Som bevis vUl jag ta ännu ett exempel: frisläppet avInvesteringsfondsmedel i storstadsområdena, som jag betecknar som det endadiskutabla i regeringens hittUls vidtagna åtgärder. Medan regeringen hade styrning på medlens användning -endast fritt nyttjande i det s. k, stödområdet var industrins intresse att tamedlen I anspråk mycket ringa. Några exempel; inkom 11 ansökningar, ifebruari 1 ansökan, , och 9 ansökningar. Men iseptember, när det var fritt fram att använda dessa medel för investeringarockså i storstadsområdena, inkom inte mindre än 480 ansökningar, och fram tUlden , då jag fick uppgifterna från , hadeytterligare 53 ansökningar strömmat in. Vittnar inte detta om en brist på ansvar för satsningar iregionalpolitiskt önskvärda områden? Jag har svårt att förstå att nye centerledaren i gårdagens debatt visade en så enorm iver att få dessastorstadsansökningar snabbt bevUjade av regeringen. Jag vUl vädja tUl finansministern: de häransökningarna mycket noga och stäng möjhgt av den kran förstorstadsinvesteringar som är öppen! Frisläppet har -visat att mdustrinvill Investera men man vUl inte investera där regeringen vill! Då börstyrinstrument sättas In som gör att samhäUet kan bättre än nu dhigeraindustrins UtveckUng. Hade vi ett sådant styrinstrument - eller fick vi sammaviha tUl investeringar i från privat industri som från stathg dåskuUe vi snart kunna arbeta bort arbetslösheten. Ytterhgare några punktåtgärder, utöver dem som regeringenhar föreslagit, viU jag lägga industriministern och inrikesministern påhjärtat. Det första gäher den planerade utbyggnaden av återståendekraftverk i , och . Påskynda de projekten! Det andra gäUer utbyggnaden av gruvindustrin, som nyeindustriministern har visat stort intresse. Skynda på Stekenjokkutredningenoch bearbeta Bohdenbolaget för utbyggnad av bl, a, Bellviksgruvan i , För det tredje: Fortsätt utlokahseringen från avstatUg verksamhet med den prioritering på förtur för de norra delarna av vårtland, som enhäUigt uttalade sig för under vårriksdagen. För det fjärde: Förverkhga snabbt planerna påindustricentra i och ! Kan dessa krav genomföras, skuUesituationen vara betydligt husare i . Låt mig också tUl sist, fru talman, erinra kammaren om denkraftiga opinionsrörelse som vuxit fram - djupt hi iborgerliga politikers led i - för en omprövning av beslutet om nejtUl kraftverksbyggen i . Det stöd opinionen fått den senaste tidenav bl, a. , LO;s nye andre ordförande, skogsarbetarnasförbundsordförande m, fl, visar att kravet bötiar omfattas långt utanförVästerbottens gränser. Projekt finns aUtså i ett län som , Men om viskaU få dem genomförda måste vi ha ett samhälle med starka resurser. De borgerliga partiernas försök att tappa av samhället påde resurserna för sänkning av företagens skatter och av momsen skulle innebäraett stopp förvåra regionalpolitiska satsningar för jämlikhet mellan de olika landsdelarna. Kammaren beslöt uppskjuta denfortsatta överläggningen samt behandhngen av de på föredragningslistanupptagna, två gånger bordlagda ärendena till aftonsammanträdet. §12Inteipellation nr 195 ang. betygssystemet inom skolväsendet Ordetlämnades på begäran tUl HenRICHARDSON (fp), som yttrade: Få ting i det svenska skolväsendetsreformering har tiUdragit sig så stort intresse ochskapat så mycken fö:rvirring som det nya betygssystemet. Förklaringarna tlUdetta är självfallet många. Elevernas betyg upplevs både av dem själva och avderas föräldrar som utomordentligt betydelsefuUa. Detta är också väl motiveratmed tanke på betygens funktion som instrument vid intagningen tUl högreutbUdningsanstalter och den konkurrens som råder. Betygen på vissa Unjer inomgymnasieskolan är utan tvivel direkt livsavgörande vad gäller yrkesverksamhetenför ett stort antal elever, då möjhgheterna tUl betygskomplettering är starktbegränsade. Betygssystemet styr tillsammans med