prot · FU09145 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag repsektekterar i och för sig denmoraliska inställning som Ugger bakom den glidningen, och när det gäller så attsäga fördelningen av sympatierna och fördelningen av det morahska ansvaret försituationen råder det ingen skillnad mellan oss. Jag är övertygad om attanslutningen tiU denna uppfattning är mycket bred och att jag har bakom mig, men trots detta måste jag som svensk utrikesminister stödjaett kompromisslöst och villkorslöst fasthållande vid denna punkt i . har det framställts frågor här om hur regeringen ser påFN:s möjUgheter att förverkUga resolutionens dubbla målsättning, nämligenkrigshandlingarnas upphörande och den poUtiska lösningens genomförande. Jag talade i mitt svar helt avsikthgt om vad som händer iFN. Jag erkänner att det var fel att säga att det är svårt att spekulera omdetta; det borde naturUgtvis ha uttryckts så, att det är lätt att spekulera mensvårt att exakt förutse vad som kommer att hända. Jag skulle visserligen kunnaägna mig åt den spekulationen, men jag utgår ifrån att både frägaren ochinterpellanten inser att jag som utrikesminister inte gärna kan göra detta. Det pågår en rätt aktivunderhandsdiskussion, och det är möjUgt att frågan på nytt kommer upp isäkerhetsrådet. Jag får tiUfälle att personUgen träffa både denengelske utrikesministern och den franske utrikesministern, och jag kommer dåsjälvfallet att med dem diskutera frågan. Det är en ren slump att sammanträdenoch fredsprogram råkar sammanfalla så att jag får träffa dem , mendet är en lämplig tidpunkt. Det är också lämpliga samtalspartners, eftersomEngland och är de stormakter i FN som är de mestaktiva. Naturligtvis har den aldrig sett etttiUbakadragande av de indiska trupperna på det sättet, att skulle lämnafältet fritt för förnyad västpakistansk terror, ! Etttillbakadragande om de politiska förutsättningarna för att ett sådantgenomförs kommer till stånd, men det utgår jag från som självklart, därför attdet annars inte kommer tiU stånd - sker i så faU under någon form avFN-kontroU. Det är i och för sig tekniskt sett lätt att genomföra en sådankontroll, men de praktiska poUtiska förutsättningarna för den är mindre. JagskaU dock inte här ägna mig åt någon närmare analys av de ohka stormakternasinstäUning tUl frågan eller spekulera i hur de ohka inställningarna underutvecklingens gång kan komma att förändras. Det är ju inte möjligt för en Ang. kriget mellan och Ang. kriget mellan och utrikesministeratt ägna sig åt den verksamheten pubUkt, men det är klart att vi gör detinternt vid planeringen av vår poUtik. TiU slut vill jag svara på och om framtida SIDA-insatser och omedelbara humanitära insatser. För att först ta den i tiden närmast aktueUa frågan,nämligen , om jag med mitt svar i går avsåg att humanitär hjälp idetta läge skulle vara utesluten från sida på grund av vårtställningstagande i FN eUer något annat motiv som kunde åberopas, sade jagredan i går att det är en vantolkning. Vi är så snart och i aU den omfattningsom praktiska möjligheter för svenska humanitära insatser erbjuder sigsjälvfallet beredda att sätta in dem och även öka dem. Vad beträffar de mera långsiktiga SIDA-insatserna förÖstpakistan Bangla Desh - vet vi att Östpakistan redan ingår i den svenskabiståndsplaneringen, och jag finner det rätt självklart att de projekt, somvisar sig hållbara , eUer i varje faU det resursutrymme som i vårbiståndsplanering är avsatt för Östpakistan, i fortsättningen kommer attuppfyUas av Bangla Desh. Jag är helt medveten om de speciella insatser, dvs.den ökade prioritering, som utveckhngen ger anledning till av hjälpinsatser ochutvecklingssamarbete i Bangla . Jag kan av naturliga skäl inte konkret ange hur den hjälpen kommer att utformas. Det måste bero påförhandhngar och överläggningar meUan parterna, dvs. mellan SIDA ochmyndigheterna i . Jag kan bara ge den poUtiska deklarationenatt Bangla kommer att inta en prioriterad stäUning i vårtfortsatta hjälparbete. HerrMÖLLER