prot · FU09149 · 1971-12-31 00:00:00 — vet myckel htet vad han säger närhan gör gällande att jag när jag talar ute på fältet eller i andra sammanhangförsöker framställa situationen så, att det inte är så farligt för de stathgabolagen eUer för de privata företagen. Jag svarar då att idet ögonblicket inte vet vad han talar om. För inte så länge sedan var jag iKalmar för att där redovisa även för de anställda vid det statliga KVAB denlösning på problemet som vi ansåg vara den utväg som var mest lämphg, nämligenatt lägga ner KVAB och medverka till lokaliseringen av ett Volvoföretag tUlKalmar. Jag är medveten om att det inte bara väcker glädje när manförklarar för de anstäUda vid statUga företag att vår uppgift är att så långt sommöjligt klara sysselsättningen i en så lönsam verksamhet som möjligt. Även omdet sker genom en övergång från statlig verksamhet till en privat, tror jag attjag vågar säga att vi vinner förståelse även hos de anställda vid de statUgaföretagen. Samma sak är det när vi som sade etablerar ett företag iNykroppa i , där ett privat företag lägger ned en betydande del av sinverksamhet: det väcker heUer ingen uppmärksamhet. Men jag är övertygad om attdet väcker glädje hos dem i den orten, som vi kan bereda en anstäUning. Defrågar heller inte efter om det gäUer statlig eUer privat verksamhet, utan deser endast till den sysselsättning som de hoppas skall bU tryggad genom deåtgärder, som vi från samhäUets sida vidtar. Borde det inte vara möjligt att på det sättet mötas detvar den frågan jag ställde i mitt inledande anförande - utan att ha skygglapparför ögonen. Av det uttalande som har gjort förstår jagatt jag kommer att få svårt att vinna förståelse hos honom, därför att hansäger att han har en annan uppfattning. Han tycker att näringslivet skaUdrivas i enskild regi, det är grundprincipen hos honom. Jag antar att han dåinte har så mycket till övers för en statUg företagsverksamhet. Det är möjligt,att han nu kommer alt säga att han modifierade sitt tal under hand genom attsäga att samhäUet skaU vara garant för det enskildas bästa och att staten i ettantal faU bör kunna gå in som företagare i de områden där lokaliseringspolitiskainsatser är nödvändiga. Han gör begränsningen där. 1 milt inledande anförande sade jag att jag tror, att vistår inför en nyetablering av företagsverksamheten grundad på det tekniskaforsknings- och utveckhngsarbete som pågår i landet, inför verksamheter somkommer att bli ytterst kapitalkrävande och där samhällets medverkan kommer altvara oundgängligen nödvändig. Jag har haft samtal med företagare inom denpetrokemiska industrin, jag har brev från ledare av stora företag, vUka ifrågasattom inte staten borde gå in i företag och köpa en del av aktierna de har inteangett mängden för att, som de säger, åstadkomma en större stabilitet i denägargrupp som finns inom de förelag de åberopar. Jag tror att här framkommer något av ett nytänkande pååtskilhga områden, inte minst inom företagarvärlden, där man inte är så räddför ett samarbete med staten i vissa fall heller inte rädd för ett stathgtengagemang i form av företagsetablering som sträcker sig längre än dit detkommit . Jag får finna mig i principieUauppfattning. Socialdemokratin har en annan uppfattning, och jag tror att vikommer all få ett ganska omfattande stöd ute i landet för den uppfattning viföreträder; den är inriktad på att tUlvarata landets naturtUlgångar ochresurser i så lönsamma verksamheter som möjligt. När nu rasar mot detta medAP-fondernas användning för investeringar i näringslivet och förmenar att viinte tagit avstånd från en del tankegångar, som självfallet medlemmar av ettsocialdemokratiskt parti kan ha, skuUe jag vilja säga att här får väl ändå denpraktiska politiken tala. Socialdemokratin i ledningen under flera årtiondenhar kunnat följas av det svenska folket, dess politik är känd och också bedömd.Resultaten får tala för sig själva. När det gäller AP-fondernas användningskulle jag, om jag vore företagare, säga att det var