prot · FU0931 · 1971-12-31 00:00:00 — Om vägbyggen i sysselsättningssvaga områden i ,samt västra någonannan är den som direkt har förorsakat utsläppet. Det kan också vara värdefullt att jag något kompletterarmitt svar, ty även om det straffrättsUga ansvaret måste Ugga i botten för vårtresonemang finns det andra ting som bör kunna hjälpa tUl att förbättraden situation vi upplever på detta område. Av stor betydelse när det gäller att hindra oavsiktUgaoljeutsläpp är fartygens konstruktion och utrustning. deltar i arbetetinom IMCO för att fä tUl stånd en internationell överenskommelse i dessafrågor. Utbildningen av de ombordanstäUda är också viktig i detta sammanhang.Sjöfartsverket har exempelvis utarbetat en handledning beträffande åtgärder tUlförebyggande av vattenförorening genom olja från fartyg. Vidare harsjöfartsverket föreslagit att ett bemyndigande skrivs in lag som gertUlsynsmyndighet rätt att meddela förbud mot fartygs resa eUer föreläggande förfartyg att vidta åtgärd när det kan befaras att olja kommer att tömmas eUersläppas ut från fartyget. Förslaget behandlas inomkommunikationsdepartementet. Efter det statsrådet nu anfört skuUe mankanske kunna slå sig tUl ro och säga att allt är ganska bra, men här har juändå inträffat en händelse, där tre personer från kajen har bevittnat att oljasläppts ut i hamnen från ett visst fartyg. Trots denna uppenbart brottsUgagärning kan man på grund av lagens nuvarande utformning inte stäUa fartygsbefälhavarentUl ansvar. Det är detta som jag, och många med mig, upplever som djuptoroväckande. Det stöter värt rättsmedvetande. Jag tycker att statsrådet skaU överväga om det inte börgöras någonting som rättar tiU ett sådant uppenbart missförhåUande som det härär fråga om. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Om vägbyggen i sysselsättningssvaga områden 1 ,samt västra Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara (vpk) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 69, och anförde: har frågat mig, om jag viUuttala mig om förutsättningarna att skyndsamt igångsätta planerade ochvälbehövUga vägbyggen i de av arbetslöshet drabbade områdena i ,samt västra . Det kan konstateras, att vägbyggen redan i stor omfattningsatts i gång i de av arbetslöshet drabbade områdena i , Jämtlandoch västra . Dessa län svarar sålunda för av detmedelsutrymme som för /71 står till förfogande förberedskapsarbeten på vägar. Häratöver har som känner tUl efteruppvaktningar från en rad kommuner en snabbinventering skett inom kommunikations- departementetbeträffande möjUgheterna att utvidga vägarbetena i sysselsättningssvaga områdeni de norra delarna av landet. Inventeringen har efter kontakter medarbetsmarknadsstyrelsen och berörda länsarbetsnämnder lett fram tUl att sexomläggnings- och förbättringsarbeten från förslag tUlberedskapsprogram kommer att utökas eUer igångsättas . Deifrågavarande vägprojekten som kommer att ge sysselsättning ät drygt 100personer avser Antis i . Rusksele-Forsholm iVästerbottens län, Kövra-Västnor och i , Rörström-Fågelstai och SvarthyttanPersbo i . (vpk): Först vUl jag tacka kommunikationsministern för svaret påmin fråga. Om kommunikationsministern hade varit korrekt när hannämnde att , och västra svarar för mer än 40procent av det medelsutrymme som för /71 står tUl förfogande förberedskapsarbeten på vägar, borde han också ha nämnt hur stora summor somkommer dessa områden tUl godo utöver beredskapsarbetena för vägbyggnader. Dåhade man fått en korrekt bild av vägbyggnaderna i dessa områden. Regeringen meddelade i går, och det har ocksåkommunikationsministern gjort här , att man släpper loss totalt 3,2miljoner kronor för igångsättande av oUka vägprojekt i , och det ärklart att detta verkar dämpande på den oro befolkningen i berörda områden käntunder senare tid, framför aUt efter tidningsmeddelandena om att arbetsmarknadsstyrelseni beredskapssyfte skulle skära ned beredskapsarbetena kraftigt i dessa områden.Detta gäUer även områden som inrymdes i