prot · FU09115 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta gör att regeringens uppträdande framstår somanmärkningsvärt, aUdeles specieUt med tanke på att ur aUa möjligasynvinklar underhga brev tiU visat sig vara en så IUa underbyggdskrivelse. Dessutom skriver ju Solsjenitsyn i detbrev som utrikesministern själv citerade ur, att han just har hört i radio atten representant för svenska meddelat att utrikesdepartementetär berett att arrangera en ceremoni för överlämnande på svenskaambassaden i , om pristagaren själv skuUe önska det. Så tlUägger han:"Detta är nytt. resonerade inte så. "Det måste ju vara konstigt om vår svenska ambassad i icke lyckas bättreöverföra regeringens budskap och synpunkter i en så viktig fråga som hur dettaborde ha handlagts. Vi hör ju ofta sägas att Sverigeskah klart och ärhgt - för att citera från den storasocialdemokratiska partikongressen för sedan - framlägga sinasynpunkter. Om bistånd i vissa faU till svenska massmediakorrespondenteri utlandet att maninte speciellt klart och ärligt har redogjort för en svensk ståndpunkt, givituttryck för svenska ideal och förphktelser i denna viktiga fråga. EnligtWienkonventioner för diplomatiska förbindelser skaU vi ägna oss åt ettkulturellt utbyte - och jag anser att nobelprisen hör dit. Jag märkte att gjorde omSvenska manöver genom att - jag kan inte se det på annat sätt avsiktligt vantolka vad jag framhöU här, när han sade att det är intressant attsvenska ambassaden numera är vUhg att överlämna . Svenska ambassadenhar för att upprepa jag vet inte för vUken gång i ordningen - hela tidenvarit vUlig att överlämna . Man har emeUertid inte - och det är dendistinktionen som är nödvändig att göra här - varit: vlUlg att göra det i de offentUgaformer som vi från våra värderingar kan finna vara normala och naturliga vidett överlämnande av men som icke under rådande förhåUanden ivärdlandet är möjUga för en ambassad i att verkstäUa, Så säger ; Men om ambassaden är vilhgatt överlämna priset, varför kan den då inte Inbjuda hen Solsjenitsyn tlUambassaden? Det är, såvitt jag kan förstå, egentligen den enda punkten somlever vidare i debatten historien om de s, k. inbjudningskorten, IverkUgheten har ju Solsjenitsyn besökt ambassaden; alltså har han i någon forminbjudits tUl ambassaden. Att ambassaden för det samtal jag här harciterat valde en annan väg än att överlämna ett Inbjudningskort, tycker jaginte är någon väsenthg punkt. Det väsentliga är att ambassaden harvarit beredd att överlämna . För att komma tUlbaka tUl insändare i New YorkTimes vUl jag framhåUa att den handlar om två saker. Den är och det ärnaturligtvis motivet för att den skrevs ett försvar mot det angrepp motsvensk utrlkespohtik som hade riktat med utgångspunkt frånSolsjenitsynaffären men som ju gick mycket längre än den, I insändarenredovisade också, vUket jag tycker var fullt adekvat i sammanhanget, som jag tror av alla länder fuUt accepterade och rimliga synen påambassaders sätt att uppträda i sina verksamhetsländer. Att en ambassad ärskyldig att anpassa sig efter de regler som gäUer i värdlandet är en sak. Enhelt annan sak är att svensk utrlkespohtik icke anpassar sig efter sådanaregler. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om bistånd ivissa fall till svenska massmediakorrespondenter udandet Herr utrikesministern erhöU ordet för att besvaraherr () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr291, och anförde: har frågat mig vad jag kan göraför att med största kraft bistå svenska massmediakorrespondenter som kommit I besvärligasituationer vid tjänstgöring utomlands. Mitt svar är föhande. Föreskrifter finns utfärdade förambassader och konsulat om hur de skaU bistå svenska medborgare bl. a. iärenden av straffrättsUg natur. I AUmänna föreskrifter förutrikesrepresentationen heter det; "Så snart beskickning eller konsulat erhåUer kännedomom att svensk medborgare beskickningens eUer konsulatets verksamhetsområdeanhåUits eUer häktats i awaktan på förundersökning eUer rättegång eUer på