prot · FU0955 · 1971-12-31 00:00:00 — Fördelarna med etl EEC-samarbele fär inte komma bara vissagrupper lUl godo lika litet som de bördor som kan uppstå gsnom ellEEC-samarbele bara skall bäras av nägra smä grupper. Syflel mäsle vara dels all som vi sade ge ett bidrag tUl en fredlig framslegspolilik i , delsall i värt land skapa ökade resurser för social reformpolitik och för samarbetemed ulvecklingsländerna; vi fär se denna fråga ur solidariletssynpunkt. Del ärdärför som jag lycker alt del vore vikligt alt fä tUl stånd, som jag' sagt inägol tidigare sammanhang, en folkrörelse för EEC-samverkan päneutraliletspolilikens grund. När jag lyssnat lUl deballen har jag blivitlitel konfunderad. När vi frän oppositionens sida säger alt vi är vUliga attmed den nya utgångspunkten stäUa oss bakom regeringen och gemensamt medregeringen bygga upp en slark förhandlingsposilion, har man börjal söka slridom andra saker. Vi säger alt medlemskap i nu inte är möjligt. Men då begärman inle bara att vi skall precisera detla vUket vi gjort med klarhet frånförsta början när diskussionen uppstod utan man vill all vi skall utfärdanägol slags ofelbarhelsinlyg för regeringen och lydligen ocksä ge nägon blankcheck för kommande förhandUngar, Handelsministern kan vara lugn för att vikommer att slä för värt slåndpunklslagande. Men vi kommer inle alt skriva undernägra blanka checkar. Vi kommer att följa förhandlingarna med storuppmärksamhel. Vi kommer alt ge det bidrag som vi ävenlyrs kan ge för altstärka förhandlingsposilionen. Myckel beror ju nu pä det engagemang, den energioch den skicklighet varmed regeringen driver förhandlingarna. Där harregeringen ansvarel. Jag har, herr lalman, nämnl Landsorganisationensordförande. Lät mig slula med alt anföra vad förbundsdirektören iInduslritjänslemannaför-bundel, , som lillika är ordförande iTCO:s grupp för EEC-frägor, sade för ungefär sedan: "Samiidigi med elt nej lUl fulll medlemskap mäsle denbeslämda vUjan lUl ell nära, ekonomiskl, kullurelll elc. samarbele med ländernai göras fullständigt klar. Det är en illusion att tro all vi säsomenstaka land utanför EEC i skulle kunna föra en självsländig ochprogressiv ulveckling med samma resultat som om vi tillhörde gemenskapen iekonomiskt avseende. Del är angelägel all man i stället för all staplasvårigheter försöker finna vägar för att lösa de problem som pä vissa områdenkan uppslå vid en anknytning lUl gemenskapen," slutar med dessa ord: "Man bör besinnaatt de StäUningstaganden, som vi i vårt land mäsle göra nu rörande förhållandeltUl EEC, icke gäller enbart för stunden utan medför konsekvenser på myckel längsikt." Någon har sagl, herr talman, att skiUnaden mellan enstatsman och en politiker är den att politikern bara länker pä näsla val, underdet all statsmannen länker pä nästa generation. Jag skulle önska att tänker på näsla generation och samlar en bred svensk opinion för elt aktivtEEC-samarbele pä neutralitetspolitikens grund. Han kan räkna på värt slöd i eltsådanl arbete. Utrikes- och handelspolitisk debatt I detla anförande inslämde (). Den nuvarande olika ulrikespoliliskadeklarationer har ell drag gemensaml, ell drag som sätter dem i särställning ijämförelse med liknande dokument frän jämförliga regeringar. I de svenskaulrikespoliliska deklarationerna talas mycket litel eUer prakliskl laget intetalls om egna utrikes- och säkerhetsproblem. För t, ex, en utländsk iakttagare mäste undersädana förhållanden te sig säsom landel IdyUien ulan egna utrikespolitiskaproblem, ulan faror och utan oroande händelser i dess närhet, I vårl hörn avEuropa växer, tror kanske nägon, endasl fredens palmer. Luften är ljus och renoch utan dimma och mörker. Vad som bekymrar den är uppenbarligenframför aUt händelser längl borla frän , vad som sker i ,Mellersta Öslern och i södra delen av den afrikanska kontinenten. Och -viU jagtUlägga kanske med visst skäl. Man kan fråga sig varför regeringen pä detta sätt har vallalt tassa i filttofflor förbi våra egna