i (fp): Jag instämmer gärna med utrikesministern iatt det har varit det är helt obestridligt stora svårigheter att tidigarenå en lösning i FN med det tryck på som borde åstadkommas. Jag viUockså instämma i att genom regeringen och utrikesministern angivit varansvaret ligger för att en politisk lösning inte har kommit till stånd. Utrikesministern säger att han kan hålla med om attFN-resolutionen Uka Utet som varje annan resolution motsvarar precis vadSverige önskat. Men säger också att det var viktigt med en bredanslutning så att resolutionen skuUe kunna få effekt! Ja, men då kvarstår ju ändå hela motsättningen isakfrågan. Var det meningen att man med praktiskt taget aUa röster som mankunde få skulle ge extra tyngd åt denna resolution? Både och jaghar pekat på att det skulle ha skapat svårigheter för Bangla Desh' frigörelseom dragit tillbaka trupperna. syfte har alltså i självaverket varit att här skuUe visas en massiv uppslutning och demonstration kringen resolution som skulle kunnat medföra de farliga följder vi kunnat peka på. säger att i resolutioner kommeratt framstäUa krav på en skärpning av det poUtiska elementet ,vilket jag tycker är en bra tendens. Denna tendens får i så faU följas helavägen ut så att man som villkor för att rösta på resolutionerställer att det bUr enjämbördig Uka bindande tyngd med garantier för en poUtisk lösning. Det är roligt att utrikesministern skaU träffasin brittiska och sin franska koUega, även om sammanträffandet gäUer andrating. De är, tycker jag, synnerligen lämpUga samtalspartners också i den härfrågan, eftersom de i FN röstade på annat sätt än , dvs. lade ned sinröst. säger att vi från svensk sida skuUe önskaen FN-kontroll när trupperna dras tiUbaka; jag är inte säker på att orden föllprecis så, men det var hans tankegång. Om detta finns ingenting i resolutionen,inte heller i svar . Hur skuUe det bli med terrorn inne iBangla Desh? Även om de indiska trupperna drog sig tUlbaka i det område där manhade FN-kontroU så skulle en stor del av Bangla Desh lämnas fritt för enfortsatt terror av de där kvarvarande västpakistanska trupperna. Jag skullevilja be att uttala sin syn på den här saken, vilken han såvittjag förstår här har nämnt . Till slut konstaterar jag att utrikesministern har använtordet Bangla Desh i sitt anförande. Det det är ett, som jag ser det,positivt inslag i den här debatten. Ang. kriget mellan och HerrAHLMARK (fp): Jag vUl också i likhet med notera den ton somKrister nu använder när han diskuterar den här frågan. I sinargumentation kommer han väldigt ofta snubblande nära den slutsatsen som hardragits av , och , att det hade varit rimligare attlägga ned sin röst på den här resolutionen, aUtså ungefär vad vi har förordat. säger att han som utrikesminister inteviU spekulera i oUka typer av FN-insatser; det skall han tala med ochFrankrike om. Jag kan ha förståelse för den synpunkten. Däremot har jag inteförståelse för att kväU sade att "efter etteld-upphör bör FN kunna bidra tiU att skapa sådana förhållanden attflyktingarna kan återvända, till sina hem". krav påeld-upphör var ju kopplat tiU ett rillbakadragande. Hur FN efter ett indiskttillbakadragande skulle kunna skapa sådana förhållanden, när naturligtvisVästpakistan skulle ta chansen och ta tiUbaka sina ställningar, harjag väldigt svårt att förstå. säger utrikesministern att det inte är säkert att etttillbakadragande skulle ge Västpakistan möjlighet att åter komma tUl ,och de andra städerna. Västpakistanerna skulle tydligen vara kvar vidområdet kring och i Dacca. Men den resolution i generalförsamhngen som Sverigehar röstat på säger, vUket framhöll, ingenting i linje med det somKrister nu påstår. I resolurionen krävs ett eld-upphör ochett tiUbakadragande av trupperna. Vidare sägs det att man på ett"senare stadium" skall undanröja det som har skapat den pohtiska situationen.Det finns aUtså ingen som helst garanti i FN-resolutionen mot att devästpakistanska trupperna skulle återta de förlorade områdena och sen