min fråga tiU kommunikationsministern. Naturligtvis kommer ocksä befolkningens i Stora Blåsjöndrastiska handlande in i bilden, då man där startade och genomförde enhungerstrejk fÖr att av statsmakterna få ett klart besked om arbetstUlfällentUl de arbetslösa i bygden. Detta handlande var säkerligen avsett som endemonstration, men det var också ett desperat uttryck för människomas svärasituation. I bakgrunden finns nämUgen de svikna löftena om gruvdriften iStekenjokk. Bläsjöborna skrev tUl statsminister och skUdrade sinabekymmer samt förklarade att de ansåg sig tvingade att vidta dessa åtgärder. Statsministern besvarade inte Blåsjöbornas brev. I stäUetlät han genom massmedia förklara: "Det kan inte vara riktigt attanvändningen av de resurser som står tiU förfogande skaU avgöras av om en gruppi ett område hotar med hungerstrejk och inkaUar press, radio och TV. Jag" säger statsministern - "vägrar att falla undan för sådana argument.Många människor i kan ställa lika berättigade krav pä samhäUet." För detta sitt karska uttalande fick statsministernapplåder i . Statsministern har rätt i ett avseende, nämligenatt människorna i kan stäUa berättigade krav på samhäUet och detgjorde de hungerstrejkande i , Denna hungerstrejk var moraUskt Om vägbyggen i sysselsättningssvaga områden iVästerbotten, .. samt" västra Om vägbyggen i sysselsättningssvaga områden iVästerbotten, samt västra berättigad.Människorna blev desperata. Det var en grupp som befann sig i en förtvivladsituation. Det finns mängder av orter i och det övrigaNorrland där arbetssituationen är Uka svår och där det ges utrymme för en storförtvivlan. Nästan överaUt i inland möter man samma hopplösasituation. De som bor där är alla offer för den regionalpoUtik som bärregeringens signatur och som medför att hundratusentals människor tvingas attflytta söderut från . påpekade att det hade varitbra, ifaU jag ocksä hade meddelat hur mycket pengar det gäUer, när jag i svarettalade om att dessa Norrlandslän får av de beredskapsmedel som äravsedda tiU vägarbeten /71. Den uppgiften borde ha medtagils i rruttursprungUga svar. Jag inskränker mig nu tUl att säga att det är av200 , alltså , som för beredskapsändamål ifråga om vägarbeten går tUl dessa de allra nordUgaste länen. (vpk): SjälvfaUet kan det belopp kommunikationsministern härnämner synas vara en stor summa i och för sig. Med tanke på den omfattandearbetslöshet som råder i dessa områden förhåUer det sig dock inte sä. applåderade som sagt statsministern jag skaU emeUertid inte föredra citatet här. Jag tycker ändå att det länderregeringen tUl heder att den lyssnat tUl folket den här gången och ger arbetentUl de människor det är fråga om, även om man tidigare gjort ett sådant karsktuttalande. Det är inte på det sättet, herr kommunikationsminister,att de arbeten som ni i gär meddelade i TV att ni släppte loss inte är någotsom helst resultat av den aktion som företogs i . Vad ni sade igär är egentUgen detsamma som man från visst häll svarade de strejkande vidVolvo, , gruvfälten och i , nämUgen att strejken inte tjänadenågonting till; den försvårade i stäUet förhandUngarna och försämrade utgångenav dessa. EmeUertid är det sä, att manutanför det här skiktet av människor knappast tror på dylikt lal. Folk vetnumera att en sådan kamp verkligen lönar sig. Hade norrlänningarna på etttidigare stadium och i större utsträckning lärt sig att kamp lönade sig, skuUevi troUgen i och även i övriga delar av ha haft en heltannan regionalpoUtik än den som förts. Då hade vi på ett tidigtstadium kunna sätta stopp för utflyttningen och ge arbete i åtnorrlänningarna. Herrkommunikationsministern : Herr talman! Vad här senastyttrat är fel. När människorna lämnar information om sina arbetslöshetsproblemanvänder de den vanUga metod som tUlämpats i oUka delar av vårt land så längevi kan minnas. De kommer tUl de beslutande instanserna via sin egenhemkommun, om de anser detta behövUgt, och framför där i vanUg ordning sinabekymmer. I ett fall har