prot · FU0994 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag har en känsla av att vi kommit in i en situation där dethela styrs av byråkrater och teoretiker, som ofta gått direkt från skolbänkentUl en skrivbordsstol och som aldrig kommit i kontakt med hur besvärligt demänniskor som hör till låglönegrupperna har det de har inte mött den brist påmöjligheter att efterfråga bostäder som vi andra, vi som på ett annat sättlever bland människorna, tvingas möta och då känner att det är nästan omöjligt attkomma till rätta med det hela. Här har herrar Grebäck, , Wennerfors och Bergmanbörjat att resonera om att vi skall ta bort skyddet och att propositionen hartih syfte att förbereda ett borttagande av alla de skyddsåtgärder vi har idetta sammanhang. I stället för att uttunna lagstiftningen tycker jag att manskuUe skärpa den och försöka skapa en viha hos de tillämpande organen attverkligen försöka gå från teoretiska resonemang till praktiska åtgärder för attkomma till rätta med de ohka situationerna. De spekulationsintressen som vi har släppt in påbostadsmarknaden är helt enkelt orimliga. De förekom inom hälso- och sjukvårdenförr I tiden. Varför har vi sagt att vi skah göra hälso- och sjukvårdentillgänglig för alla människor till samma pris? Jo, därför att vi tiUmäterhälso- och sjukvården så stor betydelse. För mig är tillgången tUl ennågorlunda mänsklig bostad även för låginkomsttagare, pensionärer ochsmåföretagare av så väsentlig betydelse att jag, eftersom vi inte harlyckats uppnå vårt syfte, anser det vara motiverat att t. o. m. tillgripa ettprisstopp i fråga om bostäder och byggnadskostnader över huvud taget. Jag har här i försökt att vinnaförståelse för jijj. 94 att vi borde hindra markvärdestegringen. Vad harresultatet blivit? Jo, vi har fått en av de störstamarkvärdestegringar den som vi harupplevt i svensk historia. Dessa markvärdestegringar, som man /1 i äldre tider åtminstone var fullt på det klara medverkningarna av, tycks Fortsatt giltighet man nu inte längre bekymra sigför. Så länge vi har mark och bostäder lagen om hvres såsomspekulationsobjekt, kan vi aldrig lösa problemet att bereda bostad rglerinem m även åt låginkomsttagare, vilket vi säger oss önska men som vi aldrig harvågat ta ett steg för att försöka åstadkomma. Jag tror att man i detta sammanhang måste framhåUa att detpå samma sätt som när det gällde hälso- och sjukvården tydligen Inte finnsnågon annan utväg för att komma till rätta med problemen än att samhälletsjälvt får ta hand om bostadsmarknaden och se tiU att inga oskäliga arbetsfriainkomster skaU få förekomma. måste vi också ge möjligheter åt degrupper som borde få hjälp att komma till tals. Tycker någon att det är rimligt - vilket man kunde läsa omi - med ett pris på för en lägenhet sominte var alltför stor. Bostadsrättsinnehavaren skuUe betala en del men dessutomskaffa lån. Den som köper en lägenhet för räknar helt kallt medatt han skall kunna utnyttja de avdrag för räntor som gör att kostnadernasjunker. Men hur många arbetare eUer pensionärer i det här landet har råd attgå in på hyresmarknaden i sådana sammanhang? Vi har gjort en lagändring i fråga ombostadsrättslägenheter. VUket har resultatet blivit? Har någon av dem somtalade vackra ord om samhället avhållit sig från att ta ut priser som heltenkelt har varit oskäliga och som tvingat upp hyrorna för andra? Erfarenheternavisar att vi är tvingade att skärpa lagstiftningen genom att skapa spärrar istället för att ta bort dem. Jag har I en motion tagit upp de här frågorna. Jag anseratt den lagstiftning som vi har bör skärpas och skyddet göras mera effektivt idet praktiska hvet I stället för att uttunnas. Det är ansvarslöst av människorsom själva har möjlighet att kosta på sig dyra bostäder att icke visa ett unsav förståelse för de människor som är låginkomsttagare. Därför har jag ansett att man inte hade bort låta reglernagälla utan bara föreslå regler som skulle gälla förframtiden. Min tanke är att man borde genomföra en skärpning i det avseendet. Jag