prot · FU0966 · 1971-12-31 00:00:00 — Med det anförda, herr talman, har jag önskat inte barabiträda utskottets yrkande utan också och kanske framför aUt ta avstånd frånutopierna i vpk-motionen. När det sedan gäller motion är utskottetsståndpunkt klarare. Här sägs bestämt ifrån av ett enigt utskott att rätten tiUaffärsmässigt motiverad representation bör bestå. Jag finner det emellertid beklagligt att inte mindre än 15socialdemokrater ställer sig bakom en motion med ett sådant innehåll sommotionen nr 582. Den innehåller bl. a. påståendet att representationsutgiftertill stor del har karaktär av att höginkomsttagare ger varandra skattefriaförmåner på övriga skattebetalares bekostnad. Det anförs konkreta exempel somsannerligen inte är ägnade att styrka dessa påståenden, möjligen med undantagför exemplet med sjösättningssmycket. Framhållandet av att en textilfirmaskänker sina kunder exempelvis en bok värd finner jag direkt larvigt.Anmärkningsvärd är också motionärernas uppfattning att 85-kronorsavdraget fören representationsmiddag är generöst. Försök, , att på någon godrestaurang i bjuda på en någorlunda hygglig middag tUl en lägrekostnad! Det blir säkerligen inte lätt. Är det för övrigt detta, herrBergqvist, som avses då motionärerna oförsynt nog beskyller företagarna för atti hög grad föra affärsförhandlingar på kabaréer och nattklubbar och för attäta, dricka och roa sig på statens bekostnad? Enligt min uppfattning ärmotionärerna endast och allenast ute på en formlig klappjakt, för att inte sägahetsjakt, på företagare, vilket jag anser måste brännmärkas. Det är förvånandeatt 15 socialdemokratiska riksdagsledamöter intar en sådan attityd mot svenskaföretagare. Jag kan försäkra damerna och herrarna att representationingalunda av vare sig företagare eller försäljningsavdelningarnas personaluppfattas som något slags skattefri höginkomsttagarförmån. Tvärtom, den äroftast en betungande förpliktelse. Tjänstemännen brukar inte aUs se såförtjusta ut när de ombeds att ta hand om en kund . Det innebär jumånga gånger att man får avstå från ett normalt familjeliv, och det är enligtmin uppfattning snarare förvånande att man inte begär övertidsersättning istörre omfattning än vad som faktiskt redan sker. Motionärerna påpekar som ett slags bakgrund, antar jag,tUl den här attacken, att avdrag inte bevUjas löntagare för arbetskläder,kostnader för vård av minderåriga barn under arbetstid m. m., och det kan juligga någonting i det. Man framhåUer också, helt korrekt, att endast enklaretraktering är avdragsgiU då det gäUer t. ex. en personalfest. den 21 aprU 1971 Rätten till avdrag vid beskattningen för reklam- ochrepresentationskostnader den 21 aprU 1971 Rätten till avdrag vid beskattningen för reklam- ochrepresentationskostnader tycker jagär fel. Men varför tar inte motionärerna då ett initiativ för att råda bot pådessa missförhållanden i stäUet för att kasta sig över företagens helt legitimakostnader för en verksamhet som - tUl skillnad från motionärernasverklighetsfrämmande funderingar om att det skulle vara fråga om något nöjeslivpå statens bekostnad uteslutande syftar tUl att knyta eller vidmakthålla rentkommersieUa förbindelser för att skaffa företaget beställningar och därmedsamtidigt trygga sysselsättningen för de anställda? Jag vUl betona, , attrepresentationskostnaderna är en del, och en mycket liten del, av försäljningskostnaderna.I motionen namnger man ett antal företag, och deras representationskostnaderanges noga. a. uppger man att och Skånska cement skulle haförbrukat 1,2 respektive 1,7 miljoner, och man gör det uppenbarligen i syftetatt skapa ett allmänt intryck av att här sitter ett antal direktörer och öserut fantastiska