prot · FU09105 · 1971-12-31 00:00:00 — Mot denbakgrunden måste det vara riktigt att man begagnar de här åren för att få framså riktiga uppgifter som möjUgt både om produktionens storlek och om vilkapriser som behövs för att ge jordbrukarna den lönsamhet som krävs för attbehålla rationella jordbruksföretag, för att kunna driva rationellajordbruksföretag. Vi har i en motion som vi har väckt menat att det måstevara rimhgt att man begagnar den tidsfrist som vi nu har under dettatreårsavtal för att få en ordentUg analys av riksdagsbeslut och fä sehur det har påverkat inkomst- och lönsamhetsutvecklingen men också hur det harpåverkat rationaUseringsverksamheten mom jordbruket. Tyvärr har ju situationenvarit den att den rationahsering som manförutsåg skuUe följa av jordbruksbeslut praktiskt taget har utebhvit.Den har upphört på grund av att jordbrukarna inte har haft något av denframtidstro och den förhoppning om ett lönsamt jordbruk som absolut krävs föratt man skall göra de stora investeringar som behövs vid ett rationelltjordbruksföretag, I Ukhet med en del andra har jag följakthgen svårigheter attförstå att vi inte i utskottet kunde bh överens om att göra denna ordentligaanalys av den situation som vi nu är inne i. Låt mig också säga ett par ord tUl i anledningav hans motion. i Skegrie har ju rätt klart bevisat att det Inteär vare sig förmalningsavgifter eller priser på spannmål som är avgörande förpriset på bröd. FöljaktUgen är det inte dessa faktorer som avgör att vi äterför Utet bröd. Det är kanske tvärtom så att vi haren standard i vårt land somgör att man konsumerar andra och dyrare produkter än bröd. Hur långt vi än reglerar det svenska jordbruket kan vialdrig komma ifrån överskott på vissa produkter. Tyvän är situationen den attju mer vi minskar animaheproduktionen desto större arealer bhr tillgängUga förvegetabiUeproduktion. Om vi i någon mån vill håUa ett öppet landskap, är detrisk för att vi kommer att ha ett överskott av spannmål.Frågan är om vi skaU ta de kostnader det innebär att säha en del spannmål utomlandsmed förlust. Vem skaU då ta dessa förluster? Skall jordbruket ensamt bära dem,eUer skall vi ha någon form av lågprishnje, där staten satsar de pengar sombehövs för att lyfta ut denna överskottsproduktion? Från jordbrukets sida har vi givetvis ingenting emot attstatsmakterna tar dessa konsekvenser och betalar vad det kostar att lyfta utöverskottet. Men vi är inte övertygade om att staten kommer att göra detta, ochså länge vi inte får någon garanti för sådant måste vi ha sådana här avgifterUka väl som vi haft utomordentligt höga slaktdjursavglfter för att lyfta ut detöverskott på kött vi fått på grund av bl, a, den stora utslaktningen av kor. Jag viU i likhet med de övriga talarna yrkablfaU tiU de reservationer vi har till jordbruksutskottets betänkande nr 44, () kort genmäle; Det är fuUständigt riktigt att dessa avgifterinte har en avgörande betydelse. Det har jag inte heUer sagt. Men en vissbetydelse har de dock, och vi måste ändå konstatera att i ökat prisför en hmpa betyder en hel del för den kategori jag talade om. Det är mycket intressant det här om lågprishnje. Jagbörjar nog luta åt att vi bör tänka på att gå över tlU en lågprisUnjebeträffande en del av Uvsmedlen, Att vi icke skaU minska vår spannmålsodling är vi absolutöverens om. Det skuUe bl. a. få miljöfördärvande föhder. Jag kunde där tänkamig att man genom Utet mer generositet från statens sida gentemot forskningenkunde få fram bättre brödspannmålssorter. Jag tänker då på att man kunde odlamer kvaUtetsvete och mindre normalvete det är dock normalvete vi har detstora överskottet av. Vi hadeförut ganska dåhg råg här i , men har vi som väl är fått braråg och har inget importbehov. Detta är bl, a, ett resultat av forskningen påområdet. Vi är väl överens om dessa saker, och jag lutar som sagtmycket åt att vi bör göra en omfördelning och att en del av avgiften bör