prot · FU09119 · 1971-12-31 00:00:00 — I den fortsatta riksdagsbehandlingen skall regeringen medkommunisternas hjälp votera igenom ett litet steg mot denna socialistiskasamhällssyn. Må framtiden utvisa om den synen möter svenska folkets odeladeförståelse, om nu statsrådet och kompani vågar prata om det pä gator ochtorg. Hen (); har tagit ett steg somindirekt kornmer atl betyda mycket för vår sysselsättning. Industrier i länder,vilka förut kunnat sälja i , kommer att behöva ställa om sin försäljning tUlandra marknader. Det betyder inte bara till vår lUla marknad I det här landetutan också till länder där våra industrier nu säher utanför våra gränser. DetskaU bli intressant för oss och av betydelse för vår framtida sysselsättningatt se vad bl. a. ett sådant land som kommer att göra och hur det kommeratt lyckas med sina exportansträngningar på Europamarknaden. Det är där destörsta verkningarna av åtgärder kan väntas. Kortsiktigt har konjunkturen nu gått ned, till en del på grundav att hösten har kommit. Den delen av konjunkturnedgången kommer väl snart attmotsvaras av en uppgång när väl våren kommer och snön smälter. Allvarligare ärden något mera långsiktiga konjunkturnedgången som betydande länder på Europaskontinent nu kommit in i; det gäller bl. a. , och ItaUen. Därhar nedgången Just börjat, och den väntas lortsätta. Det är svårt att vara ett litet land. Man blir beroende avde stora när det går nedåt, men man blir det väl hka mycket när det går uppåtigen, VI kan inte göra mycket åt vår internationella situation, men vi får göravad vi kan inom våra egna gränser. när EFTA håller på att uppslukas av EECfår vi ett hårdare klimat runt omkring oss, var vi än kommer att hamna islutomgången, VI är för små för att I nämnvärd grad påverka de härförändringarna utanför våra gränser. Men innanför våra gränser kan visäkerligen styra utvecklingen på ett ännu bättre sätt än hittUls, Vi vet att konjunkturerna varierar. Vi vet att ocksä dennågot långsiktigare konjunktursvängning än den som är mellan ,nämligen den konjunkturrörelse som går som en vågrörelse med kanske ett par treårs mellanrum mellan högkonjunkturtopparna, når ett slut . MenIngen kan ännu säga med någon grad av tUlförlitlighet vid vilken exakt tidpunktsom förändringen till det bättre kommer att ske. Det finns emellertid en tredje tendens i de härkonjunktursammanhangen som är av intresse för oss och som vi måste varamedvetna om och inriktade på att komma tUl rätta med konsekvenserna av. Detgäller den ännu långsiktigare utvecklingen, som betyder att vi måste få enkraftigt minskad sysselsättning på lång sikt inom svensk industri. På tvågenerationer har det här landet förvandlats från att ha varit ettjordbrukssamhälle tUl att bU ett industrisamhälle. På en generation har vi nuatt räkna med att den utveckling som är på gång kommer att leda tlU att viförvandlas från att vara ett industrisamhälle tUl att inte längre vara ettindustrisamhäUe. Kanske hälften av den befolkningsandel som vi nu har iindustri kommer att finna sin sysselsättning i industrin här om ett par treårtionden. Den omställningen kommer inte att gå smärtfritt för de anställda ochinte heller för företagen, och hela industribranscher, samhällen och regionerkommer att få känna av denna utveckUng, Inför dessa förändringar, som kommer att tvinga sig på ossfrån en hårdare värld, måste vi skaffa oss bättre verktyg, bättre organisation,bättre grepp över utveckUngen för att kunna bemästra problemen. Vi kaninte i Uka hög grad som under de sällsynt gynnsamma efterkrigsårtiondena låtautvecklingen styra oss och hoppas att det skaU gå bra. Vi måste för framtidenmycket mer än hittUls ta vårt öde i våra egna händer och inför de förändringarsom vi ser är på väg försöka vidta våra egna åtgärder. Det har under de år som gått med inflationstendenserinternationellt och nationellt - varit nödvändigt att reglera efterfrågan Iohka avseenden och med hjälp av kvoter hindra att efterfrågan tagit sig förstarka uttryck och lett till onödig