prot · FU0961 · 1971-12-31 00:00:00 — Överläggningen var härmed slulad. Proposilioner gavs på bifall tUl dels utskottelshemställan, dels reservaiionen nr 22 av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärl volering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den som vUl att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punklen 50 mom. 1 rösiar ja, den det ejvUl rösiar nej. Vinner nejhar kammaren bifallil reservationen nr 22 av herrar Hamrm Vid omröslning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röslat för ja-proposilionen. Dä begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröslning gavföljande resultat; Nr 61 Mom. 2 j A Utskottets hemställan bifölls. -------------------- ------ Punkten 51 Denandliga vården utskottets hemställan bifölls, Lades tUl handlingarna. § 2 Den andliga vården vid sjukhusen Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 6 i anledning av motion om den andliga värden vid sjukhusen, 1 motionen 1971:833 av i m, fl, hadeyrkats att hos Kungl. Maj:t hemstäUde om utredning och förslagangående den prästerliga tjänstgöringen i vad avsäg den andliga omvårdnaden vidsjukhus. Utskottethemställde att rUcsdagen skulle avslå motionen 1971:833 i (m): Jag vet att klockan är , men det ärinte mitt fel! Jag vet också att det inte flnns nägon reservalion knuten tiUbetänkandet i detta ärende, och det är beklagligt. Hade utskottet inte haft säbrått med behandlingen hade det måhända varit en reservation, eflersom delinkom en skrivelse frän frikyrkoråd som stödde molionen och även ettdelvis positivt yttrande, en PM, emanerande från . Det gäller den andliga värden vid våra sjukhus, och allasom inte råkar vara i kulturutskottet förstår ju att det är en mycket vikligangelägenhel, AUa vi som har vistals pä sjukhus vet att många lämnas ensammamed sina bekymmer. Jag tänker synnerligasl på dem som lämnas i dödens väntrum ensammamed sina bekymmer. Vi vet alt den ordinarie personalen väl har tid förmänniskors krämpor men inle har tid för människornas bekymmer. Också ulskottet inser väl detla men lycker inte alt detbehöver la någol initiativ. är delvis positiv men menar att enöversyn av de här frågorna ligger lågt på prioriteringslistan. Utskottet faUertiUbaka på gamla argumenteringar , där man hänvisar tUlkammarkollegiets yttrande om att det här inte har skett något väsentligt sedanden nuvarande ordningen anlogs. Det är etl räll förbluffande yttrande, att detinte skulle ha skett någonting på sjukvårdens område som motiverar enöversyn av tjänsteorganisationen vad beträffar den andliga värden. Det ärförbluffande vad en stallig myndighei kan avsnöra sig från verkligheten. Utskottethänvisar UU de utbildningsmöjligheter som stär tUl buds - och visslflnns dessa. Men del är just där som problemel ligger, alt vi har människor som är väl utbUdade för dessa sjukhusuppgifter och har inlresseför dem men mycket sällan kan komma i fråga vid Ijänslelillsätt- 198 ningar beroende på dettjäiistetUlsätlningssystem som vi har. Så hänvisar man ocksä som vanligt tUl ulredningenkyrka-stat av 1968, och del är beklagligi. Denna arma kyrka skall inle kunnauppleva nägon väsentlig reform förrän kyrkastat-utredningen är klar. Vi vel juatt den inte blir klar förrän . Under alla dessa är skall aUtsåinget väsentligt kunna ske som kan göra vär kyrka mera effektiv. På det häromrädei borde som sagt något ske . Med dessafå och valda ord vUl jag yrka bifall UU molionen 833. Den andliga vården vid sjukhusen (); . Det är ju riktigt som sade, alt vi i kultumtskoitet fick ett utlåtandefrån frikyrkoråd, men det kom efter del alt behandlingen i denna frågavar genomförd och vi kunde alltså inte ta hänsyn tUl det utlåtandet då. Jag vUl i alla fall erinra om att de riktlinjer som nugäller för den andliga vården