säkerhetspolitiska problem, för sådanafinns verkligen även i vär del av , En förklaring är all del ärbekvämare. En analys om förhållandena i vär omedelbara närhet kan väckaförargelse i grannskapet, kan irritera och föranleda slåndspunklstaganden somär svårare och farligare än sädana som rör fjärran länder. Framför aUl är det inrikespolitiskt bekvämare, och härnalkas vi en närliggande förklaringsgrund. Utrikespolitiken har för värregering i allt Utrikes- och handelspoUtisk debatt högre gradfärgats av inrikespolitiska hänsyn, betonades och fick stå oemotsagt iförra årets utrikesdebatt, och det finns skäl att betona det även i är, Värutrikesminister är framför allt inrikespoliliker och som sädan mer erfaren ochdebaltskicklig än många andra inom och utom hans parli. Men det behöver ocksä sägas, tror jag, all denna attitydav inrikespolitik i utrikespolitiken har sina risker. Den kan leda tiU altsvensk allmänhet och svensk opinion insöves i nägon sorls säkerhei och ävenbörjar tro att vär tillvaro här är problemfri säkerheismässigt sett. Fä tingvore mer olyckliga. Dels kan det påverka inställningen lill vär försvarsfråga -självfallet vill jag helt och odelat instämma ; vad ulrikesminisiern sade påden punklen om all vår neulralilelspoliUk mäsle stödjas av ett starkt försvarför att bli trovärdig. Det kan tiUäggas att iakttagare utanför våra gränserredan har sagt att försvarsbeslut innebar en minskad trovärdighet. Jagdelar icke den meningen. Dels kan den bristande uppmärksamheten pä våra egnasäkerhetsproblem leda UU att vi endera dagen ställs inför psykologiska ellermiUtära påfrestningar och all vår reaktion dä blir chockmässigt yrvaken. Visst har vi anledning alt uppmärksamma vad som sker i värnärhel. Först och'främsl är del alldeles uppenbarl all underintrycket av bakslagen i Vielnam avser all minska sina mililära engagemang iandra delar av världen, däribland . Även om talet om en ny isolationismfrän sida är överdrivet är det tydligt alt Förenta staternassäkerhetspolitik av lält insedda skäl och av mänga skäl - kommer alt bli merdefensiv än förul. Under och efler har haft anledningatt undvika utrikespolitiska konfrontationer i andra delar av världen. Därmedär man inne pä maklbalansen även kallad terrorbalans mellan de två storasupermaklerna. Utanför vår omedelbara närhel märks denna gradvisaförskjutning i maktbalansen t. ex, genom den ryska flottans utveckling ochutökande i och i Mellersta Öslern, utan motsvarande upprustningfrän sida. Men även i vår närhet finns myckel av inlresse i värsäkerhetspolitik. Jag vill nämna nägra exempel - självfallet kan del här inlebli lal om nägon analys, utan bara etl omnämnande. I norr byggs mellan och Pelsamo upp en sovjetiskflottbas, av mänga betecknad som den största i världen. i förening i t. ex. har blivit föremål förlivliga debatter i det norska och även föranlell vissa norskaframstäUningar inom . Uppenbart är att norska AllanlkuslentiUdrar sig elt aUl slörre säkerhetspolitiskt inlresse. Söderut: Tysklandsfrägan är någol berörd lidigare i dag.Vi vel att ralificeringen dröjer och vi vet också all den sovjetiskepartisekreteraren i sUl fem limmar länga lal i går visade en vissotålighet härför. Vi vel ocksä skälet: alt inga framsleg görs i Berlinfrägan,där muren fortfarande delar den olyckliga staden och olyckliga människor, denmur som hyUades i ett dokumentärprogram i svensk television och irepris. Söderut har vi vidare att uppmärksamma hur eldfängdsituationen kan vara inom angränsande delar av . Vad som hände iPolen var en påminnelse, och Brezjnevdoklrinen - upprepad och förnyad senasl - har där sina konsekvenser. I kanske vi kan nöja oss med allkonstatera all folkfroniregeringen har lämnal, sedan andra funnii del omöjligtför folksocialislerna alt både äla kakan och ha den kvar, att bäde vara medregeringen och opponera mol regeringen. Den general-strejk, som synles hota,avvärjdes kanske främst genom presidentens eget resoluta ingripande. , ibland betecknad som