prot · FU0953 · 1971-12-31 00:00:00 — Herr statsrådet anförde i övrigt en läng rad oUka frågoroch synpunkter, och del skaU bli utomordentUgt intressant, när jag har den tidsom konstitutionen nu inte ger mig, alt bemöta dem dessutom. Jag får dra den slutsatsen att intelyssnar tUl motpartens inlägg i de debatter som vi har med varandra. Jagsvarade faktiskt betydligt mer än ett enkelt ja på frägan om den s. k.funktionssammanblandningen, när vi diskuterade den senast. Och fortfarande -jag ber kammarens ledamöter uppmärksamma detta har inteangett något bevis för att denna funktionssammanblandning har skett och fåttde följder som han säger kommer all inträffa. Nej, nu talar han i stället ochdet är i och för sig ett framsteg om de framtida riskerna. Sedansäger att jag uppehåller mig mycket vid sysselsättningseffektenav statUgt företagande. Det är rätt självklart att Och så kommer han tiUbaka - som han gör så ofta i sådana 26 här debatter - tUl att hanterastatistik på ett sätt som jag vet att han som lärare påHandelshögskolan aldrig skuUe drömma om att godkänna hos sina elever. Hansäger: Titta på de statUga företagen i ! Hur har det gått där? Där harju sysselsättningen minskat. Men han nämner inte att de företag det där gäUerär domänverket och . Är det något anmärkningsvärt att domänverketbedriver en rationaUsering av sitt skogsbruk på precis samma sätt som deprivata skogsbolagen? Är det något anmärkningsvärt alt VatlenfaUsanläggningsarbetare har minskat i antal? Det är en följd av altvattenkraftsutbyggnaden har gått ner och Uder mot sill slut. Jag har inte hörtherr protestera mol den utveckUngen. Men att ta detta tillintäkt för slutsatsen att sysselsättning i statUga företag i och för sig skullevara en otrygg sysselsättning är rätt hårresande. Det är just nedgången isysselsättningen i , en nedgång som beror på skogsbruketsrationaUsering, naturUgtvis oberoende av vem som har företagaransvaret, ochnedgången i vattenkraftsutbyggnaden, som är del avgörande skälet för de mycket storaStatUga förelagssatsningarna i . Och i svarar destatUga företagen för ungefär hälften av den industriella sysselsättningen. Därför, , är det viktigt att destatUga företagens effektivitet och konkurrenskraft bevaras. harjag inte fått något svar på min fråga vilken rekommendation viU ge oss för alt vi skaU nå det målet. Han säger bara: Ni skall iprincip begränsa ert företagande så långt som möjligt. Jag tycker att det är enrätt dålig vägledning för dem som har ansvaret för att sköta de nuvarandestatliga förelagen. För det tredje talar om att statligtföretagande är löntagarfientligt. Vad har han för motiv för det? Jo, han säger;Den genomsnittliga lönsamhelen är ju lägre i statUga företag, sett för gruppeni dess helhet, än i det privata näringslivet totalt, FöljaktUgen skulle detär innebörden av hans resonemang lönebetalningsförmägan minska om det StatUgaföretagandet ökade. Detta är återigen elt sådant sätt att använda statistiksom jag tycker att borde hålla sig för god för. Det gårinte att jämföra den totala statUga företagsgruppen med det övriga näringsliveti dess helhet. Man fär nog bekväma sig att undersöka lönsamheten i med varandrajämförbara företag, om man över huvud taget menar att vi skaU föra en seriösdebatt. Man måste också vilket jag påpekade i mitt interpeUationssvar tahänsyn tUl under vilka förhåUanden och omständigheter som de statUga företagenhar etablerats och utvecklats. Då finner vi att det i den statliga gruppen ären stor, nästan dominerande del av företagen som har tiUkommit för att lösasysselsättningsproblem vUka privata företag av oUka skäl förelagsekonomiskaoch andra inte har varit i stånd att lösa. Att i det läget lönsamheten i destatUga förelagen är lägre än i de privata bevisar inte ett dugg skillnaden ieffektivitet eller ineffektivitet i den statUga företagssektorn jämfört med denprivata. Jag vUl komma tUlbaka till Stekenjokk en gång till. Vadvar det som hände tUl oktober? Ur regeringenssynpunkt hände det under den tiden