Inflationsutveckling, Men det gällde underden konjunktur som har varit. Det må vara att det kan vara nödvändigt att hakvar en del av detta system som beredskap inför en framtida konjunkturuppgång.Men när det generella kvotsystemet ännu tillämpas på ett sådant sätt attarbetslöshet uppstår, så är det en arbetslöshet i onödan. Det kan inte vara riktigt att Inom aUa områden av vårtland tillämpa exakt samma politik, eftersom förhållandena Inte är exakt Uka, VImåste ha en möjlighet att få fram en regional anpassning tillarbetslöshetsförhål- landena.Det må vara att man på vissa orter med gynnsam sysselsättning och kanskegynnsam konjunktur och överefterfrågan måste hålla vissa bromsar. Men på andraorter, där det redan finns arbetslösa människor, är det ju ingen anledning attdra på bromsarna så hårt som man nu gör. Det kan inte vara riktigt att i dagenssituation ha en sådan reglering av byggnadsverksamheten att bostadssökande somstår i kö och som sparat för lägenhet inte får sina bostäder, sombyggnadsarbetare, transportarbetare och byggnadsämnesindustrins folk går utanjobb. under den lågkonjunktur som vi upplever och som vi harframför oss för en lid, vars längd vi inte vet, bör vi kunna upplösa en del avdessa regleringar oeh göra det som man har begärt från så många håll sätta dearbetslösa i verksamhet och låta den del av bostadsmarknaden expandera somfinns på orter där den kan expandera. Man bör också nu låta den industri fåbygga som vill och kan bygga för framtiden. Man går Ju ut och begär attindustrin skall bygga under lågkonjunkturen. Då bör man kunna släppa fram lånenpå det här området mera än vad man gör . Det har sagts att industrin skuUe få låna mera än förraåret - upp till I 500 mUjoner. Den upplåningen kommer så långt Jag förstår,även med förhöjningen som är utlovad, att vara klar här under november månad.Det bör vara möjligt att öka upplånlngsrätten sä att de Industrier som vill ochkan låna och kan bygga ut nu bygger ut under lågkonjunkturen. Det är väl nuunder lågkonjunkturen som vi skall släppa fram pengar för att skapasysselsättning. Det behövs inom de branscher som är berörda av den härverksamheten, och det drar med sig en gynnsam effekt indirekt inom andragrupper också. Det är all anledning att nu släppa fram den del av kön somfortfarande är kvar. Vi behöver mera sysselsättning och därför behöver vi låtade som finns inom industrins lånekö komma fram. Det ärmöjligt att några, när de väl får chansen att komma fram, införkonjunkturutvecklingen drar sig för att använda pengarna, men låt oss se varden gränsen går. När skaU man ta bort en lånekö, om man inte gör det underlågkonjunkturen? Det är ju nu vi skaU släppa fram det, och kanske man kansläjjpa fram det så långt att det bör bli några hundratals miljoner mera somblir utlånade det här året. Och därutöver kanske man kan släppapå kön ytterligare, så att man blir av med den, och så må man införa den igen,när konjunkturläget blir sådant att det kan vara risk för överefterfrågan påpengar och därmed överefterfrågan på arbetskraft och byggnadsmaterial. Alltså; Det bör finnas möjligheter nu att eliminera kön såsnabbt att vi upprätthåller den fulla sysselsättning som vi har lovatmänniskorna att de skall ha. Låt dem som vUl låna och bygga ut och skapasysselsättning I stället för den arbetslöshet som råder. Så längearbetslösheten är kvar är det ett tecken på att vi behöver en annan pohtik påden punkten än den som vi har. Vi bör alltså. Inför den situation som vi nu har framföross, släppa sä mycket på det här reglerandet som infördes underhögkonjunkturåren när det gäUer byggnader, lån och bostäder att industrins köeroch bostadsköerna försvinner på de orter där det nu går att få ökad sysselsättning.Och om man inte vågar göra det över landet generellt, så bör man göra det Inomregionerna så länge det bevisligen finns kvar arbetslöshet. Det är ju bättreatt vi bygger bostäder nu under lågkonjunkturåren och använder arbetskraften.Då slipper vi ju möta den extra efterfrågan när högkonjunkturen