prot · FU09136 · 1971-12-31 00:00:00 — Under det besök jag gjorde i staten , då jagträffade kulturchefen inom vederbörande ministerium, fick jag också veta attjust denna praxis tiUämpas i : man ger möjUghet åt enskilda människor attgenomföra vissa projekt - att skriva en bok, att komponera musik, att skrivaett teaterstycke, eUer vad det nu kan vara. Mer eller mindre fast organiserade grupper bör också kunnakomma i fråga för anslag till experimentverksamhet. Jag tänker påmusikensembler eUer teatergrupper i första hand. Kulturnämnder I landsting ochprimärkommuner skall också kunna få bidrag tiU specieUa projekt ellerutveckUngsprojekt för längre perioder, av den typ som det statUgautveckUngsbidraget tiU bibUoteken representerar. Jag tänker här påkulturveckor, festivaler och hknande arrangemang. Eftersom statens kulturfond, som vi har tänkt oss den,också syftar tlU en decentraUsering av kulturutbudet bör det I stadgarna slåsfast, att viss del av medlen skall anslås UU regionala och lokala aktiviteter. Kulturfonden bör ledas av en aUsidigt sammansatt styrelse- den skulle alltså icke vara sammansatt så som är och den bör utses av flera instanser för att aUsldlgheten såvitt möjhgt skahgaranteras. Ledamöter bör sålunda utses av Kungl, Maj:t, av , av , av folkrörelsernasorganisationer och givetvis också av kulturarbetarna. bör hasådan sammansättning för att det skaU kunna bh en allsidig bedömning och föratt det skaU bU möjUgt med större insyn och Styrelsenbör fömyas successivt för att garantier skaU skapas mot slentrian ochensidighet. Jag menar också att styrelsens arbete bör ske under stor öppenhet,och att avslag på gjorda framställningar bör kunna motiveras. Ett årligtsammanträde bör vara öppet och få formen av en kulturriksdag med bredrepresentation. Då skuhe en dechargdebatt vara på sin plats och vara dennaturhga formen för aUmänhetens kontroU och medinflytande när det gälleranslagen tiU oUka kultureUa ändamål. Detfrämsta syftemålet med en statUg kulturfond av det slag som jag här harskisserat och som finns omnämnd i vår motion bör vara att ekonomiska resursertiUförs producenter och andra ansvariga utgivare av kulturaktiviteter utan attnågon byråkratisk apparatur byggs upp. Fonden bör kunna bh en stimulans tiU nyaokonventioneUa initiativ och ge också den som inte tillhör de etablerade ellerprofessioneUa en chans, och den bör vidare skapa möjhgheter att decentrahseraden kulturella verksamheten. Somjag antydde inledningsvis har kulturutskottet i sitt betänkande inte givit sittbifall tiU förslaget om en statens kulturfond, utan utskottet menar att dettaär frågestäUningar som kan förutsättas bh aktuahserade i arbete.Eftersom man väntar ett betänkande därifrån vill man inte nu tastäUning i fråga om en kulturfond. Jag tycker inte att detta är riktigttiUfredsstäUande - är inte sammansatt på det sätt som vi menar attkulturfondens styrelse skuUe vara - och jag har därför anledning, herr talman,att yrka bifaU tiU reservationen 2, Hen iLane-Henestad (c): I reservationen 1 tiU detta kulturutskottets betänkande nr 28 yrkarreservanten att skaU som sin mening uttala att "fortsatta samhällehgainsatser för att förbättra kulturskaparnas ekonomiska viUkor bör utfprmas ienUghet med principen om ersättning för konstnärlig prestation medförhandhngsrätt för konstnären rörande denna ersättning, allt ägnat attmöjhggöra en aweckhng av nuvarande stipendiesystem". Viinom utskottsmajoriteten har inte kunnat gå med på dessa förslag. Jag är för min del övertygad om attvi, om vi hade begärt något sådant somreservanten begär, hade mött en mycket stark reaktion både från aUmänheten ochfrån kulturarbetarna själva. Vibrukar här i hänvisa tiU pågående utredning när en motion som vi fårtill behandhng rör sådana saker som en utredning redan ägnar sig åt. Så har vigjort i utskottet också när det gäller det här förslaget, Kultunådet, som väntaskomma att lägga fram ett förslag , har inte bara som fruMogård säger ägnat sig åt de stipendier och det arbete på kulturens