gåöver statsbudgeten. i Holmgården (c) kort genmäle: Vi har i ett särskUt yttrande enrekommendation som vi tycker är rätt väsenthg och efter vUken man skulle kunnalösa en liten del av detta problem, nämligen att odla sockerbetor på ytterUgare i vårt land. Men låt mig säga ytterhgare en sak. Om vi skuUe övergå tillen lågprislinje så skall ju i aUa fall de pengarna också betalas på något sätt.Innebär det t. ex. att vi skaU höja momsen eUer annan skatt för att ta utpengarna? Det pratas så ofantUgt mycket om hur priset tiUproducenten inverkar på konsumentpriserna, men det kan ju vara intressant atttitta på vad t. ex. momsen gör när det gäller konsumentpriset. Låt mig göra enjämförelse. De totala inkomster som jordbruket har från sin produktion uppgårtill ca . Det är vad konsumenterna betalar tiU producenternaför deras insats. Kring de 7 miljarderna är det rätt stor diskussion ochdebatt. Momsen på de livsmedel som konsumenterna köper kostar konsumenterna 3,5miljarder. Jag är inte övertygad om att man vUl ytterhgare höja momseUer andra skatter för att få ut pengar att betala vad en lågprisUnje skullekomma att kosta. () kort genmäle: Jag är inte heller övertygad om det, men jagvUl Uksom föra debatten och fråga om vi är inne på rätt linje . Jag talade också om momsen. Man kanvara tvivlande på att dessa produkter bhr belastade med dels en avgift, delsmoms. Vi skaU nog inte bara se på summan som svenska folket betalar i avgifteroch moms på hvsmedel. Vi skall se på att det främst drabbar låginkomsttagarnaoch barnfamiljerna. Det är dessa kategorier jag först och främst tänker på-detta dock utan att på något sätt gå emot vår modernäring, jordbruket. HertNISSER (m): Alltsedan mänskUghetens gryning, eUer i varje faUalltsedan människorna började slå sig samman och bilda samhäUen ochstatsbildningar, har frågan om "brödet för dagen" intagit en av demest centrala platserna. Alla känner vi till det gamla bibeluttrycket: I ditt anletessvett skall du äta ditt bröd,--- ," Rent formeUt kan detta kansketolkas som en Henans straffdom över en något bångstyrig , när detta nubegav sig. Dock kvarstår det faktum att ända in I sen tid ochför övrigt ännu i denna dag som är, i stora delar av vår värld, kampenför brödfödan är en strid på hv och död. Lyckligtvis är vi i vårt land fördagen förskonade från detta s. k, hungerspöke, ett spöke, som dock var enbister för att inte säga fruktansvärd reahtet för storadelar av folk för endast och som i sin turdelvis låg som orsak till den stora emigrationen till förenta stater. Jag sade, herr talman, "för dagen förskonade",ty Ingen kan sia om hur en morgondag eventuellt kan te sig. Alltför mångagånger har under historiens långa lopp tänder, som dignat av mjölk och honung,störtats ner och förvandlats till karga ödemarker med en mänsklighet klädd itrasor och med i mångt och mycket materiellt armod. Man må här bara tänka påländerna runt - , , exempelvis, somunder det antika romerska kejsardömets glansdagar var till stora delargrönskande trädgårdar och kornbodar åt den dåtida världsmetropolen men somsedan, genom mänskUg vanvård och försummelse, förfalht tiU vad de är: urjordbrukssynpunkt karga och i stort sterUa ökenlandskap, VI får verkUgeninnerUgt hoppas att detta grymma öde icke skaU drabba oss ellerrättare sagt våra efterkommande släktled. Men dock må det här vara på sin platsatt idehgen, idehgen med skärpa poängtera att människorna städse måste vara påsin vakt, så att de inte i kortsiktigt nit, för att nå kortsiktiga materiellaförmåner, förstör grunden för folkets välfärd en jord eller natur ur vilkenman kan hämta det daghga brödet. frågar sig, måhända med rätta, någon vän av ordning ochreda vad detta har med den prisuppgörelse vi har fastställt att göra. Vidett flyktigt betraktande kan det onekUgen tyckas att det ena är ennaturvårdsfråga och det andra mera en teknisk produktionsfråga. Men ser man påhela detta problemkomplex ur