ingenting. Ang. erfarenhetema avförsöken att vidga den statligaföretagsamheten Ang. erfarenheterna av försöken att vidga den statligaföretagsamheten om attförutsätlningarna för gruvbrytningen hade ändrats rapporterades tiUindustridepartementet, och därmed inte heller någon informaiion UU regeringen.Det är inte så egendomUgt om man vet - vUket mycket välhade kunnat få reda på om han hade frågat dem som varit ansvariga för dettakalkylarbete i - hur det arbelel bedrevs. Det gjordes aUtså en kalkyl, dens.k, majkalkylen, pä 17 miljoner. Eftersom och var överens omatt ta risken med försämringar i kalkylen, eftersom och Statsföretag idetta läge, på grandval av kalkylen, var beredda att driva företaget vidareutan all StäUa några ökade krav utöver de 8 mUjoner som de redan genom etlriksdagsbeslut hade fått under vårsessionen tiU projektet, fanns det ingenanledning för dessa företag alt för regeringen redovisa ändringar ikalkylunderlaget. Det var när driftkalkylen gjordes om pä somkalkylresultatel radikall försämrades. Och anledningen liU den försämringenvar, som har åberopats, löneutvecklingen, därför att de andra faktorerna medmalmbrytning och investeringsökning och volymökning var beaktade imajkalkylen. Då kan man säga och där ligger naturUgtvis en del i herrBurenslam fräga; Var inle den här löneutvecklingen känd - varför komeffekten av den större lönestegringen in i kalkylen först ? Delär en rimhg fräga att ställa, och jag har själv stäUl den. Det svar jag fält äratt kalkyltekniken och arbetsprogrammet var sådana, och informationen omlöneutvecklingen det är framför allt BoUdens löner det här gäller blev ickekänd och inmatad i kalkylmaskineri förrän vid den tidpimkt som jag härnämnt. Detta kan man ha olika uppfattningar om. Det vore rättorimligt om jag skuUe ge föreskrifter och rekommendationer om ;s sätt altbedriva sin kalkylundersökning. Men oberoende av vad man tycker om detta, såkommer vi ju inte ifrän och det är detta som är det poUliskl-moraUsktintressanta alt det var , och för regeringen i dess helheti , som den nya kalkylen blev bekant. Och fortfarande har inte svarat påmin fråga: Menar att vi skuUe ha handlat på etl annatsätt än vi gjorde ? Den här diskussionen, herr talman, bekräftar väl vad man ioch för sig hade kunnai vänla sig, nämligen att jag och vissa svårigheter om jag får uttrycka mig så - att uppnå samförstånd ibedömningen av de statUga företagen, liksom när det gäller näringspoliliken idess helhet. Och det är inte så konstigt att det förhåller sig så, därför attdet gär tillbaka pä det konservativa motståndet mot samhäUs-ingripanden överhuvud taget, ett motstånd som har mycket djupa rötter. Det har verkUgen djuparötter när det gäller det konservativa partiet. Ni underkände krispoUtiken på1930-talet. Tillsammans med folkpariiel drev ni PHM-kampanjerna underefterkrigsåren. Ni motarbetade upprättandel av AP-fonderna. Ni bekämpade iåratal utbyggnaden av en modern arbetsmarknadspoUtik, och ni sade ocksä nej tiUInvesteringsbanken, Detta sig ständigt upprepande motstånd avslöjar - och detfinns väl ingen anledning att dölja det i en sädan här debatl - alt ni har enhelt annan synän de arbetande människorna på samhällets roll i strävandena att bevara fuUsysselsättning, EnUgt er grundsyn är det framför allt de fria marknadskrafternasom skall styra inriktningen av vår ekonomi och därmed grunderna för denenskUda människans trygghet. Del är en annan syn än den som vi har. frågar och den frägan ställs ofta:VUka praktiska erfarenheier har vi då vunnit, dä de näringspolitiska instrumentenhar vävts samman i konkreta insatser? Ja, när den privala företagsamheten lägger ned sinverksamhet eUei drar sig från en bygd eller en region, då stäUer de som bor därfrågan; Vem hjälper oss nu alt trygga sysselsättningen? Den frågan har manställt sig i , Där hade man i mitien av etl löfte av detprivata förelag som är helt dominerande i om invesieringar för flerahundra mUjoner kronor som skulle ge 500 nya sysselsättningstUlfäUen, Nägra årsenare