prot · FU09144 · 1971-12-31 00:00:00 — Hur har regeringen tänkt sig att kommunerna skahfinanslera de eventuella stora framtida tvångsköp som det kan bU fråga om?Skall det ske genom en ytterligare höjning av kommunalskatten, lär det väl Integå så lätt. Skall man kanske gå via marklånefonden? Hur stor har regeringen iså fall tänkt sig att den måste vara? Är det kanske miljarderna i AP-fondernasom skall användas även för det här ändamålet? Det vore väl en från sociaUstisksynpunkt fascinerande framtidsvision att med hjälp av fondernas pengar läggavilla- och industriområden och jordbruk under tomträtt och se till att deförutvarande ägarna genom ordentligt tiUtagen tomträttsavgäld gör fondernaspengar räntabla. Lagförslagen Innebär avsteg från svensk rättspraxis. Dethar sagts från den här talarstolen vld upprepade tUlfällen. Densom bUr utsatt för tvångsköp kan Inte gå till domstol och få sin sak prövad.Ersättningen kan komma att beräknas på fastighetsvärden som hgger 1 5 årtillbaka i tiden. OUka kategorier ägare behandlas inte hka inför lagen. Såväl enhgt nu gällande grundlag, 16 §, som enUgt den avSverige ratificerade av om skydd för demänskliga rättigheterna, artikel 6, och tilläggsprotokollet tlU konventionen avden , artikel I, antas enskilda ha anspråk på en Ukvärdig behandhngvid tvångsingrepp från myndigheternas sida och rätt till domstolsprövning aveventueUa kompensationsanspråk. Redan nuvarande praxis med långvatigaexproprlatlonstlUstånd synes ha utvecklats på ett sätt som knappast kan förenasmed grundsatserna för dessa överordnade regleri grundlag och internationeUafördrag. Jag vill gärna ha fogat tUl protokollet attdet anmärkningsvärda nu har inträffat att den har anmältsinför kommission för brott mot de mänskliga rättigheterna medhänvisning tiU att expropriationslagen strider mot grundläggande rättsreglersom antagit och den godkänt. Det äranmärkningsvärt att regeringen, som företräder ett land som med vårarättsUga traditioner, ens går i närheten av vad som anses diskutabelt frånfolkrättsUg synpunkt. VI kan också komma I den situationen att domstolar vägraratt döma efter den nya lagen, om den anses vara grundlagsstrldlg. Känns det Inte genant för regeringen, och känns det integenant för civilutskottets socialdemokratiska ledamöter att medverka tlUgenomförandet av en lag som har bUvit utsatt för så mycken kritik och varssyften är så dunkla? För riksdag är detta en mörk dag, som kommer attföljas av en stark reaktion hos alla de människor de här lagarna berör och, somjag hoppas, av eftertanke hos dem som har ansvaret. Så ett par ord till statsrådet och kan närmast beskrivas som ett bra försvar av en dåUgsak. Och för att förbättra det försvaret gick det åt ohka invektiv ochbeskyllningar. a. beskyUdes moderata samhngspartiet för att gåmarkspekulanternas ärenden och, som statsrådet uttryckte det, för ett Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen säUsyntosnyggt försök att blanda bort korten. Jag har inte tagit reda på om det finnsnågon samstämmighet i uppfattning hos oss och de kretsar statsrådet åberopar.Men vad jag däremot vill erinra statsrådet om är att vår uppfattning ser ut attstämma överens med vad ger uttryck för. Jag viUhänvisa tlU vad sagt vid en uppvaktning hos civilutskottet. "Propositionen leder till ett betydhgt sämre skydd förvilla- och småhusägare vid expropriation. Detta ger anledning tlU oro ochfarhågor för många egnahemsägare. Expropriation får ske långt Innan det är aktueUt förkommunen att ändra villabebyggelse genom nyplanering. Tvångsförvärv får ocksåske på osäkert utredningsunderlag, t. ex. i form av befolkningsprognoser. Ettegnahem kan tvångsförvärvas två årtionden innan någon ändrad bebyggelse behövergenomföras, i vissa faU ännu längre I förväg. För att förändra en villa på frioch egen grund tlU tomträttsfastighet behöver kommunen knappast dokumenterasitt expropriatlonsbehov aUs. Villa- och småhusägare undantas inte från tiUämprungen avdessa regler. Förslaget ger kommunen