en vidare synvinkel, vidare både och rum,skall man dock finna att i själva verket allt detta - priser, bedrivande avjordbruk och naturvård hänger intimt samman. Ja, så intimt att ruckar man förmycket på det ena, återspeglar sig detta rätt omgående och ingripande i deövriga leden. Dåhga priser ger dåhgt underlag för jordbruks bedrivande, detlägges ned och därmed eUer därav uppstår en ej godtagbar naturvård. Att ett alltför hårt nedbantat jordbrak i sin tur på siktmedför en alltför osäker plattform för ett lands Uvsmedelsberedskap har här Ikammaren mänga gånger med vältaUg skärpa framhåUits och poängterats. Det somdagens medborgare dock särskilt bör betänka är, att det är mycket lätt attaningslöst riva ner en produktionsgren som exempelvis jordbruket men att detsedan tar i sämsta faU kanske en eller två generationer att bygga upp igen detsom förstörts, "Man saknar inte kon förrän båset är tomt" säger detgamla ordspråket. Sanningen i detta uttryck har sannerligen de länder fåtterfara som Icke sett om sina hus. Man kan här som exempel ta somunder var ytterst nära att duka under för ett nazistisktbarbari, icke bara på grund av den s. k. Blitzen mot bl a, utan också pågrund av ett evigt hotande hungerspöke tlU följd av en alltförlättsinnigt nedprutad livsmedelsproduktion. Dagens prisförslag i fråga om jordbrukets produkter är ettur jordbrukets synpunkt ganska gott steg I rätt riktning. Må så vara att urkonsumentsynpunkt "lönelyftet" för jordbrukarna bhr kraftigt och atthvsmedelspriserna därigenom också kraftigt skjuter i höjden. konsumenter,särskilt de som har lägre inkomster eller har stora barnkullar, med viss bävanser framtiden an är till viss del förståeligt. Men två saker bör dåkonsumenterna veta: För det första faller en mycket ringa del avprisstegringarna på livsmedlen i bondens ficka - merparten försvinner på andrahåll. För det andra börjar vi trohgtvis, för att inte säga säkerligen, nu kommain i ett skede i mänsklighetens historia där människorna tvingas att se frammot tvenne alternativ: antingen mat till priser, som motsvarar matens rättavärde, eller också I värsta fall kanhända Ingen mat aUs. Vare sig vi vill eUer inte kommer vi mom en ej aUtföravlägsen framtid att tvingas se hvsmedelsproduktionen, dess vUlkor ochförutsättningar i ett mera globalt perspektiv. Om inte förr så åtminstone dåkommer bl a, överbefolknlngsproblemet, det vid horisonten sig alltmerupptornande s, k. världshungerspöket och en på ännu alltför många håUslentrianmässig jordbrukspoUtik att konfronteras med varandra på ett sätt, somantagligen kommer att undanskymma de flesta av våra dagars s. k, stora problem.Man kan sålunda troUgen vara ganska förvissad om att dagens lönelyft förjordbrukarna med påföljande prishöjningar på våra hvsmedel, , trots attdet för dagen svider hos många, dock i det längre perspektivet är ett steg irätt riktning i strävandena att bevara och förstärka vårt svenska jordbruk. Vad som dock i detta sammanhang bör framhåUas är att de nuföreslagna förbättringarna för jordbrakarna när det gäller "lönen förmödan" blott och bart är en "Döbelns något beska medicin". Dekan i bästa fall något dämpa nedläggningstakten i vad det gäller jordbruken ochkanske framför aUt mjölkproduktionen. I längden kommer dock produktionen attobönhörhgt minska, om vi inte ser upp medan tid är. Man frågar på vad grund.Ett ovedersägligt faktum är att få yrkeskårer här i landet är så överåriga somjust jordbrukarkåren. av denna kår är , och vadkanske värre är: av den s. k. småbrukarkåren går mot de 60vårarna. Och dock skall vi veta att en synnerligen stor del av vår mjölkproduktionkommer just från denna senare kår. Ingen prishöjning i världen kan förhindraålderdomen att taga ut sin rätt. Med en ödesbunden säkerhet kommer dessaproducenter att försvinna. Vad som dock är än värre i detta sammanhang är, attprishöjningarna bl a, på mjölk tyvän inbjuder tiU nyuppsättning avjordbruk