belopp på restauranger. Men dessa försäljningskostnaderframstår som utomordentligt obetydliga om man ser på samma företagsomsättningssiffror , som jag tror är 1969. Man kommernämligen då ner till en siffra på för och baradrygt hälften så mycket för Skånska cement. Det är för övrigt signifikativt attmotionärerna inte med ett enda ord berör vilka skatter som dessa företag undersamma år har inlevererat till statskassan. Jag har med detta, herr talman, velat påvisa att det sommotionärerna försöker blåsa upp tUl något slags stor jämlikhetsfråga i självaverket är en ren bagateU och att deltagande i representation definitivt inte ärnågot eftersträvansvärt nöje för s. k. höginkomsttagare utan som utskottetpåpekar - en helt naturlig och berättigad företeelse. Jag ber att få yrka bifall tUl utskottets hemställan. I detta anförande instämde herrar i (m),(), (), i Trobro (m) och (). HerrBERGQVIST (s) kort genmäle: Efter det senaste inlägget finns det allanledning att erinra om vad skatteutskottets ordförande här sade i debatten,nämligen att det finns särskild anledning att kontrollera riktigheten avlämnade uppgifter om arten och omfattningen av ett företags representation. Omså inte sker kan avdrag i särskilda fall komma att medges i en omfattning sominte varit avsedd vid bestämmelsernas tUlkomst. Jag noterar medtUlfredsställelse att man har den inställningen, och jag noterar också medtUlfredsställelse att utskottets ordförande ville att man skulle utveckla dessaregler i riktning mot större restriktivitet det sade han klart ut. Jag skulle vilja be att fundera påhur det kan komma sig att en del företag, när de fått litet sämre förhållanden,drar ned på sin representation. Om nu aUt detta var nödvändigt för intäkternasförvärvande osv. borde man ju sträva att upprätthålla minst lika storomfattning på representationsutgifterna. Men det finns alltså konkreta exempelpå att man efter ett dåligt år drar ned på omfattningen, och det kan kansketyda på någonting. Jag viUockså understryka att det finns en rad konkreta exempel på att det här ärfråga om att man ger varandra skattefria förmåner. Luncher och middagar går juframför allt tUl de högre inkomsttagarna. När det gällde personalen i desshelhet var kostnaderna inte avdragsgUla annat än till högst två tredjedelar avde belopp som gäller vid affärsförhandlingar -och de beloppen är de stora. säger att man inte kan gå ut och äta utan attdet kostar på en god restaurang i plus mervärdeskatt,glömde han att lägga tiU, Många av dem som sitter i denna kammare brukar säkertbesöka goda restauranger och klara sig på och tycka att de får enhygglig förtäring för det. Ingen har ännu bestritt att vi har en mycket strängbedömning när löntagarna uppvisar merkostnader som de tar på sig och som ärabsolut nödvändiga för att de skall kunna skaffa extrainkomster. De får inteavdrag för detta, och det är den strängheten som man skall ställa i relationtUl de konkreta exempel jag här redovisade och som jag tycker tyder på enaUtför stor generositet. den 21 aprU 1971 Rätten till avdrag vid beskattningen för reklam- ochrepresentationskostnader i (vpk) kort genmäle: Herrtalman! Jag finner det närmast vara en undanflykt när låtsas som omvåra siffror skuUe sakna grund. Hade så varit faUet, hade det säkert ocksåpåpekats frän utskottets sida. Jag anser att vi har full täckning för desiffror som är angivna. Sedan noterar jag också att denreklam som har mött tydligen handlar om så nyttiga ting somhydrauliska pressar. Men jag tror inte att skall behöva leta särskUtlänge i olika publikationer för att hitta reklam som söker övertyga oss attköpa saker och ting som vi själva inte har upptäckt att vi behöver. () kort genmäle: Jag trodde att kommunisterna skuUe vara litetförsiktigare efter finansministerns lektion i går i interpellationsdebatten.Han påvisade ju att om man försökte realisera de kommunistiska planerna, i vUkaingick den här skatten, för att få ihop 3 miljarder till statskassan, skulledet visa sig att det fanns åtskUliga luftmiljoner i dem. Vad som senast sadeshär har inte givit mig anledning att ändra uppfattning. Men jag vill gä tUlbaka tiU vad sade. Jaghöll ju med om att det ligger någonting galet i att t, ex.endast enklare traktering är avdragsgill när det gäller personalfester. Jagsade också att det kunde ligga något i de andra argument som om rätten tUl avdrag för arbetskläder etc. Men varför inte då, herrBergqvist, göra en framstöt i den riktningen i stället? Nej, , man får det intrycket attresonemanget bottnar i någon form av iUa dold avundsjuka. I en artikel i kunde man läsa omherr motion under rubriken . Den artikeln är ett typiskt utslag avkvällstidningsjournalistik, men konstigt nog når man inte ner till samma låga"förtrödenhetsnivå" som motionärerna, även om artikeln tydligen äravsedd att utgöra ett slags moraliskt stöd åt och hansvilseförda vänner och även om den 21 aprU 1971 Rätten till avdrag vid beskattningen för reklam- ochrepresentationskostnader manhänvisar tUl , denna den svenska företagarens främstastöttepelare, som sägs ha avkrävt den ena direktören efter den andra besked omrepresentationskontots storlek. T. o. m skribent finner detangeläget att sluta artikeln med en hänvisning tUl en källarmästare här iStockholm som fuUt riktigt säger att ett bifall till motionen skulle föra ossett steg närmare järnridån. Journalisten i inser tiU skUlnad frånherr och hans vänner - att deras förslag skulle leda tiU katastrofalakonsekvenser för restaurangnäringen och de i denna näring anställda. Ett bifaUtUl motionen skulle självklart, eftersom representation inte kan undvaras, ledatUl att företagaren förlade denna tUl sitt hem, vilket i och för sig skullevara bUligare men å andra sidan oförenligt med representationens rentkommersiella karaktär. MeUanskiUnaden, priset, finge käUarmästare, kockar,rockvaktmästare och servitörer m. fl. Flertalet avdessa inser knappast att de tillhör de högavlönades och privilegierades skara,som motionärerna är så angelägna att komma åt. Jag vidhåller, herr talman, mycket bestämt mitt yrkande omavslag på motionen. () kort genmäle: har en enastående förmåga attdriva två linjer . A ena sidan talar han om hur utomordentligt litendel av omsättningen som representationskostnaderna utgör för företagen, å andrasidan talar han om att det skulle uppstå katastrofer för företagen om manavskaffade skattebetalarnas stöd tUl den här representationen. Märk väl: deskattebetalares stöd vilka själva inte får göra avdrag för sina nödvändigakostnader för intäkternas förvärvande. Jag skall fatta mig mycket kort. Men bara för att fåbalans mot ständiga angrepp på svenskt näringsliv och det sättsom han anser att näringslivet sköter sitt fögderi på skaU jag påminna herrBergqvist om en sak: Det finns ett annat fält, det offentliga fältet, där detär många miljoner att beta på. 1 syfte att representera och göra reklam för sig självt,att göra PR, inbjöd t. ex. i län 200 stordirektörer. Manhämtade dem med flygplan på olika platser i vårt långa land, man bjöd dem påflygtur över hela län, man bjöd dem på stor middag på Frimurarelogen medlax bl. a., man gav var och en presenter på skattebetalarnas bekostnad, och manflög dem med chartrat flygplan hem, var och en tUl sin ort i landet. Där finns det också pengar attspara. Angrip den sektorn också , . HerrBERGQVIST (s): Jag tycker det är riktigt att titta på bådeden