kommer. Orter som har att möta utflyttning av ämbetsverk frånStockholm behöver ju en utbyggnad av sitt bostadsbestånd. Gamla köer finns där,nya sökande kommer till, och det bör ju vara nu och inte som denutbyggnaden skall ske. Det må väl hellre bh några tomma lägenheter, men deflesta byggda , än att vi väntar med att bygga tlU om någraår, när vi ändå - med regeringens konjunkturbedömning väntar att vi skaUvara inne i en högkonjunktur igen. Men var finns den apparat med vUken vi kan påverka den härutvecklingen? Har inte regleringarna dröjt sig kvar för länge och styrts förhårt för att klara av det som vi har krävt i första hand - full sysselsättning?VI är Inte på alla punkter beroende av vad man gör utanför våra gränser, utanvi är också beroende av vad vi själva kan göra här hemma. När sedan tecken påöverfull sysselsättning och inflation uppkommer måregleringarna bli nödvändiga och återinföras Igen, Men , när vi hararbetslöshet, skaU de lösas upp. Då skaU vi skapa sysselsättning I stäUet föratt bromsa, VI kan inte lösa alla problem. Men vad vi kan göra, ävenom det förekommer stora svängningar utanför våra gränser, är att anpassa osssnabbare och smidigare tUl de förändringar som sker där ute - och deförändringarna kommer även fortsättningsvis att bh slora och kraftiga. Därförbör vi nu använda också till att skaffa oss ett bättreadministrativt grepp över utveckhngen. Regeringsapparaten med sina departementär i stora stycken alltför omodern, och den fungerar för långsamt ocheftersläpande. Det visar den arbetslöshet vi nu har. Om man hade kunnat anpassaverkningarna av en politik så att åtgärder för fuU sysselsättning slagit Igenomfortare - ja, då hade vi sluppit en del av den arbetslöshet som vi har i dag.Och en del av skulden tlU dagens arbetslöshet hgger i den omoderna, långsammaoch eftersläpande administrationen. Den är ett verktyg som inte fungerar somdet bör, och det går Just nu ut över sysselsättningen. Men då måste detverktyget moderniseras och anpassas till behoven och till de stora behovsom vi kommer att få längre fram. Om vi skall kunna föra en politik som innebär fullsysselsättning och som infriar de förväntningar på ökade reallönersom finns ute bland löntagarna, om vi skall kunna uppfylla förhoppningarna omfortsatt social utveckUng och en förbättring av undervisningen och utbildningenav ungdomen osv,, så gäUer det att vi sköter våra kort väl för framtiden. Detär en allt hårdare och Internatlonaliserad värld vi går tUl mötes. Vi behöver göra om den nuvarande byråkratiska apparatentUl en smidigare och snabbare verkande apparat. Vi behöver moderniseraregeringsdepartementen, så att vi förutom får ettdepartement för den aUmänna näringspoUtiken, ett departement för skötseln avden stathga företagsgruppen, ett modernt arbetsmarknadsde- den 3 noveinber 1971 partementsom kan hjälpa medborgarna vid de stora förändringar och omställningar som tyvärrförestår på den svenska arbetsmarknaden. Men dessutom måste vi också kunnastyra kapitalmarknaden. Under dagens diskussion har man från regeringens sida sagtatt man vill att löntagarna skall få ökat medinflytande inom näringslivet. Enav de första åtgärder som då bör vidtas är att kapitalmarknadsutredninganmodas att änthgen presentera sina förslag, eller också bör vi gå förbi denutredningen och låta löntagarnas ATP-fonder få samma rätt som de privataförsäkringsbolagen har att delvis gå In I ett meddelägande Inom industrin. Detgäller Ju att bygga upp det framtida, dyrare näringsliv som vi måste ha för attklara den fulla sysselsättningen framåt i tiden, och om man har medel till det,så bör man få använda dem. Makten I näringshvet hgger ju alltid hos pengarna, och dåbör löntagarna också få rätt att använda en del av avkastningen, en del avräntan på sina ATP-fonder tUl ett meddelägande Inom industrin. Vad blir detannars för inflytande? Med lagliga bestämmelser styr man inte annat än mycket grovtett näringsliv - det är pengarna som styr inom näringshvet. Därför måste man fåbort den förmyndaraktiga