ett värdefuUt uttalandefrån LO. Man är beredd att stäUa löntagarnas pengar liU förfogande förinvesteringar i näringslivet i en ökad omfattning. Jag är medveten om att mangör det med insikt om att ett befrämjande av näringslivet genom de nödvändigainvesteringarna också är en garanti inte bara för den pensionsrätt som Ugger iATP-systemet utan för en vidareutveckling av vårt näringsUv och därmed ocksåför möjhgheter tUl en tryggad sysselsättning. Vi får väl se i vilka former och på vUket sätt dettautspel från LO-sidan skaU hanteras och genomföras. Jag hälsar det medlUlfredssläUelse. Vi kommer alt behöva, som jag sagt, åtskilUgt kapital för attklara insatserna för en fortsatt uppbyggnad av svensk industri och för attkunna behåUa den topplacering som vi intar. återkommer tUl ett tydligen kärtämne, eftersom han med min företrädare som industriminister har talat om De statliga företagens verksamhet, m. m. De statliga företagens verksamhet, m. m. författarenVUhelm och det här tomtbolaget. Jag kanske skaU upplysa och kammarens ledamöter om att jag har fått ett mycket vänligt brev frånVilhelm för en kort lid sedan. Jag har inte träffat honom mer än engång, och han åberopar sammanträffandet, som skedde utanför Systembolagetsbutik på . Kanske känner mina godtemplarvänner en viss undranoch ängslan inför brevet om det skuUe bU publikt. Det var emeUertid vid enförbipassage vi råkade träffas, och det var innan jag blev industriminister. Nuåberopar han sammanträffandet och återkommer tiU frågan om sin tomt och mycketUtet tiU tomtbolagel. Det kanske kan vara av ett visst intresse. Att ViUielmMoberg är intresserad av tomlbolaget beror på att det äger en tomt, som hggerstrax intiU hans sommarstuga, om jag uppfattat det rikligt. Där inträffadenågot som jag inte tycker att man kan beskyUa bolaget för, nämligen att det isamband med den våldsamma höststormen 1969 föU ned en hel del träd, som fannspå den mtiUiggande av tomtbolagel ägda tomten. De har blivit hggande. Dethänder ju på åtskiUiga skogstomter att man inte har hunnit med att röja undan,och det har här kommit vissa skadedjur, baggar av ohka slag, och de är någongång ofina nog att vandra från den här statsägda tomten över tiU författarenVUhelm tomt, och det tycker han nu inte om. Det är möjUgt att hansinstäUning är helt riktig och rimhg, och därför har han och jag bestämt att viskaU träffas och reda ut den här mycket stora frågan. Men det var kanske inte det som varute efter, utan de där skriverierna om en hemlig koncern, eftersom herrBurenstam ställde frågan om tomtbolaget. Ja, , detvar så all Kredilbanken hade lämnat ganska betydande krediter tillToUare pappersbruk. Det gick omkuU 1964, driften lades ned, och banken övertogtiU skyddande av sin fordran aktierna i bolaget. Banken gjorde förlust på sittengagemang, och efter rörelsens avveckling fanns i bolaget kvar ett ganskastort och välbeläget markområde i ToUare. Det visade sig vara svårt attrealisera marken med tUlhörande fastigheter, och banken beslöt att låta bolagetvara kvar till dess alt ett mera gynnsamt resultat kunde uppnås, och eftersombruksrörelsen lagts ned ändrades bolagets namn tiU AB Credentia. Jag skall inte aUtför mycket fördjupa mig i historiken,därför att den har varit publicerad. Men i korthet innebär den att aktierna såsmåningom övergick från Credentia tiU och , och Alfatomterkom in i bilden. De såldes längre fram tUl pensionskassan för Svenskatobaksaktiebolagets förvaltningspersonals understödsförening. Och Kreditbankenhar också avstått från sin viUkorUga fordran på Credentia medundantag för ett mindre belopp, några tusental kronor. Ja, det är bakgrunden. Man hade tUlskapat ett s. k.femtusenkronors-bolag, som sedan fick ta över de här tomterna, eftersom bankeninte hade rätt att stå som ägare Uksom inte heUer Tobaksbolaget och ASSI.Märkvärdigare är inte den här historien, som tycker atthan skall göra ett stort nummer av. Vore delinte rimligt att awakta bokslutet i dess slutgUtiga skick, innan vi går in påen realgranskning