offentUga och den privata sidan, och jag har ingen anledning att försvaraöverdrifter på någotdera hållet. Men jag vUl notera att på den privata sidanförekommer det någonting som icke har någon som helst motsvarighet annars,och det gäUer de här sjösättningssmyckena, där en enda person vid ett endatUlfälle genom att hålla i en stackars flaska får smycken värda 30 000 kronorutan någon som helst beskattning och med fuU avdragsmöjlighet för företaget. Jag tUlhör visserligen läns förvaltningsutskott,men det som här sade är inte orsaken tUl att jag nu försvararskatteutskottet. Det gör jag för att jag vUl att man skall förstå utskottetsställningstagande. Även motionären medger att man måste godkänna avdrag somgörs för representationskostnader. Men oavsett om man gör det eUer inte är detodiskutabelt att företagarna inte kommer ifrån kostnaderna för representation.Jag lyssnade tUl , som berättade hur det går tUl att göraaffärer i och i andra länder där svenska företagare inte har någramöjligheter att komma undan en oerhörd satsning på representation, eftersomalla andra exportföretag gör det. Frågan är alltså om man skall vara med om attföretagarna får göra några avdrag eller inga avdrag alls. Vi medger att de fårgöra begränsade avdrag för omkostnader, men priserna skall vara skäliga när manbjuder i representationssammanhang osv. Vid läsningen av denna motion finner man att herrBergqvist där räknat upp ett flertal stora företag som, hur vi än beslutar här,aldrig kan komma ifrån stora kostnader för representation. Jag är övertygad omdet. Och ställs man inför frågan huruvida vi skall säga att detta har inteett dugg med företagets verksamhet att göra. Det är en omkostnad som aUa andrai företags förvärvsverksamhet; skall vi då säga att dessa ovUlkorligaomkostnader för representation som är helt likstäUda med aUa andra kostnadersom företaget har och får göra avdrag för får ni inte dra av? harriksdagen inte ansett sig kunna säga så. Men vi har menat att det harförekommit missbruk tidigare på detta område. Det var vad bevUlningsutskottetförklarade. Men numera är inte det missbruket så utbrett. Vi säger visserligenatt visst kan det förekomma missbmk också, men om normerna följs tror jaginte att man kan ha så mycket att anmärka mot bestämmelserna. att missbruk förekommer, men då undrar jag om han menar att det är ettmissbruk även med hänsyn tUl de normer som finns, eller om menaratt det är missbruk även om normerna följs? har dragit upp riktlinjer, ochriksskatteverket har utfärdat anvisningar, och om normerna följs håller sigrepresentationen nu inom rimliga gränser, och då bör man inte anmärka på den.Men som jag tidigare sade och det är också utskottets mening - skaUriksskatteverket följa upp denna fråga. Det är nödvändigt att myndigheter ochdomstolar kontrollerar verksamheten. Och om det då visar sig att normernatUlämpas på ett sätt som inte överensstämmer med vad vi har avsett, då anserjag att frågan bör tas upp igen. Men vi bör väl vänta tiUs harverkat någon tid och vi har fått se hur det slår i praktiken. Sedan vUl jag säga tUl i att den 21 aprU 1971 Rätten till avdrag vid beskattningen för reklam- ochrepresentationskostnader den 21 aprU 1971 Rätten till avdrag vid beskattningen för reklam- ochrepresentationskostnader herrBerndtson lär sig nog att det inte går att få attbifalla en motion, när en utredning har förklarat att den om någon månad kommeratt presentera ett förslag i frågan. Eftersom ställde en direkt frågatill mig skall jag svara på den. När man gör avdrag för sjösättningssmycken följer mannormerna, precis som man gjorde i de övriga konkreta fall som jag redovisade.Jag tycker därför att dessa normer är alltför generösa jämfört med vad andragrupper skattskyldiga har möjlighet att dra av. Sedan förekommer det inom ramenför dessa normer ett omfattande missbruk som det finns anledning att hauppmärksamheten pä, och där tycker jag att det är värdefuUt att utskottetsärskUt poängterat att skattemyndigheterna skaU lägga sig vinn om attkontrollera detta. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels motionen nr 313, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels motionen nr 582, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 20 punkten 2 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motionen nr 582. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: § 2 Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande nr 14i anledning av motioner om höjning av åldersgränsen för barnpension inomfolkpensioneringen. Utskottets hemställan bifölls. § 3 Reglernaför tUläggssjukpenning vid havandeskap betänkande nr 15 i anledning av motioner angåendereglerna för tUläggssjukpenning vid havandeskap. I ett sammanhang hade utskottet behandlat 1) motionen1971:721 av herrar och , i vilken hemställts att riksdagenbeslutade om utsträckt rätt till havandeskapsledighet och tUläggssjukpenningför mödrar, vilkas barn vistades på sjukhus, på det sätt som angavs i motionen, 2) motionen 1971:723av m. fl., i vUken hemställts att beslutade om viss avmotionärerna föreslagen ändring av 3 kap. 13 § lagen om allmän försäkring. A. attmotionen 1971:721 inte föranledde någon åtgärd, B. attmotionen 1971:723 inte föranledde någon åtgärd. 1) vid utskottets hemställan under A av iMora och fröken (båda fp), som ansett att utskottet under A bort hemställa, 1. att ianledning av motionen 1971:721 i skrivelse tiU Kungl. Maj:t begärde skyndsamutredning och förslag till lagändring i enlighet med vad reservanterna anfört,samt 2. att motionen1971:721, i den mån den inte kunde anses besvarad genom vad reservanternahemställt under 1, inte föranledde någon åtgärd, 2) vid utskottets hemställan under B av herrar iMora (fp), Ringaby (m) och i (m) samt fröken (), som ansett att utskottet under B bort hemställa, att med bifaU tUl motionen 1971:723 för sin delskulle antaga visst av reservanterna angivet förslag tiU lag om ändring i 3kap. 13 § lagen (1962:381) om aUmän försäkring. denf 21 aprU 1971 Reglerna för tilläggssju kpen n ing vid havandeskap FrökenBERGSTRÖM (fp): Motion nr 721 behandlar den situation som kanuppkomma då ett nyfött barn måste kvarstanna på sjukhus direkt efterförlossningen. Motionen syftar tiU att modern skall få den ekonomiskaförutsättningen att efter barnets sjukhusvistelse ta ledigt från förvärvsarbeteför att vårda barnet. Ekonomisk förutsättning innebär i detta sammanhang rätttill sjukpenning för ledighet som infaUer senare än under den vid havandeskap ivanliga fall sjukpenningberättigade perioden . Förutsättningen äratt moderns tidigare ledighet med sjukpenning i samband med förlossningenendast omfattar en del av de och att resten skulle få tagas ut isamband med barnets hemkomst från sjukhus. efter förlossningen har modernrätt till havandeskapsledighet med sjukpenning för egen återhämtning och vila. den 21 aprU 1971 Reglerna för tilläggssju kpenning vid havandeskap Efterdenna tid utgår sjukpenning endast om hon själv har värd om barnet eller självär sjuk. Enligt nuvarande regler utgår sjukpenning för havandeskapsledighetlängst t. o. m. 180:e dagen efter den dag dä sjukpenning börjat utgå. Barnetssjukhusvistelse kan bli så långvarig att den sträcker sig över hela densjukpenningberättigade perioden eUer en mycket stor del därav. Problemet är dess bättre inte vanligt, men för demänniskor som drabbas är svårigheterna stora. Anledningarna tUl att barn måste kvarstanna på sjukhusefter födelsen kan vara olika. Det kan röra sig om sjuklighet från födelsen,det kan vara fråga om skada vid förlossningen. En tredje orsak kan vara förtidig födsel, då barnet måste vårdas i kuvös. 