meddelades att det inle skuUe bli någonling av den utbyggnad som manhade planerat. Jag såg inga slora rubriker i de borgerUga tidningarna omsvikna löften, och inte heller var del någon Burenslam eller nägon annanmoderat eller högerman, som det då hette, som gick till attack mot företaget.Men människorna i vände sig i det läget tUl samhället. De hadeytterUgare skäl alt göra det, därför att har nedläggningar eUerinskränkningar i de privata industrierna i drabbat 1 100 personer. Demänniskorna uteslöt verkligen inte något av de näringspoUtiska instrument somsamhället har tiU sitt förfogande. För dem var nalurliglvis det väsenlliga attIrygga hela bygdens fortbestånd. Genom olika insatser har man också under desenaste åren lyckals skapa sysselsättning i för 800 personer, och besluthar fattats, som ger arbeie äl ytterUgare 200. Som en Ulustration lill näringspoUtiken kan det varaintressant att se hur detta har åstadkommits. Investeringsbanken lånade utbetydande belopp tUl NCB:s utbyggnad, lokaUseringslån och lokaliseringsbidraghar beviljats för privala nyetableringar i , investeringsfondsmedel harutnyttjats av , etableringsbolaget räddade genom övertagandeav snickerifabrik denna anläggning från konkurs och nedläggning, ochsamma företag är i färd med alt etablera en massafabrik i . Vidare hararbetsmarknadspoUtiska insatser salts in för att förbereda och underlättaomställningen för de människor som drabbats av nedläggningar. Det är på del sättet, , som viarbetar i praktiken. De ohka instrument som vi har tUlskapat har fått samverka,och vad en sådan samverkan betyder har människorna i kunnat konstalera.Del är inle något unikt exempel; utvecklingen är Ukartad pä andra häll ilandet. Vår erfarenhet är att statlig verksamhet är en viktig delav vår aktiva näringspoUtik, Men jag vill undersiryka alt det bara är en del.Därför kommer vi inle alt avslå från möjUgheterna att genom statUga företagbidra till sysselsättningen och utvecklingen, varhelst detta är tekniskt ochekonomiskt genomförbart. Jag lyckeratt och hans parli borde beakta sitt Ang. erfarenheterna av försöken att vidga den StatUgaföretagsamheten Ang. erfarenheterna av försöken att vidga den statligaföretagsamheten samhäUsansvaräven gentemot de statUga företagen. Om man anser att den statUgaföretagsamheten skaU utvecklas på annat sätt än som sker, så bördet också ankomma pä ell oppositionsparti all framlägga konstruktiva förslagtill förbättringar av den statliga företagsamheten. Jag kan försäkra herrBurenstam att jag är inlresserad av alla konkrela förslag att förbättraeffektiviteten i våra statUga företag. Ni har avstått frän att framlägga sädanaförslag, men jag tycker att Ni skaU ge ett klart besked i dessa frågor. Nianser tydligen inte att det var fel av alt salsa på nyainvesteringsprogram i NJÄ och , Var det fel av Investeringsbanken att gripain och rädda Junex, så att 1 000 människor fick behålla jobben? Var del fel avslalen att gå in och överta driften av Uddevallavarvet? Var det fel alt gå inoch skapa sysselsättning i även med hjälp av statUga företag? Och skulleslalen ha låtit bU att engagera sig för en lösning av den nuvarande krisen iGötaverken? Det är besked på sådana frågor, , som de svenska löntagarna väntar pä. HenBURENSTAM () kort genmäle; har tvä gånger stäUt frågan;Vad skulle jag ha gjort , sedan jag hade fått reda på de nya siffrornafrån Statsföretag och ? Men den korrekta frågan, herr statsråd är: Vad skuUeNi ha gjort ? Det är inte jag som skaU be Er om ursäkt; möjligen ärdet Ni som skall be människorna i om ursäkt. Ni viU ha konkreta besked om hur den ekonomiska politikenskaU bedrivas, SkuUe staten ha hoppat in i Junex eller andra sammanhang?frågade industriministern. Mitt aUmänna svar är att de sysselsättningsfrågor som häroch där uppstår ganska ofta är ett resullat av den ekonomiska poUtik som drivs.Varför begagnade inte möjUgheten alt delta med mig ifinansdebatlen när vi talade om de aUmänna ekonomisk-politiska vUlkoren? Detskulle ha varit