annatsätt berövats sin frihet i samband med brott, åUgger beskickningen ellerkonsulatet att lämna honom det bistånd som är påkaUat med hänsyn tUl brottetsart, poUs- och rättegångsväsendets tUlstånd och omständigheterna i övrigt.Också i andra faU av frihetsberövande skaU beskickning eller konsulat i mån avmöjlighet lämna motsvarande bistånd. Även om den svenske medborgaren intebegärt utlandsmyndighetens hjälp, skall den ingripa. Dess intervention fåremellertid icke ges sken av att utlandsmyndigheten hyser misstro motlagligheten i de utländska myndigheternas åtgärder eller beslut," I det föhande anger föreskrifterna vUka särskUda åtgärdersom skall vidtas t. ex. att tUlse att advokat förordnas, att målet Inom rimligtid kommer upp för domstol, att överklagande sker osv. Dessa föreskrifter är av genereU natur och gäUer varjesvensk medborgare som råkar I trångmål. Inom ramen härför måste man i varjesärskUt faU bedöma vUka åtgärder som är lämphga och påkaUade, Detta gäller ävenmassmediakorrespondenter. Jag anserej att några särskUda föreskrifter bör utfärdas för dessa. Om bistånd i vissa fall till svenska massmediakorrespondenteri utlandet HerrPERSSON I Heden (c): Jag har bhvit ombedd av attmotta utrikesministerns svar på hans enkla fråga, och jag vUl därför framföraett tack till utrikesministern för det lämnade svaret. Av svaret att döma är aUmänna föresktifter utfärdade förvårt lands beskickningar och konsulat att handlägga sådana här grannlagaärenden, när sålunda människor i främmande länder råkar Ula ut. Jag sätter intealls i tvivelsmål att dessa våra beskickningar och konsulat gör det bästamöjliga för sådana människor. Det gäUer rent allmänt svenska medborgare. Menden aktuella frågan gäller speciellt sådana svenska medborgare som dhekt ellerindhekt för svensk räkning är i tiänstgöring utomlands utrikeskorrespondenteroch hknande. Och med utrikeskorrespondenter avser jag förutomtidningsskribenter givetvis även radio- och TV-personal, Den offentligainformationsverksamhet som seriösa korrespondenter utövar i samhällets tjänstmåste anses utgöra en god form av representation för hemlandet. Deras arbetebör därför värdesättas och understödjas med den bästa formen avIntegritetsskydd som varje särskUd situation medger. Jag anser att de nämndautrikeskorrespondenterna, radio- och TV-personal m. fl. bör åtnjuta det skyddoch den integritet som våra sändebud av olika grader erhåller i främmande land. Får jag tUl sist fråga utrikesministern, omutrikesministern är villig att åstadkomma ett sådant skydd för svenskamedborgare i dyUk tiänstgöring eller medverka tUl försök att få ett sådant skyddtill stånd. Om omprövning av det svenska u-landsbiståndet tiU Som svar tUl hen vUl jag sägaatt jag i denna fråga inte har för avsikt att uppträda diskriminerande motnågon svensk medborgare. VI behandlar alla svenska medborgare ; de har sammarätt att stäUa anspråk på våra beskickiungars stöd, när de råkar I sådanasituationer som här varit anledningen tUl att denna fråga framstäUts. Det finnsInga skäl för att behandla svenska medborgare oUka i sådana sammanhang. GivetvJis kan vi inte i enskUda faU redovisa vUka åtgärdersom vidtagits, men jag vlU gärna använda detta tlUfäUe tlU att förklara attbeskickningen i I det fall som här är aktueUt har uträttat ettutomordenthgt gott arbete. HerrPERSSON i Heden (c); Jag är angelägen om att än en gångunderstryka att jag givetvis inte Ifrågasätter att våra beskickningar, såväl iPrag som annorstädes, har gjort allt som kunnat göras i uppkomna situationer.Jag menar bara att utrikeskonespondenter samt radio- och TV-personal ju på sättoch vis representerar , när de befinner sig i främmande land för att därinhämta nyheter och beskriva förhåUanden och därefter vidarebefordra sinaIakttagelser tUl hemlandet. De är sändebud och representanter för , ochdärför kan man anse att de liksom tjänstemän och andra på ambassaderna bör haspecieUa rättigheter och ett specieUt skydd. SjälvfaUet skall vaqe svensk medborgare i främmande landha det skydd som är möjligt att ge. Någon diskriminering förutsätter jag attdet inte är fråga om I detta sammanhang. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Om omprövning av det svenska u-landsbiståndet tillIran Herr utrikesministern erhöUordet för att besvara i (s) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 297, och anförde: i har frågat mig omregeringen tänker ompröva det svenska u-landsbiståndet tUl med anledningav den utmanande lyx, som utvecklats i samband med 2 500-årsjubUeum. bistånd till utgörs förutom av bidrag tUllöner för några biträdande FN-experter nu enbart av en famiheplaneringslnsatstUl ett värde av högst en halv mUjon kronor. Denna sker i enUghet med tidigareprinciper för svenskt famUjeplaneringsbistånd och ingår i ett av FN:sutveckhngsprogram (UNDP) samordnat bistånd till det iranskafamihepla-nerlngsprogrammet. Det svenska biståndet lämnas enhgt Ingånget avtal.Det är emellertid frågan om en engångsinsats. Regeringen överväger inga nyabiståndsinsatser tUl . FraERIKSSON I (s): Jag ber att få tacka för svaret. Det är uppenbarligen ett mycket ringa bistånd vi har givittUl , bara en halv mihon kronor under detta år. Vid sidan om de enormakostnader som galaspektaklet i krävde är ju det oerhört htet. Man har sagtatt spektaklet kostade någonting meUan 3 och 12 miljarder pengar som tagitsfrån ett folk i nöd och förtryck. Avsikten med min fråga var att få en försäkran om att viinte genom vårt bistånd har hjälpt tUl att finansiera jubUeumsfestligheterna iIran och att vi Inte heller tänker ge bistånd, som kan användas för att betalasådana räkningar med. Det utmanande slöseriet I samband med jubileet har varittill mycket stor skada när det gäUer människors Intresse för att ge u-landshjälp.Man säger t. ex.: SkaU vi betala tUl nationer som beter sig på det sättet medsina pengar? Därför är detta inte bara en fråga som gäUer u-landshjälpen tUlIran, utan det inträffade är verkUgen en olycka för hela denna form av bistånd som vi hoppas kunna ge även i fortsättningen, åtminstone tUl andra länder. Min fråga var också ett desperat försök att ge uttryck förnågonting av det som de flesta människor här i landet känner, nämligen att detvar en meningslös lyx som utvecklades vid jubUeumsfhandet I ett land som är såfattigt som . Personligen beklagar jag att vårt land Uksom andranationer, styrda av mycket oUka politiska system, tyckte att vi måste vara medpå denna fest, som f. ö. den svenske representanten påstod vara"toppen", och därmed glorifierade dem som jag betraktar såsomförtryckare i sitt land. Men det är, som sagt, en passerad historia, och jag ärglad över att utrikesministern nu i alla faU förklarar, att vi inte har föravsikt att fortsätta att ge något bestämt bistånd. Jag tror att det är nyttigtatt folk får klart för sig, att vi mte har medverkat och slängt bort pengar påsådant som folk Inte vUl ge pengar till. Jag tackarän en gång för svaret. Om medlemskap för iVärldshälsoorganisationen (WHO) överläggningen var härmed slutad. §6 Om medlemskap för i () Herr utrikesministern erhöU ordet för att besvaraherr Måbrinks (vpk) I kammarens protokoll för Intagna fråga, nx301, och anförde: har frågat mig om min syn påTyska demokratiska republikens medlemskap i och hållning till dettalands ansökan om medlemskap. Stadgan för , som är ett av FN:sfackorgan, är helt klar när det gäUer medlemskap. Där står I artikel 4 attmedlem av FN kan bh medlem av WHO genom att underteckna eller på annat sättgodkänna WHO:s stadga. I artikel 6 föreskrlves, att annan stat kan bh medlem medlemsansökan godkänts av Världshälsoförsam- 2 protokoU 1971. Om medlemskap för iVärldshälsoorganisationen (WHO) lingengenom enkel majoritet. Alla medlemsstater har en röst. Det ankommer alltså påden stat, som önskar bU medlem av WHO, att ansöka därom. Världshälsoförsamlingen kommer under sin session I maj1972 att diskutera den medlemsansökan som föreligger från den Tyska demokratiskarepubliken. Det svenska ställningstagandet i denna fråga kommer att företas