vid våra sjukhus antogs av 1958. I enproposition som då bifölls av hade vissa åigärder föreslagils i syfteall ge den del av verksamhel som avser den andliga vården vidsjukhus och sjukvårdsanstalter en fasiare organisalion. Den prästerligaverksamhelen vid sjukhusen, som tidigare hade ombesörits av församlingsprästersom bisyssla, skuUe i fortsättningen inordnas i församlingsvården och ingå iförsamlingsprästernas tjänsleuppgifter. Det ansågs väl som någonting naturligtoch riktigt att prästerskapet i den församling, där sjukhuset i fräga läg,skulle ta det som en naturlig arbetsuppgift att också svara för den andligavården vid sjukhuset. Vidare uttalades att för bedömning av omfattningen av detmerarbele som sjukhustjänstgöringen skulle medföra borde anknytning ske lUl denormer för genomförandet av ny indelning och tjänsteorganisation för deterritoriella pastoraten som antagils året innan, och kosinaderna för denandliga vården borde bestridas i samma ordning som kostnader för denförsamlingspräslerliga verksamhelen. Under 1960-lalet har ju sedan etablerats ett i stort sellgott samarbete mellan präster samt pastorer och präster inomfrikyrkorna. Det uttalades vid det aktuella tiUfällel av departementschefen-och anlog uttalandel - att de frikyrkliga samfunden också skulleberedas möjlighet att utöva andlig verksamhet vid sjukhusen utan annanreglering från samhällets sida än vad som kunde finnas påkaUat av hänsyn tUlsjukvården. Vidare antog etl ullalande som gick ut på allsärskUda befattningar för heltidsanstäUda sjukhuspräster inle skulle inrättas.Det har emellerlid senare blivit så att pä sina håll, där dst finns mycketstora sjukhus, har man fält en specieU prästtjänst. Jag kan som exempel anföraSahlgrenska sjukhuset i ; där har Annedalsförsamlingen fått en speciellprästtjänst sig lUldelad, som i sin tur avdelats för tjänsten på Sahlgrenskasjukhuset. I vissa fall handhas således vården av präster som praktiskt tagetär anstäUda pä heltid för den här uppgiflen. Som jag framhöU uttalades det att de frikyrkligasamfunden självfallet skuUe beredas möjlighet att ulöva andlig verksamhel vidsjukhusen, och även den verksamheten skuUe dä förulsätla patienternasfrivUliga deltagande. Sedan har under 1960-lalel svenska ekumeniska Den andliga vården vid sjukhusen nämndenoch frikyrkoräd rekommenderat ekumeniska eUer samkrislna lösningar påsjukhusen som innebär all präster och frikyrkornas präster ochpastorer uppmanas att tillsammans överenskomma om ordningen för den andligavärden vid sjukhusen, t. ex. så att det om möjligt på varje avdelning finns enfrån och en från nägol av de frikyrkliga samfunden. talade här om utbUdningsfrågorna, och vi harhafl anledning att lidigare anlyda alt i varje faUger en tvåårig utbUdning för sådana präster och pastorer som önskar arbeia påsjukhusen, och dessutom har kurser ochkonferenser som skall meritera för den här uppgiflen. Del är självklart att detbör vara sådana personer som är lagda för detta arbete och har särskUdutbildning för uppgiflen. Personligen menar jag att den andliga värden vidsjukhusen borde kunna regleras pä etl likarlat sätt för och defria trossamfunden. Genom den skrivelse som frikyrkoräd för senlinsände tUl kulturulskoltet vet jag ocksä alt organisationen för den andligavärden inom försvarets fältorganisation och kriminalvärden har ansetts somföredömlig ocksä för en framtida organisation av den andliga värden vidsjukhusen. Jag tycker att man där skulle kunna finna en riktig väg,även om det innebär att sjukhusels huvudman måste påtaga sig etl ekonomiskt ochäven organisatoriskt ansvar för den andliga värden. har vi i utskottets betänkande skrivit att del finnselt behov av andlig värd vid sjukhusen och att man skall ta hänsyn lUl deltavid tjänstetillsättningar både när det