etl fredens hav, ärförvisso inle något militärt tomrum. Var och en vet vUka observationer som därutföres av de båda slormaktsblockens representanter, och var och envet ocksä, all där förekommer militära och halvmilitära rörelser av iniressani natur. Om aUl della sägs ingenling i regeringens deklarationer,men nog borde det ha funnils plals för ett omnämnande även av dessa frågor ielt inlägg som rör svensk säkerhetspolitik och svensk utrikespolitik. Men, herr lalman, läl mig gå över lUl nägra andra frågor.Jag blev litet förvånad över kriliken frän folkpartihäll mol regeringen förbrislande inlresse för frågorna i . Den som i harkunnai observera hur varil lill den grad ivrig all denibland sökl komma med bland förslagsställarna till även föga genomtänktaresolutioner frän afrikanskt häll men därvid avvisais med kaUa handen frän jusldessa afrikanska stater har svärl att la den krUiken pä allvar. Icke harSverige brustit i del avseendet. Jag tror snarare all medlemskapet ikolonialkommillén i forlsällningen, särskill sedan åtskilliga stater lämnatdenna kommitté, kommer all medföra allvarUga problem för oss, vUka nalurliglvisgär alt lösa om man viU spela för galleriet men knappasl om man viU upprätthäUasvenskt traditionellt anseende för en realilelsbetonad ulrikespolilik. Ja, därmed skall jag faktiskt tUlåla mig all cilera enaUdeles färsk arlikel i . Det kanske kan vara nytligl. Där sägs igärdagens nummer alt kan alltmera komma all spela en roll i världen med»en geslernas politik, slarkl influerad av moraliska och känslobetonadeöverväganden». Det är den lyp av diplomati som behöver en predikstol, skriverförfallaren i och tillägger all »en nalion vars diplomali i höggrad är dikterad av sin allmänna opinions idealistiska påtryckningar offrarinle silt oberoende. Man kan bli en smula obekväm för andra att leva med, isynnerhei om nationen i fräga spelar en allimer aktiv internationell roll ochanvänder sin neulralilel som en språngbräda för vidgad inblandning i ställetför som en skyddsvaU." Del var elt genereUt omdöme. Jag återger det ulankommentar. Däremot vUl jag möjligen uttrycka min förvåning över all delmärkliga uttalande som gjordes frän amerikanska häromdagenicke sävill jag har kunnat finna har blivit föremål för nägon kommentar idagens debatt. Uttalandet lyder; "att våra historiskt varma relationer tUlSverige har varil ansträngda". Det är ett resultat av bl. a. den svenskaattityden mot den amerikanska poliliken. Del är dock elt ganska uppseendeväckande uttalande. Möjligen kunde man finna ell Utrikes- och handelspolitisk debatt Utiikes- och handelspolitisk debatt resullalav densamma i den slörre grad av återhållsamhet som tycktes mig präglautrikesministern i hans första deklaralion i fräga om den amerikanska politikeni jämförelse med förra ärels uttalande. Men han återvann ju snart sill friskamod i replikerna dä han bl. a. ganska onyanserai, tycktes det mig, förbigick ensädan viklig sak i diskussionen om EEC-medlen som att Förenta staternaunUateralt erbjöd sig att sätta slopp för B-stridsmedlen en försummelse somförste vice lalmannen lade lUI rätta i silt inlägg. Jag skall be alt elt ögonblick fä gå in pä dagens debatt.Den lycks mig frän regeringens sida framför aUl frän statsministerns ochulrikesminislerns vara upplagd som en kätlareprocess ulan källare. På alltsäll söker man ifrågasätta trovärdigheten i neulralitelsdeklaralionerna. Påalll sätt söker man fä fram all talarna för i varje fall två partier ickemenade vad de sade, att de i själva verket icke anslöt sig tUl den svenska neutralitetspolitiken.Jag fick fakiiski i minnet, när jag hörde utrikesministern, del gamlauttrycket: skaffa fisken luft. Nog tyckte jag alt utrikesministern italarstolen behövde litet luft när han tUl den grad mäste slå omkring sig allhan fann del faklum att åberopade herrar och frän som ett brott mot neutralitetspolitiken eller när han fannatt en kommentar UU diskussionerna i om öst- och väslpoliliken stredmol den svenska