prot · FU09100 · 1971-12-31 00:00:00 — För rör det sig om en minskning med 25procent, och för SJ har alltså denna möjlighet helt försvunnit fr. o. m. i år.Samtidigt säger kommunikationsministern att är den arbetsgivare somhar de flesta praktikplatserna då betyder en sådan här 25-procentiginskränkning att ett mycket stort antal platser försvinner. EnUgt min meningtyder det på att staten som arbetsgivare inte tagit sin del av ansvaret förarbetsmarknaden, ett ansvar som man förutsätter skall finnas hos andraarbetsgivare. Detta har, herr talman, varit anledningen till min fråga, och närjag nu tackar kommunikationsministern för svaret, nödgas jag konstatera attlöftena om konkreta positiva åtgärder, som skulle ge ett gott tUlskott tUl ettaUtför knappt utbud av praktikplatser, har utebhvit. Det är ju inte så som i Alingsåssäger här. Han argumenterar som om han inte har hört det svar jag givit honompå hans enkla fråga. Av det framgår ju klart och tydhgt att i ett läge, där möjligheternatUl praktik för de elever som det här gäUer rent allmänt i samhäUet är dåhga det är brist på praktikplatser gör ändå statens järnvägaroch redan förut en mycket stor insats. tvingas de liksom allaandra företag i landet som är i exakt samma situation att vidta vissainskränkningar. För SJ;s del är det en temporär inskränkning, och jag hari svaret tUl klart angivit varför och av vUka orsaker SJ harhandlagt saken på detta sätt . När det gäUer är ju sanningendelvis en annan, eftersom , som ändå konstaterade, ärdet verk som har det största antalet praktikplatser över huvud taget. Och närdet där sker en viss inskränkning ger det självfallet tUl resultat attinskränkningen bUr procentueUt sett större än i något annat verk. Det är enganska enkel matematik. Men det hindrar ändå inte att med deåtgärder man där vidtar fortfarande intar en tätplats i detta avseende. Jag tyckerdärför att det kanske var Utet malplacerat att konstatera att statUgaföretag här skulle uppträda som något slags mindre önskvärda exempel. Men det är riktigt som säger att det förmånga elever kan bU bekymmer. Vi har naturUgtvis samma uppfattning i det lägesom nu föreUgger beträffande praktikplatser över huvud taget. Det är ocksåriktigt, som säger, att det vid arbetsförmedlingarna runt om ilandet pågår ett mycket intensivt arbete på att skaffa praktikplatser förskolungdomen. Vi skall hoppas att det arbete som bedrivs skall ge etttiUfredsstäUande resultat. Men om Ukväl elever som behöver praktik inte kan få lämpUgsådan genom arbetsförmedUngen, finns det möjlighet att placera ett visst antalvid omskolningskurser. Om det ändå inte skulle lyckas för elever att få denerforderUga praktiken, förutsätter jag att skolmyndigheterna har sinuppmärksamhet riktad på den här frågan. Ang. den tekniska praktiktjänstgöringen inom vissa affärsdrivandeverk HenJONSSON i Ahngsås (fp): Jag hoppas verkhgen att det här intensivaarbetet inom AMS kommer att ge resultat, och det vore väl underhgt om inte ävenSJ och i någon mån kunde bidraga härtill. Jag tror också attkommunikationsministern lutade åt den uppfattningen. Låt mig bara säga att man i det reportage som SverigesRadio gjorde i om skolungdomens möjlighet att erhålla ferie- ochpraktikarbete konstaterade att det är svårigheter över hela landet. Där är viaUtså helt överens. ArbetsförmedUngarna har ju sagt att de har 25-30procent färre platser att erbjuda än föna året, och det ärnaturligtvis i denna situation att beklaga att både SJ och hartvingats tUl dessa inskränkningar, som man där kanske till stor del kunde kommatill rätta med på ett bättre sätt. Låt mig bara, herr talman, sluta med att säga att staten,även om den inte i aUa lägen måste framstå som den store mönsterarbetsgivaren,ändå enUgt min mening kunde gå i täten med ett gott föredöme i situationer somdenna och se tUl att inte bekymren för de studerande pä grand av bristen påpraktikplatser förvärtas. Deras kursplaner förutsätter ändå att de skaU hasådan praktiktjänstgöring. Överläggningen var härmed