prot · FU0995 · 1971-12-31 00:00:00 — Man motsätter sig aUtsåinte i princip utlokaliseringen. Ett av alternativen kaUat alternativ A Innebär att 85 tjänster nu tUldelas , att aUa institutioner med tUlämpadskogUg forskning lokaliseras tUl Garpenbergsområdet, förslagsvis ,medan de naturvetenskapUga institutionerna lokahseras tUl för samverkanmed motsvarande Institutioner, Det är aUtså nämnt som etttänkbart altemativ. I fyrpartimotionen 1295 har de här berörda problementagits upp. Man påpekar att existerande forskningssamband meUan skogshögskolanoch en rad andra forskningsinstitutioner i Stockholm-Uppsala-området bryts.Utnyttjandet av ett stort antal fältförsök i södra och meUersta Sverigeförsvåras och fördyras, osv, I motionen yrkas att i en första omgång 82 av skogshögskolanstjänster flyttas tUl men att frågan om skogshögskolans lokalisering iövrigt uppskjutes I awaktan på utredning om högskolans organisation ochverksamhet främst då I fråga om forskningen. Reservationen 8 ansluter sig tUldessa synpunkter och förslag, och jag yrkar blfaU tUl den reservationen. Vidare har vi tUl utskottsbetänkandet fogat ett särskUtyttrande det är i , och jag som har gjortdet beträffande förläggningsort för domänverket. Vi har biträtt förslaget attdomänverket lokaliseras tUl , men vi viU understrykaatt vi gjort det uteslutande av regionalpohtiska skäl. Det fmns nämhgen enhgtvår mening ett starkt sakskäl som talar emot denna lokaliseringsort, nämhgen det,att man frångår den av utredningen förordade och av propositionen godtagna principen att verken vid utflyttningen bör sammanhållas I grupper med Inbördesnaturhg samband. Hen har ju också starkt understrukit detta. Om manI detta fall föyt denna princip skuUe domänverket ha placerats I , ditskogsstyrelsen och lantbruksstyrelsen flyttas. Dessa tre verk utgör nämhgen etttypiskt exempel på grupper med s, k. "Inbördes naturhgt samband" ochsom nu kommer att få svårigheter med den nödvändiga kommunikationen verkenemeUan, I medvetandet om kollisionen mellan dessa båda synpunkter den regionalpoUtiska och verkens minskade funktionsdugUghet vUl vi genomvårt särskilda yttrande framhålla: OmlokaUsering av viss statlig verksamhet OmlokaUsering av viss statlig verksamhet 1, De regional politiska skälen är så starka attKopparbergs län måste komma i fråga som lokahserlngslän för en sammanhängande del av den statliga förvaltningen även när nästa etap för utlokahsering övervägs. Om det i sådant sammanhang visar sig möjhgt bör enhgtvår mening domänverkets lokahsering I nära anknytning tUl lantbruksstyrelsen och tas upp tUl fömyad prövning. Fm (c); Maj:ts proposition nr 29, sombehandlas i inrikesutskottets betänkande nr 15, har vi fått ett konkretförslag, som har tUl syfte att dämpa den starka tiUväxten I en av vårastorstadsregioner och bidra tUl att stimulera en positiv utveckhng Iorter ute I landet, vilka är av stor betydelse för den framtida regionalautveckhngen. Det är gott och väl att detta förslag har kommit , men det äratt beklaga att det kommer vid denna sena tidpunkt, aUdenstund diskussionernai vårt land angående den regionala obalansen pågått sedan avsevärd tid tUlbaka. har arbetat för lokahsering avstathga ämbetsverk. Institutioner och företag tUl andra orter än , Dethade varit tacknämhgt, om regeringen på ett tidigare stadium beaktat den härproblemställningen. Då hade förhåUandena Inte behövt vara så ohdhga somde nu har bhvit, specieUt I våra storstadsregioner. Vad avser principieUa Inställning tUlproposition nr 29 har i redogjort för denna, ochjag Instämmer helt I det första anförande han höU här. Jag vUl för min delnågot uppehåUa mig vid valet av orter. Liksom den lokaUsermgsdelegatlon som har förberettpropositionen har departementschefen framhåUit det regionalpohtiska syftet medförslaget. Tyvärr måste man konstatera, som centem säger I sm partimotion, attden aUdeles övervägande delen av omlokaliseringen har Inriktats på orter Iförhållandevis centrala områden. Mindre än tredjedelen avlokaliseringsenheterna