områdesom nu pågår, utan rådet skaU också lägga fram förslag I anledning av denutredning som pågår. När betänkandet har kommit bhr det väl i vanhg ordningremissbehandhng. Vi får så en proposition, hoppas jag, samt motionstid ianslutning tiU den, och vi får utskotts- och riksdagsbehandhng. Ioch för sig kunde detta vara tiUräckUgt starka skäl för att Inte nu göra någotuttalande om hur de ekonomiska viUkoren skaU utformas för kulturarbetarna. Men man må därutöver kunna säga att ett dyUkt uttalandei dag skuUe stå i motsats tiU förslaget om att konstnärerna skaU haförhandhngsrätt, därför att innan skulle uttala denna mening omprincipen att avveckla stipendiesystemet vore det väl rimhgt, , attkulturarbetarna själva finge ge sin syn på denna för dem betydelsefuUa fråga.Det är ju inte alls säkert att de viU att stipendiesystemet skaU avvecklas ochsålunda finner att den föreslagna principen om ersättning för arbetsprestationär den riktiga. Jag tror för aU del att syftet med motionen 249 och ävenmed reservationen 1 är att söka förbättra kulturarbetarnas viUkor, Men jag ärinte alls övertygad om att deras viUkor skuUe bU förbättrade, om reservationen1 bIföUs, ty innan man gör ett sådant principuttalande som föreslås ireservationen får man ställa sig en rad ohka frågor. må kalla demenfaldiga eller inte de bör enUgt min mening ändå ställas. Hur bhr det för delovande talangerna som ofta har behov av stipendier Innan de är färdiga och kanfå någon ersättning för sin konstnärhga prestation? Hur bhr det för dem som närde är något äldre inte orkar producera hka mycket som i sin krafts dagar? Vihar också många som producerar med relativt långa meUanrum men vilkas produkterdå de kommer är verkhgt fömämhga. Man kan fortsätta och säga: SkaU vi möjUgenha stathgt anställda kulturarbetare hur bhr det då med den fria konsten? Det står i en annan motion som vi behandlar i det härbetänkandet; "Att oroa och förarga är också ett legitimt och angelägetsyfte," Jag skah inte kommentera den citerade meningen, men det är en svåroch komphcerad fråga hur man på bästa sätt skaU kunna hjälpa kulturarbetarnatih att få en rimhg ersättning för sitt arbete. Det behövs ett detahstudium,och det är vad den utredning gör som jag här har nämnt och som när den ärfärdig kommer att framlägga förslag. När det gäller reservationen 2, som taladeför, så är jag alldeles övertygad om att också den har ett allvarUgt syfte ochvill hjälpa kulturarbetarna. Det hgger väl en hel del i vad som är sagt, attdet vore önskvärt att man kunde få medel att hjälpa kulturarbetarna ute Ilandet, så att också de finge bättre möjhgheter att göra värdefuUakulturinsatser, Enhgtvad sade skuUe också kulturnämnder i landsting och primärkommimer kunna få bidrag tlUoUka projekt. Får man de möjUgheterna, så skulle det kunna innebära att vi fickett kulturutbud till nya grupper. Vi kunde då även räkna med att få enkulturdebatt som flera var engagerade i. Jag upplever det så, det medger jag gäma, att grunden fören lokal och regional kulturdebatt ofta är svag. Reservanterna vlU att stödettill oUka branscher skall varieras och önskar göra det genom en stathgkulturfond imder ledning av en aUsidigt sammansatt styrelse. Det har intenämnts något om fondens storlek, men man har sagt att det inte är meningen attdetta skaU vara en traditioneU fond, alltså en sådan där man delar ut räntan påfondens medel. Efter vad jag förstår skulle staten lämna bidrag, vilkastyrelsen hade att förvalta. Det utgår nu bidrag tlU särskilda kulturellaändamål, och där anslås det medel tih teater, musik, dans, konst,UtstäUningsverksamhet och tidskriftsstöd samt till något som kallas diverseändamål. Under rubriken bidrag tiU särskilda kulturella ändamålhar för Innevarande budgetår anslagits . Men det finnstydhgen önskemål om större rörhghet när det gäller de medlen, och det är väl däen sak som får diskuteras sedan har lagt fram sitt förslag.Utskottet förutsätter att de frågeställningar som reservanterna har tagit uppbhr aktuahserade i kultunådets