slutad. Ang. förändring av den s. k. Blå Vägen mellan och Råna tiU europaväg föländring av den s. k. Blå Vägen mellan och i Råna till europaväg Hen kommunikationsrrunistern NORUNGerhöU ordet för att besvara i (s) i kammarens protokoUför intagna fråga, nr 255, och anförde: i har frågat mig omjag anser att förutsättningar nu föreUgger för att i enUghet med rekommendation göra hänvändelse tiU angåendeförändring av den s. k. Blå vägen, UmeåMo i Råna, till . har vi inom kommunikationsdepartementetgjort en omfattande översyn av det Europavägssystem som berör och nogaövervägt behovet av en utökning av detta nät. Översynen resulterade i som jagkunde meddela att tUl den inom arbetande landtransportkommittén anmälde frågorna omförlängning av dels väg E 3 LissabonStockholm till NorrtäljeKapellskär ochvidare tiU , dels väg E 14 SzczecUi över till . I samband med översynen diskuterades också förändring tUlEuropaväg av den s. k. Blå vägen UmeåStommannorska gränsenMo i Råna ochäven väg 15 MalmöKalmarNonköping jämte väg 14 . Jaguttalade då bl. a. följande: "Motivet för att inrätta ett Europavägnät ärbl. a. att främja den internationeUa vägtrafiken genom att åstadkomma ett nätav vägar med genomgående internationeU numrering. Europavägarna bör varadirekta, snabba, kapacitetsstarka vägförbindelser mellan två eller fleraländers viktigaste marknader och befolkningscentra. Det nät som bUdas på dettasätt får inte vara så tätt att förvirring uppstår och syftet med Europavägnätetinte bUr det avsedda, nämUgen att genom ett internationeUt huvudvägnätunderlätta de intemationella vägtransporterna. Om färjeled ingår i eninternationell huvudväg bör förbindelserna vara dagUga året runt. Blå vägen ochväg 15 har inte karaktären av IntemationeUa huvudtrafikleder. Debör därför inte just nu förändras tUl Europavägar," rekommendation beträffande Blå vägen avseräven delen från i där 79 slutar med färjaöver Kvarken tiU och , Jag följer med uppmärksamhettrafikutveckUngen och utveckUngen i övrigt och kommer att aktuaUsera frågan på nyttvid tidpunkt som utifrån givna förutsättningar kan anses lämpUg. HenANDERSSON i (s); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Det är med tiUfredsställelse som jag anser mig kunna notera attstatsrådet har en positiv inställning tUl frågan om förändring av den s. k. tlU . Jag tolkar svaret så att regeringen är beredd att ta deinitiativ som är nödvändiga för frågans lösning och att dessa åtgärder kommeratt vidtas möjhgt. Vid behandlingen av ärendet i i februari1970 anförde trafikutskottet att Blå vägen är en betydelsefulltrafikförbindelse genom ,och och att många skäl talar för att medverka till att göra känd och nyttiad. Detta kan, ansåg utskottet, bäst uppnås genom att gevägförbindelsen status. Jag förmodar att utskottet därvid avsåg bl,a, betydelsen av den markering av Europavägar som görs på aUa vägkartor. Blå vägen har stor betydelse som internationell trafikled,i första hand när det gäller turisttrafiken. Denna har under senare årutvecklats i mycket hög grad. Blå vägen är en attraktiv och högklassig ledgenom ett av mäktigaste fjäUområden. Genom att göra vägen tiUEuropaväg skuUe dess betydelse som turistled ytterligare kraftigt förstärkas.Därmed skuUe också betingelserna för de många utmärkta turistanläggningar somfinns i detta område väsentligen förbättras. Jag tror också att det fmns skäl att beakta depsykologiska effekter som en genom södra och Västerbottenskulle kunna ha för utveckUngen av näringsUvet i övrigt. Med dessa synpunkterhar jag velat peka på att en förändring av Blå vägen till skulleutgöra ett led i strävandena att öka sysselsättningen i inland. Jag vill, herr talman, än en gång tacka för svaret ochuttrycka min förhoppning att statsrådets löfte om att aktuaUsera frågan omförändring av Blå vägen till kommer att infrias inom den närmastetiden. Om kontroU av färdskrivare i lastbilar Överläggningen var härmed slutad. §6 Om kontroll av färdskrivare i lastbilar Hen kommunikationsministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den18 maj Intagna fråga, nr 256, och anförde: har frågat mig om jag avser attta något initiativ tiU åtgärder mot åkeriägare som avsiktligt ändrarfunktionerna på färdskrivare I lastbilar. Svenska transportarbetareförbundethar i en framställning hos påkaUat åtgärder tillförhindrande av obehöriga manipulationer med färdskrivare. Innan remissyttrandena kommit in är jag inteberedd att uttala mig om i vad mån särskUda åtgärder behövs och om vilkaåtgärder som bör vidtas. HenHALLGREN (vpk): 1 samband med företagna fartkontoller har detkonstaterats att flera tyngre lastfordon med färdskrivarpUkt framförts med förhög hastighet trots att färdskrivare och hastighetsmätare visat lämplighastighet. Vid närmare undersökning har man kunnat konstatera att hastighetsdreveni fordonens växeUådor och reduktionsväxlar utbytts. Det har gjorts avåkeriägarna i akt och mening att försöka att få chaufförerna att omedvetet körafortare och på så sätt skapa stöne profiter. De anställda har sålunda rent utsagt inte haft någon vetskap om åkeriägarnas skumma förehavanden. Om kontroU av färdskrivare i lastbilar har visaten i det aktuella fallet tiUåten hastighet. Ett annat sätt att få chaufförerna att köra fortare utanderas vetskap är också att byta ut däcken och hjulen på bilarna tUl störredimensioner, och på så vis kör man omedvetet fortare. Det är tiktigt att hartUlskrivit och påtalat dessa frågor. Man har krävtskärpt kontroll. Det är vad det rör sig om. Jag vill emellertid gå Utet längrei denna fråga. Det måste väl betraktas som ett ganska aUvarUgt brott av dessaåkeriägare att medvetet utsätta andra trafikanter och chaufförerna för aUvarUgatrafikrisker? Vi vet ju att dessa problem är mycket, mycket aUvarhga somde är. Skall man då hålla på på detta sätt och manipulera, då måste mycket,mycket skarpa åtgärder vidtas. Om moralen är så låg och profitbegäret så stortatt man inte alls tar hänsyn tiU sina medmänniskor, skuUe man inte ha någon somhelst rättighet. Jag vUl nu fråga kommunikationsministern om han är vilUg attvidta sådana åtgärder att de som medvetet gör sådana manipulationer också mistersina rättigheter och inte får fortsätta med denna verksamhet. Vi har som jag nämnde en framställning frånTransportarbetareförbundet. Vi skaU remissbehandla den. Sedan skall vi kommatiUbaka i vanUg ordning och se vad vi skaU göra med den. Remissen kommer välatt ge en del svar på frågorna, och därför kan jag av naturUga skäl inte genågot annat besked än vad jag har gett i svaret på frågan. Rent principieUt utanför det aktuella ärendet skaU vikonstatera att varje åtgärd som går utanför vad vi i dagligt tal kan kaUa fören rättvis och riktig bedömning av transporter, det må sedan gäUa den ena ellerden andra överträdelsen, överlaster eller vad som helst, är allvarUga trafikfaror.Dit kan vi hänföra en rad ohka moment som naturUgtvis skaU beivras. Hur det är i detta speciella faUfår väl komma tillbaka till när vi har behandlat ärendet. Det kandock vara angeläget att utifrån den fråga som stäUde konstateraatt var sådant här än inträffar och i vilken form det än sker innebär det enallvarUg fara för trafiksäkerheten. HenHALLGREN (vpk): Det är gott och väl att man konstaterar detkan vem som helst göra att det är en aUvarlig trafikfara när man manipulerarpå detta sätt. Man har jäktat och stressat de chaufförer som körlångtradare och andra tyngre fordon, man har försökt tvinga dem att blilagbrytare - ja, man har t. o. m. hotat med att avskeda dem om de inte brytermot säkerhetsbestämmelser och lastbestämmelser. har Transportarbetareförbundetgjort en drive för att effektivt sätta stopp för missförhållandena. Som ettmotdrag finner då åkeriägarna på andra sätt så att chaufförerna omedvetet skaUbryta mot bestämmelserna. Jag tycker att kommunikationsministern inte klart harredovisat huruvida han betraktar detta som ett brott i egentlig mening. finnasbestämmelser i trafikförordningen som sade ifrån att en sådan överträdelse skaUmedföra att