de bestämmelser somgäller för intagning t:ill högre skolor I hög grad förhållandena i skolansvardag. Detta gäller inte bara mera aUmänt möjligheterna att främja samverkanmellan eleverna och därmed skapa en god och kamratUg atmosfär I skolan, utanockså elevernas försök att utnyttia olUca tänkbara utvägar, t. ex.utspekulerade Unjebyten och studieavbrott, för att komma i ett bättrekonkurrensläge. Del relativa betygssystemet upplevs allmänt som merakonkurrens- och stressframkallande än ett mera måhelaterat - med vUken rätt ärI detta sammanhang av underordnad betydelse. Det relativa betygssystemet har av allt att dömaaccepterats någorlunda aUmänt vad beträffar , där förutsättningarnaför en korrekt tillämpning är avgjort större än i den starktUnjedlfferentierade gymnasieskolan. De allvarligaste svagheterna förgrundskolans del är uppenbarligen det förhåUandet, att de aUmänt svagpresterandeeleverna upplever sin betygssituation och hela skoltUlvaro som föga uppmuntrandeeller direkt meningslös. Den översyn av betygssystemets funktion och påverkanpå skolans Inre arbete som Kungl. Maj:t uppdragit åt attföreta synes därför väl motiverad. För gymnasieskolans vidkommande tillkommer problem av heltannat slag. 1 och med att I gymnasieskolan har detrelativa betygssystemet Införts på linjer och I kurser som omfattar ettrelativt litet antal elever. Dessa elevgrupper är därtill inte sällan starktavvikande i väsentliga avseenden från den totala populatlonen av en årskuU. Attvuxenundervisningen medfört liknande problem är vidare uppenbart. Detta har skapat stor förvirring och betydandesvårigheter. Situationen ter Sig än mer förvirrad genom att Kungl. bestämmelser- med en helt ny betygsprincip för "yrkesskolesektorn" - Nr 120 efter det att en arbetsgrupp mom Xorsdagen den föreslagh en övergång tiU en mera målrelaterad betygsprincip. resonemang,som förs i Kungl, Maj:ts proposition nr 1970 (ang, ------- gymnasieskolan)om kraven på "godtagbart yrkeskunnande" I yrkesämnena ochom"rimhga krav" i andra ämnen, vilket går igen i de nyabetygsbestämmelserna (skolstadgan 9 kap, 31 §), har likaledes skapat vissosäkerhet. Med hänvisning tUl det anförda ber jag om kammarenstillstånd att till herr utbUdningsministern få ställa föhande frågor: I vUkenutsträckning har förändringar Inom det gymnasiala skolstadiets struktur ochrekrytering tUl olika Unjer och kurser påverkat förutsättningarna för den formav relativ betygssättning som Infördes I gymnasiet och ? 1 de senastutgivna anvisningarna talas om "kraven på godtagbart yrkeskunnande"och "de kunskaper och färdigheter, som undervisningen avser attmeddela". Kan man tolka detta så, att en gräns meUan "godkända"och "icke godkända" kunskaper och färdigheter de facto skaU finnasoch markeras I betygen? 3, Vilkaerfarenheter har gjorts beträffande den information tUl hemmen, som förutsattsersätta betygen under vissa terminer i samband med att antalet betygstUlfällenminskat? 4, AvserutbUdningsministern att förelägga de förslag tUl förändringar av nugällande betygsprinciper, som kan bh resultatet av skolöverstyrelsensutredningsarbete? När kan i så faU detta beräknas ske? Denna anhåUan bordlades. § 13 Interpellation nr 196 ang. de statliga företagens ansvar för utvecklingen av kommunemas näringsliv, m. m. Ordet lämnades på begäran tUl (), som yttrade; Inom exempelvis malmkommunerna ochMalmberget ger den statliga gruvdriften betydande vinster. Där finns ettutomordentligt behov av ett mera differentierat näringsliv. Det privatanäringshvet visar tyvärr inget intresse av att råda bot på den snart sagtomöjliga situationen. Detta trots medvetna stöd- och stimulansåtgärder frånsamhäUets sida. Vår förhoppning står således helt tUl en utveckling avbefinthg statlig industri eUer tUl sådan industriell utveckling som kan kommatill stånd genom aktiv medverkan från den stathga Industrins sida,