måste säga att det är intressant att höra om allaspärrarna, men det skulle ha varit bättre om man hade bromsat litet och intefört fram den här lagstiftningen utan att ha någon kontroll över utvecklingen. Det talas vackert om att förslagen varit utsända påremiss. Javisst, man remitterar frågorna till oUka ämbetsverk, där de anstäUdasjälva sitter i en ekonomiskt god ställning och näppeligen lägger märke tUl attmånga människor i det här landet har ekonomiska svårigheter att brottas med. Man talar också om bruksvärde. Jag hade velat attutskottet på ett bättre sätt än som görs I propositionen hade angivit vad som är bruksvärde. Det här talet om "skähgt" och "oskähgt" vadär det för någonting? Det är märkligt att man ger sig in på att tala om sådana saker som skähgt och oskäligt, men vih man ha en precisering när det gäUer lagstiftningen över huvud taget. 1 bruksvärdet kan man lägga in 165 Nr 94 nästan vad som helst. Skall mantillåta att fastighetsägaren nu skall ta ut .r.. , j priser som är bestämda av samhäUsinsatser i olikaavseenden? -, 1071 det är fullständigt oskäligt. Jagskulle vUja ha reda på vilken betydelse ------------------- man lägger In I ordet bruksvärde. Jag tycker inte om sådana där diffusa Fortsattgiltighet begrepp som Ingen människa kan ta på och som man kan tolkaprecis av lagen om hyres- som man önskar. Det har också talats om lokaler.Jag bor inte i någon storstad. lär förall del vara den femte staden men är htet I förhållande till . Vad hardär skett med lokalerna i centrum? Jag har varit med om att besluta att detskaU byggas varuhus i centrum, men vart har småhandlarna tagit vägen? De harbott kvar i centrum runt varuhusen därför att lönsamheten är förhållandevisstor där även för mindre handlare och andra företagare, eftersom det samlas såmycket människor där. Närbutiker, kvartersbutiker och över huvud tagetserviceanordningar försvinner däremot. Skall nu lokalerna släppas fria för spekulationsintressenkommer småhandlare och andra småföretagare att försvinna. Det märkliga är attsamtidigt som gruppen av äldre människor i städerna ökar koncentrerar viservicen till några få punkter i staden. Vi vet att svårigheterna för de äldreatt ta sig dit är nästan oöverkomliga på grund av trafiken. Då menar vi att manbör skapa möjligheter att fortsätta den s. k. saneringen. Jag tycker att det ärnästan ansvarslöst att ta bort möjligheten att få tUlgång till en viss servicegenom att åstadkomma att avstånden från bostadskvarteren bUr alltför stora. Utskottet skriver som man brukar göra och försökerförklara bort det ena och det andra för att få en motivering. Jag måste sägaatt nästan gick utöver vad som kan vara rimligt när han talade omsmålokaler för handelsmän och hantverkare och blandade in banker ochstorbolag. Bankerna har i varje fall i byggt nya fina palats, och jaghar Inte sett att de har flyttat in i några små butiker. Jag har inte hellersett att de stora bolagen har flyttat in i kojor, utan de har flotta och finalokaler, eftersom det är de som har pengarna. Vi har lagt märke till att bankerna går In påfastighetsmarknaden i ökad utsträckning. Genom att de är långivare kan dereglera sina intressen åt två håU. Genom att de är verksamma både påfastighetsmarknaden och i fråga om produktionen av byggnadsmateriel kan de -och det tUlämpas överföra kostnaderna på ett sätt som gör att de kan kommaifrån vissa skatter. När man hör lovsången från alla partierna här skulle manönska att man kunde stämma in, men jag hörde inte att någon av sångarna höllrätt ton. Det fattades tydligen en stämgaffel. När jag lyssnade tUl kunde jag inte föha med.Jag kände inte igen den gamle ombudsmannen. Han har förändrats - jag vet Inte om det är med titlarna eller något annat, men något fel måste ha Inträffat. Jag frågade , när han började använda vackra ord, om hans intressen. Vidare tyckte jag verkligen att , som jag sätter mycket stort värde på, var ute på en galeja som kunde föra honom ganska långt bort. Det märkliga är att den som kommer närmast det jag 