stora möjUgheter att uppskjutadomstolsbehandhng av ersättningsfrågan efter tiUstånd av Kungl. Maj;t. Ägareav småhus, som tvångsköps, kan på så sätt gå miste om betalning under lång tid.Det är känt att vissa fastigheter i varit underkastade expropriationmycket . Maj:ts beslut den ,1969 kan domstolsprövning aversättningsfrågan förhindras intlU den 31,7.1979 för vissa hus, som kommunenexproptierade ," "Kommunernas övertagande av markförsörjningen förbebyggelse leder sannolikt till att kommunerna kommer att bestämmaprlssättiungen för huvuddelen av den småhusbebyggelse, som uppförs i kommunen.Den stathga långivningen har också en prisreglerande effekt. Nyproduktionenfördelas ofta genom kösystem till priser, som hgger avsevärt under normala marknadspriserför småhus, Dyhka priser kommer att slå igenom också videxpropriationsvärderingen. Ersättningsreglernas anknytning tiU kommunal prisregleringInnebär, att exproprierade småhusägare kan få avstå sina hus tiU priser, sominte medger en återanskaffning på den fria marknaden," Lagen leder tlU enform av hyresreglering på fastighetsmarknaden. Det förefaller som om denna synpunkt från SverigesvlUaägareförbimd har gått statsrådet förbi och att statsrådet i ställetlyssnat mera tUl i och andra kommunister. Det beröm herrWerner utdelade beträffande propositionen här i kammarenborde statsrådet och hela regeringen ta som en varning. är en djärv man. Först säger han att detta ärkrånghgt, det är svårt att hitta rätt i aha labytinter, men det hindrar inteatt ändå I utskottet går ett stycke längre än vad propositionenhar föreslagit. Så måste jag göra besviken. Han får inte sevare sig mig eUer någon annan moderat från talarstolen I detta hus eUer påHelgeandsholmen kämpa för lagförslag av denna sort. Bergmanuttryckte den förhoppningen . Så en fråga tUl hen och även tlU statsrådetLidbom, Vad har detta som debatterats egenthgen med mihödebatten attgöra? med sin långa erfarenhet av frågor som denna vet, om han ärärhg oeh det brukar hen vara att lagstiftningen kring mlhöfrågornaklarats av i annan ordning. Så vlU ge moderata samlingspartiet etttröstens ord på vägen. Han ser inget socialiseringshot, och han säger att hansjälv inte viU ha någon sociahsering. Om vUl ha någonsociahsering är hans ståndpunktstagande i dessa frågor i utskottet minst sagtegendomhgt. säger att läser grundlagen på ettvinklat sätt. I så faU är vi i gott sällskap - vi tolkar grundlagen på sammasätt som . Så ett konstaterande. Det allmänna har fått stor makt ochstort ansvar I speciellt en samhällssektor, nämligen den som gällerplaneringsfrågor, bostadsförsörjning och utformning av bostadsmihöer. SamhäUethar visat stor oförmåga att lösa uppgifterna på den sektorn på ett godtagbartsätt. Jag tycker att det säger oss en sak; Vi kanske bör vara försiktiga medatt ge det aUmänna mera makt. Jag ber att få yrka blfaU tlU de reservationervld civilutskottets betänkanden nr 26 och 27 där ' och mitt namnåterfinns. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Hen () kort genmäle; Det är väl inte så mycket i sak som jag nu kantillföra debatten, men skuUe väl bU besviken om jag Inte tog uppdet han sade. Jag viU då framhålla att han inte rätt återgav vad jagsade. Jag påpekade i början av mitt anförande att vad -vi nu sysslar med ärkrångUgt därför att det uttrycks i lagtekniska termer som är besvärhga för enlekman att hantera. Själva sakfrågan tycker jag emeUertid är kolossalt enkel.Detta behöver vi alltså inte uppehålla oss vid. Vidare sade jag inte att jag intevih sociahsera, I utskottet hade vi en debatt om socialism, och jag kan upprepavad jag sade där, Sociahsm betraktades av andra ledamöter som ett fult ord ochjag hade därför anledning tala om att det var ett av de skönaste ord som jagvisste. Jag är mycket verksam för att vårt land skall bU mera sociaUstiskt ändet är i den mån man nu kan säga att det är sociaUstiskt, i vissa avseendenär det kanske det. Men de åtgärder som vi nu ämnar vidta kan knappastkarakteriseras som