av vad som förevarit ? De uppgifter som herrBurenstam tagit fram är väl inte aUdeles korrekta, åtminstone inte i aUadelar. EnUgt ökade antalet anstäUda med 1150, trots inskränkningar i verkstads AB med 350. Jag säger inte att delär ett bra resultat, men jag tycker att det kan vara rimligt att få läsa densiffran ur delårsrapporten, eftersom jag inte hörde den nämnas av herrBurenstam . Men jag tycker som sagt, att det vore rimligare att fä awaktaden slutgiltiga rapporten för en diskussion om vad som har förevarit. Bolaget som ocksåägnade sig åt var ett tillfälUgt företag som enligt den kommuniké av den 16september 1969 tiUkom såsom ett temporärt förvaltningsbolag för att förberedadet statliga förvaltningsbolaget så att detta kunde börja fungera den 1 januari1970, om gav sitt bifall därtill. Självfallet var de tre personer som då fanns i styrelsenför detta bolag införstådda med det personliga ansvar och självfaUet också denpersonliga risk som de tog genom den lånetransaktion som möjUggjorde denverksamhet som måste bedrivas fram då detnya statliga förvallningsbolaget skuUe träda i funktion. har sedan tagit upp några av deåtgärder som har vidtagits av den förutvarande industriministern, och jag villbara göra den kommentaren att statsrådet överlämnade handlingarna tiUJK för att få högsta auktoritativa bedömning av vad som hade förevarit. TUl behöver jag kanske inte sägaså mycket. Han har varit litet kritisk mot mitt svar, även om han tiU att börjamed uppfattade det som positivt. Men jag har i svaret beträffande Investeringsbankenvelat framhåUa att banken stäUer sig öppen för en medverkan tUl lån också tUlde mmdre och medelstora företagen och vUl utöka denna sin verksamhet. frågar mig: Hur många krediter har det nyaföretag som Investeringsbanken skapat tUlsammans med , gett? Jag skaU då stäUa en motfråga tUl : Hurmånga har sökt lån? Jag skrev nämhgen i mitt svar att jag sedan jag lämnatdessa uppgifter såg det som en viktig uppgift inte minst för den organisationsom företräder att lämna sakliga uppgifter om de lånemöjlighetersom här beretts, ty det är praktiskt taget inte några företag som har sökt lånvia detta nya institut. Jag hade tillfälle att vara tiUsammans med direktörCaUans i Investeringsbanken vid en företagar-träff nere i därhan redovisade dessa lånemöjhgheter och frågade de representanter för gruppenmindre och medelstora företagare som fanns närvarande varför man inte vänt sigtill Investeringsbanken eUer tUl detta nya institut med sina önskemål om lån.Sedan har jag tagit tiUfället i akt och vid nya sammanträffanden i andra länefterhört hur mycket upplysningar om dessa lånemöjhgheter, om de förslag tiUstatligt lagerökningsbidrag som vi visste skulle beslutas av , somhade lämnats från organisationerna för de mindre och medelstora företagen ellerhur mycket upplysningar som hade lämnats om strukturfonden. Jag fick i regelbesked att detta var för de flesta någonting nytt och all de De statliga företagens verksamhet, m. m. De statliga företagens verksamhet, m. m. intevisste någonting därom. Har man inte inom de här organisationerna haft intresseav att sprida en saklig upplysrung om vad som verkligen försiggår och vad somställs liU förfogande för inte minst de mindre och medelstora företagen? Jagkan garantera att vi kommer att lämna långtgående rent sakhga uppgifter om dethär, därför alt vi har ett intresse av att de mindre och medelstora företagenskaU kunna klara sina problem. TiU sist vill jag beröra inlägg. Det har iåtskiUiga sammanhang, inte minst i pressen, gjorts gäUande att del skuUe varastora motsättningar meUan den tidigare vice ordföranden, som sedan blevordförande, i Statsföretag och den tidigare ordföranden i Statsförelag, dvs.mellan mig och . Jag komplimenterar gärna hert Olhede för hansanförande; i långa stycken var det utomordentligt. Hans intresse förStatsföretag har varit stort, och jag tUlmäter honom åtskiUiga kvaUfikationer.Men det kan ändå inträffa alt man på grund av organisationslösningar sombeslutas