prot · FU09104 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag är inte säker på att jag minns rätt men det var någonting i denstUen, Sedansäger att det är bara att säga tUl lantbruksnämnden: Ni skallse till att renama kommer härifrån. Så-vitt jag kan förstå kan intelantbruksnämnden göra det. Den kan göra det, om det gäUer kronomark, men på denenskildes mark kan väl lantbruksnämnden inte säga tlU samerna: Här får ni inteha renar. Jag kan inte förstå att lantbraksnämnden kan göra det. Samema kan jubara låta renarna gå där, därför att det står ju i lagen att de har rätt attvara där enhgt ert förslag. Vad jag viU reagera mot är att om utskottetsförslag går igenom här betyder det ju att samema får ha renama på marken, varesig det är privat mark eUer kronomark. Man kan aldrig ålägga lantbruksnämndenatt köra bort renarena ifrån den privata marken när man har fått igenom dettaförslag, för lantbruksnämnden kan ge tillstånd utan att vare sig markägare ärmed på det eUer inte. Rennäringslag,m. Hen HÄLL (s) kort genmäle; i Holmgården säger att jag varit förespråkare för denbofasta befolkningen och därmed glömt samema. Jag har tydhgen misslyckats imitt uppsåt som egenthgen var att försöka tala om att det är nödvändigt att seriöstsammanväga de ohka intressena. 1fråga om rätten för gruvarbetama att fiska och jaga har jag aldrig påstått attdessa inte har sådan rätt. Men jag tycker att hen i Holmgården somkänner tiU detta borde ha kunnat upplysa kammaren om det förhåUande som ärirriterande då hade jag sluppit göra det. Man upplever nämligen väldigaspänningar mellan de samer som arbetar t. ex. i gruvan jag tänker alltså Intepå de renskötande samerna och gruvarbetaren eller vad han nu heternär det gäUer rätten till jakt och fiske. Om samen-gruvarbetaren har kvar sittmedlemskap i samebyn har han aUtså rättighet att fiska, jaga och åka snöskoterpå de områden som är stängda för andra gruvarbetare. Det är nödvändigt attminska dessa spänningar. Sedanär det rätt intressant att höra att hen i Holmgården inte är ett duggintresserad av att renama stannar på privat mark utan att markägaren harnågonting att säga till om. Kan det möjhgen bero på att självkänner sig ganska trygg, eftersom skador på odlad mark enhgt lagensbestämmelser, såvitt jag förstår, kommer att faUa under reglema för det striktaskadeståndet. Jag har påtalat desvårigheter som jag har kunnat utläsa på vissa Rennäringslag,m m. områden och som jagförmodar att jordbruksministem har noterat. I övrigt kan jag helt acceptera denlydelse som lagtexten fått i Kungl. Maj;ts förslag. HerrJOHANSSON i Holmgården (c) kort genmäle: Det kan inte hjälpas att jag bhr en aning konfunderad över henMossbergers uttalande. Om jag fattat lagtexten rätt Innebär den att samema kanhålla renar på de områden vi nu diskuterar av året fram tiUden . säger att om den föreslagna skrivningen, enUgtvilken lantbraksnämnden kan förlänga med någon dag, antages avriksdagen, så kommer samerna att få rättighet att alltid ha renarna på dennamark. Det kan inte vara rimligt att ge denna paragraf en sådan tolkning. Jagkan för övrigt nämna att jag talat med dem som deltagit i arbetet med dettalagförslag, och de har inte alls avsett att lagen skall tolkas på det sätt somhen Mossberger gör gäUande, Närdet gäller diskussionen i utskottet har jag aldrig förnekat att jag varnärvarande när detta ärende behandlades. Jag var en aning konfunderad ett tagoch ansåg att man kanske borde kunna uppnå enighet. Men jag är nu efterjusteringen utomordentligt glad över att det inte blev någon kompromiss; ju merjag tänkt på denna sak har jag funnit att den skrivning som utskottet stannadeför är den absolut riktiga. Det beror inte på att vi får rätt tiU ersättningför de skador som renama vållar, utan det beror på att man därmed kommer ifrånde konfUktrisker