lagstiftning som förbjuder löntagarna att användaens en del av räntan på sina AP-fonder till att vara med och äga i näringshvet.Makt och Inflytande ligger hos pengarna - det är ju demokratins spelregler -och därför gäller det också att vi från regeringen får fram ett lagförslag somstämmer med de löften som lämnats här om att löntagarna skall få ökatmedinflytande näringsliv. Det bör ske på den här punkten, där maninte trampar någon annan på tårna men får rätten att använda sina egna pengarpå ett sätt som skall vara till nytta för den framtida sysselsättningen. TUltror man inte löntagarna förnuft, sans och bedömning pådet här området, ja, hur skall man då kunna låta löntagarna på andra vägar fåökat medinflytande över näringslivet? Det är en förtroendefråga. Visa ettstörre förtroende! Låt löntagarna få behärska sina egna pengar, låt löntagarnapå den här punkten få använda en del av sina pengar för medinflytande inäringslivet! Det finns ingen anledning att så hundraprocentigt låta detstyras via och lån tUl dem som redan äger. En liten del och enväxande del bör löntagarna själva få ha. Det ligger i regeringens hand attframlägga ett sådant lagförslag. Det här är ett system som har varat nu i elvaårs tid, och det är dags att vi får detta lagförslag. Det är Ingen ursäkt attdet är långt mellan sammanträdena kapitalmarknadsutredning. Då fårvi gå förbi den. Det här är en sak som går utöver det. Vad det nu gäller ute i landet är att skapasysselsättning. Arbetslöshetssiffror av ohka slag har använts här. Jag skallInte stanna vid dem. Det här landet består av ett tiugotal län. Det är några avstorstäderna som utgör stora län. 1 allmänhet har länen omkring 300 000Invånare. Ett sådant län på 300 000 Invånare har ungefär 120 000yrkesverksamma. Den officiella siffran för arbetslösheten hgger på 3 000arbetslösa. Den siffran kommer väl fram tUl februari att stiga bort emot 5 000arbetslösa. Men därutöver finns ytterUgare 5 000 - det är 4000 - som inte har sysselsättning normalt Inom näringslivetmen som fått sysselsättning genom arbetsmarknadspohtiska åtgärder, fåttberedskapsarbeten, fått arkivarbeten, fått komma in på omskolningskurser. Mendet är människor som man har hjälpt in på sådant när sysselsättningen pånormalt sätt inte fungerat. Det är bra alt man gör det. Därutöver är det bortåt5 000 kvinnor som inte får chansen att komma in på arbetsmarknaden och få ensysselsättning som de skulle vilja ha och som de skulle kunna ha om de haderiksgenomsnittets, framför allt storstädernas, chanser att få industrhobb, mendet är svårt att fä sädana på manliga Industriorter som präglas av ståUndustrloch träindustrier av olika slag. Det här betyder att det av 120 000 människorfinns bortåt 1 5 000 som skuUe vUja komma In I sysselsättningen. Jag är inte ute för att tolka arbetslöshetssiffrorna sieller så; Jag är bara ute för att tolka en arbetsmarknadspolitisk situation,där det finns förhoppningar hos människor att få ett Jobb på den normalaarbetsmarknaden. Dä måste vi bygga upp den normala arbetsmarknaden. Bakom de här siffrorna finns ett ännu större antalmänniskor som är oroliga för sin framtida sysselsättning när de vet attIndustrin är svag, att överkapacitet råder i branschen, att konjunkturenskärps, att den Internationella konkurrensen bUr hårdare. Många frågar sig: Vadbhr det av mitt jobb , ? Skall Jag flytta ? Om Jag harmitt jobb kvar, vad kommer mina barn atl kunna få för jobb på den här orten?Måste jag flytta med dem för att det skall gå väl? Det är de här sakerna som gör att sysselsättningsfrågan äraktuell för betydligt fler människor än vad den officiellaarbetslöshetsstatistikens slffor anger. Därför måste vi få fram den politik somvi lovat människorna , nämligen en politik som gerfuU sysselsättning. Så länge vi inte har den poUtiken framme - vi må skylla påvilka svårigheter som helst på det internationeUa området kan vi Inte varanöjda med situationen. Dä måste vi söka bättre lösningar, och då är det Ingenursäkt att vi har haft den och den