och som sätts i tiUämpning kommer in i en situation som ärsvårbemästrad, vUket inte behöver bero på personen utan just påorganisationslösningen. När den tidigare industriministern i en kommunikémeddelade att man av principiella skäl beslutat bryta sambandet meUanstatssekreterarposten i industridepartementet och ordförandeposten iStatsföretag föranledde det åtskilliga spekulationer. Låg mig bara kortfattaterinra om att företagsdelegationen i sitt betänkande hade föreslagit att iförsta hand ett särskUt statsråd, med uppgift att i regeringen svara för destatliga företagen, skulle vara ordförande i . Ipropositionen 1969 konstaterade emeUertid departementschefen att ensådan lösning av konstitutioneUa skäl kunde ifrågasättas. Ett realiserande avförslaget skulle, konstaterade statsrådet, under aUa förhållanden medförapåtagliga praktiska problem. Om ett statsråd som styrelseordförande deltar iett beslut rörande bolaget, som sedan kommer under Kungl. Maj:ls prövning,känner han sig naturUgtvis bunden av sitt tidigare ställningstagande och hämmasdärmed i praktiken vid fullgörandet av sina åligganden som statsråd. Som andra alternativ hade delegationen föreslagit att liUordförande skulle utses en representant för industridepartementet, som borde hastatssekreterares ställning. Som bekant var det denna lösning som beslutades.Jag viU dock fästa uppmärksamheten på hur departementschefen 1969 föreslog att frågan om ordförandeskapet skulle lösas. "Den nära kontakt som självfaUet måste föreliggameUan departementet och den statUga företagsgruppen finner jag det lämphgastatt åstadkomma genom att departementet på tjänstemannanivå blir företrätt iförvaltningsbolagets styrelse." Här sägs således inte vare sig attordföranden skall vara verksam inom industridepartementet eUer att denne skaUha statssekreterares stäUning. Orsaken tiU denna försiktiga skrivning torde vara att manförutsåg att vissa praktiska problem eventueUt kunde uppstå med enstatssekreterare på ordförandeposten. Erfarenheten har sedan visat altförsiktigheten var väl motiverad. En ordförande häri praktiken ett mycket stortinflytande kan det inte förnekas alt en statssekreterare har ett mycketstort inflytande inom ett departement. Det visade sig sålunda relativt snartatt det blev svårt att hålla isär Statsföretag och industridepartementet i enbeslutsprocess. Tanken bakom beslut att bUda Statsföretag ABvar bl. a. att samordna och effektivisera den stathga företagsgruppensverksamhet. Det gällde sålunda att renodla gränsdragningen meUan ägaransvaret,dvs. det politiska ansvaret, som Ugger på industridepartementet, ochföreta-garansvaret, som ligger på Statsföretag. Med den lösning som ordförandefråganfått visar det sig sålunda i praktiken svårt att klart upprätthålla dennagränsdragning. Detta är ingen som helst kritik mot person utan man kan bara konstateraatt den organisatoriska utformningen fick konsekvenser, som man visserligenmåhända vagt hade anat men som svårligen kunde klart förutses. Jag viU tUl sist ta upp frågan om UtveckUngsbolaget. HerrOlhede säger i sin motion att han anser att en sådan åtgärd som att skiljaUtveckUngsbolaget från Statsföretag står i strid med vad beslöt ianledning av propositionen 121 . Jag delar inte denna . Riksdagsbeslutet måste rimligen tolkas så att förvallningsbolagetsledning skulle kunna ta initiativ till organisatoriska förändringar. Jag viUåterigen erinra om all statsutskottet uttalade att frågan om den lämphgaorganisationen oavlåtligt bör vara föremål för överväganden inomförvallningsbolagets ledning samt att å andra sidan naturUgtvis skallhåUas väl underrättad om och i vederbörlig ordning ta stäUning tiU sådanaförslag. Jag accepterar att i dessa sammanhang har enannan uppfattning än jag i sakfrågan, men jag accepterar inte att del förslag som i denna fråga skaU ta stäUning tUlstrider vare sig mot den principieUa innebörden i propositionen 1969eller mot riksdagsbeslutet i anledning därav. har lämnat en dörr påglänt; han anser att det, om det