eller startande av mjölkproduktlon. Den nu avtalade prishöjningen är sålunda endast en börjantiU ett igenfyUande av det lönesvalg som ännu de facto skiljer jordbrukarna ochi synnerhet småjordbmkarna från majoriteten av de svenska löntagarna ochföretagarna. Men i och med att aUtför få nya och aUtför få yngre anser detmödan värt att starta jordbruk från början så att säga, så står vi inför detkusUga faktum att vårt jordbruk till aUtför stora delar tynar ut ochvår landsbygd desslikes tynar ut. Bygder med "lanthg ro", för attutttrycka sig litet patetiskt, försvinner sakta men säkert. Och, hen talman, vimå vara stadsbor eller landsbor, män eller kvinnor, gamla eUer unga, socialdemokrater,kommunister eller borgerUga - ingen vill i själ och hjärta denna utveckhng.Alla vill vi ha kvar den landsbygdstavla som vi ännu har. Det må bero påsentimentahtet eller romantik, men det kanske ärså, herr talman, att mycket i allas vår tUlvaro är uppbyggt av ett slagssentimentahtet eller romantik, och varför skuUe för övrigt inte denna vackraros få blomma t. o. m. i denna av rationalistisk effektivitet genompyrdahögborg vid i en stenöken, som med förlov sagt bitvis mera hknarett av bomber upplöjt slagfält under ? Dock må vi först som sist göra klart för oss, ju förrdesto bättre, att skall vi få behålla vårt svenska jordbruk I rimUg omfattningoch därmed också vår nuvarande landskapsbUd, så får vi betala priset för detta.Vi får ingenting gratis här i hvet aUt tarvar sitt offer. 1 detta fall får vifinna oss i att om vi vill ha kvar de omisthga värden som ett livskraftigtjordbruk och en levande landsbygd Innebär för hela vårt folk, så får vi betaladetta i form av skähga priser för de produkter som framstäUs av våra bönder. Jag vill sålunda, herr talman, med förnöjelse biträda denprisuppgörelse som har träffats men viU också säga att jag och många medmig med förnöjelse vill verka för en ytterligare förbättring för vårabönder, vare sig de är stotiordbrukare eller småjordbrukare. Alla är de nämUgennödvändiga för hela vårt folks välfärd. Jag yrkar därför, herr talman, bifaUtill reservationerna I och 2 vid jordbruksutskottets betänkande nr 44. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på blfaU till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i Skegrie m. fl, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan henHansson i Skegrie begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjordbruksutskottets hemstäUan I betänkandetnr 44 punkten I röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av i Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrHansson i Skegrie begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Nej - 139 Avstår 1 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Propositioner gavs på bifaU till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 2 av i Skegrie m. fl, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iSkegrie begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjordbruksutskottets hemställan i betänkandetnr 44 punkten 7 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren blfaUlt reservationen nr 2 av i Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrHansson i Skegrie begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Punkterna 8 och 9 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemstäUt, § 5 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 46angående uppskov med behandlingen av visst utskottet tiUdelat ärende. Utskottets hemstäUan bifölls. § 6 Statliga åtgärder inomsvensk varvsindustri Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 27 i anledningav proposition angående statUga åtgärder inom svensk varvsindustri jämtemotion. I propositionen 1971:117 hadeKungl. Maj:t föreslagit att på de villkor och enhgt de grunder somangetts I propositionen 1) tiU Lån tUl ABGötaverken på tUläggsstat tUl riksstaten för /71 påkapltalbudgeten under fonden för låneunderstöd anvisa ett investeringsanslag av75 , 2) tiUKapitaltUlskott tiU för teckning av aktier i tUläggsstat tUl riksstaten för /71 på kaphalbudgetenunder fonden för statens aktier anvisa ett investeringsanslag av 105 000 000kronor, 3) godkänna attstaten förvärvade de aktier i , som tiUhörde , samt överlät dem tiU , 4) tUl för vissa räntekostnader på tilläggsstat tUl riksstatenför /71 anvisa ett reservationsanslag av . 