sociaUsm, Jag påpekade som stöd för den uppfattningen attvi genomför dem i huvudsak med stöd av folkpartister och centerpartister, och jagtror knappast att man kan beskyUa dem för att vara socialister. HenMATTSSON i (c); principieUa synpunkter påsamhäUets markpoUtik och behovet av planering, som tiUgodoser skilda behov, hari debatten tidigare klarlagts av civilutskottets ordförande , Jag Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen avserdärför att begränsa mitt Inlägg i debatten tiU att framföra några synpunktersom vi även tagit upp I motioner som behandlas i utskottets betänkande nr 26, Under debatten har Ifrågasatts nödvändigheten av attgenomföra de nu föreslagna ändringarna och tilläggen i såväl byggnadslagen ochbyggnadsstadgan som i expropriationslagstiftningen, I denna uppfattning stärksman när man läser på s, 3 i utskottets betänkande; "Utskottet anser detangeläget att nu genom reformer inom ramen för gällande lagstiftning tillgodosede mest påträngande behoven. Utskottet ser heher ingen nackdel vara förenad meden sådan delreglering under förutsättning att reformen i allt väsenthgt byggerpå rikthnjer som kan antas komma att gälla för den nyabygglagstiftningen," Man förutsätter aUtså att den kommande bygglagstiftningenskaU överensstämma med de delbeslut som föreslås fatta. Detinnebär att nu på de avsnitt man uttalar sig om ger besked om vilkenutformning bygglagutrednlngens arbetsprodukt bör ges. Det kan knappast ansesrätt mot den utredningen och sätter också ned värdet av remissförfarandet påbygglagutredningens förslag, eftersom redan på förhand uttalat sinuppfattning. Men socialdemokraterna har väl ett behov av att markera en radikalprofil på dessa områden och har för den skuUe inte haft möjhgheter att avvaktadet omfattande utredningsarbetets resultat. Propositionen ger ett intryck av att motsättningarna skuhefinnas endast meUan ägaren av mark, som har ett intresse av att kunna på ohkasätt utnyttja sin egendom, samt statens och kommunernas planerlngsin-tresse ochbehov av att kunna reglera markanvändningen. Men I detta sammanhang får vienhgt min mening inte glömma bort att efterfrågan på mark för glesbebyggelse vare sig det är för fritids- eUer för helårsbyggande är resultatet av attmassor av människor inte är tiUfredsstäUda med den form av planering ochutveckhng av samhället som bedrivits och bedrivs. Man är missnöjd med denbostadsmiljö som erbjuds, och man strävar framför allt efter möjUghet att kommaut till en trivsammare frltidsmihö. Om Inte denna strävan fanns, skulle inteheller markefterfrågan för glesbebyggelse vara så stark som den kan vara i ohkaområden. Därför är de undan för undan hårdare restriktionerna motglesbebyggelsen i första hand något som vänder sig Inte mot markägarna utan motde människor som strävar efter att kunna skaffa sig en fritidsbostad eher enhelårsbostad i en från deras synpunkt mera tUltalande omgivning. Att man sedanväljer att argumentera mot markägandet är ju taktiskt betingat, eftersom detju gäller att sätta en ofördelaktig stämpel på privat ägande av mark, FörhåUandena och därmed problemen varierar mycket inomvårt land. När man har en genereU byggnadslagstiftning måste det vara riktigtatt lagen inte bUr ett stelbent byråkratiskt instrument, 1 vår motion har vianfört att vi inte anser att det finns tiUräckUga skäl för utvidgning avbestämmelserna i 87 § byggnadslagen. Tvärtom bör det förhållandet attkommunerna bUvlt större och förfogar över expertis vid sin bedömning av ohkabyggnadsfrågor medföra att ett stöne inflytande skulle kunna ges de lokalabyggnadsnämnderna. Detta att kommunerna skuUe kunna bättreklara sina uppgifter i planerings- och utveckhngsfrågor - var ju också en av demotiveringar som anfördes för kommunindelningsreformen. Det finns risk att den föreslagna utvidgningen skullekunna användas för ett generellt glesbebyggelseförbud. Jag noterar då attcivilutskottet på s, 5 i betänkande nr 26 uttalar att glesbebyggelse som sådanInte skaU motverkas, "Glesbebyggelse