166 har yrkat i min motion trots alltär . Och för mig spelar intepartitillhörigheten någon roll! Om någon för fram förslag tUl en förnuftigordning kan jag inte förstå att exempelvis ett m eller någon annan beteckningefter namnet skulle ha någon betydelse. Jag ber att få yrka bifall till min motion.Vad sedan beträffar reservationerna kommer jag att rösta för dem som på detbästa sättet kan medverka tUl att ge de medmänniskor som har det besvärligtekonomiska möjligheter att få tillgång tiU en bättre bostad. Om jag skulle få ge ett litet råd tUl herrjustitieministern skuUe det vara: Ta inte så allvarligt på de vackradeklamationerna om syftet med att avskaffa spärrarna i lagstiftningen om hyres-och bostadskostnaderna! Försök i stället att vidtaga sådana åtgärder attlagstiftningen på det här området inte bara uppfattas som en spegelbild avnågot som den inte är. Jag kan bara beklaga att utskottet har tagitså lätt på sin uppgift. Det är ganska naturhgt att utskottet kommer splittrattill kammaren, därför att många intressen som inte rör själva huvudfrågan harkommit tUl uttryck här. Jag yrkar alltså bifaU tiU min motion och hoppas fåförståelse för de synpunkter som jag har framfört där. Vidare kommer jagsjälvfallet att rösta för de reservationer som kan leda till en bättre ordningpå det här området än den som råder . Jag beklagar att den socialdemokratiska regeringen intehar kunnat åstadkomma ett bättre förslag. Det föreliggande bygger för mycket påtro och för litet på verklighet. Därför hoppas jag att härefter skall kommanågonting av tillnyktring och att man skah komma ihåg att den svagaste alltidslås ut i en bristsituation om man tUlämpar principen om tUlgång ochefterfrågan. Och det var den svagare som behövde skyddas, inte herrjustitieministern och jag. Vi tillhör dem som har riksdagslön, som är myckethög i förhåUande tUl vad de grupper har som vi ändå är satta att tiäna. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. HerrLINDKVIST (s): Debatten om hyresregleringslagen i anslutning tillpropositionen 103 bör väl nu vara Inne i slutskedet. Både utskottsbetänkandetoch reservationerna har redovisats inför kammaren. För min del jag har I utskottet biträtt Kungl. Maj:tsförslag frånsett ett enstaka undantag kvarstår dock ett behov av att göra endeklaration. Vad jag syftar på är innehållet och motiveringen i motionen 1462som jag har väckt tUlsammans med partikoUegerna i ochfru . Motionsyrkandet återfinnes i utskottsbetänkandet s. 11under rubriken "Aweckling av hyresregleringen för lokaler, m. ".Problemet speglas också i reservationen 6 a. Utskottets fem socialdemokrater och två ledamöter från moderata samlingspartiet uttalar sig där för ett bifalltih propositionens innehåll, som ju går ut på att undanta lokalerna frånfortsatt hyresreglering. Sakförhållandet är att såväl bostäderna i enskUdförvaltning som lokalerna i tiden har föhts åt. Avvecklingen av dessa båda paralleUaregleringar har emeUertid varierat starkt. Medan vi ännu har hyresregleringenkvar på 159 orter i bostadsbeståndet är det i motsvarande grad endast på 16platser som lokalerna är underkastade reglering. Det förhåUandet har sin givnaförklaring. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. Grundtanken i hela systemet med hyresregleringen är ju attden används som ett skydd för konsumenterna i typiska bristlägen. Ifrån detta ioch för sig glädjande konstaterande tar emellertid justitieministern ett väldjärvt steg, när han i propositionen förordar en aweckhng av hyresregleringenför lokaler . Det finns åtminstone tre starka invändningarmot detta förslag. En av dessa invändningar återfinns i propositionen 103 s.40 och 41. Det gäUer farhågor för att enbart en aweckling avhyresregleringen på lokaler kan leda tih en övervältring på lokalhyresgästernafrån andra uthyrningsobjekt i samma hus. grundsyn är såledesden att förbundet uttalar en klar ängslan för en ensidig aweckling avhyresregleringen för lokaler. Det är i mitt tycke ett synnerligen starktargument som dock justitieministern