gäller och i frikyrkornasverksamhet. Som i sade har vi hänvisat tUl beredningom stat och kyrka och utredningsarbetet inom Svenska pastoralens riksförbundoch anser att vi för den skull i varje fall inte nu bör tillstyrka del utredningsförslagsom finns i moiion. Del är tänkbart alt ytterligare motiv kan tUlkomma iframtiden, som gör det angeläget all företa en översyn av denna fräga, men idagens läge har vi stannat för del förslag som finns i utskottels belänkandeoch som jag nu ber all få yrka bifall tUl. HenWERNER i (m): sade alt den nuvarandeförordningen är frän 1958, och det är i och för sig sant, men den förordningenbaserar sig pä etl sakkunnigutlåtande frän 1949, Den bygger alllsä päerfarenheter som är mer än . Sedan är det också riktigt att den andliga vården skallombesörias av vederbörande församling, men när det gäller kanman inte infria utskottets förhoppningar om bäsla möjliga omvårdnad pä sjukhusen,därför att tjänsterna där tillsätts inle med lanke på vederbörande sjukhus.Tyvärr är det en valmenighel som avgör vem som skall bli befattningshavare. Detär bara i undantagsfall som befattningshavaren blir nägon av de präster som harskaffat sig denna ulbildning. Det är beklagligt att de människor som har denutbUdning del här gäller inle kommer i fräga för dessa tjänster. Jag skaU inte förlänga debatten mer utan bara säga att jagnog kommer igen i delta ärende. HenKÄLLSTAD (fp): borde vara medveten om att denberedning som lade fram sill belänkande 1949, vilket sedan låg UU grand förproposiiionen 1958, inte följdes på väsentliga punkler. Man awek från denutredningen, som är gammal, t, ex. i det avseendet attfrikyrkornas pastorer skuUe vara assistenter och underställda svenska kyrkanspräster. Det avvek man ifrän, som väl var, och gick i släUet på förslaget ipropositionen 1958, vUket trädde i kraft . Del är denbestämmelsen som forlfarande gäUer. Den ekumeniska utveckling som ägt rum underdet gångna decenniet har varit sädan att det sker elt samarbele mellan samfunden,som jag tror är värdefuUt och som har visat sig vara av betydelse förpatienterna. Jag tycker därför att det alltjämt saknas skäl för att gä pä nägonannan linje än den som vi har stannat för i utskottet. Den andliga vården vid sjukhusen Hen WERNERi (m): Ja, visst har man gjort så gott man kunnat,och del är sanl all man har ett gott samarbete, men det är inle den bästamöjliga situationen. När del gäller ulredningen frän 1949 är det visserUgensant att proposiiionen inte helt följde den, men beslutet baserades dock pä ensituation som förelåg 1949 vad belräffar våra sjukhus. , menar jag,har vi ju sett en stor utbyggnad, inte minst av långtidsvården, som motiverarnya åigärder. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall Ulldels utskottets hemställan, dels motionen nr 833, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad, § 3 Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 7 i anledningav motioner om bidrag från kyrkofonden lill bestridande av avlöningsförmånerför kyrkovaklmäslare. Utskottets hemstäUan biföUs, På förslag av herr lalmannen beslölkammaren uppskjuta behandlingen av återstående ärenden på föredragningslislantill kammarens sammanträde fredagen den 16 aprU, § 4 Herr lalmannen meddelade alt utbildningsulskollelsbelänkanden nr 3 och 4 skulle uppföras främsl bland tvä gånger bordlagdaärenden på morgondagens föredragningslista, § 5 Upplästes följande UU kammaren inkomna ansökan: Nr 61 TUl kammare 14 anril1971 ' deltagande i sammanträde i Wienmed Europarådels budgetul- -------------------- skott får jag härmed anhålla om ledighel frän riksdagsarbetet under förmodatkvällsplenum onsdagen den 21 aprU 1971 samt torsdagen den den 23 aprU 1971. den 14 aprU 1971 Kammaren biföU denna ansökan, § 6Kammaren åtskildes kl, 1.47.