arbete, och därför har vi ansett att det Inte nuvore välbetänkt att föreslå något I den riktningen, 1 stället har vi ansett ossböra awakta vad kan komma att föreslå. Med det anförda ber jag att få yrka blfaUtill utskottets hemstäUan, () kort genmäle: Det är ju brukUgt och alldeles riktigt attförst utreda en fråga och framlägga förslag - jag vet, , attkulturrådet också har tiU uppgift att komma med förslag och att ärendet sedanremissbehandlas och vi får en proposition på bordet. Men här är det enprincipfråga, även om den är svår och komphcerad: Anser vi eller anser vi inteatt kulturskaparna med andra yrkesgrupper skah ha ersättning för sittarbete, så långt detta är möjhgt? Jag kan inte finna annat än att utskottsmajoritetensinställning är övervägande negativ. Hen bekräftade också detta genomatt säga att han fruktade en stark reaktion från aUmänheten, om man gjorde ettsådant uttalande som föreslås I reservationen 1, Det tyckte jag lät ruskigt!Hen bekräftade också detta när han - för att bara ta ett av hansexempel - frågade hur det skaU bU för de äldre, som Inte längre orkar producerai samma utsträckning. Men för alla andra äldre yrkesverksamma har vi juförtidspension; en fråga som vi diskuterade hvligt I denna kammare i gåreftermiddag. Det kanske kan anses att jag hårdrar detta om jag gör enjämförelse med andra viktiga principer I vårt samhälle, t, ex, rättstryggheten,men låt mig ändå få ställa frågan: Skulle det anses vara nödvändigt att förstdetahstudera konsekvenserna, om vi begärde ett uttalande huruvida Ukalön eherjämställdhet mellan könen skall vara en ledande princip för samhälleligaåtgärder? Och ändå vet vi att det Inte aUs är enkelt att genomföra de principerna,som vi är helt eniga om i vårt samhäUe, För kulturskapare av oUka slag somlever under osäkra förhållanden -stipendier upplevs av många hka fjänan somhögsta vinsten på är ett uttalande av attersättningsprincipen skall vara vägledande för det fortsatta arbetet på attförbättra deras ekonomiska viUkor av samma vikt och betydelse som om vi skulleuttala oss för Ukalön och hkställdhet mellan könen. Jag kan inte finna det annat än beklagUgt och faktisktockså mycket märkhgt att vi ännu inte är mogna att i enighet uttala oss för enrättviseptincip av det här slaget. Jag vih upprepa att jag inte bortser från demånga svårigheter och stötestenar som kan finnas Innan vi fuUständigt satt denprincipen I verket, men kan vi Inte börja arbeta efter den hnjen? 6 protokoU 1971. HenKÄLLSTAD (fp) kort genmäle: Jag är väl medveten om att vi Istatsverkspropositionen har htt. B 13 Bidrag tiU särskilda kultureUa ändamål,som här antydde: bidrag till teater, bidrag till musik och dans,bidrag tlU konst och utställningsverksamhet, tidskriftsstöd och stöd för andraändamål, t. ex. till FLYCO, till ochseminarier. Filmcentrum och barnfilms-kommittén.Men vad jag menar är att det behövs mera medel för en friare disposition. Detskuhe ge större flexibiUtet och möjhghet att snabbt tillgodose behov som kanskifta ganska fort. Jag tänker på fria grupper, på musikensembler, påteatergrupper, osv. Jag menar alltså att det vid sidan av de medel somdepartementet förfogar över skulle finnas en kulturfond då avser jag ettårUgt anslag som förvaltas av en styrelse med den sammansättning som finnsskisserad i motionen, med de garantier som en sådan styrelse skulle skapa fören mera aUsldig bedömning, stöne insyn och medinflytande och med representanterockså för kulturarbetarna. Det betyder att man skulle kunna ge anslag överbudgeten, men man skulle också kunna tänka sig en sådan här möjhghet. Om det avkonjunkturpohtiska skäl skulle vara fördelaktigt med en fonderlng, kunde mangivetvis successivt bygga upp en fond i traditionell mening. Men som vi harantytt och som även sade kan man tänka sig också en annan väg,den som vi har skisserat i motionen. JagvidhåUer mitt yrkande om bifah till reservationen. HerrMÄTTSSON i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Hen talman! Jag vill säga till fruMogård att