fmns starka sakskäl, ibland kan bli nödvändigtmed organisationsförändringar. Låt mig få upprepa de två starka sakskäl somföreligger. Statsföretags begränsade finansiella resurser under denärmaste åren. De är enligt Statsföretags mening så begränsade att de inte medger ett uppfyllande av gällande målsättning för UtveckUngsbolaget. Men det är denna som jag menar att det är nödvändigt att slå vakt om, så alt vi möjliggör Utvecklingsbolagets verksamhet i aU den omfattning som vi har avsett. Utveckhngsbolaget har fått en växande mängd produkterfrån käUor utanför Statsföretagsgruppen, företrädesvis från mindre och medelstora företag, enskUda uppfinnare, forskare och andra personer. Enligt min mening bör Utvecklingsbolagets karaktär av utvecklingsorgan för en så vid krets av intressenter som möjligt på aUt sätt förstärkas. föreslår vidare alt skall beviljaett kapitaltUl-skolt på 15 mUjoner kronor lUl UtveckUngsbolaget, förmedlat somnyemission av Statsföretag. Det är därvidlag som jag menar att vi är överens -för det första om nödvändigheten av att Utvecklingsbolaget är kvar som ettstatsägt bolag och för det andra om att det är nödvändigt De statliga företagens verksamhet, m. m. De statliga företagens verksamhet, m. m. med ettbetydande kapitaltiUskott för att klara dess uppgifter. Det är väl då ocksåganska så rimligt att man ser över den nödvändiga samordningen meUan deinstitutioner på det tekniska utveckUngs-och forskningsområdet vilka vi hartillskapat. Jag uppmärksammade med visst intresse att snabbt gled förbi en punkt. Han sade nämhgen att STU är en institution,inte ett bolag. Men, , Atomenergi är ett bolag som man diskuteradevid det tidigare tiUfäUe då SUAB togs in i detta sammanhang, varvid manbestämde sig för alt hålla SUAB utanför. Jag tror också att detta var riktigt.Jag har haft tUlfälle att besöka detta företag. Den fristående stäUning somförelaget har visar att det har kunnat ta in orderuppdrag inte bara frånföretag inom vårt land ulan också från andra länder. Det gäller långtgåendeuppgifter som ger stora intäkter men som naturligtvis också ger ettutomordentligt utbyte av erfarenheter, vilka vi knappast tror att företagetskulle ha fått, om det hade varit en del av gruppen Statsföretag och hade ståttunder Statsföretags ledning. Jag tror att man kan se på SUAB på samma sätt. När del ,som jag har sagt, har tUl uppdrag som kommer utifrån ocherbjuder samma möjligheter att betjäna Statsföretag och de stathga bolagen, såtror jag att vi har störte garanti för att kunna behålla SUAB såsom ett verkhgtutveckUngsbolag. Bolaget får därigenom mindre möjhgheter att bli ettproduktbolag med de risker detta innebär för att en del av självautvecklingsuppgifterna, jag viU inte säga lämnas åt sidan, men får mindrebetydelse och en mindre omfattning. Det är mindre risk för detta, när vi nulåter SUAB bh ett fristående bolag, med direkt insyn och kontroll frånindustridepartementets sida. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandhngar. HerrDAHLÉN (fp) kort genmäle: anförande skall jag kommenterapå en enda punkt. Jag sade redan i mitt första anförande att jag intediskuterar i vad enskilda statstjänstemän har gjort, ty det hör intehit. Men kommenterade en sak som inte jag men tagitupp, och det gav, tycker jag, ett mycket sensationellt meddelande, nämhgen attköpen av SMT-bolagen hade föregåtts av ett beslut i regeringen. Detta framgårinte av fabriksverkens svar tUl JK, och det framkommer heUer inte i JK:s egenutredning. Jag utgår ifrån att på den här punkten vet vadhan talar om. Därför viU jag citera vad JK säger. Fabriksverken har ju somförsvar för sitt köp av de här bolagen och en del annat sagt att dispositionernaskett i fullt samförstånd med vederbörande departement och att Kungl. Majtssamtycke på detta sätt regelbundet inhämtats i förväg. JK säger följande:"Uppgiften alt förhandsgodkännande från vederbörande departement skulleha lämnats beträffande verkets ifrågavarande dispositioner har icke vunnit stödav utredningen." säger