5)bemyndiga fullmäktige i att ikläda staten dels garantier tUl svensk varvsindustri tUl ett sammanlagtbelopp av högst 3 avseende kreditgivnlng i anslutning tillproduktion av fartyg , dels garanti för ett obUgationslån på ,som AB avsågs emittera, dels borgen, soUdarlskt med och RederiAB Salénia gemensamt, för lån till AB på . Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri I anledning av propositionen hadeväckts motionen 1971 ;1488 av i m, fl., vari anhålhts att skulle avslå hemställan i propositionen1971:117 under punkterna 1) och 5), den senare i vad avsåg garanti förobhgationslån och borgen, att vid behandhng av förslaget I propositionenunder punkt 5) vad avsåg bemyndigande till fuUmäktige i attIkläda staten garantier till svensk varvsindustri tUl ett sammanlagt belopp avhögst 3 avseende kreditgivnlng i anslutning tUl produktionav fartyg tiU 1976 skulle uttala att de anstäUda, stat ochkommun skuUe tillförsäkras ett verkUgt Inflytande i de företag som utnyttjadekreditgarantierna, att tUl Kapitaltillskott till Statsföretag ABför teckning av aktier i på tilläggsstat 111 till riksstaten /71 på kapltalbudgeten under fonden för statens aktier skuUeanvisa ett investeringsanslag av I samt att vid behandhngen avpropositionen skulle uttala att staten icke borde medverka i kartellavtalmellan privatkapitaUstiska företag. 1, attriksdagen skulle a) avslå motionen1971:1488 såvitt den gällde anslag till kapitaltUlskott till Statsföretag ABför teckning av aktier i , b) med bifall tillpropositionen 1971 ;l 17 i ifrågavarande del och med avslag på motionen1971:1488 i ifrågavarande del tiU Lån tiU AB på tilläggsstat tiUriksstaten för /71 på kapitalbudgeten under fonden förlåneunderstöd anvisa ett investeringsanslag av , c) med bifaU tillpropositionen 1971:117 i ifrågavarande del och med avslag på motionen 1971:1488i ifrågavarande del bemyndiga fuUmäktige i att ikläda staten dels garanti för ett obUgationslån på ,som AB avsåg emittera, dels borgen, solidariskt med och RederiAB Salénia gemensamt, för lån till AB på , 2. att med bifaU tUl propositionen 1971:117 iifrågavarande del skulle a) godkänna att staten förvärvade de aktier i vallavarvet , som tiUhörde , samt överlät demtiU , pj IQ5 b) tUl KapitaltUlskott tiU för teckning av aktier i på tiUäggsstat tUl riksstaten för budgetåret Torsdagenden /71 på kapltalbudgeten underfonden för statens aktier anvisa ett 3 juni1971 investeringsanslag av . Statligaåt- c) tiU Ersättning till för vissa räntekostnader på gärderinom tilläggsstat tiU riksstaten /71 anvisa ett reserva- svenskvarvs- tionsanslag av I , industri 3. att skulle a) med bifall tUlpropositionen 1971:117 i ifrågavarande del bemyndiga fullmäktige iriksgäldskontoret att ikläda staten garantier till svensk varvsindustri tUl ettsammanlagt belopp av högst 3 avseende kreditgivnlng ianslutning till produktion av fartyg tiU 1976, b) avslå motionen1971:1488 såvitt den gäUde uttalande i fråga om inflytande för stat, kommun ochanställda i företag som utnyttjade stathg kreditgaranti, 4. att skulle avslå motionen 1971:1488 såvittden gällde uttalande angående statens medverkan i kartellavtal. 