iöverensstämmelse med den s. k, universahtetsprincipen. Detta innebär att vistöder inval av alla stater som vi erkänt. Hen MÅBRINK (vpk): Jag vUl tacka utrikesministern för svaret. Anledningen till att jag har stäUt frågan är SverigesstäUningstagande, när WHO:s 24:e session detta år behandlade om medlemskap. Som bekant lade ned sin röst. Motiveringarna för den ståndpunkt ärhelt oacceptabla. Man kan Inte i det här faUet åberopa att inte är medlem iFN. Man kan Inte heller åberopa att Inte har erkänt . Somutrikesministern har redogjort för står det i , artikel 6, attVärldshälsoförsamlingen tUl medlem av WHO kan anta stat som inte är medlem avFN. Som bekant är medlem i WHO men däremot inte medlem i FN. Jagförmodar att röstade för Inträde i detta . svarade föne utrikesministern på enfråga, om länder utanför FN skulle Inbjudas till den om denmänskliga mUjön som anordnas i . Utrikesministern sade dåföhande: "Den har ständigt betonat, att den mänskUgamUjöns problem är någonting som i högsta grad angår aUa människor. Vi kommerdärför att arbeta för en överenskommelse om vidast möjliga deltagarkrets." Var finns logiken? Jag vill fråga:Är inte sjuk-och hälsovård samt medicinska forskningsresultat också någontingsom angår alla människor på den här planeten? Som bekant har just en välutbyggd hälsovård och en framstående medicinsk forskning och skulle därmedockså kunna göra en värdefull insats i WHO;s arbete. Av stor betydelse är ocksåatt är ett viktigt transitoland. Men alla dessa betydelsefulla fakta bekymrar tydligen inteherr utrikesministern. Han fortsätter att envist blunda för fakta. När densvenska regeringen skall förklara varför man inte erkänner , ärhänsynstagandet till partivännen i FörbundsrepubUken enbetydelsefuU faktor. TydUgen är detta också faUet när skaU ta StäUningför TDR:s medlemskap i . Det är väl också därför som utrikesministerns ochregeringens argumentation helt saknar logik. Jag skaU inte besvara frågor nuav den enkla anledningen att jag senare på dagordningen kommer att besvara eninterpeUation som gäUer erkännande av . Jag får då tillfälle att återkommatUl dessa frågor. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om inflytande för regeringen i fråga om statschefensutrikes resor Nr 115 Herr utrikesministern erhöUordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoU för den 15oktober intagna fråga, nr 310, och anförde: har frågat om jag anser attregeringen bör ha något inflytande vid bestämmandet av målen för statschefensutrikes resor. Svaret på fråga är ja. Statschefen brukarinte företa officiella resor till utlandet utan föregående samråd med regeringen.Detta gäUer för övrigt också kungahusets övriga medlemmar. Om inflytande för regeringen ifråga om statschefensutrikes resor HerrMÅBRINK (vpk): Jag vUl tackaför svaret på min fråga. Jag har stäUt frågan med anledning av att tUlförordnadestatschefen deltog i det Iranska hovets festspektakel med anledning av 2500-årsjubi-leet. Det anmärkningsvärda är att låter sig representeras iett land, där man utan överord kan säga att det råder ett feodalt system med ensjälvutnämnd härskare som med hjälp av USA-imperahsmen utövar en grym terrormot befolkningen. Jag skall nämna några exempel på hur denne självutnämndehärskare styr landet . före det stora frosseriets början läthan anestera 4 000 människor bland dessa befann sig flera berömda författareoch poeter - och 15 personer tillhörande den hanska befrielsefrontenarkebuserades, i var stängda under festligheterna, ochdetta naturhgtvis av den anledningen att aUa de tusentals dignitärerna frånoUka länder skuUe ostört få vältra sig i lyxen. Det råder inget tvivel om att ett svenskt officielltdeltagande betyder att härskaren i utnyttjar detta för att stärka sinhiternatloneha politiska prestige. har också genom den svenskadelegationens närvaro bidragit till att stärka härskarens propagandamaskineri, och inte minst utrikesministern talarofta om soUdaritet med de förtryckta folken I världen. Hur skulle det vara omregeringen också i