och något mer än fjärdedelen av befattnmgama harfördelats tlU orter mom det aUmänna stödområdet, där regionalpoUtiska åtgärdermåste anses mest angelägna. Andra områden som också har stort behov av en aktivregionalpohtik har helt förbigåtts, t. ex. Kalmar-Nybro-Emmabodaregionen,KristianstadHässleholmsregionen och SkövdeSkaraFalköpingsregionen för attta några exempel. Man måste också tyvän konstatera att propositionen i vadavser den reonalpoUtiska utformningen är långt mindre tUlfredsstäUande änlokaUseringsdelegationens betänkande var. Propositionen framhåller helt riktigtatt expansiva tätorter I ohka delar av landet torde vara en förutsättning föratt folk i glesbygden skaU kunna erbjudas möjligheter att inom Inte aUtförorimliga avstånd få tiUgång tiU kvahficerad service. Förslagen I propositionentUlgodoser dock Icke dessa syften. Lokaliseringarna tiU aUmänna stödområdetgäUer utöver SundsvaU endast , , och och i samtligafaU i begränsad omfattning. Regeringen har i statsverkspropositionen 1969 och Ilokahserlngspro-posltlonen föna året framhålUt att ett begränsat antal hvskraftlga stadsregioner borde fåutvecklas tiU s. k. storstadsalternativ, dvs. orter eUer regioner som erbjudergoda lokaUseringsbetmgelser och sådan verksamhet som hittUls har varitlokaUserad framför aUt i storstadsområdena. EnUgt regeringens uttalanden skuUeman inrikta sig på regioner, som redan nu har ett så stort befolkningsunderlag,att de med rimhga insatser kan erbjuda fömtsättningar, som är något så närhkvärdiga med storstädemas i fråga om kommunikationer, differentieradarbetsmarknad, utbUdningsmöjhgheter och kvahficerad service som talade om. Lokahseringsdelegatlonenutgick från dessa synpunkter, trots att den måste konstatera att någrasystematiska studier Inte gjorts över hur stort invånarantal som en ort eUer regionmåste ha för att erbjuda med storstäderna hkvärdiga fördelar i fråga om defunktioner som jag nämnde. Bedömningenatt regioner med 80 000 tätortsinnevånare och 100 000 I totalbefolkning skuUevara lämphga i detta sammanhang gjordes på ett visst material frånexpertgruppen för regional utveckhng, ett helt otUhäckhgt material TUl följdhärav ansågs och SundsvaU vara attraktiva altemativ tUl storstädema,och för anfördes det gynnsamma läget I förhållande tUl . Samtidigtsom aUtså delegationen å ena sidan föreslår huvuddelen av omlokahseringarna tUlNorrköping, SundsvaU och konstaterar den å andra sidan att de störstaregionalpohtiska problemen fmns I skogslänen. Detta skuUe motivera att vissstatUg verksamhet lokahserades även tUl orter I dessa landsdelar, varför ocksåLuleå, , , och föreslogs somlokahseringsorter, fast I mindre utsträckning. Dennabakvända regionalpohtik har aUtså bUvlt ytterhgare markerad I propositionen,där också , och hör tUl förslagshstan pålokahseringsorter, trots att dessa orter hksom knappast kan sägasha störst behov av regionalpolitiskt stöd av detta slag. Naturhgtvismåste dessa lokahseringsorter ha en viss storlek. Men som jag nämnde, ochjag vUl återigen understryka det, finns higa systematiska undersökningar somgrund för en bedömiung. Det är anledning befara att sådana grunder mte heUerkommer att finnas med I det regionala handUngsprogram för hela landet som viväntar från regeringen tlU nästa års riksdag. Enoptimal bebyggelsestraktur för hela landet måste, som vi ser det mom ,vara en angelägen regionalpohtisk målsättning, Deima måste baseras på tätorterI ohka storleksgrader med god spridning; förslagen I propositionen har intedenna effekt. Centra i länen hksom andra utveckhngsorter torde härvid fåtUlmätas stor betydelse. Men dessa måste finnas inom räckhåU för så mångamänniskor som möjligt om det regionalpohtiska syftet skaU kunna tiUgodoses.Härvidlag måste lokalisering av stathg verksamhet vara ett väsenthgtregionalpohtiskt medel och inriktas på områden som är just regionalpohtisktangelägna. Det krävs då omvända proportioner mot vad som föreslås ipropositionen 29. Somsammanfattning viU jag säga att även om vi från centems sida I