åkeriägaren mister sina rättigheter. Det tycker jag nog voreskäligt. Man kan jämföra med andra brottsbestämmelser. Tag exempelvis entuUöverträdelse! Om någon avsiktligt i ett fordon smugglar en viss vara som ärtuUbelagd kan det gå så långt att han mister sitt fordon. Skall man jämföradessa två brott - jag vUl kaUa båda för brott måste väl smugglingen betraktassom mycket ringa jämfört med att man utsätter andra människor för risken attförlora Uvet eUer komma till skada. Jag skuUe gärna vilja höra omkommunikationsministern har den uppfattningen att detta skall betraktas som ettbrott. Om ekonomiskt stöd tiU föreningen Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om ekonomiskt stöd till föreningen Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 13 majintagna fråga, nr 241, och anförde; har frågat mig om jag är bereddatt stödja Föreningen begäran om ekononUskt bidrag för sinverksamhet. Formerna för handläggningen av adoptionsärenden rörandeutländska barn undersöks . Undersökningen innefattar även fråganom samarbete mellan och Föreningen . Resultatetav denna undersökning bör föreligga innan man tar stäUning tiU frågan om bidragtUl föreningen. Jag viU tUlägga att under anslagettiU för /72 har tagits upp ett särskilt beloppför information om adoption av utländska barn. HenWIKSTRÖM (fp); Jag tackar socialministern för svaret. Föreningen lämnade in en ansökan om statsbidrag. Föna våren hade jag en motion i första kammaren om att föreningenskulle få statsbidrag. I debatten i samband med att denna motion avslogsvädjade jag tiU socialministern om att föreningen genom departementets försorgändå skulle få något anslag. sände denna ansökan på remiss, ochnågon gång kom dess utlåtande som innebar att man avstyrktebifall. Sedan har jag hört sägas att man hadeöverläggningar mellan föreningen och , där det framkom på departementet awaktade beslut i ett ärende som gäUer förmedUngstUlståndför innan man avsåg att fatta beslut i fråga om statsbidrag. Det här ärendet har verkUgen dragit ut , och detvar därför jag StäUde den enkla frågan. lämnar socialministern några nyaintressanta upplysningar i svaret. Det är uppenbart att man avser att hittanågon form av samverkan meUan och Föreningen Ang. beräkningen av pensionsgmndan-de inkomst centmm.Jag skulle vUja fråga om bakgrunden till det kan vara att man därigenom skullekunna undvika att fastna i den kanske ganska besvärUga frågan om justförmedlingstiUstånd för föreningen. Eftersom jag tror att vi i vårt land behöver en friviUigorganisation som Föreningen och jag vet att föreningen behöverstöd från samhället, tycker jag det är angeläget att den här frågan kan förastiU sin lösning . Jag undrar om socialministern möjligenkan säga något mer om när den här undersökningen kan bli färdig. Låt mig först framhåUa att det förekommerfortlöpande kontakter meUan , och FöreningenAdoptionscentrum i frågor som rör adoption av utländska barn, Remissbehandhngenav föreningens bidragsansökan har visat att det finns ett behov av att närmareklarlägga formerna för handläggningen av adoptionsärenden av det här slaget.Som jag har sagt i mitt svar innefattar denna undersökning även frågan omformerna för samarbete meUan och föreningen. Det ankommersjälvfaUet i sedvanlig ordning på att besluta om disposition avdet belopp som har anvisats för information om adoption av utländska barn. Eftersom nu frågade när den här undersökningenkan vara klar, viU jag svara att jag utgår ifrån att den är klar påhöstkanten. Hert (): Får jag bara tacka för den senasteupplysningen. Den skulle aUtså innebära att man i varje faU underdet här året skaU kunna få frågan klar. Jag tror att vi är överens om vikten avatt föreningens arbete kan bedrivas under så gynnsamma omständigheter sommöjUgt, Jag tackar för svaret. Överläggningen var härmed slutad, §8 Ang. beräkningen av pensionsgrundande inkomst Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr i (vpk) i kammarens protokoU för intagnafråga, nr 244, tiU herr finansministern, och