praktiken konsekvent tillämpade dessa uttalanden? Att både sättet att fira 2 500-årsjubUeet iIran och förhållandena i övrigt i landet strider mot grundläggande svenskavärderingar behöver jag inte särskUt understryka, utan jag vUl uppehålla migvid den fråga som dhekt stäUde. När frågan om svensk medverkan i denna tUlställnlngaktualiserades och ett samråd ägde rum med regeringen ett sådant samråd skeralltid i sådana här frågor - var utgångspunkten för regeringens bedömningsjälvfallet den krets av nationer som var inbjudna och hade accepterat. TUl deInbjudna som hade accepterat hörde Inte bara statscheferna president utan även president och i ,Under sådana omständigheter fann regeringen inte skäl att avråda fråndeltagande. Ang. påverkan på skolbarns inställning tiU militäryrket HerrMÅBRINK (vpk): Jag tycker inte att exempelvis den sovjetiske statschefensdeltagande på något sätt ursäktar deltagande i det här spektaklet iIran. Jag tycker att det är precis hka avskyvärt. Jag tycker också att regeringen, som har ett visstansvar för vart statschefen åker, i fortsättningen skaU visa mer restrUctivitetnär det gäUer att skicka i väg officieUa representanter. Man måste ta hänsyntUl vad det är för länder man skickar dem tUl på uppdrag. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Ang. påverkan på skolbarns uiställning tillmilitäryrket Herr försvarsministern ordet för att besvara () I kammarens protokoU för den 21 oktoberintagna fråga, nr 313, och anförde; har frågat mig om jag anser detförenligt med objektivitet och etiska normer att hos skolbarn göra reklam förmUitäryrket och om jag är beredd att medverka till att krigets avigsidor ocksåiUustreras i skolorna. har beslutat att vi skaU ha ett mlhtärt försvar,detta krävs yrkesutbUdad personal. Jag anser det därför rimUgt att det gesinformation om de yrken som finns Inom försvaret. Sådan Information får iskolan lämnas om aUa yrken. Ungdomsverksamhet bedtivs av de frivUligaförsvarsorganisationerna och hemvärnet. Dessutom anangerar försvarsgrenarnavarje år praktikantläger för ungdom i gymnasieåldern. TUl dennaungdomsverksamhet får rekrytering inte ske förrän det år ungdomarna fyUer 15år. StrldsutbUd-nlng skaU inte förekomma förrän det år de fyller . När det gäUer upplysning om krigetsavigsidor anser Jag det självklart att man så långt det är möjligt börInformera ungdomen om alla de tragedier och ohygghgheter som följer av krig. FruTHEORIN (s): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Den föranleddes i första hand av TV 2-programmet som skrämmande klart visade att barn i åldrarna14 och under en fjorton dagars sommarkurs inte bara fick information ommUitäryrket, Uknande driU som under en värnpliktstjänstgöring, övningar idisciplinär lydnad samt information om mUltärernas uppfattning om samhäUet ochförsvaret. De fick dessutom delta i regelrätta skjutövningar med k-pist - detlär också ha förekommit övningar med granatgevär och något slags automatkarbin- samt motorcykelträning. Och som avslutning efter en upptrissad dag fick devara med om en regelrätt stridsöviung. Där skedde då genomgång avförutsättningarna för kriget, som var en fientlig spaningstrupp på ,därefter spaning och lokahsering av fienden, så ner I skyttestäUnlngar. Fram pånatten, när spänningenvar pä toppunkten, blev det urladdning genom att någon skrek "Eld! ",och alla bötiade skjuta med sina k-pistar. För att rekrytera tUl detta s, k. praktlkantläger Iverkligheten ett rekryteringsläger för mihtäryrket gick armén ut medd denbroschyr Jag har här, där föräldrarnas medgivande krävdes. Broschyren - som nuåterges på kammarens TV-skärm - visar två glatt leende pojkar som sysslar meden radiosändare. Kring pojkarna har man ritat en reklammässigt glättadlyckoklöver. Som information sägs bl, a. att praktikantläger anordnas förmanhg skolungdom som fyUt lägst . Vidare; "Under ett par trevliga ochmtressanta sommarveckor får Du en kort orientering om arméns verksamhet. Du fårgöra utflykter till ohka sevärdheter och Du får utöva idrott, bad