startaterroraktioner av ett slag som vi Ang. kriget mellan och knappastkan föreställa oss i . gör en omtolkning av FN-resolutionen föratt här kunna försvara den. Jag förstår att han har ett behov av att tolka omden. Men jag tycker inte att det är riktigt korrekt att göra det. hartrots allt röstat på den resolution som finns. säger att man i FN inte kan få aUt manönskar. Resolutionen skulle inte svara mot allt det som skuUe föredra.Den synpunkten kan jag också förstå; det är klart att man ibland fårkompromissa. Men när det gäUer frågan om ett tiUbakadragande tUl dengamla gränsen kan jag bara se att det finns två alternativ. Antingen kräver tUlbakadragande eller också gör man det inte. Och den här resolutionenbegärde ett tiUbakadragande av de indiska trupperna tUl den gamlagränsen - och vi röstade för det. Om inte hade velat ha med det kraveti resolutionen men inte heller ville rösta emot resolutionen för att inte hamnai dåligt sällskap, så hade det varit naturligt att lägga ned sin röst hksomDanmark, och . Om man således på en oerhört viktig punkt - jagupplever det som kärnpunkten här - inte får det som man själv önskar är detnaturUgt att vägra stödja den resolutionen. Men stödde den ändå. Det är tydligt attdet skedde med stor tvekan, en vånda som lyst fram . Det beror påatt man slår vakt om förbud mot användande av mUitärt våld, sägerutrikesministern. Men har ju flera talare här i debatten försökt visa atteld-upphör i kombination med tillbakadragande av trupperna utan garanti föröstbengalernas säkerhet innebär ingen fred alls. Det är tvärtom en inbjudantill två slag av krig. De västpakistanska trupperna kan gruppera om sig. Detkommer FN inte att kunna hindra. De kan få förstärkningar. Jag har svårt atttro att FN skuUe kunna hindra det, om tvingades bryta sin blockad. Dekan återta förlorade fästen, åtminstone vissa av dem, också om FN mycket snabbtgick in. De kan med vapen och terror bygga upp en ny maktbas. Det är krig mot civilbefolkningen och mot MuktiBahinigerOlan, Det skulle naturligtvis i sin tur betyda att flyktingströmmenkomme att fortsätta från de områden som behärskades av de västpakistanskatrupperna. Bördan på skulle bli ännu tyngre. Den var ju redan"outhärdlig" och "för tung" enligt egna ord.TQl slut skuUe den naturligtvis återigen bli outhärdUg, och risken är stor attett nytt öppet krig meUan och skulle drivas fram. Ett tUlbakadragande av trupperna öppnar alltså vägen förtvå slag av krig. Det undanröjer inte konfUktens orsaker utan befäster dem. Dåsäger utrikesministern att jag var snubblande nära att tala om vissa krig som"berättigade". Det får man inte göra; inget krig är berättigat, menarherr . Får jag göra en paraUell. startade Israelformellt ett krig i . De flesta av oss inser att Israelknappast hade något val. Arabstaterna hade drivit fram kriget genom sin mUitärauppladdning och genom sina hot om utplåning av den judiska nationen. Men detvar som tog initiativet i sexdagarskriget . Ledde det då till några fördömanden från den svenskaregeringen? Gick man fram och sade att mUitärt våld får aldrig användas, detfinns inget berättigat krig? Nej, långt därifrån, enades tillslut om kravet på eld-upphör. Men begärde aldrig tillbakadragande av trupperna.Det sovjetiska kravet tillbakavisades. Den dåvarande svenske statsministern betygade sin lättnadöver de israeliska militära segrarna. Så här sade , tredagar efter krigsutbrottet och när halva kriget var klart. Jag citerar nu direktTage på en , "--------- -jagvill gärna göra den bekännelsen att tUlhör demörka dagarna i vårt hv, eftersom vi hade en känsla av att det som höU på attbyggas upp och som gav så rika löften för framtiden i den israeliskastaten var hotat med undergång, De måndag och tisdagdenna vecka har väl gjort att stämningen har lättats upp. Förhållandena harblivit gynnsammare tack vare egen förmåga." Det var som inledde kriget , hade tvingatstUl det. I stället för fördömanden från den svenske statsministern fick manhans ord på att "stämningen hade lättats