är och kommer att vara den endalämphga byggandeformen i stora delar av landet", konstaterar utskottet.Efter ett sådant konstaterande skulle man kunna tro att utskottet skulle finnadet möjligt att ge kommunerna ett större förtroende, ett stöne ansvar och ettstörre Inflytande på även denna form av bebyggelse. För den som ofta kommit ikontakt med människor som vill bygga och med kommunalmän som försökt hjälpaigenom sådana ärenden hos högre myndigheter framstår det dock klart att vad maneftersträvar är en ytterhgare strypnlng av möjhgheterna UU glesbebyggelse.Eftersträvade man inte detta, skulle inte heller skärpningen av lagförslagen i detavseendet vara nödvändig. I motionen har vi också vänt oss mot den föreslagna 55 §byggnadsstadgan. Vi har reagerat mot detta nya inslag av vad jag skulle vihakalla ytterligare förmynderskap över kommunerna, även om departementschefensäger att det Inte skah vara ett remissförfarande: "ByggnadslovsprövnlngenskaU sålunda Uksom normalt ske utan att yttrande från länsstyrelsenavvaktas." Jag tycker att civUutskottet gör en riktigare tolkning när detsäger: "Prövningen av ansökan anses kunna anstå under en kortare tid.Under denna tid har tihfälle att överväga ettbyggnadsförbud." Där har man upptäckt vad det verkUgen är fråga om,nämhgen att ge möjhghet åt att hinna ingripa mot ett byggnadslovsom eventueUt kunde bevihas av den lokala . Denna klarsyn hos utskottet har också medfört att man harbegränsat underrättelseförfarandet till sådana ansökningar om byggnadslov somenligt bedömande skuUe strida mot viktiga naturvårdsintressen.Min reflexion är att om de strider mot viktiga naturvårdsintressen borde detvara ganska självklart att själv föranstaltade om enplanering, gjorde framställning om skyddsföreskrifter osv. för att därigenombevara området I fråga för det ändamål som man tycker att det är lämpUgast föroch på det sättet också skapa en avslagsgrund. Utskottets skrivning äremeUertid ett framsteg som jag noterar, även om jag tycker att utskottet kundeha tagit steget fullt ut i enhghet med vad som yrkades i motionen. Jag ber att få yrka bifaU tiU de reservationer tillbetänkandet nr 26 som har som första namn. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen HettHÖGSTRÖM (s): Efter den här debatten, som ju har rört enrad principiella och viktiga frågor på detta område, kanske det kan varamotiverat att belysa problemen utifrån lokala förhållanden. Jag hoppas att jagmed något av vad jag nu kommer att säga kan göra klart för bl. a. herrAdolfsson vad som är otiUräckhgt 1 den nuvarande expropriationslagstiftningen. 5 protokoU 1971. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Jag -vih alltså belysa problemen mot den bakgrund vi har imin hemkommun - man kan Inte påstå att den bygden har varit särskilt expansiv.Många upplever det så att detta med markvärdestegringen skulle vara I alhahögsta grad en fråga för de stora tätorterna i landet. Men så är Ingalundafallet. Låt mig därför med några siffror visa vad som kan hända även i ettrelativt htet samhälle, min egen hemstad under den senaste 15-årsperloden.Under den tiden har I centralorten genomförts en efter ortens förhållandenbetydande sanering av det gamla beståndet i stadskärnan. Det är ensaneringsverksamhet som tiU övervägande del har genomförts av det kommunalabostadsföretaget. Hur har då denna sanering kommit att påverka markprisernai samhället? Föhande siffror ger en klar bUd av kostnadsutveckhngen. År 1954inköptes den första fastigheten för centrumsaneringen tiU ett pris, omräknat ikvadratmeter markyta, av . var i samma område priset på enannan fastighet-uppe för att 1964 vara uppe i . Nuförhandlas med enskilda fastighetsägare om markförvärv i samma stadskärna förpriser som är dubbelt så höga som det pris som betingades 1964, Jag vihemeUertid, för att det Inte här skah uppstå något missförstånd, säga att detgivetvis har varit skiUnader i fråga om fastigheternas kvahtet och standard.Men även sedan man gjort den justeringen