den metoden inte använts men kommunen i fråga harkommit ändå. JagviU med detta bara ha sagt att Uka väl som man kan hysa förståelse för allamänniskor, var de än bor, som på olika sätt ger tiU känna sina bekymmer, skaUman i detta Uksom i aUa andra sammanhang i vår verksamhet inte låta undantagetbU regel. Överläggningen var härmedslutad. §6 Ang. telefonavlyssning på arbetsplatser Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara fröken () i kammarens protokoll för den 17 februariintagna fråga, nr 70, tUl herr justitieministern, och anförde; Fröken har frågat justitieministern om han anser atttelefonavlyssning s. k. servicemätning från arbetsgivarens sida gentemot deanstäUda är förenlig med kravet på rättstrygghet för den anställde. Frågan haröverlänmats tUl mig för besvarande. Isyfte att ge telekunderna en så god service som möjUgt tUlämpar det svenskateleverket tUlbaka på samma sätt som många andra ländersteleförvaltningar en viss övervakning av telefonisternas sätt att expedierasamtal. Denna s. k. servicemätning används i modifierad form i vissutsträckning även för andra telefontjänster som har anknytning tUl expeditionav samtal. Detkan konstateras, att servicemätningen i sin nuvarande form tar sikte på attmäta servicenivån på en tjänst som utförs av en grupp anställda. Mätning av enenskUd tjänsteman sker endast om servicenivån hos gruppen som helhet geranledning därtUl och den enskilde tjänstemannen är då medveten om attmätningen sker. FrökenSandeU har i anslutning tUl angivna servicemätning ifrågasatt den anställdesrättstrygghet. Jag vUl i detta sammanhang nämna att JO i beslut den 29 januari1971 har uttalat sig i denna fräga. I beslutet konstateras attsamtalsavlyssningen "har gammal hävd och att dess lagUghet veterUgen intemed fog satts i fråga". JO anser att servicemätningen ryms inombefogenheten att leda arbetet och att den inte kan sägas innebära någotkompetensöverskridande eUer befogenhetsmissbruk. JO avslutar med att framhåUaatt lösningar i samförstånd mellan verksledning och personal bör eftersträvas. DenprincipieUa uppläggningen av servicemätningen behandlas i enarbetsgrupp med företrädare för verksledning och berördapersonalorganisationer. krav på servicemätning måste härvid vägasmot de anställdas rimliga krav på skydd för den personUga integriteten. Jagförutsätter att i samförstånd med sina anställda kan komma fram tUlen lösning av här aktueUa problem. FrökenSANDELL (s): Att kika i nyckelhål och lyssna vid dörrarhar ansetts vara simpelt, oavsett vUket skäl som den spionerandehar haft. Men om man använder en sä fin benämning som servicemätning förtelefonavlyssning, vilket i reaUteten är samma sak, fast man har fin tekniskapparatur tUl sitt förfogande, då anses det tydUgen försvarbart, därför att mansätter den s. k. aUmänhetens dvs. kundemas intressen före den anställdesintegritet. Den avlyssning som bedriver för att mätatidsfaktorn vid oUka moment och som det här är fråga om åstadkommer inte i ochför sig en reaktion, utan detta gör främst det förhåUandet att avlyssningen ärhemUg, att den i varje faU riktar sig mot enskild person, vUkenkänner sig utsatt för misstänksamhet från verkets sida och som inte kan gå isvaromål därför att han eUer hon - inom är det väl nästanuteslutande kvinnor som är anstäUda inte känner till bakgrunden ochomständigheterna vid en eventuell anmärkning. Man kan inte heUer utesluta attden anstäUde ibland kan hysa misstankar om att det kan gälla värderingar ifråga om person. Det är utifrån dessa aspekter som jag har frågat om dennaavlyssning kan anses förenUg med den anställdes rättsskydd. Jag tackar kommunikationsministern för att han har lämnatdetta tämligen utförUga svar, i vUket han bl, a. redovisar vad JO har uttalat isaken aUdeles nyUgen, nämligen att avlyssningen har gammal hävd och att desslagUghet veterUgen inte med fog satts i fråga, men att ett önskemål är att detskaU bU en överenskommelse i samförstånd mellan parterna. Ja det är just detman har försökt