som alltid uppstår om varje enskild markägare skaU ta uppdiskussioner med samema. Det är mycket bättre att den diskussionen förs medlantbruksnämnden. Den lantbruksnämnd finns inte som i varje faU upprepadegånger medger rätt tiU bete under tid då detta är olämpUgt för jordbrukarna,annat än om det är absolut nödtvunget. Den hänsynen måste lantbruksnämndernata. Den föreslagna skrivningen kan aUtså inte leda tiU att samerna alltid skaUha rätt att ha sina renar på dessa marker. Om tror det har hantolkat skrivningen fullständigt felaktigt. Jag funderade på att avstå från detta inlägg och från att bemöta vadherr HäU och här anfört. Deras båda inlägg talar egenthgen för sigsjälva. Men eftersom jag harangerades för att jag stod såsom första namn undermotionen 1367 och man ville göra gällande att det fanns vissa värderingar ochsyften bakom detta, måste jag ändå reagera. Fårjag påminna om att även jag kommer från ett län, där det finns en sameby medsamer, nämhgen , Jag är inte aUdeles främmande för den diskussion som jaghär för. Även om inte eUer hen Häll har upptäckt det, hoppas jag attdet finns andra i denna kammare som har fått den saken klar för sig. Fårjag sedan säga tiU beträffande detta med en diskriminerandebehandhng att jag i mitt första inlägg hänvisade till en artikel i en bok. Jagskulle vilja rekommendera och andra i denna kammare attta del av denna artikel, som vice ordföranden i ,hen Per Idlvuoma i Lannavara, har skrivit. Han har berättat sina egnaerfarenheter av hur man har behandlat och behandlar samer i viss omfattnmgsåsom en minoritetsgrupp och ger dem en diskriminerande behandhng. Närman diskuterar frågan om en samexistens och framhåUer att man skaU leva sidavid sida, vill jag säga att det skaU ske på det sättet att man inte skallåtergå tiU vad som har varit, Samerna har rätt att hävda sina gamla rättigheterutan att vara tvungna att vika undan i den delen. Skall inte det varaförutsättningen för samexistens, då är vi tiUbaka i den gamla ordningen som manändock ville befria sig ifrån genom att ge samma värderingar, möjligheter ochförutsättningar för både samer och andra att göra sin röst hörd. Hithör frågan om 56 § renbeteslag. Vad har den lagen givit förolägenheter egenthgen? Har den försvårat den industriahsm som om? Har den lett till en "total förlamning" i dessa bygder?Titta på hur har byggts ut. Se på , Gälhvare och Svappavaaraför att nämna några namn. Den nuvarande lagen har inte lett tiU någon förlamning,och jag tror inte att den kommer att göra det heUer. Vakthållningom traditioner och bröd för dagen behöver man inte StäUa emot varandra,eftersom de kan förenas. Den nya lagen syftar nämUgen tiU att man skaU gesamerna sådana möjhgheter inom rennäringen att de kan få en utkomst jämförUgmed andra människors och den standardhöjning som andra har. Som jag har sagthär tidigare är det angeläget att se till att inte samerna minskar så starkt iantal att de förlorar underlaget för den kultur och den tradition som ändå harsin förankring i rennäringen. Samexistensinnebär förståelse för och hänsyn till varandra. En bra lag bhr en lag, som harunderlag i folkmeningen. Det är min förhoppning att denna lag skaU få ettsådant underlag i folkmeningen att det blir möjhgt för samema såsom enminoritet att leva kvar och kunna hävda den kultur samema ändå är bärare av.Skulle lagen få den innebörd som har anfört, tror jag inte att mankommer att behöva någon ny lag . Detta enär det knappast kommer attfinnas kvar någonting varken av samema, deras näring eUer deras kultur för enkommande generation. Det är ändå inte dit vi syftar. Jaghar förut sagt att vi har ett ansvar för att de renskötande samema, attsamekulturen verkligen får en framtid i detta land och i . Låt oss dåockså besluta på ett sådant sätt, att dessa förhoppningar kan bh