utomordentUgt intressanl. Vidare får man en känsla av alt Ni nu resonerar som om Niville ge del intrycket att Ni blivit päpressad företagen det har som sagtvarit problem här och där, och sä har företagen pressats på Er; Ni haregentUgen inte velat det, men de privala företagen är ju så dåliga när alllkommer omkring! Men hur förhåller del sig? Om man läser i partiels valhandbok finner man - jagciterar inte hell korrekt, eftersom jag inte kan det utantiU - all del stårungefär så här: Utvidgandet av den statliga företagssektorn är en hörnsten iden socialdemokratiska näringspolitiken. Det är det vi resonerar om. Är dennahörnslen en riktig hörnsten i en slabil ekonomi? Jag skuUe dra den slutsatsenatt den inte är någon speciellt bra hörnsten i en ekonomisk poUtik och i eltlands näringsUv. Jag tycker alt Ni har fel när Ni gör internationeUajämförelser för att visa att jag är någon sorts ensling. Ni säger: Se på hurdet är t, ex. i ! Ja, se på hur det är i ItaUen! Där har vi , ett avMussolini skapat förvaltningsbolag. och åkte ner föratt studera det när ni skulle bilda Statsföretag. Det ärmycket speciella omständigheter som ligger bakom de stora statsföretagenexempelvis i och i . Dessa länder har befunnit sig i krigoch haft andra besvärUgheter som gjort att de normala och rimUga ekonomiskaförhållandena brutits sönder och att det alltså bUvit utrymme för exceplioneUaätgärder. sade också till mig: "Vad är nu enkonstruktiv poUtik? Tala om det! Ni har ju själv ett ägaransvar," Ja, herrWickman, jag har framfört della mänga gånger, senast i valrörelsen i en näringspolitiskskrift som jag presenterade då. Jag har inte den minsta rädsla för att redogöraför det, och jag skuUe med förtjusning upprepa det, om jag inte hade exakt 9sekunder kvar på min repliktid, lUl skillnad från Er, som kan prata mycket,mycket . Ang. erfarenhetema av försöken att vidga den statligaföretagsamheten gör de påpekanden som är så vanUga idebatter om företagandets vUlkor här i landet. Går det dåUgt för privataföretag och hen redovisar 3 500 konkurser - då är det denekonomiska poUtikens fel! Men går ett statligt företag dåUgt, dä beror det intepä den ekonomiska poUtiken, utan på att företagel är statUgt. Detta är den sista omgången repUker imeningsutbytet, och har inte nägon repUkrält kvar. Därförskall jag inte stäUa nägra nya frågor till honom. Jag behöver nu inte göra det, eftersom jag inte hellerdenna gång erhålUt något svar på mina frågor. Det spelar kanske inte så storroll med de svar jag skuUe få, men de frågor som jag har ställt är sådana somdirekt angår de anstäUda i de statliga företagen, och de angår i aUra högstagrad alla dem i oUka delar av värt land som i statUga företag ser den sistalösningen på sina problem sedan de gell upp hoppet om det privata näringsUvetsvilja, förmåga eUer intresse att avhjälpa deras bygds svårigheter. Det är inte ofta som jag kan ge människorna förhoppningenatt deras problem skaU lösas genom statUg företagsetablering. är detdock möjUgt, och då upplever jag att det arbete som jag sysslar med har enmening. Jag vill pä nytt understryka för all del inte skall rådanägon som helst tveksamhet pä den punkten - att de statliga företagensulveckling och de misstag som de begår skall bU föremål för kritik. Att enriksdagsman särskilt engagerar sig i en sädan verksamhet finner jag ocksånaturligt och riktigt, eftersom han, som jag sagt här tidigare, har en direktdel av ägaransvaret. All har öppnat ett slags privalrevisionsbyrå för de statliga företagen är det i och för sig ingenling att sägaom, även om verksamheten onekligen skulle kunna bedrivas både snabbare ochbUUgare genom att direkt ställa frågor tUl de berörda företagen i stället föratt välja omvägen över massmedia eller talarstolen i . Nej, det förvånande ligger i det sätt på vUket henBurenslam bedriver sin revisionsverksamhet. Jag måste tUlstå att det ärsvårt att få känslan av att han drivs av någon primär omsorg om dessa företagssunda UtveckUng. Varje gång som jag och hen mötts i