organisationen och att det gått brahittills. VI måste pröva mera och finna de nya vägarna in på nya områden ochinte så långsamt och, på vissa punkter, så motvilligt komma med förändringar,när det är uppenbart för alla att förändringarna borde ha skett för längesedan. Jag vill ha fram en annan poUtik, en mer medveten ochlångsiktig politik. Vi behöver på åtskilliga områden, för att lösa våraproblem, också en härdare politik. Annars kommer vi att råka i betydandesvårigheter inför den hårdare och mer internationaliserade värld som vi kommeratt möta. Tekniken går framåt, oeh den internationella konkurrensen skärps avolika skäl. Styrningen och utvecklingen Ugger I händerna på mäktiga, snabbtväxande sforföretagsgrupper som snart behärskar hälften av världensindustriproduktion, behärskar försäljningsapparat, transportapparat ochfinansiering. Vi kan Inte leva kvar i och alltför länge bevara det gamla sominte håller . Vi måste satsa betydligt mer på de starka punkter somvi har kvar för att därigenom hoppas kunna åstadkomma tryggare sysselsättning,bättre reallöner, bättre sociala förhållanden - kort sagt: ett bättre samhälleför människorna att leva i. Herrförste vice talmannen (): 1 den skiss för ekonomi som kallasfinansplanen och som avlämnas i början av finns alltid principerna förden ekonomiska målsättningen angivna. Jag talar om finansplanen som en skissför den ekonomiska politiken därför att den säUan överensstämmer medverkligheten. har prisstegringarna och lönehöjningarna i regelvarit stöne än vad finansplanen förutsatt och investeringarna mindre än vadfinansplanen hoppats på. Målsättningen har dock varit nästan densamma varje år.En av de viktigaste punkterna i målsättningen har varit full sysselsättning.Självfallet har alla partier haft denna punkt på sitt program, och brabesynnerhgt skuUe väl det partiet vara som inte strävar efter fullsysselsättning. Det är därför förvånande att både statsministern och herrSvanberg talar om detta som någonting speciellt för det socialdemokratiskapartiet. sade, att för den fackhga rörelsen och för detsocialdemokratiska partiet har sysselsättningen varit någonting heltavgörande. sade t, o, m, att de borgerUga partierna inte hadenågon omtanke om de arbetslösa, utan att deras förslag bara hade pohtiska skäl.Även om någon tUl äventyrs inte skuUe tänka så mycket på de stackars människorsom drabbats av arbetslösheten personhgen måste ju var och en inse att helalandets befolkning hder om det finns arbetslöshet. Den innebär ju ett avbräckför hela landets ekonomi, och det känner vi av aUesammans, Det är därför renaplattityden när och talar om att andra partier skuUeha anammat den ideologi om den fuUa siysselsättnlngen som företräds av derasparti. Självfallet strävar varje parti efter full sysselsättning. Det har dock länge varit delade meningar om hur den fullasysselsättningen skall uppnås. Det måste sägas till socialdemokraternas hederatt de inte är så värst sociaUstiska i vårt land, i varje faU inte på detsättet att de tror pä statssociaUsm, Det är mest bara vänsterpartietkommunisterna som tror på dessa gamla fastrostade Idéer som bevisat sinineffektivitet vid många tillfällen, inte minst i de sociaUstiska länderna sominte kan tävla med de fria ländernas ekonomiska system. Det mest konservativaparti vi har i , nämhgen det kommunistiska, håller visserligen sinadammiga tal, men det är ganska få som tror på dem, vilket bevisas av de 4,8procent av rösterna som kommunisterna uppnådde i senaste valet. Naturligtvistar också socialdemokratin fram sociahsmen vid vissa högtidliga tUlfällen somt. ex. när talar i en diktaturstat som Tanza.aia vid det enda tUlåtnapartiets, Tanupartiet, kongress. Trots att det förefaUer som om regeringspartiet också trorpå ett fritt näringsliv inom en ramhushållning, har man dock handlat på ettsätt som inte har beaktat de skiftningar och varningstecken som har framkommiti vårt lands ekonomi. Det har funnits tydhga tecken på en vikande konjunkturoch en ökad arbetslöshet, men regeringen har