inte har velat godta. Den andra invändningen är en hänvisning till enframstäUning som inkommit från affärsidkarsektionen I iStor-Stockholm. Där uttalas en klar oro inför den marknadsanpassning avlokalhyrorna som blir föhden om propositionen går igenom i . Detta ären röst ifrån en grupp som är väl kvalificerad att uttrycka en mening. Dyrarehyror kommer naturligtvis att leda tUl sämre ekonomiska förhållanden för deaffärs- och hantverkargrupper som för sin existens är beroende av centraltbelägna smålokaler och vilkas omsättning ofta är ganska blygsam med relativtsmå marginaler. Många av dessa lokalinnehavare klarar inte en marknadsmässighöjning av hyrorna. Men det finns, herr talman, ytterligare ett motskäl tUlpropositionens innehåll beträffande awecklingen av hyresregleringen förlokaler. Det gäller människornas behov av en viss grundservice i anslutning tiUbostadsområdena. Detta är 1970-talets stora uppgift i samhäUet. har utvecklingen i samhällsplaneringen nästan som om det voreödesbestämt utvecklats tiU förmån för de större varuhusen och storlagren. Nuhar den utveckhngen brutits. Samhällsplaneringen kommer åter att söka sigframkomstvägar med krav på placering av butiker och småhantverkare I näraanslutning tUl sammanhåUna bostadsområden. Jag medger att detta är I alltväsentligt en fråga för större tätorter och kanske främst för innerdelarna istora stadscentra. Många belysande exempel finns i , där små butikerligger sida vid sida varvade med reparationsverkstäder och hantverkslokaler.Här finner vi mycket av storstadens charm och arbetsrytm. Det som finns i dennadel av propositionen innebär en risk för en sådan hyreshöjning vilken, som detfaktiskt uttrycks i propositionen, är betingad av marknadsskäl och vilken kanavbryta eller försvåra denna verksamhet. Som jag tidigare nämnt har tunga organisationer inomaffärshvet inför tanken på ett slopande av hyresregleringen för lokaler uttalatoro för hyreshöjnmgar av sådan omfattning, att deras aUsidiga service tUl Iområdet boende konsumenter försämras. Jag har med detta inlägg klargjort attjag delar deras oro, och jag anser det därför oklokt av samhället att överlåtaåt fastighetsägarna att från sina speciella ekonomiska intressen bestämmastorleken på dessa lokalers hyror. Det besväret kan samhället åta sig genom attbehålla hyresregleringen för dessa lokaler på just det delvis liberala sätt somutskottsmajoriteten föreslår. Med detta, herr talman, ber jag att tUl aUa delar få yrkabifall tUl utskottets förslag. Under den debatt som vi nu har fört harskälen för och emot att förlänga hyresregleringen blivit utförhgt belysta, ochjag finner inte anledning att ta tid i anspråk för att närmare uppehålla migvid själva huvudfrågan. Men några reflexioner i anslutning tUl debatten anserjag mig böra göra. Regeringen har blivit häftigt angripen i främst denborgerliga pressen för att regeringen skulle ha visat bristande handlingskraftgenom att inte nu föreslå en total aweckling av hyresregleringen. Häremot börstäUas det förhållandet att det vid utskottsbehandlingen mte ens Inom denborgerliga oppositionen finns någon majoritet för en omedelbar avveckling avhyresregleringen. Det här visar ju bara hur pass komplicerad frågan är ochhur föga den passar för det slag av agitation som förts i vissa tidningar. 1själva verket slås man av hur litet som trots allt har förändrats sedanriksdagen senast hade att ta ställning tiU regleringen . Denkritik som har riktats mot hyresregleringen har i mångaavseenden varit oberättigad. Med de förändringar i regleringssystemet somskedde 1968 och som föreslås har dessutom kritiken, i den mån den varitsaklig, förlorat det mesta av sin bärkraft. Det kan aldrig förnekas attregleringen i dagens läge är förenad med betydelsefulla fördelar förhyresgästerna i de privatägda hyreshusen, och det är ju bara de som är berördaav hyresregleringen. Regleringen för sålunda med sig att många människor i småomständigheter kan dra fördel av väsentligt lägre hyra för sin bostad än somskuUe bU