jag nämnde ett antal grupper, för vilka det skulle bU mycketbesvärligt om man bara skulle föha principen om ersättning för prestation ochavveckla stipendiesystemet. Det vidhåller jag. säger att det ärruskigt, och tidigare ville hon göra gällande att det var något av enfald överen uppfattning som inte stämde med hennes. SkaU vi fortsätta med denvokabulären tycker jag det är ruskigt om man inte ägnar några tankar åt degrupper som jag här nämnt och som det säkerUgen skuUe bU mycket besvärUgt förom man skulle föha ersättningsprincipen. Hur kan man säga att det skulle vara riktigt och rättvistatt vi här i bestämmer oss för ersättningsprincipen och sedan kommaoch tala om att bereda kulturarbetarna möjUghet till förhandUngar? Det ärsåvitt jag förstår den naturUgaste sak i världen att man har en överläggningmed dem så att man vet deras uppfattning, deras Inställning. Denvet ju ändå bäst var skon klämmer som har den på. () kort genmäle: Jag har ju en viss svaghet för värdeomdömen,men jag tycker kanske att hen kan göra mig den tjänsten att han hörefter vad värdeomdömena gäller jag sade faktiskt inte att varruskig och . Det råderinget tvivel om att det skulle bU besvärligt för vissa grupper om mangick fullkomUgt benhårt efter en princip. Det gäller på aUa områden I det härsamhället. VIföljer alltsåprincipen om ersättning för utfört arbete när det gäller andra yrkesgrupper härI samhället. Där finns det också människor som faller utanför systemet. Då servi naturhgtvis tlU att hjälpa dem, men vi ruckar inte på principen. målade i sitt första anförande upp enskräckbild i varje fall ser jag det så - av statUga kulturarbetare. Jag harsvårt att fatta att man i och med att man får ersättning för sitt arbete skullevara statUgt anstäUd. Jag tror att många skuUe reagera mot den beskrivningen. Jag hävdar fortfarande att och på den punkten tycker jagInte att det kan råda några missförstånd om gör ett uttalande fören princip så innebär det inte att man genomför ett nytt system över en natt.Man uttalar sig därmed för en Inriktning av arbetet efter en viss bestämd hnje.Jag tycker att det är fel att vi nu vacklar som vi gör mellan ersättning ochstöd. Jag vet att kulturskaparna själva tycker mycket IUa om det. Vi kommer snartatt få höra en kulturskapare vittna här. Jag vet inte vad han kommer att vittnaom, men I varje fah har jag uppfattat debatten så, att kulturskaparna självaanser att de, Uksom varje annan yrkesgrupp, är berättigade till att fåersättning för utfört arbete - Inte stöd eller en klapp på huvudet. HerrMÄTTSSON i Lane-Henestad (c) kort genmäle: Hen talman! Det har inte varit frågaom någon klapp på huvudet. Vad det här gäller är att man vlU försöka beredakulturskaparna möjUgheter tiU en dräglig tiUvaro. Det åstadkommer man enUgtutskottets mening inte genom att avveckla stipendiesystemet. HenSUNDMÄN (c); Här kommer det vittnesmål som . Jag viU med en gång säga att jag självfaUet har en starksympati för de ambitioner som demonstreras I de aktuella motionerna. Där sägskloka saker, och att de kloka sakerna sagts tidigare gör demnaturhgtvis inte mindre kloka. Jag är naturhgtvis också ense med motionärernaom att konstnärerna skaU få någon form av förhandhngsrätt när det gällersamhäUets ersättning tiU konstnärerna för deras arbete. Jag har emeUertid ändå funnit det riktigast att avvaktakultunådets betänkande i denna fråga, trots att betänkandet om just dessadetaher kanske kommer något senare än och antar. Jagfinner det helt enkelt inte riktigt lämphgt att gör ett uttalandejust . Jag vill påpeka att även ett så kortfattat yrkande som detsom finns i reservationen av i Agnas, till vUken yrkatbifall, kan Innehålla saker och ting som Icke är genomtänkta. Där talas omersättning. Det är klart att konstnärerna skaU ha ersättning - inte stöd. Menvad skall ersättas? Man kan diskutera huru-vida denna ersättning skall utgå forprestation eUer för förbrukning. Prestation är utfört arbete, medan förbrukningär en annan sak det finns verkUgen en skillnad mellan