utskottet ihuvudsak har ansett oss kunna godta de i propositionen OmlokaUseringav viss statlig verksamhet OmlokaUseringav viss statlig verksamhet framlagda konkretaortsförslagen vUl vi ändå betona angelägenheten av de principieUa synpunktersom jag här redogjort för. Jag vlU också understryka att följande etapper Iomlokahseringarna så långt möjhgt bör inriktas på orter i regionalpohtisktangelägna områden. Meddet jag här har anfört, hen talman, ber jag att få yrka bifaU tiU reservationen1 i inrikesutskottets betänkande nr 15, I anslutning tUl detta yrkande vlU jagockså yrka bifaU tUl reservationen 4. I denna reservatlon har jag i dhektkonsekvens med mitt resonemang här tidigare förordat, att lantbruksstyrelsenförlägges tUl . Det föreligger här båderegionalpohtiska och jordbrukspohtlska skäl som framgår av motion 1236. Jagnöjer mig, herr talman, med detta yrkande om blfaU tUl reservationen 4. HerrHenmark kommer att närmare beröra motionen. TiUsist vlU jag säga tUl hen att mitt förslag att förläggalantbruksstyrelsen tUl KristianstadHässleholmsregionen ju skuUe vara enbörjan, om det är så att lantbrukets organisationer skaU flytta ut flerenheter. Då tycker jag att mitt förslag kunde vara en utmärkt grund att byggapå. I detta anförande instämde och iHelsingborg (båda c). Hen (); Vid de många uppvaktnilngar, personhga och skrifthga, som gjorts hosinrikesutskottet i samband med behandhngen av den föreliggande propositionenoch som torde närma sig eUer rent av vara rekord på detta område i ,har vissa uppfattningar jämt och ständigt återkommit. Om dessa har vederbörandeenhgt min uppfattning varit rörande eniga och jag vlU därför I korthet redovisanågra av dem. Utredningen har betecknats somhafsig och dåhgt underbyggd. Stora brister i utredningen harpåtalats av remissmstanserna utan resultat. Propositionen hder av sammabrister som utredningen. Remissinstansernas i många faU väl underbyggda yttrandenhar i de flesta faU helt nonchalerats. De samhäUsekonomiska ochföretagsekonomiska faktorerna har icke analyserats eller beaktats. Effektivitetskravet inomförvaltningama har icke gjorts tlU föremål för granskning och myndigheternasfömtsättningar att fungera på den nya platsen har heller inte analyserats. Kontakterna och samarbetet medde myndigheter som skaU flytta ut har varit praktiskt taget obefinthga. Kontakterna medpersonalorganisationerna har förbisetts. Såväl från personaUiåU som frånmyndigheterna har det redovisats en positiv InstäUning tUl utflyttning somsådan, men kritiken har samstämnugt riktat sig mot handläggningen av ärendet. Inom ett flertal av verkenpågår det utredningar om rationaliseringar som bl. a. tar sikte på delegeringav verksamheten tUl platser utanför , men någon hänsyn tUl dessautredrungar har mte tagitsvare sig från utredningsmannens sida eUer från propositionsskrivarnas sida. Kontakten medde lokala myndigheterna på de orter tiU vUka de ohka verken skall lokahserashar varit bristfäUig och några undersökningar om förutsättningama för dessaorter att ta emot verken och vad detta kräver i fråga om lokaler och bostäderhar inte gjorts, Samstämmigakrav från aUa parter, myndigheter som personalorganisationer, har varit:ytterhgare utredning mnan beslut fattas, Deföretagsdemokratiska principerna samråd, samverkan, medinflytande, somstatsmakterna I ohka sammanhang uttalat sig för, har också åsidosatts. Det var en lång hsta och dyster men jaghar ansett att det är utskottets skyldighet att på något sätt Inför kammarenredovisa det som vi har fått ta del av i samband med nämnde uppvaktningar. AUa dessa sakskäl, väl underbyggda, som har framförts Iremissvar, I skrivelser, i uppvaktningar, I demonstrationer m. fl, aktiviteter,har såväl i utskottet som här avfärdats med att den regionalpohtiskamålsättningen kräver den lokahsering som föreslås. Jag skuUe viha påstå att viaUa är överens om att de regionalpoUtiska skälen måste tUlmätas stor betydelse.Även de myndigheter och den personal som är föreslagna för utflyttning är,som jag tidigare sade, eniga med oss om detta. Det finns aUtså, vUl jag påstå, på aUa håU en positiv histäUningtiU principerna, vilket borde ha givit möjhghet tUl en positiv Inställning ävenI det enskUda faUet, om frågan handlagts på ett riktigt sätt. Men så långt,herr talman, att man av hänsyn tUl den regionalpohtiska målsättningen får göravåld för sakskäl, för att inte säga sunt förnuft, kan många med mig Ickesträcka sig. Detta har också resulterat i att jag undertecknat ett stort antalreservationer, som jag anser vara sakhgt väl underbyggda, även om jag är ensamom en del av dem. Låt mig nu övergå tUl att I korthet beröranågra av dessa reservationer. I reservatlon nr 3 har hen och jag föreslagit attlokaliseringen av skaU bU föremål för ytterUgare utredninginnan beslut fattas om var verket skaU förläggas. Att kontakterUgger inom sjöfartsnäringen är det väl Ingen som bestrider. Då faUer det sigför oss också helt naturhgt att verket förlägges mom ett område, där dessakontakter och ett samarbete underlättas. Och vi har två områden som står I särklassnär det gäUer anknytning tlU sjöfartsnäringen, och det är Stockholms- ochGöteborgsområdena. Här har sjöfartsnäringens organisationer sma säten, härfinns rederier, varv, leverantörer av utrastning och materiel tUl sjöfartensbedrivande. Intresseorganisationer, personalorganisationer av skUda slag m. m. Och om nu skaU flytta från , somvi går med på, så bör det i rlmhghetens namn flytta tlU det andra området ivårt land, där sjöfartsnäringen har sin tyngdpunkt, nämligen . VIanser dock att en lokalisering till inte är lämphg - och dennauppfattning är grundad på regionalpoUtiska hänsyn utan vUl förorda en trakt inärheten av . De orter som vi har pekat på och som vi OmlokaUsering av viss statlig verksamhet OmlokaUseringav viss statlig verksamhet anseratt utredningen bör titta på är och . Båda har behov avlokahserlngsobjekt och båda hgger på sådant avstånd från den västsvenskacentralorten för sjöfartsnäringen, att kontakterna och samarbetet kanunderlättas. Någraord om arméns tekniska skola, beträffande vUken jag är ensam om en reservation.Inom armén pågår tiUbaka en utredning om att sammanslå dentekniska utbUdningen tiU en gemensam utbUdningsanstalt inom landet. Den är nuuppdelad på ett antal specialskolor. Genom en sådan sammanslagning beräknar mankunna göra besparingar med avsevärda belopp på bl a, löneområdet. EnUgtdhektiven undersöker utredningen ett antal platser lämphga somlokahseringsorter för att kunna komma fram tUl en gemensam skola. Det är vissakrav som måste tUlgodoses lokaler - materieltUlgång, belägenhet med tanke påatt skolan skall kunna maximalt utnyttjas även vid moblhserings- ochkrigsplanlägg-rung. hör Icke tUl dessa orter. Staden uppfyUer Icke deuppställda kraven. Men utan att ta hänsyn tUl dessa faktiska förhåUandenföreslår man nu att skolan skaU förläggas dit. Och detta gör man innanriksdagen ens har tagit stäUning tiU om skolan skaU sammanföras tUl en enhetoch tUl hur den i övrigt skaU organiseras. Här bestämmer aUtså var enutbUdningsanstalt skaU hgga. Innan har tagit StäUning tlU frågan omskolan över huvud taget skaU komma tUl. Samma förhåUande gäUerförvaltnlngsskolan, som inte heUer har tagit ställning tiU. Enhgtden utredning mom armén som jag tidigare nämnde kan inte teknikeratbUdningensammanföras tUl en enhet därest Inte orten dit den skaU lokahseras fyUer vissakrav. Och dessa krav kan, som jag sagt tidigare, icke tiUgodoses I Östersund.Det mlhtärområde där hgger saknar nämhgen slgnalmaterlel,stridsvagnsmaterlel och luftvärns-materlel Man måste då enhgt utredningen gå mför en delad skola, och gör man det så försvinner de rationaliseringsvinstersom man räknat med att kunna göra. Jaginstämmer helt I vad som sagts tidigare om att har stort behov avlokahserlngsobjekt. Staden har också goda förutsättningar att erhåUa anchamlUtära enheter, men den här föreslagna är icke lämpUg. Jag går därefter över tiU domänverket. Även därvidlag har jag bhvitensam om att reservera mig. Som en av principerna för utlokahsering av statUgaverk anger departementschefen på s. 125 I propositionen att myndigheter som harbehov av samarbete eUer bedriver hkartad verksamhet bör sammanföras tUlgrupper. Denna princip är riktig och logisk. Men hur har den tUlämpats i dethär förslaget? Ingen kan väl bestrida att domänverket, skogshögskolan ochskogsstyrelsen har behov av nära samarbete och bedriver hkartad verksamhet. Menför att absolut slå Ihjäl principen och göra våld på logiken har manlokaliserat domänverket tUl , skogshögskolan tUl och för atttydhgen erhåUa största möjUga spridning inom landet tlUJönköping. Ireservationen 7 har jag följt upp en trepartimotion om att domänverketlokahseras tUl , som är centralt beläget inom den södra koncentrationenav verkets skogsbruksområde. verkethuvuddelen av sina jordbruksegendomar mom den sydhgare delen av landet. Genomen lokalisering av domänverket tUl skulle man få ett administrativtskogs- och jordbrakscentram, och detta skuUe överensstämma med principen omgruppvis utflyttning. I reservationen 8 har vi reservanter föreslagit attundervisningsdelen av skogshögskolan i enhghet med propositionen flyttas tUlUmeå. Skogshögskolans lokahsering i övrigt det gäUer främst forskningen bör göras tUl föremål för ytterUgare utredning i samverkan med den utredningsom pågår inom skogshögskolan. Skogshögskolans forskningsverksamhet har nämhgenbhvit mycket bristfäUigt belyst, såväl av utredningen som vidremissbehandhngen, då inga forskningsinstanser av betydelse i skoghgaforskningssammanhang har givits tUlfäUe att framföra sma synpunkter. Underlagetför att flytta skogshögskolans forskningsdel måste enhgt vår uppfattningytterhgare belysas Innan beslut om lokahseringsort fattas. Som jag sagt har stark kritikriktats från flera håll mot den utredning som föregått förslaget omutlokahsering av statliga verk. Kritiken har helt naturhgt så är det aUtld I en del faU skjutit över målet, men jag måste säga att den I många faU varitberättigad. I reservationen 13 föreslås därför att underlag för fortsattutlokaUsering skaU förberedas av en parlamentariskt sammansatt kommitté meddeltagande av personalorganisationerna och I samverkan med berörda verk. Dettalas ofta och länge och vackert om företagsdemokrati och de anstäUdasberättigade krav på Inflytande när det gäller arbetsplatsen ochbeslutsfattandet mom företagen. Men här har icke detta tUlämpats. Personalens framfördasynpunkter har, måste jag säga, helt nonchalerats och förbigåtts. Det påminnertyvän, tycker jag, om gångna tiders hvegenskap, då den anstäUde hade att vadgäUde arbete, arbetsplats och bostad rätta sig efter godsägaren och vad hanbestämde. Vi är övertygade om att man genom samverkan med berörda myndigheteroch personal, som skaU utlokaliseras, kan skapa en positiv uistäUnmg tUlutflyttningen. Detta är mycket viktigt. Det har tyvän misslyckats i dennaomgång. I reservationen 14 av hen och mig har vi yrkatatt den parlamentariska utrednmg som föreslås skaU få I uppdrag att med förturpröva även det nu aktuella förslaget och komma med ändringar om utredrungenfinner anledning föreslå sådana. Detta Innebär Inte att aUa de fattade besluten skall rivasupp, men med de brister som är obestridUga i det utlokahsermgsbeslut som vi nugår att fatta, måste det vara rimhgt, om starka skäl framkommer för en ändradlokahsering för något verk, att utredningen får rätt att ta upp dessa. Vi anserockså att de samhäUsekonomiska och budgetmässiga konsekvenserna måste belysasoch tUlmätas betydhgt större vikt än vad som skett. Detta är ett verksamhetsområde som den fortsattautredningen måste ägna den aUra största uppmärksamhet hksom också möjhghetema,som jag sagt, att flytta ut delar av funktioner och stathga verk. Jag vUl yrka blfaU tUl reservationerna 2, 3,5, 6, 7, 8, 10, 12, 13 och 14. Låt mig såtlU slut med några ord bemöta då han bl a. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet OmlokaUsering av viss statlig verksamhet säger att"det är vi som pohtiker som måste ta ansvaret". Det är ingen somIfrågasätter detta. Det är fuUt klart. Men sedan säger han att om vi skuUerätta oss efter personalen, skuUe vi råka I en ohåUbar situation. Högst 25procent av personalen mom något verk, säger han, har varit positiv tUlutflyttningen. SkuUe vi rättat oss efter de anställda hade det aldrig bhvitnågon utflyttning. Jag är Inte aUs övertygad om det. Som jag sadetidigare finns det en positiv principiell inställning. Om man verkhgensamarbetar och samråder tror jag det skulle gå mycket väl att skapa en positivattityd och en positiv InstäUning tUl en sådan utflyttning. FrivUUghet eUer icke frivUUghet för den enskUde då detgäher hans flyttning där tar som tidigare upp SJ som exempel.Jag tycker Inte att det är jämförbart. Den som anställes mom ett stathgt verksom SJ eUer andra, vet när han anstäUs att han har skyldighet att flytta upptUl eUer vart det nu gäUer, om verket kräver detta. Men vi vet också attdet I de aUra flesta faU jag har personlig erfarenhet på området går att fåfram frivUhg personal tiU sådana kommenderlngar och sådana tjänstgörlngar,längre eUer kortare. Här är det emellertid fråga om något helt annat. Här ärdet fråga om att flytta hela det verk, hela den arbetsplats där vederbörandetagit anställning, att flytta hela personalen när den dock rotat sig fast intebara arbetsmässigt utan vad gäUer famUj, bostad, engagemang utanför arbetetosv. Här skaU aUa flyttas på en gång, och det är, som sagt något helt annat. Reservationerna 5, 7 och 8 var de reservationer som herrFagerlund främst ansåg vara mer eUer mindre tokiga. Hen sade när detgäUer domänverket att det är fel synsätt att diskutera ett enskUt verk. Det kanjag inte Instämma i. Nog måste man diskutera det enskUda verket, de sakskäl ochde faktiska förhåUanden som sammanhänger med verkets utlokahsering tUl en vissort. Det skuUe väl vara orimligt om man gick förbi detta. Men jag anser ocksåatt man kan göra detta och få fram en utflyttning. Sakskäl och regionalpohtiskmålsättning bör inte vara och är inte på något sätt oförenUga, Om reservationen 14 angående ändringar i det nu framlagdaförslaget säger att sådana ändringar enbart skuUe förlängaovissheten för personalen. Ja, det kan jag hålla med om om jag inte är felunderrättad resonerar även den dödsdömde som sitter i sin ceU så att visshetenär bättre än ovissheten. Men jag kan Inte finna att det I detta faU skuUeskapas så besvärUga förhåUanden att man Inte skulle kunna ompröva förslaget omman finner sakskäl tala för detta. FruHÖRNLUND (s): Utflyttningen av stathg verksamhet hardiskuterats vid ett flertal tUlfäUen . Vi har haft enutredningsverksamhet , och en viss begränsadutflyttning har också tidigare ägt rum. Det får anses attutredningsverksamheten i och med det förslag som hgger på bordet änthgenbär frukt. Jag betraktar förslaget som ett väsenthgt steg när detgäher att främja en jämnare regional tiUväxt i landet, en bättredifferentiering I fler orter och ettmedel att göra fler orter attraktiva i syfte att låta dem bh ett alternativ tUlde växande storstadsregionerna. Detta kommer inte att ske enbart på grund avatt ett antal verk med några tusen tiänster utflyttas utan kanske I ännu högregrad på grund av att denna utflyttning i sin tur medverkar tUl att även annan verksamhetkan komma att utlokahseras eUer etableras. En av de stöne reformema I syfte att skapa ökad järrUlkhetorter och regioner emeUan var förläggningen av universitetsutbUdning tlU oUkahåU ute i landet . Det är glädjande att konstateraatt ett större antal orter än vad som föreslogs vid det tiUfäUet skaU fåUtbUdningsverksamhet och kvaUficerad stathg verksamhet i övrigt enhgt detutlokahserlngspaket som föreligger. Det finns också anledning förmoda attytterhgare ett antal orter, som uppfyUer kriterierna för stathg utlokalisering,kommer med i nästa etapp. Detta å sin sida får Inte hindra att de orter somtagits med I en första omgång också kan komma I fråga vid en fortsattutlokaUsering, har, som redan påpekats, haft attbehandla 55 motioner med skilda yrkanden.