faUet om regleringen avskaffades. Nackdelarna med regleringen i denform den nu föreslås få väger nu lätt i jämförelse med det sist sagda. Detta innebär emeUertid inte att jag menar att det ärofrånkomUgt att behåUa hyresregleringen för ah framtid. Som jag framhåUit ipropositionen bör den kunna ersättas av effektiva hyresspärrar i denaUmänna hyreslagen, och det är ju något helt annat än när talarom att en aweckling av hyresregleringen skulle innebära införande avmarknadshyror. Det har det väl aldrig varit tal om, och har juutförligt förklarat och redogjort för den syn som socialdemokratin har påbostäderna och på bostadspolitiken och som bl. Innebär att man vill kommaifrån marknadshyror för bostäder. Flera av de förändringar av regleringen somnu föreslås är för övrigt ägnade att underlätta en slutUg aweckUng av regleringen.Jag återkommer tiU den synpunkten i det föhande. Den fråga som framför allt har föranlett delade meningarvid utskottsbehandlingen är ju förslaget om att a-weckla prisregleringen förlokaler. Givetvis bör lokalhyresgäster ha skydd mot oberättigade krav frånhyresvärdarnas sida, men man får inte bortse ifrån att det i fråga omlokalhyresgäster ändå är så att lokalen ingår som ett led i enaffärsverksamhet. Man kan därför inte helt anlägga samma sociala aspekter somnär det är fråga om bostaden, där ju ett skydd för famihen och hemmet ärstarkare motiverat. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. 6* protokoU 1971. Nr 94 Utgångspunkten förregeringsförslaget har ju varit att man numera allmänt anser att det inte råder någon påtaglig brist pålokaler ens i ° storstadsområdenas centrala delar.Det är en uppfattning som naturligtvis i kan ifrågasättas, och man kan undra vaddenna uppfattning grundas på. Fortsatt giltighet Det går här att hänvisa i första handtill dem som bäst torde känna till av lagen om hyres- det, och det är ju . hari reglering m m yttrande över hyresrådets förslagtih aweckling betecknat den allmänna situationenpå lokalhyresmarknaden som "relativt balanserad". Sedan är det ju en annan sak att Köpmannaförbundetsamtidigt har sagt att skah man aweckla så skaU man aweckla både för bostäderoch för lokaler. Här hittar man kanske ursprunget tiU den övervältringsteorisom har kommit fram under debatten. har nämligen sagt att detkan föreligga en risk att fastighetsägarna, om regleringen awecklas endast förlokalerna och Icke för bostäderna, skulle kunna övervältra vissa hyreskostnaderpå lokalerna och därigenom betunga dem i högre grad. Som vi har försöktframhålla i propositionen och som också kom fram i anförande får övervältringsteorin betraktas som fullständigt felaktig just med tanke påatt vi har två olika marknader. Jag kan för min del inte förstå att en separat awecklingav hyresregleringen för lokaler skulle kunna medföra någon risk för enövervältring av hyresanspråk från bostadslägenheter tiU lokaler. Därtill kommeratt detta argument inte någonsin åberopats tidigare i samband med den mycketomfattande aweckling av hyresregleringen för lokaler som har skett under åren1956-1963. Det har ju skett en separat aweckUng av hyresregleringen för lokaler,och det har lett tUl att vi har hyresreglering för lokaler i endast 16kommuner. Vi har naturhgt-vis försökt ta reda på erfarenheterna från alla demånga orter där man har gjort en separat avveckling av hyresregleringen förlokaler för att få klarhet i om den här övervältringsteorin skulle ha någongrund. De svar vi har lyckats få fram har entydigt gått i den riktningen attdet inte finns några dåhga erfarenheter, dvs. att hyresutvecklingen för lokalerskulle ha påverkats negativt av den separata aweckling som har skett. Därförtror vi att de farhågor som kommit fram här i debatten är obefogade, och jagkänner mig personligen övertygad därom. Överraskande nog har också valet av formen för detpermanenta besittningsskyddet för lokaler i den allmänna hyreslagen kommit upp tUl diskussion i detta sammanhang, fastän frågan fick sin lösning genom antagandet av den nya hyreslagen . 