1. beträffanderekonstruktion av AB av i (vpk), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, a) med bifall tiUmotionen 1971:1488 i ifrågavarande del tiU Kapitaltillskott till StatsföretagAB för teckning av aktier i på tUläggsstat till riksstatenför /71 på kapitalbudgeten under fonden för statens aktieranvisa ett investeringsanslag av , b) med bifaU tiUmotionen 1971:1488 i ifrågavarande del avslå propositionen 1971:117 såvitt dengäUde anslag till lån till AB , c) med bifall tillmotionen 1971:1488 i ifrågavarande del avslå propositionen 1971:117 såvitt dengällde garanti och borgen för vissa av AB upptagna lån, 2. beträffandefartygskreditgarantier av i (vpk), som ansett att utskottet under 3 bort hemstäUa, a) i anledning avproposUionen 1971:117 i ifrågavarande del bemyndiga fuUmäktige iriksgäldskontoret att ikläda staten garantier tiU svensk varvsindustri tUl ettsammanlagt belopp av högst 3 avseende kreditgivnlng ianslutning tUl produktion av fartyg tiU 1976, b) med bifall tiUmotionen 1971:1488 i ifrågavarande del som sin mening ge Kungl. Maj:t till kännavad reservanten anfört i fråga om inflytande för stat, kommun och anstäUda i deföretag som utnyttjade StatUg kreditgaranti, 3. beträffande ökad varvssamverkan av iMalmö (vpk), som ansett att utskottet under 4 bort hemställa. att skulle med bifaU tUl motionen 1971:1488 iifrågavarande del som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad reservantenanfört om statens medverkan i varvssamarbete. (vpk): Vad vi nu skaU behandla är en stor och viktigfråga, och det är att beklaga att den har kommit upp i vårriksdagens sistaminut. Det gäUer här ett ärende där inte bara är inblandade,av skattebetalarnas pengar, utan det är också en fråga avstor principiell räckvidd. Att detta ärende rönt ett aUdeles särskilt stort intressei min hemstad med tre stora varv är helt förståeUgt, men ärendetsbehandling är också av allra största betydelse för hela vårt land. Vad först beträffar rekonstruktionen av måsteman på två punkter anmärka på själva proceduren: dels manglar utskottet Igenomdenna viktiga proposition efter en knapp halvtimmes diskussion, dels har -långt innan har behandlat frågan och fattat beslut - vissa avsnitt avdenna överenskommelse, som måste godkänna för att den skaU bli gUtig,börjat genomföras. Jag avser då leveranserna till största kundermed pristUlägg som redan börjat tillämpas. Det anges i utskottsbetänkandet ochinnebär aUtså att punkten 6 i överenskommelsen, s. 10 i propositionen, redanhar börjat verkstäUas, När man sedan kommer till själva sakinnehållet iöverenskommelsen mellan staten och Salénrederierna finner man i avsnitt efter avsnitthelt häpnadsväckande förhållanden. Det är Inte bara så att Salénrederiernaskall köpa sig en maktställning över tiU priset av 1 st. båt, som de själva sedan bUr ägare tiU eftersom de får aktiemajoritet i ; staten skaUdessutom låna och med ränte- ochamorteringsfrihet, garantera ett obligationslån samt borga sohdariskt förkundernas treårslån med tiU . Om det stathga lånetförvandlas till aktiekapital är staten dessutom skyldig att lösa In en del avde gamla Götaverksaktier-na som har förvärvat, och då skall staten betalaränta för den tid då aktierna befunnit sig i Saléns ägo. Det måste betraktas som fuUständigtfantastiska förmåner som skattebetalarna får bekosta åt finanshuset , Ärdet så underhgt att många hävdar att ingen är så flat och lättlurad i affärersom staten? Ständigt nöjer sig staten med en andrahandsroU utan något avgörandeinflytande som den med skattebetalarnas pengar bekostar förmåner åtdet privata storkapitalet. Sådana förfaringssätt har tyvärr upprepats aUtför ofta desenare åren. Detta ständigt återkommande handhngssätt är ett systematisktförmåns-givande åt storkapitalet. Det kan ges många exempel på det, och det harockså I denna kammare givits exempel på den tiänarroll som staten ständigttUlåter sig att spela. Det är ett bedrägeri mot skattebetalarna, eftersom detär deras pengar man rör sig med. Skattebetalarna får i regel aldrig någoninformation om hur arrangemangen verkligen är upplagda, eller också försökermyndigheterna ge sken av att frågorna är så svåra och komplicerade att gemeneman inte ens skaU försöka att sätta sig in i Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri