prot · FU0998 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag tror det är viktigt att observera detta, när man skall vidtaåtgärder för att effektivt bekämpa arbetslösheten. Bekämpandet av denarbetslöshet som närmast sammanhänger med konjunkturavmattningen ochregeringens ekonomiska politik måste sammanbindas med åtgärder för attavskaffa den regionala och mera långsiktiga arbetslösheten. Vårtparti anser att två led är särskilt viktiga i en pohtik med denna målsättning: Åtgärder för att öka den arbetande befolkningensköpkraft och förhindra att erövrade löneförbättringar äts upp av fortsattaprisstegringar. Det betyder allt stöd åt lönarbetamas kamp för verkhgalöneförbättringar och för att bryta nejsägarUnje, Detbetyder avskaffande av mervärdeskatten på hvsmedel. Det betyder också attprisstoppet skall strikt tiUämpas och att inga uppmjukningar får ske som pånytt sätter prislavinen i rörelse. Jag yrkar därför bifall till motion nr 1484i den del som behandlas i finansutskottets betänkande nr 26. Genomförandet av en långsiktig plan för stathgaIndustrUnvesteringar särskilt i skogslänen och övriga mindre industrielltutvecklade regioner. vill betrakta detta som en näringspoUtiskfråga och tar därför inte upp den tUl behandling, vilket jag anser varakortsiktigt och felaktigt tänkt. Arbetslöshetsproblemen går inte att lösa medtuvhoppning. Det krävs en långsiktig näringspolitik både för att klara denstraktureUa arbetslösheten den nya Industriella reservarmé som skapats ochde sysselsättningsproblem som uppstår genom svängningar i utrikeshandeln, dåhgregeringspohtik och andra konjunkturfenomen. Detta leder över tiU defrågor som behandlas långtidsutred- 5*protokoU 1971. Denna gäller sombekant ekonomi och tar upp en rad mycket väsenthgaproblem. Det utredningsmaterial som presenteras är mycket omfattande. Men heladenna stora sak behandlas nu som ett blhang tiU finansminlstems funderingar omdet aktueUa ekonomiska läget, och i finansutskottets betänkande ägnas den ännumindre plats. Detta kan inte vara riktigt. borde ha beretts tiUfälleatt i en särskUd behandling först ta ställning tiU alla de frågor som hörsamman med långtidsutredningen. Jag vill stäUa den direkta frågan tiUfinansutskottets ordförande om han verkhgen anser denna behand-hngsordnlngtiUfredsställande. Denär det desto mindre som en mycket hård kritik som bekant riktats mot 1970 årslångtidsutredning. Kritiken gäller såväl dess allmänna uppläggning som vissa avdess enskilda slutsatser. Denna kritik har också framförts inomfackföreningsrörelsen och inom socialdemokratin. Den mest utförhgaframställningen har gjorts I skriften av en grapp personer anställda på LO. attnationalräkenskapssystemet är behäftat med stora brister som gör dettvivelaktigt som redskap för långtidsutredningar, attbruttonationalprodukten (BNP) såsom mått döljer en mängd beräkningstekniskasvårigheter, attlångtidsutrediungen utgår från verkhghetsfrämmande föreställningar omsamhällsekonomins funktionssätt bl. a. genom att de straktureUa sammanhangenunderskattas eller förbises, attutredama felaktigt fört fram betalningsbalansproblemet såsom det avgörande ochgjort en ytUg analys av de åtgärder som erfordras för att lösa det, attarbetskraftsproblemen är försummade och torftigt behandlade ilångtidsutredningen, attBNP som välfärdsmått inte bara är meningslöst utan oriktigt och farhgt, attdet begränsade synsätt som långtidsutredningen har kan leda tiU direkt negativaeffekter ur välfärds- och jämlikhetssynpunkt. TidskriftenFackföreningsrörelsen anser "att hela utredningen baseras på en förlegad,borgerligt influerad syn på hela samhäUsekonomins funktionssätt".Aftonbladet, , skriver på ledande plats om långtidsutredningen att"vad som skenbart förefaUer vara en objektiv statUg utredning i självaverket är en skrift som baseras på borgerUga poUtiska värderingar". Ensådan utredning viU aUtså regeringen och finansutskottet att skallgodkänna som grund för pohtiken . Finns det verkhgeninte en enda socialdemokrat här i som vågar ta tiU orda och framföraden kritik mot långtidsutredningen som finns inom såväl fackföreningsrörelsensom inom själva det socialdemokratiska partiet? Vad säger , vad sägerKnut och vad säger de andra på ledande funktioner ifackföreningsrörelsen? Är de överens med finansministem eller är de överens medde meningar som framförts i , .Aftonbladet ochgrappen av betydelsefuUa medarbetare inom LO? Förvår del anser vi att en ny långtidsutredning måste göras där ett socialtvälfärdsbegrepp läggs som grand. Utredningen måste utformas så, att den kananvändas för en ekonomisk långtidsplanering och det är inte en sådanplanering som hen här talat om. Jag yrkar aUtså bifaU tiU motionen 1484 ivad gäller de yrkanden som behandlas I finansutskottets betänkande nr 30. Hen förste vice talmannenBENGTSON (c): Arbetslösheten är ett av dagens allvarligaste problem. Under förramånaden uppgick antalet arbetslösa tiU drygt 64 000, vUket är 25 000 fler änsamma månad . Dessutom bör observeras att man vid en jämförelse avsiffroma för mars månad 1970 och för finner, att det fanns 10000 fler sysselsatta i beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning än underförra året. Det finns alltså betydhgt över 100 000 personer som Inte ärsysselsatta i ordinarie arbeten som medför verklig trygghet. Jag vet att detInvänds att man inte kan räkna dem som sysselsätts i beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning såsom arbetslösa. Men vad jag önskar påpeka är attden som sysselsätts genom arbetsvårdande åtgärder inte betraktar detta somnågon trygghet, utan måste känna stor oro för framtiden. Ur tidskriftenFackföreningsrörelsen viU jag citera följande: "Förvintem 1971/72 kan man befara en viss tiUbakagång i den Intemationellakonjunkturen. Den reviderade finansplanen ger på den punkten uttryck för enoptimism som förefaUer överdriven. Ska vi kunna undvika en rekordartat högarbetslöshet under vintem, måste investeringar och efterfrågan stimuleras.Det räcker inte med de räntesänkningar och Övriga ganska blygsamma åtgärder somhar vidtagits. Det behövs Insatser med helt annan genomslagskraft Inom denekonomiska poUtiken, och de måste komma snabbt. Det är dags för regeringen attvisa att det konjunkturpohtiska handlandet inte nödvändigtvis behöver varasenfär-digt." Detär en hård kritik som riktas av Fackföreningsrörelsen mot regeringen. När vifrån oppositionens sida kritiserar regeringen vUl man kanske nonchalera vårkritik. Men jag undrar just om det socialdemokratiska partiet på samma sättkan nonchalera kritiken när den kommer från sådana partiet närstående kretsarsom tidskriften , Tidskriften har glvetvis rätt i sinkritik det är ungefär samma synpunkter som vi framfört från centerpartietssida. Detär särskilt anmärkningsvärt att en s, k. arbetanegering har skött denekonomiska pohtiken på ett sådant sätt att vi nu brottas med en mycket högarbetslöshet. Det är emellertid en följd av den ekonomiska pohtik som bedrivitsav regeringen . Närfinansministem talade om ord , atten arbetslöshet på var tolerabel, vill jag bestämt ta avstånd fråndet uttalandet. Men måste man i rättvisans namn säga att om manberäknar dem som icke är sysselsatta i ordinarie arbete tiU ochdärtiU lägger dem som är på omskolning eUer föremål för Uknande åtgärder, bhrdet inte så stor skiUnad meUan den siffra som nämnde och den somfinansministem nu på detta sätt måste komma fram tUlNär nämnde sin siffra hade vi inte de arbetsvårdande åtgärdema. Ifinansplanen som vi fick anges de centrala målen för denekonomiska poUtiken 1971 vara full sysselsättning, fortsatt hög tiUväxttakt,jämnare inkomstfördelning samt bättre regional balans. HärtiU kommer kravet påstabiUsering av prisnivån. Det är bra mål som regeringen har satt upp, men detledsamma är hur dåUgt regeringen har lyckats med att uppnå dessa mål. HenEkström talade tidigare om borttappade mål. Ja, han skuUe väl i så fall isynnerhet ha haft regeringens mål i tankarna. De har verkhgen bhvitborttappade. Jaghar redan talat om den höga arbetslösheten. Den har man inte lyckats bemästra.Den ekonomiska tillväxten beräknas nu i den reviderade finansplanen bh mycketblygsam, eUer mot 1970. Den jämnare inkomstfördelningensynes därför inte vara uppnåehg, eftersom de nu pågående avtalsuppgörelsemasnarare tyder på att sldUnadema mellan låginkomstgrupperna och de bättreställda kommer att bh ännu större. Konsumentprisindex väntas stiga med ca 6,5procent imder loppet av 1971. Härav svarar den i samband med skattereformenbeslutade ökning av mervärdeskatten för . Inte heUeri det faUethar man nått de mål man har ställt upp. Defakta som jag nu har relaterat visar att regeringen har lyckats miycket dåhgt medatt uppnå något av de mål den föresatt sig. Orsaken tiU regeringensmisslyckande i den ekonomiska pohtiken anser jag till stor del vara dels deprestigesynpunkter som regeringen alltid bekajas av, dels den mycket långsammareaktion som regeringen utvisar när det gäller att vidta åtgärder på ett efterkonjunkturema väl anpassat sätt. Somexempel på regeringens ständiga prestigeanda viU jag nämna frågan om lån iutlandet. När centerledaren framförde denna tanke, avvisades den bestämt frånregeringens sida, men nämner finansministem i den reviderade finansplanenatt för fmansiering av industrins Investeringar får även långfristig upplåningi utlandet ske. Finansministernhar här hksom tidigare tagit sig för att skönmåla situationen. Detgör han hurudan konjunkturen än är. Om den är bra eller dåhg, får man alltidhöra finansministem skönmåla och tala om hur bra det är i vårt land. Jag tyckeratt han i det faUet hknar de s. k. kurbitsmålama som sade; "Jag målar somdet mig lyster." Jag kan beundra finansministerns konstnärliga begåvning,om Inte i färg så dock i ord, men jag kan inte beundra honom så mycket somfinansminister, eftersom han befinner sig så långt ifrån reahteter. reviderade finansplanen finns nämnt att för del prägladesutveckhngen av en förhåUandevis snabb expansion, TiUväxten var hkastor som den genomsnittUga för 1960-talet, eUerca . Det står vidareatt det är trohgt att den ekonomiska tillväxten för OECD-området som helhet ärnågot högre 1971 än . Vad blir den i ? Jag sade tidigareatt vi räknar , hälften så mycket som av medeltalet förVästeuropa beräknas bh. Det är inga särskilt lysande siffror. Närfinansministem ser tUlbaka, kan man om igen hänvisa till denreviderade finansplanen, vari sägs att genomsnittet för Har vi uppnått den procenten i ? Nej det har vi baragjort vid enstaka tillfäUen, VI har inte så lysande siffror för utvecklingen ivårt land att visa på. SomvanUgt har regeringen släpat efter när det gäher att påverka konjunkturen.Räntesänkningarna har t. ex. kommit mycket långsamt och de borde ha företagitsmycket tidigare. Även nu borde diskontot sänkas ytterhgare, men jag förmodaratt de fyra socialdemokratema I bankofullmäktige motsätter sig en ytterhgaresänkning, och då kan ju inte de tre övriga fullmäktige göra något. Detär självfaUet att när vi har ett näringsUv som tiU består avenskilda och kooperativa företag, måste man driva en sådan pohtik att dessaföretag uppmuntras att investera så att en gmnd läggs för fortsatt ökning avproduktionen. Den stathga företagsamheten är ju inte mycket att räkna med,eftersom den sällan bär sig. Tillsocialdemokratemas heder skaU sägas att de har varit reaUstiska, Fastän desäger sig vara ett sociaUstiskt parti bryr de sig dock inte om den antikveradesociahstiska uppfattningen. Det är bara kommunistema som fortfarande hållersina tal så att dammet ryker om de gamla dogmema och trots alla misslyckandenmed statsdrift, helt avskUda från verkhgheten, förordar ökad statsdrift. Desom väl ofta talar om att de företräder arbetarna jag menar kommunistema får dock inte mer än av röstema och företräder således baraett fåtal. Socialdemokratiska partiet är givetvis det största iSverige, men enhgt undersökning är det näst störstaarbetarpartiet i vårt land i själva verket . Förraåret sträckte finansnunistem sina förhoppningar så högt att han vid etttUlfälle t. o. m. trodde på en 15-procentig ökning av industrins investeringar det är vikten av investeringama som jag här nu vih påvisa och starkt understryka.Nu blev det emellertid , vUket dock Innebar en ökning fråntidigare år, då Investeringama ibland rent av har stannat på minus.Finansministern böqade med att säga att han hoppades att industrinsinvesteringar skulle öka , men han har redan nu prutat neddet tiU . Jag undrar just vad slutresultatet kommer att bU. Med sinoförmåga att planera har regeringen inte kunnat bedriva en politik som skapatföratsättningar för tiUräckliga ökningar av industrins investeringar.SjälvfaUet är en grundläggande förutsättning för en ökning av Industrinsinvesteringar tUlgång på krediter. UnderInnevarande år har kreditsituationen lättat något, och det kreditutrymme somhar frlgjorts har i första hand reserverats för industrin. Inte minst på grundav de brister som finns på kreditmarknaden föreUgger dock fortfarandesvårigheter för många företag att skaffa sig erforderhgt kapital. Detta gällerframför allt de mindre och medelstora företagen. Den situationen skulle kunnaförbättras, bl. a, genom att man tillförde hantverks- och industrilånefondenökade utlåningsresurser. Den frågan har tidigare behandlats av . talade om investeringama hade han en mängd ursäkter för attinvesteringama inte hade varit större, och han talade om de variationer somkunde förekomma beträffande investeringama. jag måste konstatera attalla de där ursäktema är värdelösa. Det har varit en svaginvesteringsutveckhng. När socialdemokratema skaU ursäkta sig beträffande t.ex. väginvesteringar, brakar de konstatera att väginvesteringarna har hålhtspå en hög nivå. Om industrilnvesteringama kan man säga att de harhålhts på en låg nivå, och så har det varit under hela 1960-talet.Trots alla ursäkter kan man inte komma ifrån fakta ominvesteringama. Bytesbalansenhar varit ett av vårt lands stora problem. Turistnettot harvisat ett anmärkningsvärt stort underskott, men regeringen har inte gjortnågra aUvarhga försök att sätta den svenska turismen i ett bättre läge.Turistnettot visar ett underskott om ca 2 mUjarder kronor, och det är ju enbetydande summa i relation tiU vår valutareserv. Den enda post som egentUgenvisar en god utveckhng är sjöfartsnettot, som ger 2 200 mihoner i överskott.Regeringens humma Intresse för den inkomstkäUan är dock egendomhgt jag harhaft en debatt med finansministem om detta tidigare. När kreditlättnadernyligen mfördes för att gynna industrin togs inte sjöfarten med, utan den fårarbeta under samma ogynnsamma kreditrestriktioner som tidigare, fastän det ändåi höig grad är den som räddar vår valutareserv genom detta överskott på 2 200miljoner. Vadsom framför allt präglat den svenska ekonomiska politiken, sådan den bedrivitsav socialdemokratema, är att den har varit aUtför opportunistisk och att denhar varit iUa planlagd. Det har sagts tidigare här att regeringen har tiUämpatkortsiktiga planer, som nästan aldrig har sträckt sig . Visträvar på aUt sätt att öka vår produktion och därmed skapa ökade resurser. Vikan i stort beräkna vilka våra tUlgångar bhr och dågäUer det först och främst att fördela dessa resurser mellan investeringar ochkonsumtion. Utan en god investeringsutveckhng kan vi Inte skapa förutsättningarför större konsumtionsmöjhgheter. Den fördelning som borde skett meUaninvesteringar och konsumtion har inte kommit tUl stånd på ett riktigt sättgenom den pohtik som förts. Därmed har investeringarna, I synnerhet Inomindustrin, bhvit aUtför svaga och därmed har man mte byggt upp för det välståndsom hade varit möjhgt. Närdet sedan gäller den andra fördelningen mellan ohka inkomsttagare kan mankonstatera att under den socialdemokratiska regimen har skiUnadema meUanlåginkomsttagarna och de bättre stäUda bUvit aUt större. Jag har flera gångertidigare haft tiUfälle att förklara hur det har fungerat - medprocenthöjningama och med inflationen. Den grupp som har de största ekonomiskaresursema, i strejkkassor eller IndividueUt, har i regel lyckats skaffa sig debästa anställningsförmånema. Jag vUl ge ett exempel. När skogsarbetamastrejkade för att bl. a. få en så relativt dyr arbetsmaskin som motorsågenfritt orkade de inte fullfölja strejken utan fick fortsätta att själva stå förkostnadema för motorsågar. Jag tycker att det är ganska anmärkningsvärt att enviss grapp skaU hålla på att betala sådana saker. Men skogsarbetama kunde aUtsåinte få igenom sina krav, eftersom deras resurser inte var stora nog för att deskulle kunna strejka tills de fick igenom fria motorsågar. Man kan hysa storafarhågor för att de nu pågående avtalsförhand- Ungarna skall leda tiUännu stöne skillnader mellan låginkomsttagarna och de bättre ställda. Det bordedock vara regeringens enkla skyldighet att i varje fall mildra orättvisomagenom att via beskattning och sociala åtgärder sänkt pensionsålder, allmänarbetslöshetsförsäkring och dylikt sträva efter en utjämning av skiUnadema.VisserUgen är socialdemokratema inte längre något låginkomsttagarnas parti,men de borde ändå ha förståelse för de sämst ställda i samhäUet. Deneviga frågan om skatten diskuteras givetvis vid alla tillfäUen då vi kommer Ikontakt med den. Det är bara en sak därvidlag som jag skuUe vUja vända migbestämt emot, nämligen hen vårdslösa behandhng av kommunalskattema.Det är ingen skattebetalare som skUjer på om man betalar kommunalskatt ellerstatsskatt. För honom är det skatt en utgift tUl det allmänna och i regeltycker han att den är för hög. Men vi vet att den ena skatten är progressiv ochden andra är proportioneU, Kommunalskatten är den som tynger dem med de lägstaInkomsterna mest och därför är det aUdeles felaktigt att lägga på kommunema såmycket som man gör. Det finns visst en hel del utgifter som inte borde betalasav kommunema. Jag viU bara ge ett par exempel: Vadär det för rättvisa i att alla bUskattemedel går tiU staten medan landstingenskall stå för aUa sjukhuskostnader i samband med olycksfallen? Också deutgiftema borde givetvis föras på automobilskattefon-den. Statentar alla inkomster från spritbeskattningen, men kommunema får bära en del avkostnaderna för nykterhetsvården. Det finns ingen rättvisa i det. Detär bara ett par exempel, som visar att det borde vara en annan fördelning. Nulovade finansministern att vi skall få utredningen om fördelningen mellanstaten och kommunerna. I varje faU skall vi beakta att kommunalskattema är ettstort problem. Och när hen vUl beskylla oppositionens företrädare föratt i landsting och kommuner inte vara aktsamma med utgiftema vlU jag fråga:Hur vet hen att oppositionen Inte är det? Har han undersökt vad vaqeparti har hävdat i landstingen? Jag tror inte att han har gjort det, och hanhar i vaije fall hite undersökt det landsting där jag själv är landstingsman.Han har alltså fel i det faUet. Jag skaU inte överskrida den tid som jag hade satt upp, men jag viUsluthgen tiUägga I fråga om det som finansministem sade beträffandeinvesteringsfondema tUl , som inte hade möjhgheter att ge någon rephk att Investeringsfondema inte är genereUt frisläppta i stödområdena, utan attbestämmelsema tUlämpas så att man kan använda medlen. I det fallet lämnade intefinansministern en riktig uppgift. Jagslutar mitt anförande, herr talman, med att säga att centem och isin partimotion har gett en rad anvisningar om hur den ekonomiska politiken börinriktas. Det är således inte en negativ attityd som vi har intagit, utan detfinns konkreta förslag på vad som bör göras. Jag ber att få instämma i det yrkande som har framställts avhen i . iMalmö (s): Det vore frestande att ge sig In i en debatt med , men jagtror att en sådan skulle bh ganska meningslös. Jag har en känsla av att när hannumera skriver sina tal sitter han ensam i sin kammare, så får han en applådoch därefter går han upp och håUer dem. Deras förankring i sinnevärlden är inteså särskilt stor. Jag skaU åskådliggöra det bara med ett enda exempel. För enstund sedan stod han här och påstod att den lönerörelse som pågår ser ut attmedföra en ytterUgare ökning i klyftan mellan låginkomsttagare och höginkomsttagare.Vad vi vet om färdiga uppgörelser hänför sig till den uppgörelse som harskett för kommunerna, och den är dhekt motsatt i sak jämfört med vad henBengtson påstod. Vad vi vet om den profil som avtalsverket har lagt ut för denstathga uppgörelsen är exakt motsatt jämfört med vad påstod. Jagnämner det här som ett exempel på det sätt på vilket hen argumenterar. Jaghade närmast tänkt göra några reflexioner kring finansutskottets betänkande nr30 och den tiU det fogade reservationen. Men jag måste börja med att uttalaförvåning över att man har lyckats få en trepartimotion av detta utseende ochsom även centem har skrivit under. Något märkhgt måste ha inträffat jag skallåterkomma tUl det. Att de två högerpartiema står för det som skrivs ireservationen är inte så svårt att begripa. Dettalas i betänkandet, både från majoriteten och i reservationen, om vårkonkunenskraft och vårt kostnadsläge, och debatten om vårt höga kostnadsläge ärju evigt återkommande. Det har nästan bhvit ett fult ord när man hör en delpolitiker använda uttrycket. Regeringen uppmanas idehgen att göra någonting åtdet höga kostnadsläget. I själva verket har vårt relativa kostnadsläge i denkonkurrens vi arbetar under inte försämrats. Den som går tiU källorna kan utan-vidare konstatera det. Enklast gör man det genom att se på den svenskaexportens utveckling. Men om man nu vUl sänka det höga kostnadsläget och detmåste ju finnas en ambition tUl det eftersom man så ofta hör talas om det påvUket sätt skall det då gå tiU? TUlatt böqa med måste man undersöka vad vårt höga kostnadsläge beror på, därföratt det är högt jämfört med andra länders. För det första har vi kanske dehögsta lönema jämfört med alla andra länder. För det andra har vi en utbyggdvälfärdsstat med en social trygghet och en satsning på utbildning som också ärutan motstycke. För det tredje har vi en pågående inkomstutjämning som i sigbetyder en ständig prisökning, därför att vi köper inkomstutjämningen för storagrapper som arbetar inom områden där marginalema för lönelyft är låga ochbetalningen bhr i form av prishöjningar, men vi gör det medvetet. Om man nuskaU ge sig på de här huvudpostema så tror jag inte att man törs ge sig pålönema, därför att våra starka löntagarorganisationer torde utgöra en garantiför att detta skulle bh svårt. Det andra man då skulle ge sig på är den socialavälfärden, pensioner, famihepohtik, utbildning osv. Ja, i det långa loppetskulle vi kanske få uppleva en försämring men en framför allt långsammare takti förbättringarna på dessa områden. Men det är här reservationen bhrintressant, därför att man kan ur den utläsa att vad som skuUe komma att drabbas vid ettregimskifte och vid en borgerlig koahtions- Nr 98 regering, och en av denna förd borgerlig pohtik, är den fortgående Xorsdagenden hikomstutjämnlngen. VI har från majoritetenssida I den allmänna målsättningen angivit en --- ; rad kriterier somåterfinns i propositionen. Jag skall inte återge dem, men aeoat på en punkt skiyer sighärvidlag majoriteten och reservantema. nämUgen en fortgåendeInkomstutjämning, men det finns inte med i När denskrevs var det tydhgen en blåpenna som stod för fick vivisserligen höra berätta att man fortfarande viU åstadkommaett uppfyllande av de löften som tidigare Jag tror inte attdet är helt i korrespondens med det skrivna ordet i reservationen. Detfår lätt sken av en läppamas bekännelse, då man i en akt inte törsskriva in en sak, som man säger när man kommer upp i debatten. Mendet finns en annan bevisföring också. Det är lätt att gå tillbaka tiU debattenom förlängningen av arbetsavtalen den har också kommit upp där enförstucken kritik riktas mot det sätt på vilket staten har skötta-vtalsförhandlingama. Hen sade att det väl ändå måste föras enpohtik så att Ingen får det sämre. Varför skall det i och för sig varanödvändigt?