1 den mån några slutsatser kan dras av utveckhngen efter då lagen trädde i kraft pekar de entydigt i den riktningen att det indirekta besittningsskyd det varit fördelaktigt för lokalhyresgästerna. Fördelarna -visar sig däri att bestämmelserna innebär en stark press på hyresvärdarna att träffa frivUlig uppgörelse med hyresgästerna inför risken att annars få betala ett drygt skadestånd. Men pågår inom förberedelser för en översyn av hyreslagstiftningen, vilket också varit på tal under debatten. Denna översyn kommer att innefatta också en kartläggning av erfarenheterna av det indirekta besittningsskyddet för 170 lokaler och en värdering avbesittningsskyddets effektivitet mot bakgrun- Skulle erfarenheterna ge vid handen att det indirektabesittningsskyddet i den allmänna hyreslagen inte är effektivt, inte ger detskydd som lokalhyresgästerna rimhgen kan begära, kommer det naturligtvis attföranleda en omprövning av dessa bestämmelser i hyreslagen, sist viU jag uppehålla mig något vid den fråga som i utskottetsbetänkande kaUas rätt att ta ut höjning av bashyra. Utskottets borgerligaledamöter har i en reservation till betänkandet förordat att en särskUdlagregel Införes som ger hyresvärd rätt att av hyresgästen ta ut denhyreshöjning varom överenskommelse träffats med hyresgästförening, fastän stödhärför inte finns i det gäUande hyresavtalet. Förutsättningen skall vara atthyresavtalet berättigar hyresvärd att ta ut generell hyreshöjning i enlighetmed den ordning som skah överges. I och för sig delar jag naturligtvis den uppfattning somrimligen ligger bakom reservanternas stäUningstagande, nämligen att det ärändamålsenUgt att hyresavtalet tillföres en klausul som ger hyresvärden rättatt ta ut överenskommen bashyreshöjning. Detta är emeUertid en sak. En annansak är om lagstiftaren skall påtvinga hyresvärd och hyresgäst en sådan ordningi bestående hyresavtal. För min del har jag kommit till den uppfattningen attdetta inte bör ske. Anledningen tiU att skUda åsikter gör sig gällande härsammanhänger nog med att jag måhända har en annan principiell syn på dennafråga än reservanterna. Dessa uppfattar uppenbarligen den ändrade formen förfaststäUande av bashyra bara som ett annat tekniskt förfarande för attfastställa vUken hyreshöjning på grund av stegrade fastighetsomkostnader sombör utgå. Jag ser det också som ett försök att införa ett förhandlingssystem påden privata hyresmarknaden av den typ som visat sig ändamålsenlig på deallmännyttiga bostadsföretagens område. Jag viU här instämma med just har erfarenhet därifrån. Det var intressant att höra hur han har settpositivt på denna utveckling som jag också hoppas mycket på. Faller detta försök väl ut, tror jag att betydelsefullafördelar kommer att vinnas för såväl hyresvärdar som hyresgäster också på enframtida hyresmarknad där hyresregleringen är avvecklad. Jag finner det ganskanaturligt att hyresgästerna inte påtvingas den nya ordningen. Om ändamålsenligaförberedelseåtgärder vidtas, är jag övertygad om att en kontraktsomskrivningkommer att kunna ske på frivUlighetens väg utan alltför stor omgång. Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. HerrENGSTRÖM (vpk) kort genmäle: Justitieministern säger att jag skulle hapåstått att awecklingen av hyresregleringslagen generellt sett betyder övergångtiU marknadshyror. Vad jag har sagt är att hyreslagens målsättning är övergångtiU marknadshyror. Men jag betonade också i mitt anförande att på bristorternafinns vissa spärrar, men dessa är otUlräckliga därför att vid prövningenjämförelse skall göras med de rekordhöga hyrorna I nyproduktionen. Det är judetta diskussionen gäller. Dessa är rlktrote både uppåt och nedåt, och jagmåste säga detta eftersom var mne på det. Det ärobestridligen så att för fastigheter byggda efter hyreslagens Fortsatt giltighet av lagen om hyresreglering m. m. tUlkomstverkar hyreslagen positivt, exempelvis när det gäller privata fastigheter. Dåfår man inte ta ut hyror som kommer över t. o. m. de rekordhöga hyrorna inyproduktionen.