Ang. erfarenheterna av försöken att vidga den statligaföretagsamheten debatterhar han hafl med sig ett färdigskrivet material, som han strax före debatternalevererat över tUl de närvarande journaUsterna och som innehåUit nya vad hanbetecknar som "skandaler" om något eller några statliga förelag. Inlevid någon presentation av en s. k. skandal har denna följts av etl endakonstruktivt förslag om hur de problem som han lar upp skuUe kunna mötas ochhur de brister och misslag, som förekommit, skuUe kunna undvikas. har som jag lidigare erinrat ombeskrivit de statliga företagens prestationer med all använda statistik på etlsäll som man själv aldrig skulle vilja göra i ett seriöst sammanhang. Vi harinte för ro skull, herr talman, dragit upp riktlinjerna för den aktiva näringspoliliken,där de statUga företagen utgör en del. Vi har gjort det därför alt vi tror attde statUga företagen kommer all utgöra ett alldeles nödvändigtkomplement lill del privata näringsUvet i värt land Uksom i andra länder. Detvore oansvarigt om inle även vi försökte vidareutveckla detta instrument i vårlarbete för att skapa trygghet för ett slort antal människor i vårt land. Del ärdessa människors framlid den här diskussionen gäUer, och de är sannerUgen intebetjänta av den destruktiva diskussion om statUga företag som och hans partivänner Uksom vissa andra borgerUga politiker för. Som jag sagt tidigare i debatien görs detmisstag inom de StatUga förelagen Uksom i de privata. Inom båda kategorierna avföretag kan man felbedöma den framtida marknaden för en produkt, man satsarforsknings- och utvecklingsresurser pä projekt som misslyckas. Det är sådanafelbedömningar som skadeglatt kartlägger, när deförekommer i statUga förelag. Sedan drar han slulsalsen att staten inte kansköta företag och alt skattebetalarnas pengar slösas borl. Avslutningsvis vill jag i denna del av debaiten säga attherr , då han fortsätter silt felsökande bland destatliga företagen, nägon enda gäng borde besinna sig och tänka på alt han ochövriga borgerUga riksdagsledamöter mycket som de socialdemokraliskaföreträder ägarna av dessa förelag och därför även bör komma med konstruktivaförslag om hur våra egna förelags ställning skall förstärkas. Jag tycker att deanställda i våra statliga förelag borde få känna att de har också deborgerUga partiernas stöd i sitt arbeie. Hen (): Vi började eftermiddagspasset i kammaren meden diskussion om vilket underlag regeringen var beredd att ge kammaren. Jagpåpekade då att det fanns en risk som man hade kunnai ana i förväg, attstatsrådets lUl kammaren utdelade svar skuUe vara intetsägande och attstatsrådets egentliga inlägg i debatten efteråt skulle komma i längre,färdigskrivna anföranden. Det var precis vad som inträffade. Regeringensdebattmeloder framstår väl vid det här laget som kända; man utnyttjar siltöverlag i lid tiU . Statsrådet började med etl inlägg pä 8 minuler,som han braverade med var utdelat partikanslierna i gär. Det inlägget kundevi gott ha varit utan, för det sade ingenling. Han kom med sitt egentligahuvudinlägg i ett anförande pä 37 minuler när hade 6minuter pä sig att svara, han fortsatte med ett inlägg när herrBurenslam hade på sig att svara. Och statsrådet harpanna att efteråt, när inte har mera attanvända, läsa upp ett anförande som är skrivet i förväg och som innehåUerpersonomdömen om denne talare som det för den angripne inte finns möjUghet attsvara på. Sä beter sig ett statsråd som verkligen är i nöd! Men om nu har lagt ner så mycket arbete påden här debatten, vilket vi ju skaU vara tacksamma för, skulle väl ha kunnat ta en lektion hos statsministem i debattkonst. När man i deförberedda slutinläggen står och säger att man blir angripen därför att om detgår dåUgt för enskUda företag så beror detta på den statUga ekonomiskapoUtiken, men om det går dåUgt för statliga företag så beror det på slaten, ochframstäUer detta som en debattpoäng, ja, då är man verkUgen en lysandedebattör! Det är Uigen tUlfälUghet att vi har anledning attlänge och