anförde: i har frågatfinansministern när han avser att ta något initiativ i syfte att höja den gränspå för kostnad i anstäUningen som tillämpas vid beräkning avpensionsgrundande inkomst. Frågan har överlämnats tUl nug för besvarande. Vid beräkningen av pensionsgrandande inkomst av anstäUningskaU man i princip inte beakta inkomstbelopp som svarar mot kostnader somarbetstagaren har haft att bestrida i anställningen. Det har emeUertidföreskrivits att avräkning skall ske bara i de faU kostnaderna överstiger 500kronor. Denna regel har kommit tUl av praktiska skäl, för att undvika attmyndigheterna skaU behöva ta stäUning till förhållandevis obetydUgaavdragsposter i ett stort antal fall. En översyn av de regler frågan gäller utförs enUgt Kungl.Maj:ts uppdrag av . Verkets förslag väntasföreUgga . Hen i (vpk): Jag tackar socialministern för svaret på minenkla fråga. Det grundläggande problemet som har gett anledning tiU frågan ärbristen på samstämmighet mellan arbetsgivaravgifter och pensionsgrundandeinkomst för de anstäUda på så sätt att arbetsgivama får betala ATP-avgift förhela inkomsten, medan de anstäUda inte får hela inkomsten räknad sompensionsgrundande inkomst. Det har ju alldeles specieU betydelse förbyggnadsarbetare, eftersom de har att betala mätningsavgifter till respektiveavdelning och verktygspengar som är avdragsgilla i deklarationssammanhang.Detta gör att det kan handla om ganska avsevärda belopp en bit över I 000kronor är vanUgt. Då kan ju dessa arbetare fråga sig varför detta inte kan bhpensionsgrundande, när de har tiänat in pengarna en gång. En annan sak i samband med 500-kronorsgränsen är att denhar en tröskeleffekt som man kanske borde eUminera eller trappa av på någotvis. Det har också framstäUts krav på att man skaU höja 500-kronorsgränsenordenthgt den är ju ganska gammal. Jag läste på nyhgen och viU minnas att denär , Bakgrunden är ju en motion i första kammaren 1967 av herrWerner, Den fick ett negativt mottagande i utskottet, men sedan kände sigtydhgen , förbundsordförande i , föranlåten att skriva enmotion 1968, Den motionen fick en positiv skrivning, och man lovade att ta uppde här sakerna. Det är detta som var anledningen till att jag har ställt fråganom när initiativen skall komma. Jag tycker att det är bra att det nu tydligenär resultat på väg, och jag tycker också att det är skäligt med hänsyn till denpositiva skrivningen 1968, Det skaU inte bara skrivas positivt, det skaU juockså ske någonting. Det är faktiskt många byggnadsarbetare som frågar om detta- jag har fått personliga frågor om det vid flera tUlfällen. Ang. beräkningen av pensionsgmndan-de inkomst Först bara ett Utet tilhättaläggande denhär regeln trädde i kraft , och det var i förening med den stora pensionsreformen. Sedan är det riktigt och jag viUbetona det att frågan har varit observerad. Den fråga tar upphar redan behandlats i en motion tUl en motion som för övrigtväcktes just av ordföranden i , . Det ärmed anledning av den motionen som regeringen har uppdragit åt riksförsäkringsverketatt göra en översyn av de regler det här är fråga om. har fåttbesked om att vi väntar utredningens resultat . (vpk); Jag är nöjd med beskedet, och det sade jag.Att jag Ang. bristen på röntgenläkare mindes felpå och sade 1959 i stället kanske man kan ha överseende med. Men bakgrunden är ganska enkel. Jag kommer från enarbetsplats, och jag har arbetat hela mitt vuxna Uv. kommerbyggnadsarbetarna och frågar mig varför de får sänkning på denpensionsgrundande inkomsten enligt uppgifter från taxeringsmyndigheten.Samtidigt har det skrivits i vårt förbundsorgan om motionen som sig föranlåten att skriva 1968, efter det att hadeskrivit sin motion, och det har framhålUts att saken är under utredning. Dåtyckte jag det var rimligt att ställa frågan när det blh resultat och när mankan tala om för gubbarna ute på arbetsplatserna när det möjligen blir enändring i den här frågan. Men jag är aUtså nöjd med svaret - och jag har verkUgenfått ett svar på min enkla