varit mera benägen att försvarasin prestige än att beakta realiteter. Socialdemokraterna är ju kända för atttveka så länge om vilka åtgärder som skall vidtagas att åtgärderna får motsatteffekt. har man vidtagit stimulerande åtgärder i en lågkonjunktur, menbeslutet har kommit så sent att man snart därefter kommit in i eninflatlonsperiod och därmed ökat påbrasan ytterhgare i stäUet för det syfte man egentligen viUe uppnå. Regeringen får därför ta nära nog hela ansvaret för denfelaktiga politik som har förts. Det bör emellertid nogsamt beaktas att delar ansvaret. Vid antagandet av finansplanen morradevisserligen kommunisterna , men de aktade sig noga för attbita husse, socialdemokraterna, I benet och röstade därför för antagandet. Vad som har förekommit och detsamfäUda uttalande som gjordes i går har tydligen ordentligt skakatsocialdemokraterna. När man lyssnade till statsministerns tal, fann man därrätt märkliga ting. Det var tydUgen ett tal, som var förberett före gårdagen.Där fanns åtskUliga bitar, som inte hade bhvit ändrade, men sedan märkte manatt det hade skett vissa ändringar på grund av uttalandet. Då fick man en sortsdubbel motivering. skulle tala om hur oeniga de tre borgerligapartierna var, men han skulle också försöka säga några spetsigheter om att denu var eniga. Man fick onekhgen en vision av den bålde riddaren ,som rusar fram på sin stolta och slåss mot väderkvarnar. sysslade på ett hknande sätt med ting sominte var aktuella, eftersom han tydligen inte hade beaktat gårdagens uttalande.Om nu socialdemokrater och kommunister inte förstår sig på hästar dock varit kavallerilöjtnant vet de i varje fall att det inte går så braatt rida på två hästar. Man får verkhgen bestämma sig för om det är denborgerliga oppositionens oenighet eUer enighet som man skall tala om. sade t, o, m. att de borgerliga hade nyktrattUl, Eftersom jag har arbetat med det förslag som lades fram i går, kändes detnaturligtvis speciellt ovanligt för mig såsom nykterist att ha nyktrat till.Det var fullständigt fel som sade, VI visste nog mycket väl vadvi gjorde. påstår socialdemokraterna att de har lagt fram ettförslag. Javisst, det kom , när debatten hade pågått entimme. Det brukar ju stå i våra handUngar: "motion i anledning av Kungl,Maj:ts proposition", men måste man i stäUet säga; "propositionframlagd med anledning av vid början väckta motioner". har vi från sidaframhåUit det betänkUga i att industriinvesteringarna har ökat så sakta ellerinte ökat aUs under vissa år. Detta hämmar sig självfaUet, Stiger inteindustrins investeringar, så resulterar det ofta i att det inte blir några nyaarbetstiUfäUen inom denna sektor. Eftersom en nödvändig rationaUsering alltidmåste ske, är det i stäUet risk för att det blir färre arbetsmöjligheter. sade I sitt tal att man måste prioriteraindustrins investeringar, SäUan har väl de teoretiska spekulationerna skUt sigså mycket från socialdemokratins praktiska handlande. Det har funnits många varningar för permitteringar ochföretagsnedläggelser, för de aUtmer ökande konkurserna och för stigandearbetslöshet. Regeringen borde verkhgen haft anledning att ta aUvarligare påläget och i tidföreslå åtgärder, Företagsnedläggelser och driftsinskränkningar har på ettkatastrofalt sätt ökat arbetslösheten till det aUvarligaste läget på fleraårtionden, vUket har omvittnats under dagens debatt. Det har redan nämnts attenUgt undersökning för 000 personer vararbetslösa. ungefär samtidiga mätning av deregistrerade arbetslösa gav en siffra av nära 58 000. För oktober månad är deten ytterligare ökning tUl 64 000. 1 verkligheten måste arbetslösheten bedömasvara högre än vad dessa siffror anger. har intensiteten iföretagsnedläggelser och drittsinskränknirigar ökat ytterligare. Ett mått på UtveckUngens aUvar ger ocksåvarselstatlstiken. Drygt 150 företag I olika delar av landet varslade om nedläggning eller Inskränkningar i driften. Detta berörde cirka femtusen personer. Siffrorna Innebär en fördubbUng i Jämförelse med samma tidförra året.