innehållen i dessa ord. Ett kort exempel! I utgår blbhoteksersättning somersättning för prestation. Prestationen är att man skrivit en bok och attboken står i bokhyllan det är för den saken som ersättning utgår. I Sverigehar vi valt en annan hnje inte ersättning för prestation, utan ersättning förförbrukning. Ersättning utgår i den mån verket förbrukas, konsumeras aUtsålånas ut. Frågan om vi skall föha förbruknlngsUnjen eller presta-tionsUnjeneller en kombination av dessa är ännu inte slutdiskuterad. VI kan helt enkelt inte ta ställningtill den frågan . Vad en kulturfond angår vlU jag bara helt kortfattat säga,att jag inte tror att den skuUe få de gynnsamma effekter som på. kan vi kanske finna skäl att ordna en sådan därkulturfond. Men då skall vi ha htet mera gott om pengar än vi har just . () kort genmäle: Jag fattade så, att vireservanter hade rätt. Det var bara Inte rätt just , utan det var riktigastatt awakta förslag. En väldig massa problem kunde tänkas uppstå.Det var väl ungefär vad jag hade sagt, frånsett att man skulle awakta. Så tar hen upp den Intressanta frågan: Vad skaUersättas, prestationen eller förbrukningen? tycker jag det är Utet lustigt,för han är ju ense med mig om att förhandhngsrätt är bra. Måste man inte dåveta om man förhandlar om ersättning för prestation eller för förbrukning? Närskall vi kunna börja diskutera den kärnfrågan? Vi måste ju faktiskt först varaeniga om en princip. Är vi eniga om att vi skall försöka arbeta efter principenersättning, får vi i nästa steg diskutera frågan: SkaU vi ersätta prestationeneller förbrukningen? Men om vi inte ens har hunnit därhän att vi vet om vi skahha ersättning eher stöd utan vacklar hit och dit och fram och tillbaka, vilketherr mycket väl vet att -vi gör, då är det Ingen mening med att ta uppden diskussionen. Hen () kort genmäle: Jag tror att dennafråga om det skah bU ersättning för förbrukning eller för prestation kommer attklarna i sinom tid. Jag anser det vara galet att nu bestämma, att ersättningskall utgå för just konstnärUg prestation. Hen BJÖRKi (s): Det är väl flera än som har reagerat mot tonläge i denna debatt. Redan isitt första anförande framställer hon förhåUandena närmast så, som om vi här ilandet skuhe vara något slags kulturbarbarer, som aUtld har väldigt bråttom attskära ned kulturanslagen, när sanningen är att dessa anslag har flerdubblatsunder den senaste tioårsperioden. I den mån man har visat sparsamhet, har deten direkt relation tiU en sparsamhet över hela budgetfältet. påstår att Inställningen är dubbelbottnad ochatt man intar en vacklande hållning till kulturarbetarnas krav på hygghgaekonomiska villkor, I själva verket finns det näppehgen någon demokrati, därstaten i så hög grad som i har visat viha att förbättra Jag skuUe vara Intresserad av att höra vilken borgerligt styrd statsom därvidlag kan tiäna såsom föredöme för , Tvärtom ser kulturarbetarnaI andra länder ofta med avund på vad deras kamrater har uppnått 1 , Sedan finns det en envis benägenhet hos attinte riktigt viha förstå Innebörden i sitt eget yrkande. Till en början påstårhon att det bara gäller principen om ersättning i stäUet för stöd. Pressad av andra deltagare I debatten måste hon juprecisera sig och gå in på frågan om det gäller ersättning för konstnärUg prestation,som det heter i yrkandet, eller om man kan tänka sig alternativet ersättningför förbrukning. Men det finns ytterligare en oklarhet i hennesuttryckssätt när hon talar om ersättning för arbete och hänvisar till att allaandra grupper i samhället får ersättning för sitt arbete. Ja, tacka för det!Och vem har velat bestrida att kulturarbetare, hka väl som aUaandra producerande krafter I samhäUet, skaU ha ersättning för det arbete somefterfrågas? Det vore verkligen att slå In öppna dörrar att påstå att någotannat gäller . Risken med en sådan formulering att man hksom bara skullesatsa på ersättning för arbete eller ersättning för prestation är att man dåkan hamna i ett läge där samhället bjuder mindre än . Det