upp" av seger. ÄrKrister beredd att säga att också var snubblande näratalet om "det berättigade kriget"? Var det inte så att Erlandergjorde en korrekt bedömning: att hade tvingats tiU detta krig och attdet var ett uttryck för självförsvar? har alltså tvingats att sökalösa den konflikt som blivit outhärdlig och som man knappast fått någon somhelst hjälp från omvärlden för att lösa. anser sig ha drivits tillkriget, och det mesta talar för den uppfattningen. Då fördöms av densvenska regeringen, som kräver truppernas tillbakadragande. får vi höra attdet alltid är fel att formeUt inleda en väpnad konflikt, hade medrätta en motsatt uppfattning när sexdagarskriget bröt ut. Ang. kriget mellan och Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrWIJKMAN (m): Först när det gäller svaret på frågorna om dehumanitära insatserna kan jag inte annat än säga att det var entillfredsstäUande deklaration som utrikesministern lämnade. Jag ställdefrågorna till stor del därför att jag tror att det dels har intresse för densvenska opinionen att ha en klar hållning från regeringens sida i denna fråga, delsär det naturligtvis av ett mycket stort intresse för de representanter förBangla Deshregeringen och över huvud taget de östpakistaner som finns här ilandet att kunna få klart för sig var regeringen står i denna mycket väsentligafråga. Jag har väl inte så mycket att tillägga efter det som herrAhlmark sagt här. Jag har stor förståelse för problemen inom FN och begriperväl hur svårt det är att inom FN få stor uppslutning bakom resolutioner somicke bhr kompromisser. Det är med nödvändighet så. Utrikesministern sade attden aktuella resolutionen inte helt överensstämmer med vår linje. Mot bakgrundav vad sagt skuUe jag vilja säga att den 3* protokoll 1971. Ang. kriget mellan och till 50procent kan överensstämma med hnje icke mer och icke mindre. Det är säkerligen också naturligt att slå fast detoavvishga kravet att icke acceptera militärt våld, men med hänsyn till att densvenska regeringen så hårt markerar sin uppfattning och sin attityd i denpolitiska frågan i detta sammanhang hade jag väntat mig åtminstone ett någotmer uttömmande resonemang om hur vi skall kunna få en poUtisk lösning. Detfinns inte mycket i det andra inlägget från herr utrikesministern som berörfrågan om vad ett tiUbakadragande av trupperna skulle innebära föröstbengalerna. sade utrikesministern ungefär följande: Ett tillbakadragandeav trupperna kommer såvitt jag förstår icke tUl stånd utan att de politiskaförutsättningarna förändras och det förehgger en annan pohtisk situation. Dettakan jag bara tyda antingen så att utrikesministern icke tror på attresolutionen kommer att respekteras och att alltså den utveckUng av kriget somkommer kommer att förenkla denna pohtiska frågaeller så att det finns funderingar om hur ett eld-upphör ochtiUbakadragande av trupperna skuUe kunna förenas med en lösning av denpolitiska frågan. FN-kontroll är självfallet en nödvändighet, ochutrikesministern säger nu på slutet att kommer att verka för att denpolitiska frågan kraftigare markeras. Såvitt jag förstår kan vi inte komma mycket längre i dag.Utrikesministern säger att han inte kan uttala så mycket mer här i sinegenskap av utrikesminister, och då kan jag bara avslutningsvis hoppas att herrWickman kan säga mera i och till sina kolleger. HerrWIRMARK(fp): Jag vill foga ett par reflexioner tUl vadutrikesministern sade om den omedelbara humanitära hjälpen. I sitt svar på denenkla frågan i går talade utrikesministern om att oklarhet förelåg och sade attregeringen, så snart denna oklarhet hade försvunnit, skulle fatta beslut om nyabidrag för humanitära hjälpinsatser. Vi fick nu en deklaration om att det inte finns någrapoUtiska hinder att göra hjälpinsatser även när krigstillstånd råder, och jaganser att det är ett mycket viktigt besked från utrikesministern. Därmed har viju nu fått klarsignal för att omedelbara humanitära hjälpinsatser ärmöjliga. SIDA har ju varit berett till mycket väsentUgainsatser