att det finns ett regeringsbeslut, ochdet är klart att han inte kan stå här och säga detta, om det vore en felaktiguppgift. Utar påatt hans uppgift är riktig. Men då är det ju ganska märkhgt attjustitiekanslern inte kunnat få fram den här uppgiften. Jag går ut ifrån attjustitiekanslern självfaUet inte har undanhåUit en sådan här uppgift. Men delvisar ju att justitiekanslerns utredning inte är tillfredsställande. Det kanskefinns annat som justitiekanslern inte har hittat och som borde belysas. När nu statsrådet skall försvara all han inteviU tiUsätta en parlamentarisk frågar han mig, om jaginte htar på JK:s utredning. Ja, har ju redan visat att den inte ärtUlfredsstäUande. Kravet på en parlamentarisk undersökningskommissionunderstryks ju genom den här debatten. Dessutom, , berörs juregeringens ansvar över huvud laget inte i JK:s utredning, vilket är naturligt.Hela den sidan av saken står kvar. Att skulle åtaga sigatt vid sidan av sitt övriga betungande arbete utreda det här är jufullständigt otänkbart. lämnade aUa de frågor jag stäUdeobesvarade. Han sade ingenting i frågan om det verkUgen är så att verken skalluppfatta privatbrev som meddelande av regeringens beslut. Statsrådet ingenting om detta, som ju är en av de väsenthga punkterna i den häraffären. Jag frågade om regeringen visste om lånen från fabriksverken lUl SMTunder utan att begära utredning. Jag frågade: Varförreagerade inte i Statsföretag när han fick reda på vilket jagförutsätter att han fick att försvarsverken hade lånat ut pengar? Jag skuUe kunna fortsätta, men jag skaU inte göra det,herr talman. Slutsatsen blir: det behövs verkhgen en för att få klarhet i dessa frågor och i en rad andra.Det är ganska märkvärdigt att en person som är så inblandad i dessa transaktionersom statsrådet inte är den förste att säga: Här skall allting görasför att skapa klarhet. Debatten här visar ju att klarhet inte föreUgger. De statliga företagens verksamhet, m. m. HerrBURENSTAM () kort genmäle: Omsättningen på folk, vare sig den inträffarpå det ena eller det andra stället, är inte någonting som jag för min delraljerar över utan jag beklagar det, och det stämmer tiU eftertanke. Del är möjligt - för att ta upp en annan fråga att RuneJohansson och jag är helt överens om bra mycket inom den stathgaföretagsamheten på del sätt som han uttrycker sig ; Man skaUpröva och laga efter omständigheterna och man skaU mäta efter lika mått. Det ärbra principer, och jag tror att jag i mitt anförande också sade det. Men jagvUl också understryka att det bedrivs en annan debatt på andra håU, och jagupplever det som min skyldighet som parlamentariker att fästa uppmärksamhetenpå den. Det är en debatt som inte aUs mäter med lika mått. Manbehöver bara läsa vUken dag som helst, så kan man se den hetsjaktsom där drivs på enskild företagsamhet, då man säger att den Uder av både denena och den andra allvarliga nackdelen och att man skaU ha ett socialistisktsystem varvid aUa utvecklingens och omvandUngens avigsidor De statliga företagens verksamhet, m. m. ochnackdelar på något sätt kommer att försvinna. Ni kan inte vara omedveten om att det drivs en sådandebatt i landet. Ni kan därför inte heUer anse att det är felaktigt att fråndenna talarstol fästa uppmärksamheten på den och argumentera mot den. Att detbedrivs en debatt av denna typ iUustreras också av en passus i det anförandesom höU inför de anställda i SMT, när han öppnade den fabrikenför . Han sade alt det var en skev och omedvetet styrd uppfattningatt inte se en markerad skiUnad meUan ett statUgt och ett privat företag närdet gäUer möjligheterna att bedriva sysselsättningspohtik. Vi skall mäta medUka mått, det är precis riktigt, men det drabbar faktiskt en del av Eradebattörer mer än det drabbar mig. Jag har det skulle jag vUja säga tUl herrOlhede aUs icke retirerat i min uppfattning om privat företagsamhet ellerstatlig företagsamhet under intryck av de svårigheter som råder för närvarandespecieUt med hänsyn tiU den dåliga konjunklurulveckUngen.