neutralitetspolitiken. Dä gär man ganska längl i försöken attfinna inrikespolitiska slagträn, och del anstår väl ändå inte en utrikesminister. Medan jag är inne på dagens debatt vill jag stäUa en frägatUl via protokollet. Gäng pä gång älerkommer vi nu frän fäll besked om att neutralilelspoliliken icke går altförena med medlemskap i . vUl jag fråga: Vilka besked har vi fält på denpunklen? Såvitt jag vel har inga förhandlingar förts därom. ochjag tUlhör samma utrikespolitiska institutioner i riksdag, och blandde dokument vi båda har fält gemensaml finns inga uppgifler därom. Jag vet inteom har specialinformalio-ner, men vi andra har i varje fall intefått några sädana informationer. Jag skulle tro att aUa parlier i denna kammare är fulllöverens om all etl förverkligande av Davignonplanen för del ickeskulle gä att förena med svensk neutralitetspolitik sädan vi uppfatlar den. Detär vi helt pä del klara med, men del är väl inle del saken gäller. Den gällernärmast om vi genom förhandlingar skulle kunna fä tUl stånd en annan ordningför neutrala och alliansfria länder. Del är den sidan av saken som aldrig harbelysts. Därför förstår jag inle vad menar när han säger alt vihar fält besked från . Vad är det för besked? Över huvud taget är det, nu återkommer jag lUlinrikespolitiken inkapslad i utrikespolitiken, i denna ansträngdahandelspolitiska situation för värt vidkommande för den är ju ansträngd -litel nervöst hybrisartal när det heler i regeringsdeklarationen all om della"skall" förhandlas. Vem är vi, som säger alt vi skaU förhandla medsex slaler i om delta? De sex staterna har väl sitt att säga lUl omocksä. Vad menas med ordel "skall" i det sammanhanget: om detta skallförhandlas? Det är inte vi som bestämmer om förhandlingarna och deras gäng. Utrikes- och handelspolitisk debatt tvä parter i förhandlingar som bestämmer säväl innehåU, lid som Nr 55utrymme. Över huvud taget hade det varitbättre, herr talman, om debaiten hade präglats mindre av strävan allfinna inrikespoliliska fallgropar än av en slrävan all försöka mobUisera upp engemensam förhandlingsallilyd frän riksdag och . Delär beklagligt alt sä icke skedde och det var beklagligt att herrstatsministern, genom alt utesluta delar av en frän folkpartUedaren citeradmening, nådde en retorisk effekt som kanske var slående för ögonblicket men somfaller platt lUl marken när protokollet föreligger. Så hade inle denna debatlbort föras. Silualionen är för aUvarlig för del. HenMÅBRINK (vpk): Även i ärels utrikesdebatt har ett flertallalare gjori hänvisningar tUl den aUtjämt pågående aggressionen frånUSÄ-imperialis-men. Jag skall senare anknyla härtiU. Men läl mig först ta upp utrikesministerns omdöme allutvecklingen i varil mer hoppingivande än förr, I sammanhangetbetygsattes den västtyska regeringens - enligt deklarationen - poliliskahandlingskraft och klara verklighetssinne. Här åsyflas del väsllyskaerkännandet av Oder-Neisselinjen, avståndstagandet frän territoriella anspråketc. Men högst väsentligt är del faklum att avtalen med säväl somPolen inle är ratificerade. Deklaraiionen åberopar deklaralionom att en förutsättning för ratificering är överenskommelse i Berlinfrägan, Delär emellertid pä denna punkt som verklighetssinnet hos tar slut.Därmed framslår ocksä erkännandet av Oder-Neisselinjen, de nuvarande gränsernasokränkbarhet elc, i sin rälla dager. De ideliga tUltagen att anordna officiella väsllyskasammankomster i är politiska demonstrationer som röjer eftergifterför en politik gentemot öst, gentemot DDR, som man säger sig ha lämnal. Jag kommer, herr lalman, in pä några frågor i anslulninghärUll som är av belydelse för bedömande av svensk utrikespolitik. Politisktverklighetssinne måsle innebära alt skapa möjligheler för en uppgörelse iBerlinfrägan, som sagls vara förulsällningen för en ratificering av avtalen medSovjetunionen och , Politiskt verklighetssinne mäsle innebära att skridatUl erkännande av grannlandet . Det finns trotsallt anledning att