just för flyktingskarorna i , men man har kunnat förmärka attregeringen av någon anledning haft en avvaktande attityd. Jag fattar utrikesministerns deklaration här så attpolitiska hinder inte föreligger för att söka få tUl ståndhumanitära insatser i . Då kommer vi till den praktiska sidan av frågan.Utrikesministern använde formuleringen att regeringen var beredd till insatserså snart praktiska möjligheter öppnas. Jag vill säga att detta är beroende avhur pass aktivt regeringen söker finna sådana öppningar. Om man nöjer sig medatt dröja tiU dess att FN-programmet kan ta emot resurser och starta enverksamhet, kan man kanske få vänta rätt . Men om man också aktivtsöker utnyttja de frivilliga hjälporganisationerna, söm jag talat om, bl. Röda korset, och om man inte heller utesluter möjligheten till direktabidrag tUl det indiska hjälpprogrammet för flyktingar, tror jag att vi kan fåtUl stånd snabba insatser. (vpk): i avgav i början avdebatten en deklaration, som gjordes även för vpk-gruppens räkning och som jagansluter mig till. Jag vUl bara göra några reflexioner kompletterande, kanskeman kan säga. Vi förde en debatt här , då vi gick igenomhela bakgrunden tUl de oerhört tragiska händelser som utspelas i ochPakistan. I realiteten jag bortser nu från det formella - inleddes de mUitäraoperationerna på den indiska subkontinenten när den västpakistanskamilitärjuntan natten meUan den 25 och började massakrerna iÖstbengalen. som dessa massakrer pågått har uppskattningsvis- uppgifterna växlar mellan en halv och två miljoner människor bringats omlivet. Tio miljoner har flytt tiU , och ytterligare tio miljoner beräknasvara på flykt inom Östbengalens gränser. Massakrerna ledde till uppkomsten av den väpnadenationella befrielserörelsen och proklamerandet av Östbengalen - Bangla Desh som en självständig stat. Befrielserörelsen har även utan den indiskainterventionen kommit att behärska allt större delar av Östbengalen. Ettfaktum, som inte har nämnts i debatten och som jag tror kan vara av intresse,är att med denna utveckling har de politiska spänningarna iVästpakistan ökat så tUl den grad - där finns ju förtryckta nationeUaminoriteter och det råder ytterst allvarUga sociala missförhållanden - attYahya svarade med att förbjuda det västpakistanskanationella awamipartiet, som vid valet blev det störstapartiet i två av Västpakistans fyra provinsparlament. För har bördan av tio miljoner flyktingar frånÖstpakistan bhvit inte bara ett svårt problem utan ett olöshgt problem. Detragiska aspekterna har bUvit kända världen över, men till den praktiskalösningen av detta problem har bara ett fåtal av FNs medlemsstater lämnat någraväsentliga bidrag. Den enda reahstiska lösningen är självfaUet attförhållandena i flyktingarnas hemland, Bangla Desh, blir sådana att de somterrorn drivit bort kan återvända i trygghet. Jag är helt ense med utrikesministern om att man måste tahänsyn tiU vad han kallar för benhårda förbud mot användande avmilitärt våld, men jag viU ändå närmast i frågeform - beröra det formeUaansvaret för den oerhört allvarliga situation som råder på den indiskasubkontinenten. Från många håU har det gjorts intressanta iakttagelser.Jag har tyvärr inte sett debattprotokollen från FN-diskussionerna, och detidningsreferat man får är ytterligt fragmentariska och inte allrid påUthga,så därför kan jag inte yttra mig om hur pass stor roll dessa iakttagelser harspelat i debatter. Det påpekades bl. a. av en korrespondenti för attdet rått en utomordentligt stor skillnad i rapporteringen av de miUtärahändelserna från indiskt och från pakistanskt håll. Ang. kriget mellan och Ang. kriget mellan och vårenstrax efter det massakrerna inletts gjorde den västpakistanska militärjuntantruppsammandragningar i Östpakistan mot den indiska gränsen. Sedan har detförekommit beskjutningar med långdistansartilleri av indiska byar frånöstbengaliskt område vid så många tillfällen att jag tror att de indiskaprotesterna var uppe i ett 40-tal när det blev öppet krig för