ochfrUuftshv, Programmet anpassas tUl regementenas och truppslagens ohkaverksamhet. Du kan t, ex. få handskas med radiostationer, förevisningsvapen ochtenäng-gående fordon. För densom fyllt kan också motorcykelkörning förekomma." Men Inte ett ord om att regelrätta skjutövningar ochstridsövning skulle förekomma! Jag kan inte se annat än att här har förekommitaktiviteter som inte medgivit, I en motion av krävdes bl, a, attstridsutbildning i gängse mening Inte får förekomma förrän det år vederbörandefyUt 18, sade med anledning av detta: "Utskottet hardäremot förståelse för syftet i samma motions yrkande angående åldersgräns förstridsutbildning. Egentlig strldsutbUdnlng avses emellertid inte förekommaförrän under den s, k. hemvärnssoldatsskolan som syftar tUl att vederbörandeskall kunna antas som hemvärnsman det år han fyller . För tillträde tlUdenna skola skall fordras genomgången tvåårig hemvärns-rekrytskola om minst 100timmar samt att vederbörande fyller minst . Under rekrytskolan som alltså kan påbörjas tidigast det år vederbörande fyller avsesförekomma utblldningsgrenar som miUtär idrott, grundläggande skjututbUdning,sjukvårdstjänst och orienteringar om totalförsvaret m. Jag kan inte tolka utskottet och uttalande påannat sätt än att stridsutbUdning inte får förekomma för barn om 14 och 15 år.För egen del delar jag uppfattning om att gränsen borde vara . Det förekommer också annan PR-verksamhet för mUitäryrket ivåra skolor. Skolscheman med färgbUder på oUka vapen kan knappast vara densakUga information om miUtäryrket som givit medgivande tUl. I objektivitetens namn bör, som jag ser det, då också våraskolbarn informeras om krigets avigsidor och de moderna förstörelsevapnen ochderas fruktansvärda konsekvenser på försvarets bekostnad. Är försvarsministern beredd att tUlse att så sker och attriksdagens beslut hite överträdes i vad det gäUer ohka slag av utbUdning förmUitäryrket? Ang. påverkan på skolbarns inställning tiU militäryrket Ang. frågeformulär som används vid upprättande av förslagtiU befordran av reservofficerare Såvitt jag kan finna är det på en punkt somman möjligen här inte har föht bestämmelserna, nämhgen om det skulle vara såatt 14-åringar har deltagit i stridsövningar. Det ryms Inte alls under debestämmelser som är utfärdade, utan då har det begåtts ett fel. När man fyllt16 år får man delta I stridsövning enUgt det beslut som fattade fönaåret - enhäUigt så långt jag förstår, Fra (): Det har förekommit stridsutbUdning för14-årlngar och 15-åringar. Samtliga på Ifrågavarande praktlkantläger deltog avslutande stridsövningen . Såvitt jag nu kan förstå har detfastlagts att här har begåtts ett fel. Jag förutsätter då självfaUet attförsvarsministern ser tUl att så inte vidare kommer att ske. Den in:formation som har talat om och som ocksåförsvarsministern åberopar i sitt svar skaU vara en objektiv upplysning om mUitäryrket.Däremot kan man knappast säga att den broschyr som har gått ut tUl barn ochföräldrar är en objektiv Information om vad som kommer att ske på dessa läger:Jag efterlyser självfallet i objektivitetens namn att barnen inte baramdoktrineras för ett militäryrke utan också informeras om konsekvenserna av demoderna vapnen, vad de för med sig och vad de innebär för mänskligheten. Överläggningenvar härmed slutad. § 9 Ang. frågeformulär som används vid upprättande avförslag till befordran Jiv reservofficerare Herr försvarsministern ordet för att besvara fröken () i kammarens protokoU för den 21oktober intagna fråga, nr 318, och anförde: Fröken har frågat mig om jaguppmärksammat de formulär som försvaret tillställer reservofficerare i sambandmed befordrlngsförslag I vad avser frågor om den anställdes eventuellabrottslighet och om jag ämnar ta Initiativ till ändringar därvidlag. Enligt reservbefälskungörelsen för krigsmakten skall vidanställning som reservofficer bl. a. beaktas om den som kommer I fråga visatlaglydnad. Befordran får ske endast av den som visat duglighet och pålithghet Itjänsten och I övrigt är lämphg.