tro all del inom växer fram en opinionför att i handling la ell om poliliskl verklighels-sinne vittnande sleg. Vadhar nu detta med vårl lands hållning att skaffa? Tyvärr forlsäller den svenskaregeringen all inla en position i exempelvis erkännandefrägan som innebär attvi skall avslä frän alt ta elt steg i riktning mot en normalisering avrelationerna länderna emellan, dvs. etl sleg som skulle bidra lUl en sådan normalisering.Ett svenski erkännande av den ena av de båda tyska staterna, sägs del, skullestöra den västlyska regeringens politik visavi grannlandet DDR och öststaterna.Men om denna i verklighelen är en politik för normalisering är det absurt allbeteckna ett svenskt sleg i samma riklning som störande. Hur kan man påslå attBonnregeringen kan bli "störd" om den i verklighelen har en sädanlinje? Utiikes- och handelspolitisk debatt faklum som vi inle kan komma ifrän är att delexisterar tvä tyska staler med två hell olika ekonomiska syslem. Vore del inlepå liden att den konstaterade detla självklara faktum? Del finns, herr talman, ytterligare etl land som är delati tvä hälfter, nämligen . Där finns också tvä slaler med tvä helt olikaekonomiska system. Den södra halvan, ,-har erkänt, menregeringen vägrar all erkänna den nona halvan, . När utrikesutskottet avstyrkt våra tidigare motioner omerkännande av har utskotlels molivering varil alt ell erkännande"skulle störa arbete". Detla är en märkligmotivering. Det är väl ändock sä alt en normalisering av förbindelserna mellanolika länder och folk ocksä underlättar en lösning av olika tvistefrågor. Vadjag kan förstå skuUe etl erkännande av arbete. Kan det för övrigt anses som neutralt allerkänna den ena statsbildningen men inle den andra? Del finns vissa fakla som bör nämnas när det gällerutvecklingen i . svarade industrin där för 28 proceni avnationalprodukten. svarar induslrin för nära 80 proceni avnationalprodukten. är prakliskl taget självförsörjande i aUaavseenden. Pä del sociala området har stora framsleg gjorls. Del gäller ocksäulbildningen. Detta har numera dokumenterats i ett flertal svenska lidningar,TV-program och ultalanden av personer som besökt landet. Alla kan omvittna denenorma ulveckling som ägl och äger rum i delta land, är en i högsia grad livskraftig statsbUdning meden mycket självsländig politik och ulveckling. Krigen i ulvidgas allimer. USA-imperialismen harinvaderat och Cambodja. gör sig skyldigt lUl fruktansvärda brott i Vielnam.Del sägs att My var elt misstag. Men Uknande övergrepp skerocksä mol civUbefolkningen pä mänga andra ställen i Vielnam. Alla känner deenorma mängder giftiga kemikalier som vräker över Vielnam. Vi vet också attdessa kemikalier orsakar ärftliga skador hos människor. Det finns områden somblivit besprutade och där man kunnat konstatera en enorm ökning av anlalelfosterskador. Men dessa kemikalier orsakar också allvarliga rubbningar inaturen. Trols della anser den alt intebegår folkmord i . I etl interpellationssvar i ansägutrikesministern följande: "Vi har däremot inte kunnat finna att Förentastaternas regering skulle ha medvetet uppsåt att förinta del vietnamesiskafolket." Det är också anmärkningsvärt att regeringen ännu inteerkänt den regering som har stöd hos det sydvietnamesiska folket, nämligen PRR,provisoriska revolutionära regering. Forlfarande har man kvar dediplomatiska förbindelserna med Saigonjuntan. Vad representerar Saigonjunlan?Vad jag kan förstå representerar denna junta enbart sig själv och knappt det.Att dessa herrar över huvud taget kan utgöra en regering beror enbart pä stödetfrän hundratusentals amerikanska soldater. Denna junta är delansvarig för degrymheter som begås av mot det vietnamesiska folket, och den kan därmedinte heller representera detta folk. hölls en kongress med valda representanterfrån olika organisalioner i Sydvielnam, Denna kongress valde Sydvielnamsprovisoriska revolutionära regering, lill vUken FNL överlämnade sina statsfunktioner.Det är denna regering som represenlerar del sydvietnamesiska folket, och jagvUl med nägra exempel visa pä vilken ulveckling som ägl rum i de befriadeområdena, PRR och FNL har befriat ungefär tre fjärdedelar avSydvielnamns territorium. Man har genomförl en jordreform. Äv Sydvielnams 3 odlad jord har något mer än tvä tredjedelar delats ut lill bönderna. Denna reformhar höjt de fatliga och jordlösa böndernas levnadsstandard väsentligt. 