fråga. Överläggningenvar härmed slutad. Herr socialministern erhöUordet för att besvara i (c) framställdainterpeUation, nr 116, och anförde: i har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att komma tiU rätta med den aUvarligabristen på röntgenläkare. De största rekryteringsproblemen i fråga om läkartjänsternahar hittUls funnits inom den öppna sjukvården, psykiatrin ochlångtidssjukvården. Inom dessa områden av sjukvården hade vi i slutet av1960-talet vakanssiffror på av antalet inrättade läkartjänster.Under de båda senaste åren har vi kunnat väsentUgt nedbringa dessa vakanssiffror,som ett betydande antal nya läkartjänster kunnat inrättas inom dessaviktiga vårdområden. När det gäUer röntgenverksamheten på våra sjukhus ärutvecklingen i fråga om läkartjänsterna inte hka gynnsam. Antalet tjänstgöranderöntgenläkare på sjukhusen utgjorde något över 400 ochhar därefter ganska varit omkring 450.Vakanserna på inrättade röntgenläkartjänster har iregel legat men uppgick enhgt senast tillgängliga siffra tillca . Även om försämringen av vakanssiffran för röntgenläkarna är avrelativt margineU betydelse, är den ett tecken på att utveckUngen på dettaområde av sjukvården fordrar särskUd uppmärksamhet. TUl en viss del torde den aktuella situationen beträffanderöntgenavdelningarna bero på att en obUgatorisk allmäntjänstgöring undersammanlagt i öppen vård och psykiatri lagts in i det nya systemetför läkares vidareutbildning. Kravet på denna aUmäntjänstgöring har medfört attde nya läkarna som regel kommer ut på specialavdelningar senare än vad somtidigare varit fallet. Eftersom detta krav gäller fr. o. m. en vissexaminationsårgång kommer denna effekt emellertid att När det gäller frågan om att på kort sikt påverkasituationen viU jag nämna att läkare i höggrad beaktar behovet av röntgenläkare och genom ohka åtgärder söker placerautländska läkare bl. a. på sjukhusens röntgenavdelningar. Jag vill också erinra om att förnärvarande utreder frågan om den framtida konstruktionen av läkartiänsterna.Även resultatet av detta arbete kan få betydelse för rekryteringen av läkaretill våra röntgenavdelningar. Men det finns framför allt anledning peka på den snabbtökande läkarexaminationen, som beräknas leda till en ökning av antalet läkarefrån drygt 11 1970 tiU ca 16 1975. Enligt de gällanderiktlinjerna för läkarfördelningen prioriteras den öppna sjukvården, psykiatrinoch långtidsvården, och som jag förut nämnt har detta nu börjat ge positivaresultat då det gäller läkartUlgången inom dessa viktiga områden av sjukvården.Samtidigt har erfarenheterna visat att inte minst utbyggnaden av den öppnasjukvården ställer ökade krav på läkartUlgången vid röntgenavdelningarna. Motbakgrunden härav blir det en naturlig åtgärd att pröva behovet av röntgenläkarei samband med den regelbundna behandUngen av riktUnjerna för läkarfördelningen.Detta sker i sjukvårdsdelegation, där även sjukvårdenshuvudmän är representerade. Av vad jag sagt här framgår, att den nuvarandevakanssituationen inom röntgenverksamheten torde vara av övergående natur.Socialstyrelsen har sin uppmärksamhet riktad på dessa problem och gör vad somär möjligt för att förbättra läget, och som jag nämnt är det också naturligtatt i samråd med sjukvårdens huvudmän ta upp frågan i socialdepartementetssjukvårdsdelegation. Det torde vara reaUstiskt att anta att den snabbt ökandeläkartiUgången mycket snart kommer att förbättra rekryteringsläget ävenbeträffande röntgenläkare. Ang. bristen på röntgenläkare Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HenBENGTSSON i (c): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min interpeUation, Av svaret framgår att socialministern själv vadgäUer läget i fråga om röntgenverksamheten på våra sjukhus när det gällerläkartjänsterna ej finner detta gynnsamt. Det är ett riktigt konstaterande.Låt mig då säga att detta är ingen nyhet. Bristsituationen när det gällerröntgenläkare har varit prekär länge, praktiskt taget under hela 1960-talet.Men är läget aUvarUgare .