verkhghet. Rennäringslag,m. Överläggningen var härmedslutad. Kammaren biföU vadutskottet i dessa punkter hemställt. Rennäringslag, m m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 1 av m, fl,, och förklarades den fönapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer jordbruksutskottetshemstäUan i betänkandetnr 37 punkten 3 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 2 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 37 punkten 4 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 2 av , Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemstäUan biföUs, Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan hen Mossbergerbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den somvUl att kammaren bifaUer jordbraksutskottets hemställan i betänkandet nr 37punkten 6 röstar ja. den det ej viU röstarnej. Vinnernej har kammaren bifalht reservationen nr 3 av den Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda RennanngsUig, angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes, " ' Denna omröstning gavföljande resultat: Kammaren biföU vadutskottet i dessa punkter hemstäUt, Propositionergavs på bifall tlU dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 av herrTakman, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Kammaren biföU vadutskottet i dessa punkter hemställt. Propositionergavs på bifall tUl dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 5 av herrTakman, och förklarades den föna propositionen vara med övervägande jabesvarad. Propositionergavs på bifaU tiU dels utskottets hemstäUan, dels reservationen nr 6 av herrTakman, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan hen i begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller jordbruksutskottets hemstäUan i betänkandet nr 37 punkten20 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinner nej har kammarenbifalht reservationen nr 6 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrCarlsson i begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 264 Nej - 36 Avstår - 10 127 Vissa anslag inomjordbmksdeparte-mentets verksamhetsområde Kammaren biföll vadutskottet i dessa punkter hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 7 av herrTakman, och förklarades den föna propositionen vara med övervägande jabesvarad. Punkterna25 b och 26 Kammaren biföU vadutskottet i dessa punkter hemställt. Propositionergavs på bifall tiU dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 8 av herrTakman, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Punkterna 27 b och28-34 Kammaren biföU vadutskottet i dessa punkter hemställt, §2 Vissa anslag inom verksamhetsområde Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 38angående vissa anslag inom verksamhetsområde jämtemotioner. Hen (vpk): Som jag sade iden tidigare debatten upptäckte jag inte fönän på ett sent stadium det härförhållandet, som jag tar upp i ett särskUt yttrande, och kunde därför inteavge någon reservation. Somjag då sade tycker jag att det är stötande att man flyttar över lappväsendetstjänstemän till lantbruksnämnderna, tydUgen utan att ledigförklara tjänsterna.Jag förutsätter, efter den uppmärksamhet som detta förhållande har väckt, atttjänstema utlyses i vanlig ordning och naturhgtvis att inte de nuvarandetjänstemännen inom lappväsendet diskrimineras när de söker dessa tjänster menatt inte heller samer som är kvaUflcerade för tjänsterna diskrimineras. Jagtycker för övrigt att det är en oerhörd diskrepans meUan de belopp som ställstlU förfogande. Den regionala och centrala tjänstemannaapparaten för enbartrennäringen får bortåt , och vet man attSvenska samemas riksförbund även med en planerad utökning av personalen kommeratt få nöja sig med . Jag är inte ens säker på att man fårmycket av detta belopp utan måste begära tillskott. Jaghoppas därför att jordbruksministem utövar sitt inflytande så att man ursamefonden kan ställa pengar tiU Svenska samemas riksförbunds förfogande samtnästa gång i statsverkspropositionen arbetar in ett rimhgt belopp så attsamemas riksorganisation skall kunna fungera. Den kommer att få utomordenthgtmånga och komplicerade uppgifter nu när samebyarna bhr ekonomiska föreningar.Den måste sända ut instmktörer, hjälpa till med att starta dessa ekonomiskaföreningar och den måste också föra rättskampen vidare församerna. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. InternationeU miljörvård m. m. § 3Internationell miljövård m. m. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 39 i anledning av motioner angående internationell miljövård m,m, TUl jordbraksutskottet hadehänvisats följande av utskottet tiU behandhng i ett sammanhang upptagnamotioner delsmotionen 1971:29 av hen m. dels motionen 1971:1010 av m. fl., varihemställts att i skrivelse tiU Kungl. skulle anhålla omtillsättande av en idégrupp bestående av forskare och pohtiker med uppgift attenhgt motionens syfte utarbeta ett förslag tlU riktlinjer för ett intemationeUtmiljövårdsprogram att föreläggas om miljön, delsmotionen 1971 ;1044 av m. fl., såvitt nu var i fråga, delsmotionen 1971 ;1016 av i m. fl. 1. lämnademotionen 1971:29 utan åtgärd, 2. lämnademotionen 1971:1010 utan åtgärd, 3, lämnademotionen 1971:1044, i här förevarande del, utan åtgärd, 4, lämnademotionen 1971:1016 utan åtgärd. Reservation hade avgivits av henarHansson i Skegrie, och i Bonby (samthga c), vilka ansett attutskottet under 2 bort hemstäUa, att i anledning av motionen 1971:1010 skulleanhålla att Kungl, vidtog åtgärder i syfte att inom FN skuUe tiUskapas ettorgan för ledning och kontroll av det internationella miljövårdsarbetet. i Skegrie (c); Som bekant finns mom FN ett säkerhetsråd varsuppgift bl, a, är att svara för Internationell fred och säkerhet.Säkerhetsrådet har befogenhet att fatta självständiga beslut, och det har bhvitmest bekant i samband med att krig hotat någonstans eller att andra mihtäraförhållanden krävt ett ingripande. Vi behöver även ett annat säkerhetsråd inom FN, nämligenett IntemationeUt säkerhetsråd för miljövården, eller rättare sagt ettsäkerhetsråd för den intemationella miljövården. Ett sådant råd är, som vi serdet, hka befogat som det nuvarande, och det finns också ganska mångaarbetsuppgifter för detsamma. Det räcker Inte med att ett land går m föråtgärder på miljövårdens område om åtgärdema motarbetas i ett 5 protokoU 1971. InternationeU miljövård m. m. annat land eller rent av saboteras. Förstöringen av miljövärden har på sina håll nått sådanaproportioner att globala åtgärder måste tiU för att man skall kunna råda bot påden. Det behövs också ett globalt bevakningssystem för att klara av den härkontroUen. Den förstörelse av människornas existensmöjligheter som kanåstadkommas genom att man förändrar deras levnadsmiljöer, den kan vara likaallvarUg som den förändring som man kan vidta genom mihtära åtgärder. I motionen 1010 påpekas det faktum att vår tids människorvisserhgen genom vetenskapens och teknikens landvinningar har fått möjligheteratt skapa välstånd och värden som bara för sedan knappast kundeanas. Men vi har också fått nya medel, med vilka vi kan totalförstöra vad visjälva har byggt upp och vad som genom miljontals år har åstadkommits genomnaturens egen utveckhng. Jag behöver bara peka på atomkraften. Vi har tekniskamöjhgheter att med den ödelägga stora landområden och befolkningscentra om vi-viU använda den på det sättet. Men även de provsprängningar av atomkämor somnu sker under fredUga förhållanden kan innebära en sådan påverkan av atmosfärensom kan bli ödesdiger för såväl människor som djur och växtlighet på bådekort och lång sikt. Det sker, som vi alla vet, genom