åstadkomma , fast det har inte lett tUl någotresultat. Inte heUer den tUlsatta arbetsgruppen har kunnat lösa den schism somändå föreUgger meUan parterna. Jag ser att den tid som stär tUl mitt förfogande är slutoch hoppas därför att få återkomma. Jag skuUe emeUertid önska att statsrådetnämnde någonting om det förslag som alldeles nyUgen har lagts fram avintegritetsskyddskommittén. Det är riktigt att integritetsskyddskommitténhösten 1970 lade fram ett betänkande med titeln . Kommittén föreslog bl. a. att avlyssning på arbetsplats skuUefå ske endast med stöd av avtal meUan arbetsgivare och anstäUda. Förslagetavser emeUertid inte avlyssning av vanUga telefonsamtal som det här är frågaom. Kommitténs förslag bereds inom . Jag viU än en gång framhålla attfrägan om telefonavlyssning på arbetsplatser - jag tänker då i första hand påförhållandena inom bör lösas, som jag sade i mitt svar, i störstamöjliga samförstånd med personalen. FrökenSANDELL (s); I det framlagda betänkandet "Skydd motavlyssning" har aUtså sagts att en avlyssning visserUgen kan ske men att en överenskommelsedärom, bör föreUgga meUan parterna. Personalorganisationerna har uttalat attom en avlyssning skaU äga rum bör denna fråga regleras genom koUektivavtal.Personalorganisationerna förnekar alltså inte att arbetsgivaren har rätt viss kontroU. Ungefär i samma anda har LO uttalat sig. Jag vUl tiUägga att det här inte endast är fråga om denanstäUdes integritet utan det gäller också trivseln på arbetsplatsen. Jagförmodar att statsrådet som gammal fackföreningsman förstår att även detta ären viktig faktor när det gäUer service till medmänniskorna. Ang. ordningsreglerna för besök i statliga personalbostäder Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Ang. ordningsreglerna för besök i statUgapersonalbostäder Herr statsrådet erhöU ordetför att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den 16 februariintagna fråga, nr 67, och anförde: har frågat mig om jag anser detlämpUgt att för StatUga personalbostäder gäller särskilda ordningsreglerbeträffande rätten att ta emot besök. StatUga personalbostäder utgörs av tjänstebostäder ochuthyrningsbostäder. EnUgt gäUande bestämmelser ankommer det på vederbörandemyndighet att efter samråd med statens personalbostadsdelegation (SPD) meddelaordningsregler för hur statUga tjänstebostäder skaU begagnas. SPD har faststäUtförslag tUl sådana regler, vUka överensstämmer med de ordningsregler, somtUlämpas för statliga uthyrningsbostäder, och ansluter tiU hyresvUlkoren inomden aUmänna hyresmarknaden. SPD;s förslag tUl regler avser bostadslägenhetersom vanUgen används som famUjebo-stad. I fråga om statUga uthyrningsbostäder av typen enkeUumfaststäUer varje myndighet, vanUgen efter samråd med hyresgästerna eUer deraspersonalorganisation, de ordningsregler som anses nödvändiga med hänsyn tUllokalernas utformning, sanitära förhållanden osv. Det är här ofta fråga om ettstörre antal möblerade personalrum inom samma byggnad och i anslutning tUlgemensamma sällskapsutrymmen. I dessa hänseenden är personalrummen såledesjämförbara med hoteUrum. Myndigheternas ordningsregler Uknar därför dem somtUlämpas inom hoteUnäringen. Det är självklart att myndigheterna utformar sinaordningsregler i fråga om personalmm på ett sådant sätt att de boendesberättigade krav på personUg integritet, ordning och aUmän trevnad tUlgodosespå bästa sätt. Härvid kan hänsynen tUl grannar kräva mer ingåendeordningsregler för hyresgäster i personalrum än i vanUga bostadslägenheter. Ang. ordningsreglerna för besök i statliga personalbostäder Jag vUl först rättatUl ett missförstånd som under hand kommit tiU min kännedom. Min fråga avsåginte främst förhållandena beträffande riksdagsledamöternas arbetsrum, även omjag naturligtvis inte har något att invända om någon kan utnyttja statsrådetssvar i sin kamp mot förvaltningsstyrelsen. Bakgrunden tUl frågan är i själva verket att .detbeträffande personal-bostädema vid finns regler som sägeratt det inte får