är den markvärdestegring som här harägt rum helt enkelt orimhg. Det är en markvärdestegring som har varit möjhgttack vare de kommunala insatserna och som tlU en mycket betydande del viaskattsedeln har betalats av kommunens invånare. Det finns ett annat mått att mäta denna markvärdestegringoch som säkert ger en mera rättvisande bild av utveckhngen, nämhgen taxeringsvärdenapå mark. jag här åberopat har dessa värden för denna del avvår stadskärna stigit från tiU per kvadratmeter. Värdethar således stigit hela sex gånger. Detta visar att även i centrum av enavfolkningsbygd kan det med den nuvarande lagstiftningen och med de medel somstår tih kommunernas förfogande vara lönsamt att vara markägare. Vi vet ocksåav erfarenhet att vld försähningarna gäher inte heher de nu åsattataxeringsvärdena, eftersom de enhgt de bestämmelser som gäller förtaxeringsmyndigheternas bedömning normalt ligger under deverkliga markvärdena. Detta har för vår kommun medfört att vi tvingats begränsade kommunala Insatserna på saneringsområdet. Det går inte med en sådan stegringav fastighetsvärdena att vare sig bygga bostäder eller lokaler UU rimUgapriser. Det kan också vara värt att notera, att även i en så Utenort som vår har markvärdestegringen medfört att det nu tydhgen är lönsamt förvissa markspekulanter att blanda sig i leken om den centralt belägna marken.Med de nu begränsade möjhgheter för markförvärv tiU rimhga priser som förehggerför kommunerna finns det uppenbara risker för att inte bara de stora tätorternautan även mycket små orter kan få svårigheter att åstadkomma en vettigsamhällsplanering. Den stora frågan, som ju debatten här gäUt, ärhum-vlda markspekulanter de må vara stora eUer små skall styra planeringeni våra samhällen. Som kommunalmän vet vi att ytterst bhr det skattebetalarna,hyresgästerna I våra bostäder, konsumenterna I de nya butikerna och ävenköparna av villorna som får betala följderna av markspekulatlonen. Det ärdärför svårt för mig att förstå vilken logik som finns i den borgerUgaargumentationen, när man motsätter sig en lagstiftning på det här området, somskulle ge våra kommuner rimliga möjhgheter att håha markvärdestegringen Ischack, som man från den kanten hör talas om behovet av att håhakostnaderna nere för kommunerna när det gäller samhällsservice ochbostadsbyggande. Det kan inte vara de många människornas Intressen man vill slåvakt om utan en ytterst Uten grupp medborgare som lyckats bU ägare tlUvälbelägen mark I våra samhäUen. Här går verkUgen fåtalets Intressen förefolkets. Jag tror det är mycket viktigt att detta slås fast 1 den här debatten. Sedan vih jag också med några ord kommentera - det varsenast som tog upp det på nytt det här sättet från framförallt de moderatas sida att skjuta vUlaägarna framför sig och därigenom skrämmaupp en opinion hos dessa människor som skulle vara till skada för hela vårsamhällsplanering. Låt mig bara säga: Gå ut och fråga kommunalmännen i hurmånga fall kommunerna har utnyttjat expropriationsrätten gentemot viUaägare.Jag är ganska övertygad om att svaret på den frågan från de kommunalmän somfinns här i kammaren skulle bU helt entydigt. Våra kommunalmän har Inte missbrukatden nuvarande expropriationslagstiftningen, och regeringens bedömning attkommunerna i fortsättningen visar samma återhållsamhet som I dettaavseende kommer att håha. Dessutom kommer vUket har understrakits tidigare idebatten - just viUaägarna att skyddas genom en särskild bestämmelse somtidigare saknats i denna lagstiftning. De föreUggande lagförslagen syftar,tvärtemot de borgerligas påståenden, tlU att stoppa de helt oförtjäntamarkvinster som ytterst drabbar hyresgäster och vlllabyggare. Jag viU , hen talman, hälsa med tiUfredsställelseatt man även I de små kommunerna, med den lagstiftning som Införs I och meddetta beslut, får möjhghet att stärka kommunernas ställning när detgäller samhäUsplaneringen. Detta är nödvändigt för att kommunerna skall kunnautveckla en bättre boende- och fritidsmiljö ute i våra samhällen. Kommunernasökade marktlllgångar kommer också att kunna medge en öppen samhällsplanering,vilket icke är faUet I någon särskilt stor utsträckning i våra kommuner,för där finns markspekulanterna med. Detta upplever jag också som en betydandevinst för den kommunala demokratin. Jag ber, herr talman, att få yrka blfaU till utskottetsförslag på samtliga punkter. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen HerrADOLFSSON (m) kort genmäle: Jag får ut två saker av vad , för det första att det är oförsvarhgt att riva stadskärnor - inte barafrån rruhösynpunkt utan också från ekonomiska synpunkter - och för det andraatt kommunerna själva har varit prisbUdare när det gällt priset på mark. Genomatt kommunerna har köpt betydligt mer mark än som svarat mot deras behov harman trissat upp priset. Man kanskekunde få ut en tredje sak av vad anförde. Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen nämUgenden att det är ett bevis så gott som något på den allvarUga Inflation somförekommer här i landet när priset på en vara, I detta fall på mark, har kunnat stiga per kvadratmeter. sade också att man inte har utnyttiat dennuvarande expropriationslagen gentemot villaägarna. Då vih jag fråga: Vad finnsdet då för behov av en ytterhgare skärpning av lagen, när Inte ens dennuvarande lagstiftningen har behövt utnyttjas? För sedan konstaterade jag att en ärhg man. Det vlU jag understryka en gång tlU. Jag har fått ett ärhgtsvar. Det är därför han stöder detta lagförslag.Jag har tidigare hos efterlyst sakhga skäl för att denna lagskulle behövas, vad det är för brister i samhäUet och vad det är för bristerfrån medborgarnas synpunkt som man vlU komma tlU rätta med. Jag har Intetidigare fått något argument som tyder på att det förehgger sådana brister, ochjag fick det självfallet inte heller nu av . Det återstår att se omjag kan få en antydan till sådant argument Innan debatten är slut. Hen () kort genmäle: viU göra gällande att det ärkommunerna som har varit prisbildare, men det är ju ändå så att samhället isamthga fall har kommit till korta i konkurrensen med markspekulanterna. Somjag sade I mitt anförande gäller detta även på mycket små orter. Jag skullevara intresserad av att få veta, , vilken kommun som har förmycket mark tiUgängUg. Jag har rest mycket och träffat ganska mångakommunalmän, men jag har aldrig stött på någon som gjort gällande att kommunenär ägare för mycket mark. Vad sedan villaägarna angår innebär den föreslagnaändringen i lagstiftningen ingen skärpning, utan det är ett skydd förviUaägarna när det gäller värdebeständigheten av fastigheten, som de intetidigare haft. Det är den väsenthga skillnaden vid bedömningen av lagen, ochdet är därför vi hälsar lagändringen med tUlfredsstäUelse. Hen () kort genmäle: Det är alltid farUgtnär kommunerna börjar syssla med sådant som de Inte alltid är vuxna atthandskas med. Jag tror att kommunerna har varit rätt svaga förhandlare när detgällt att köpa mark av den enorma omfattning som skett . Att kommunerna skuUe sakna mark kan väl ändå Inte vara riktigt,. Jag har sett en uppgift om att kommunerna , genomsnitthgtsett, lär ha markreserver framåt. HerrHÖGSTRÖM (s) kort genmäle: påstår att kommunema har varitdåliga förhandlare, men det är ju därför som vi genom denna lagstiftning villge kommunerna bättre förutsättningar att förhandla, så att de Inte förhandlardåhgt även i fortsättningen, med de konsekvenser som redovisas av statsrådenLundkvist och när det gäher markkostnadernas utveckUng I det härlandet. Hen KARLBENGTSSON I (fp); Jag har begärt ordet med anledning av att jagtiUsammans med några kammarledamöter från de borgerUga partierna har väcktmotionen 1509, som går ut på avslag på propositionen 122 i awaktan på detförslag om fuUständig revision av expropriationslagstiftningen som Kungl.Maj;t stäUt i utsikt . Då man ser tiUbaka i tiden finner man här som i mångaandra sammanhang att det förekommit väsenthga ghdnlngar I uppfattningen om vadsom är rätt och rimhgt.