den radioaktivitet sombildas vid de här sprängningarna. De ekologiska förhåUandena kan påverkas genomrubbningar i vad naturen under tidemas lopp har utformat och man kan förstöradet skyddssystem som naturen själv har byggt upp. Vi menar att levnadsbetingelsema i vår värld aldrigtidigare har hotats av så stora faror som dem som har uppstått . Verkningarna kan därför bh så katastrofala att det om inte ettIntemationellt skyddsinstrument skapas kan bU för sent för oss att råda botpå de skador som håUer på att ske. Tyvärr kolUderar dessa globalamUjövårdslntressen ofta med ekonomiska intressen och mUitära intressen dessasenare intressen är de starkaste och de som kommer att avgå med seger.Konkurrensen meUan länderna är ofta så stark och så hård att man ser genomfingrarna med miljöförstörelsen om man därmed kan förtjäna pengar eller skyddavissa andra intressen. Kan vi t, ex. räkna med att man 1 eller Ruhrområdetkommer att kosta på sig att extrahera svavlet från kol och olja för att därmedförhindra att svaveldioxid skall förstöra luften i andra länder? Det är intesäkert. Jag nämnde att atomsprängningarna är exempel på sådanaingrepp där både mihtära och ekonomiska intressen ibland säkert får ta övermiljövårdsintressena. Den radioaktiva strålning som drabbar människoma kandrabba sådana som bor långt bort från den plats där sprängningen har inträffat.Det har t. ex. visat sig att eskimåema som man tycker borde leva på ettganska betryggande avstånd från de här riskabla företeelserna - har en myckethög grad av radioaktivitet i kroppen. Det beror på att de äter ganska mycketrenkött. Renarna i sin tur äter lav och det finns inga växter som absorberarradioaktivitet så mycket som just laven gör. Det är dock inte eskimåerna somhar sprängt atomerna, det är andra som gjort det, men följdema drabbar ett folksom Inte rår för sprängningama alls. Det finnsmånga sådana exempel Jag kan nämna ett som visar hur människorförstört betydande värden för andra. Den indiska var en gång itiden en fruktbar trakt med skogar och åkerjord. Det är en öken, men detvar Inte indierna som högg bort skogen och släppte lös erosionen utan det varandra som gjorde det. Det förekommer på samma sätt i dagens värld att manskövlar skog inom vissa områden, där erosionen sedan förstör marken. Man fåremellertid ut en ekonomisk av att göra det . Vad det kommer attkosta bekymrar man sig inte om, 1 dagens värld måste samexistensen människoma emellan gåföre expansionspolitiken. Vi har bhvit alltmer beroende av varandra för vårexistens, och därför kommer vi förr eller senare att t-vingas tUl globalaåtgärder om inte förr så när vi börjar närma oss den s, k,förgiftningsgränsen. Det finns länder som är på väg mot den och de ärinte så långt därifrån, I får man t, ex, nu ta in trafikpoliser efter ettfyratimmarspass för att avgifta dem. Så kraftiga är luftföroreningarna därborta. Om vi hade ett miljövårdens säkerhetsråd, skulle vi bättrekunna samordna teknik och forskning än vad vi gör . Man skulle kunna bevakamiljöproblemen världen över. Pohtikernas roll i ett sådant säkerhetsråd bhr attbestämma hur vetenskapens och teknikens landvinningar skall utnyttjas medhänsyn just till miljöintressena. Därför bör ett sådant säkerhetsråd utrustasmed ganska stora möjligheter att ingripa mot dem som hotar den globala miljön. skaU det hållas en internationeU miljövårdskonferens ivårt land , och det är bra. Det är en heder för oss att vara värdar förden konferensen. Vi anser ju här i att vårt land är något av ettföregångsland när det gäller miljövård och naturvård. Vi anser det i aUa fallsjälva. Hit kommer miljövårdsexperter ochnaturvårdsexperter från hela världen för att dryfta dessa spörsmål, och i detsammanhanget kommer sannohkt många kloka och väl underbyggda tankar attframföras. Jag är övertygad om