förekomma gäster på rummen mellan och kl. 9.00.TUlämpningen av dessa regler har ju också uppmärksammats i pressen. Ironisktnog heter den pavUjong, där incidenterna i fråga inträffat, PavUjong 6. Jag ber att få tacka herr statsrådet för svaret pä minfråga. Det framgår av det att statsrådet anser det helt i sin ordning att manhar regler av detta slag. Jag kan inte dela denna uppfattning. Beträffandestörande besök kan man ju följa hälsovårdsstadgans allmänna bestämmelser och delokala tiUämpningarna av dessa. De bör naturUgtvis gäUa för störande momentöver huvud taget, vare sig den som stör är en besökande eUer den som beborlägenheten. Man skall alltså inte få störa sina grannar, men varförskaU det just i StatUga personalbostäder finnas regler även mot besök som inteär störande? Herr statsrådet svarar att dessa rum ofta är jämförbara medhoteUrum. Men, herr statsråd, det gäller inte nägra hotellrum utanvederbörandes permanenta bostad, och då har man Utet andra krav än när man borpä ett hoteU, Varför skaU det för övrigt vara acceptabelt med besök föremidnatt men inte ? Det är Uka Utet störande i båda fallen. Myndiga personer bör väl kunna räkna med att bU behandladesom vuxna även av arbetsgivaren-staten. Jag är medveten om att de aktuellabostäderna inte är tiUfredsstäUande, och har ocksä längebegärt bättre bostäder, men även inom ramen för OtiUfredsstäUande resurser börvi väl sä långt möjUgt respektera den enskUdes integritet. Man skaU t. ex, intebehöva riskera att mitt bU uppväckt av en vakt med hund bara därföratt man har en mer eller mindre tUlfälUg nattgäst på sitt rum. Jag lalar naturUgtvis inte om störande uppträden beträffande sädana kan ett ingripande vara nödvändigt och jag menar inteheller att man skaU tUläta att någon permanent har en person boende hos sig iett enkehum av nämnt slag. Statsrådet säger att det är självklart att myndigheternautformar sina ordningsregler på ett sådant sätt att de boendes berättigade kravtUlgodoses. Nej, herr statsråd, det är inte självklart . Jag vill ställaföljande frågor tUl herr statsrådet; VUl herr statsrådet medverka tUl att desom bor i statUga personalbostäder inte onödigtvis särbehandlas och utsätts föromotiverade ingripanden i sin privata Uvsföring? VUl herr statsrådet vidaremedverka tUl att de statUga personalbostäderna ges en sådan standard att deboende fär skäUga möjUgheter att taga emot besök utan att de kringboende bUrstörda? Det var ju betryggande att höra att herrRomanus inte avsåg riksdagsledamöternas bostadsrum här i huset. Vi kan aUtsålämna dem utanför denna debatt. påpekar att det inte är så trevUgt att finnaen vakt stående vid sängen när man vaknar , och det vUl jag håUa medom. Men det är inte heUer så roUgt för de flickor, som bor i dessapersonalbostäder, att t. ex. finna karlar i de gemensamma tvättmmmen. Det ärsanitära förhåUanden och sådant som har lett fram tUl de mycket specieUa reglerdet gäller. Eftersom tog upp frägan om personalbostädernavid KaroUnska sjukhuset, vUl jag lämna nägra kompletterande upplysningardärvidlag. De aktueUa rammen är möblerade enkehum med gemensamytterdörr och gemensamt tvättram det är i samband härmed som de sanitäraförhållandena kommer in. Varje rum är avsett för en person, och hyresgästen fårinte ha inneboende. EnUgt ordningsreglerna förbinder man sig att med hänsyn tiUövriga boendes berättigade krav på nattro inte ha nägra gäster på rummet meUankl. 