1 debefriade områdena har man trots ideliga anfall öökat risskördarna. När etl områdebefriats, har PRR och FNL sall i gång kampanjer mot analfabetismen. Vidare hari de befriade områdena ulvecklals ett skolväsende med över 7 000 läg- ochmellanstadieskolor med omkring en miljon elever. Del minsta man kan begära är all Sverigeavbryler sina förbindelser med Saigonjunlan saml erkänner PRR. är ellkrav som stöds av en aUl stöne folkopinion i vårl land. Del är också elt kravsom länge har rests av den aktiva Vietnamrörelsen i , När utrikesutskottet behandlade våra moiioner 1969 och1970 om erkännande av PRR, motiverade utskottet sitt avslagsyrkande med attsäga att läget i skulle vara oklart, ömtåligt och svåröverskådligt.Dessa motiveringar är falska. Dylika motiveringar kan inte gagna arbelel föratt fä ell slut pä del utrotningskrig som och Saigonjunlan bedriver. Detfinns, hen lalman, bara en lösning pä Vielnamfrågan, och den är altUSA-trupperna lämnar landel omedelbarl och all folk fär beslämma sinegen ulveckling. misstag att erkänna Saigonjunlan, vilket ger dennaetl drag av legalitet som icke underlättar en lösning, mäsle korrigeras. I utrikesministerns tal kan följande citeras närdel gäUer situationen i södra : "har blivit medlem i FN;ssärskUda kolonialkommillé. Detla medlemskap ålägger oss ett särskill ansvar,när det gäller debatter och beslul i frågor som berör södra ." Jag vill erinra om alt den portugisiska fascistdiktaiurenbedriver elt utrotningskrig i del s. k. Portugisiska iAngola och i . Man använder samma fruktansvärda meloder motcivUbefolkningen i dessa kolonier som USA-imperialismen använder i . Mananvänder napalm, växtgifter, splillerbomber, flygplan, kulsprutor och andravapen. Mänga av dessa vapen har kommii som gåvor frän NATO-länderna. Men deporlugisiska inkräktarna drar sig inle heUer för all anfaUa andra länder somsiöder befolkningens befrielsekamp i kolonierna. Jag vill erinra om anfalletmot . Jag vel inte riktigt hur jag skall tolka utrikesministernnär han talar om "särskUt ansvar i debatter och beslut i frågor somberör södra ". antog enresolulion mol med 99 röster mol 7 och 17 nedlagda. De nordiskaländerna var bland de 17 som lade ner sin röst. Resolutionen påminde om allPortugal trots lidigare FN-beslut vägrat sina kolonier självsländighel. Utiikes- och handelspoUtisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt Manfördömde kolonialkrigen som för mot sina kolonier. Man uppmanadeNATO-länderna alt dra lUlbaka silt ekonomiska, militära och politiska stöd tUlPortugals kolonialkrig. Man uppmanade ocksä lill bojkolt mol ,inklusive förbud mot företag att etablera sig i och dess kolonier. Är det delta ansvar och dess regering skall ha ifortsättningen? I de tre kolonierna finns mäktiga befrielserörelser somhar en stark förankring och ell slarkl slöd hos befolkningen. Slora områden harblivii befriade, och man bedriver här ett omfattande socialt och ekonomisktarbeie. Del är särskUl tre befrielserörelser jag i det härsammanhangei vill nämna: PAIGC i , MPLA i Ängola samt FRELIMO iMoQambique, Del hade varil värdefulll om utrikesministern klartfördömt och uttalat sitt fulla stöd för de rörelser som bedriver enkamp för att folkel i de portugisiska kolonierna självt skall få bestämma översill land. HerrSJÖNELL (c): "förhällande tUl främmandemakter är goll." Denna gamla välkända fras som återkom även i ärelsIronlal, del första efter den radikala ändring i konstitutionen som införandelav enkammarriksdagen utgör, kan i mängas tycke vara en utsliten kliché, mogenför den hisloriska skräpkammaren.