att man kommer att bedyra sitt intresse förmiljövården globalt. Men vad kommer därefter? Vad kommer sedan konferensen ärslut? Ja, tyvärr finns det många exempel på att vackra tal vid kongresser fårungefär samma verkan som ett uttalande i en rapport vid ett tiUfäUe frånupphovsmannen tlU den ryska vätebomben, . Denne framhöll där attcivilisationen hotas av kämvapenkrig, hungersnöd, degenererande masskultur ochbyråkratisk dogmatism. "Under sådana förhåUanden", sade han,"kan endast världsomfattande samarbete rädda civihsationen." Hanföreslog en speciell avgift för miljövård för attstabilisera läget. En annan vetenskapsman kommenterade verkningarna avSacharovs uttalande med föhande ord: "Den tystnad som hälsade hans förslagkunde höras världen över." Man får hvhgt hoppas att den konferens som skaU hållas härnästa år Inte kommer att följas av en hkadan tystnad utan att det kommer atthända någonting med anledning av konferensen. Det beror helt på om man i ohkaländer världen över är vilhg att ge miljövården den plats den bör ha vid sidanom konkurrerande intressen. Som jag sade i början har InternationeU miljövård m. m. InternationeUmiljövård m. m. det tyvärt varit dåligtmed detta . Föratt konkreta insatser skall följa på denna konferens har vi från sidaansett att konferensen bör följas upp med förslag i FN om att ett säkerhetsrådför intemationeU miljövård skapas vid sidan om det säkerhetsråd som finnsför andra syften. Och det bör enhgt vår mening vara logiskt att det landsregering som varit värd vid denna världsomfattande konferens tar detta initiativi FN. Vi har därför i en reservation tUl detta betänkande begärt att riksdagenger den ett sådant uppdrag. Därmed ber jag att få yrkabifall tiU reservationen. Fra (): Denreservation som är fogad tlU jordbruksutskottets betänkande nr 39 och somutskottets värderade ordförande just har yrkat bifall till går tiUbaka på enmotion av . Som framgår av betänkandet har utskottet haft ettantal motioner tiU behandling som aUa tagit upp och diskuterat miljövårdensintemationella aspekter. Detär naturUgt och mycket angeläget att ägnar dessa aspekter avmiljövårdsarbetet uppmärksamhet. Detta utgör endast en ytterhgare markering avvår medvetenhet om att de är utomordentligt viktiga, ja, avgörande för vårautsikter att få bukt med miljövårdsproblemen också inom vårt eget landsgränser, att åtskilliga av dessa problem helt enkelt inte kan lösas annat äninternationellt och att vi i fråga om andra kan lära mycket av ett samråd påInternationeU nivå. Övervägandenav detta slag låg ju också, som är väl medveten om, till grund fördet svenska initiativet till nästa års i , den konferenssom måste komma att bilda upptakten tiU ett långtgående intemationelltsamarbete, om världen och människoma, inklusive vi själva, skaU kunna räddasundan de negativa följderna av att vetenskapliga och tekniska land-vinningarutnyttjas kortsynt för kortfristiga ekonomiska framsteg. Jag instämmer helt medutskottets värderade ordförande i uppfattningen att vi här hotas av stora faroroch att det sannerhgen är att hoppas att inte samma tystnad världen över somhälsade Sacharovs förslag kommer att följa på konferensen i FN:s regi här iStockholm . Överhela den industriahserade världen är man alltmer skärpt medveten om att i vårtid ekonomiskt välstånd, ekonomisk tillväxt i sig köpes tiU ett högre pris, imånga faU ett fruktansvärt högt pris. Och det råder en glädjandeöverensstämmelse mellan vad som sagts från sida iförberedelsearbetet för och vad som framhåUes i de partimotionerfrån och som behandlas i det här föreliggande betänkandet.Detta vittnar gott om möjhghetema att göra en stark svensk insats för att, bådepå konferensen och därefter, det internationella samfundet skaU kunna bygga uppett effektivt gemensamt och handlingsinriktat miljövårdsarbete.