några dagarsedan. En väsentlig skillnad i rapporteringen av dessagränsintermezzon har märkts meUan och . Under det att indiskaregeringen tUlkännagav att den vid ett par tUlfällen under senare hälften avnovember gått in i Östpakistan för att tysta artilleriställningar, harPakistan före de aktuella krigshandlingarna envist förnekat att dess flyg ochtanks opererat på indiskt område även sedan tre pakistanska militära jetplanskjutits ned över indiskt område och en pakistansk tank blivit tagen ochoffenthgen demonstrerats i . Jag skulle här, som jag sade förut ifrågeform vilja ta upp dessa militära händelser.Jag undrar om de inte överhuvud taget spelat någon roll vid bedömningen av ansvaret för det krig som nurasar i full skala. Jag skall inte förlänga debatten, men jag villinte att den skall sluta utan att jag gör en deklaration som innebär att allmöjhghet till oklarhet på en punkt undanröjts. En del talare har tolkat minauttalanden som att det var med en utomordentlig vånda som vi anslöt oss tillden resolution i generalförsamlingen som delvis är föremål för dagens debatt,men det förhåller sig inte så. Vi var helt på det klara med att vi skuUe stödjaden resolutionen, Anledningen därtill var, som jag sagt tidigare - jag behöverinte tolka om resolutionen för att upprepa detta - att resolurionens huvudsyfteär försvaret av principer, och de principerna är för oss så väsentligaoch avgörande att det var självklart för oss att stödja resolutionen. Detta betyder självfaUet inte att vi inte kommer att - ochdet har väl framgått av vad jag sagt tidigare - så långt vi kan aktivt delta ioch naturligtvis stödja de diskussioner som pågår för att få fram andraförslag, ty frågan ligger ju inte stilla i . Man kanspekulera över hur nya resolutionsförslag kan komma att se ut, men som jagnämnt tycker jag inte att det skulle vara särskilt meningsfullt från min sidaatt göra sådana spekulationer här offentligen. Både och upprepar attvapenstillestånd och tillbakadragande skuUe innebära ett totalt och reelltåterställande av den outhärdUga situation som rådde tidigare. Jag bestriderbestämt att det skulle vara den faktiska innebörden. Jag bestrider det intebara med hänvisning till att det inte bara är en resolution om tillbakadragandeoch eldupphör utan mitt motiv för att säga detta är framför allt den självklaraiakttagelsen att ett eldupphör och ett tillbakadragande genom ett FN-ingripandenaturligtvis skulle skapa en situation som är helt ny och annorlunda än den sområdde . har tolkat mitt svar aUdeles rätt; humanitäraaktioner förmedlade genom friviUiga organisationer är självfallet, i den mån deär praktiskt genomförbara, inte bara politiskt möjliga utan även önskvärda. HeltnyUgen har regeringen, just i den situation som råder, gjort det möjligt förRöda korset att svara upp mot de krav som har ställts från InternationeUa rödakorset när det gäller vissa speciella leveranser av blodplasma. Min kommentarkan bli ganska kort. Jag är ledsen att inte lät intrycket ståkvar att det var med vånda han anslöt till den här resolutionen. Denrymmer ett krav på återtåg till de gamla gränserna, ett krav som jagfrån politisk och moraUsk synpunkt anser vara ohållbart i det läge som haruppstått. När säger att vi måste stödja FN-resolutionen därföratt vi ska skydda vill jag bara påpeka att , ochEngland i så fall nonchalerade . De lade nämligen ner sina röster det förfaringssätt som jag personligen rekommenderat den attanvända. När bestrider att det skulle bli fråga omett västpakistanskt återtåg - resolutionen rymmer också andra krav, säger han är det fortfarande enhgt min mening en felaktig tolkning av resolutionen. Därstår klart att eld-upphör plus tillbakadragande skall ske , Det stårockså att man skall ta itu med de politiska frågorna "på ett senarestadium". Om man drar tiUbaka de indiska trupperna läggs landetfritt för ett västpakistanskt återtåg. Jag tror ändå, trots utrikesministerns senasteinlägg, att vi har kommit varandra något närmare under denna diskussion.