är klart att samhälletalltid måste betala kulturarbetarna för de tjänster som det Indirekt beställerav dem. Därutöver är samhäUet viUigt att göra ytterligare ting, såsom atterbjuda stipendier, att överväga frågor om kulturarbetamas trygghet meraallmänt och att granska problemet ur flera aspekter, men ersättning för arbetetI och för sig kan Inte rimhgen vara en debattfråga. Det förhåller sig också så, som hen harframhålht, att dessa frågor verkligen befinner sig under utredning. Det kantilläggas att representanter för kulturarbetarna själva är engagerade I dettautredningsarbete. Det finns en ytterligare motsägelse när envist driver den enda principen om ersättning för konstnärligprestation, medan man finner att i motionen möjligheten av nägon form avInkomstgaranti för bildkonstnärer hålls öppen, vilket uppenbarligen är en heltannan princip; en Inkomstgaranti kan ju Icke rimhgen vara direkt knuten UUprestationer, utan tUl kravet på en mera genereU trygghet för att konstnärenostörd skall kunna arbeta och utveckla sig. förvirrar ytterligare begreppen genom att I ettsammanhang tala om sin stora princip och I ett annat sammanhang ändå vidgå attersättning visst kan behöva kompletteras med ett stöd. Ja, men om hon är såosäker på hur hon vill ha det, varför är hon då så Ivrig att yrka bifall tlUsin reservatlon? Till kan det möjUgen förtjäna att sägas atthan väl näppehgen föreställer sig att skulle kunna bifalla ettså storvulet och svåröverskådhgt projekt som en kulturfond Innebär - det äraUdeles uppenbart att det är ett problem med så många förgreningar och så mångakomphkationer att Icke kan binda sig för en sådan tanke utan att överhuvud taget ha klarhet I vilka slutsatser har kommit tUl iangränsande frågor. Det förhåller sig också så, attkulturrådet I sitt arbete har nära kontakt just med kommunala Instanser, medkulturarbetare och andra som och hans partivänner önskar dra in Iledningen av den här tänkta fonden. Ytterligare kan det kanske noteras att hen KäUstad fullttiktigt antyder en problematik som även kan ha Intresse av när hantalar om att samhäUet väl Icke bara skall stödja professionella yrkesutövarepå kulturområdet, utan även de Icke professioneUa, Då uppstår onekligen denintressanta frågan, var professlonalismen börjar och var den slutar. Är manprofessionell när man enbart lever på konstnärligt arbete, eller är manprofessionell när man huvudsakhgen gör det? Är man professioneU när man harskrivit ett visst antal böcker eller lyckats säha ett visst antal tavlor, ävenom man gör åtskUhga ting vid sidan av detta? Jag sympatiserar mycket med tanken att även dessa s, k,icke professionella vilka de nu är skaU bil Ihågkomna av samhället, men jagtycker att den I och för sig Intressanta frågeställning som finns Ifolkpartimotionen verkligen Illustrerar hur besvärliga problem man ställs införnär det gäUer att avgöra i vilka former och efter vilka linjer samhället delsskall öka tryggheten för kulturarbetarna, dels allmänt skapa gynnsammarevillkor för en kultureU produktivitet I vårt samhäUe, Värdeomdömen - jag! Nej, jag tycker att manskaU lyssna på i , om man vill få exempel på en talare somverkhgen kan avge en rask föhd av värdeomdömen. Jag bhr alltid så fruktansvärtnedstämd när jag lyssnar på och uppriktigt sagt - så trött, attjag har lust att resa mig upp och säga: OK, jag tar tillbaka alltsammans förherr har naturligtvis rätt. Och ju mer magistral han bhr, desto meraförkrossad blir naturhgtvis jag. Jag htar på internationeUa kunskaper och ärövertygad om att är bäst I det här avseendet. Men det hindrar Inte attJag ifrågasätter om vi därmed är färdiga, om vi Inte kunde bh ännu bättre ochbehålla försprånget. Jag har inte känt mig särskilt pressad av de tidigareInläggen I den här debatten, men jag skall erkänna att jag blev pressad av herrBjörk och skall faktiskt ge honom ett erkännande. Jag harså engagerats av principmotsättningen meUan ersättning och stöd att jagfaktiskt Inte lade märke tUl att det stod "för konstnärligprestation".