UtförUgt uppehålla oss vid den statUga förelagspolitiken. Denbefinner sig i en krissituation. Det är en truism att säga att också staten harrätt att misslyckas med enstaka projekt och att den privatägda sektorn inte ärfelfri. Men det är inte frågan om hur lång Ustan över enskilda misstag ochfelgrepp är som är det viktiga i debatten, utan det är att de statUgamisslyckandena nu är så många och så stora, att det finns skäl att analyseramotiven och målen för hela den statUga företagsamheten. har rätt attföra den debatten. Den förs också med aU rätt -i arbetarkommuner ochpartidistrikt just . Jag tror inte att då skaU försöka säga attkritik mot vad som hänt eller vad som underlåtits från industridepartementetssida är ett angrepp på näringspolitiken. Vi frågar från samma utgångspunkt: Har man lyckats attförverkliga de mål som man själv har ställt upp för den statligaföretagsamheten? Målsättningen Unjerades upp i det vittomsusadesocialdemokratiska näringsUvsprogrammet för några är sedan. Den statligaföretagsamheten var nära nog dess kärna. Vi kan ocksä gä till ett av riksdagensegna dokument, propositionen nr 1969, där riktlinjerna för förvaltningsbolagetsmäl och uppgifter skisseras just mot bakgrunden av denna aUmänna målsättning.Det hävdades pä ideologiska grunder att den StatUga företagsamheten mästeexistera och skulle, för att citera ordagrant, "under krav pä lönsamhetuppnå största möjliga expansion". Vi har samma rätt som tidningen att fräga, omnuvarande målsättning med största möjUga expansion under hänsynstagande tUlkrav på lönsamhet är användbar när man skaU inhämta besked om hur Statsföretagbör inrikta sina begränsade finansiella, tekniska och personeUa resurser. Eftersom försöker lägga upp den här debattensom en motsättning meUan en socialdemokratisk syn på näringspolitiken och en icke-socialistisk,tror jag att det vore nyttigt för honom att också erinra sig att det alltsåförs en fortlöpande kritisk debatt inom det socialdemokratiska partiet rörandefrågan om man verkligen har uppnått vad man lovade sina egna väljare och sinaegna huvudmän . Ang. erfarenheterna av försöken att vidga den statligaföretagsamheten 3 protokoU 1971. Ang. erfarenheterna av försöken att vidga den statligaföretagsamheten minns videt socialdemokratiska segerjublet val, då talade om alla de statUga företag som skuUe etableras, köpas ochdrivas. Det var inte småsaker som skulle vinnas genom att staten framträdde somföretagare i stor skala; företagen skulle inte bara bli lönsamma och effektivautan också särskilt fina i fråga om arbetsdemokrati, miljöskydd och trygghet isysselsättning. I anföranden och artiklar spreds budskapet om de statUgaföretagens stora betydelse för framgången inom näringsUvet. har rätt tUl en del i att det är fråga ommotsättningar, som i viss utsträckning har en ideologisk kärna. Det finns en skUjelinjemeUan sociaUsm och UberaUsm när det gäller i vilken utsträckning man viUacceptera statlig företagsamhet. Vi tycker inte att största möjUga expansion ärdet rätta målet för - och det är vårt svar på att få ett råd om vUka förändringar som vi viU ha i målsättningen ochgenomförandet. Den sociaUiberala syn som jag företräder erkänner behovetav statUga företag, men när vi säger att de bör motiveras i varje enskilt faUoch att man noga bör överväga om de mål som den statUga företagsamheten skaUfrämja inte bättre kan uppnås på annat sätt, så är det därför att det finns såmånga anledningar tiU att verkligen tänka sig för innan man ytterUgare breddaromfattningen av den verksamheten. Orsaken tUl den hållningen är dels dåUgaerfarenheter i och andra länder av statUgt företagande av precis dentyp som har exempUfierats i den svenska debatten, dels de principiellasvårigheter som är förenade med statUgt företagande när det uppträder i så storskala att det försvårar en klar roUfördelning meUan olika samhäUsinstitutioner- i detta faU staten och företagen. Jag skaU återkomma litet tUl den saken,eftersom menade att den var rätt gmndläggande för honom.