24.00 och kl. 9.00. Denna regel har funnits sä länge möblerade rum hyrts utvid sjukhuset. Regelns berättigande har inte ifrågasatts av företagsnämnden,som ju är den instans vUken närmast borde taga upp en diskussion om den saken. Någon egentUg kontroU av att besöksförbudet respekterasutövas inte i vidare mån än att Allmänna bevaknings AB övervakar områdetnattetid. Denna bevakning kom tiU 1967 på framstäUning av företagsnämnden ochsyftar tiU att öka den nattarbetande personalens och de boendes säkerhet. Denhar i stor utsträckning föranletts av att personer sökt tränga sig in ipersonalbostäderna eUer på annat sätt uppträtt störande. Bevakningen sker underkväUar och nätter och omfattar bl. a. trapphus och korridorer ipersonalbostäderna. Ingripanden skaU göras när det behövs med hänsyn tUlhyresgästernas berättigade krav på trivsel och säkerhet. har någraanmärkningar från personal på bevakningsmans uppträdande inte kommit tUlsjukhusdirektionens kännedom. Den här frågan är aUtså, , något merakompUcerad än vad som kanske framgår av ' fråga och inlägg. ordningsreglerna för besök i statliga personalbostäder HerrROMANUS (fp): För att undvika alla missförstånd viU jagpåpeka att jag inte använt uttrycket att någon bUvit väckt av en vakt med hundvid sängen. Jag vet inte om några vakter med hundar inträtt i sovrummen. Det ären sak som är under utredning, och det har jag inte uttalat mig om. Men jag harsagt att man inte skaU behöva bli väckt över huvud taget, om man inte störandra, även om man råkar ha besök på mmmet. Jag är helt på det klara med att bevakning är nödvändig iett sådant här faU och att den säkert uppskattas av dem som bor i dessabostäder. Frågan är bara: Skall regeln vara att man inte får ha störande besök,eUer skall regeln vara att man över huvud taget inte får ha besök på rummenmeUan och kl. 9.00? Statsrådet sade att någon kontroU av att den härregeln efterlevs egentUgen inte förekommer annat än om man Ang.verkningarna av avbrott i skolarbete I så faU är välregeln omotiverad? Då borde den ersättas med en regel som säger att man intefår störa sina grannar. Om flera lägenheter har gemensamt tvättrum får mankanske ha Utet större krav än vanUgt, det kan jag håUa med om. Men nog kan välstatsrådet erkänna att vad som är viktigt är att man inte stör, medandet däremot är oväsentUgt att man tar emot besök meUan kl. 24,00 och kl, 9.00,ifaU man gör det något så när diskret. Säundrar jag om statsrådet vUl svara på rrUn fråga: VUl statsrådet medverka tiUatt det anskaffas sädana personalbostäder att de boende sUpper ifrån de nuvarandehotelUknande förhåUandena och verkligen fär mer av ett eget privatliv? De härlägenheterna används ju som permanenta bostäder. KaroUnska sjukhuset har längebegärt att få en bättre standard på sina personalbostäder och har gjort detäven i årets petita. Jag har inte kunnat läsa ut av statsverkspropositionen omdetta önskemål kommer att uppfyUas eUer inte. Sedanbör det kanske tUläggas, för att man skaU få ett litet bättre perspektiv pådetta, att det inte är bara dessa bostäder det gäller. Det finns sådana mereUer mindre tUlfäUiga personalbostäder i AMS-regi på många håU här i landet. SlutUgen,herr statsråd; Att en regel har funnits länge och att man hittiUs inte haranmärkt på den utan bara låtit bU att tiUämpa den är väl inget argument för attha regeln kvar? Jag vUl gäma framhåUa att vad vi här diskuterar är uthymingsbostädersom stäUs tiU personalens förfogande. Det föreUgger inget som helst tvång förpersonalen att bo i dessa bostäder. Det är här fråga om en service sommyndigheten ger personalen. Jagnoterar att i sitt andra inlägg tydUgen ändå kom fram tUl att detfinns vissa problem, som jag försökte påvisa i mitt svar, och att saken kanskeinte är så enkel som han först ville göra den. Närdet gäller själva principfrågan vUl jag framhålla som min mening att statUgamyndigheter givetvis saknar anledning att driva andra synpunkter vidutformningen av sina ordningsregler än vad som föranleds av de boendes trivseloch i förekommande faU säkerhetsaspekter. Såvitt jag har mig bekant, förekommerheller ingenting sådant. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Ang.verkningarna av avbrott i skolarbete HerrutbUdningsministern erhöU ordet för att besvara ()i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 73, och anförde: har frågat mig, om jag anser att extraordinära längreavbrott i skolarbetet kan göras utan betydande skada för elever och samhäUe. Avbrotti skolverksamheten innebär självfaUet olägenheter för såväl elever somsamhälle. HerrNORDSTRANDH (m):