1 samtliga fall kansjukhusvistelsen bli långvarig och innebära mycken oro för föräldrarna. För att konkretisera kan vi tänka oss ett fall där modernpåbörjat havandeskapsledigheten en månad före den beräknade dagen för förlossningen.Det visar sig att det nyfödda barnet kräver sjukhusvård. Modern kan då ta utytterligare 30 dagars sjukledighet med sjukpenning för sin egen återhämtningmen återgår troligen därefter till förvärvsarbete utom hemmet. Om barnet kankomma hem först förflutit efter förlossningen har moderningen rätt tUl sjukpenning för den ledighet som då kan vara nödvändig för atthon skall kunna ta vård om barnet. Ett bifall tUl motionen skuUe för modern iett faU som detta betyda fyra månaders ledighet med sjukpenning efter det attbarnet kommit hem. Jag har här ett brev som en moder med dessa problem harskrivit. Jag vill gärna föredra några rader ur detta brev för kammarensledamöter. Hon fastslår inledningsvis i brevet att det inte är möjligt"för en mor tUl ett för tidigt fött barn eUer tUl ett barn som är skadatvid födelsen att återgå tUl sitt förvärvsarbete och skjuta påtUläggssjukpenningen tUl den tidpunkt då barnet lämnar sjukhuset". Sedanskriver hon följande; "Fallet är aktuellt för mig men också för mångaandra." Brevet är skrivet jag nämner dettaparentetiskt. "fick jag en liten flicka med en läpp-gom-spalt.Detta gör att barnet inte kan suga samt att resultatet av en operation blirbättre vid tidigare ålder. Jag fick alltså lämna barnet ifrån mig försjukhusvård. vill jag inte gå hemma och tänka på det stackars barnet utanhar i stället återgått tUl mitt förvärvsarbete. Men eftersom jag arbetar gårjag miste om tUläggssjukpenningen som jag mycket väl kvalificerat mig för som skattebetalare." Hon har gjort en förfrågan hos ommöjligheten att uppskjuta sin sjukpenning och fått svaret att det inte ärtUlåtet. Hon tolkar det besked hon har fått på följande sätt:"Tilläggssjukpenningen är tUlkommen för att modern skall få vUa sig efterförlossningen och inte för att mor och barn skall få en ekonomisk chans attvara tUlsammans." Hon avslutar brevet med en egen reflexion. Också deraderna vUl jag gärna läsa: "Enligt mitt förmenande tror jag att man medtilläggssjukpenning velat ge yrkesarbetande mödrar en ekonomisk möjlighet attvara tillsammans med sina barn åtminstone under sex korta månader. Något som man på grund av en klumpig lagstiftning inte unnar klena. fosterskadadebarn, som förblir på sjukhus." Här slutarutdraget ur brevet. I utskottsbetänkandet på s, 6 påpekas det dubbla syftetmed tUläggssjukpenningen vid havandeskapsledighet dels moderns återhämtning,dels omvårdnaden om barnet. I fall som dessa, menar jag, är vårdsynpunktenmycket viktig. Barnet kanske är särskilt ömtåligt och därför specielltvårdkrävande. DärtUl kommer anspassningen i hemmiljön, som kan innebäraytterligare problem. För modern kan det därför kännas särskilt angeläget attsjälv få ta hand om barnet. Detta bör underlättas genom att hon tUlerkännssjukpenning så som föreslås i motionen. I reservationen - s. 8 i utskottsbetänkandet - framhåUesatt efter sjukhusvistelse i dessa fall kan jämställas medden av levnaden för friska barn. Jag vill gärna understryka dettamen med hänvisning till vad jag sagt tidigare hävda att barn medsjukhusvistelse bakom sig säkerligen är mer vårdkrävande än från födelsen friskabarn. Nuvarande bestämmelser tUlgodoser i dessa fall endastmoderns återhämtning och inte vårdsynpunkten med avseende på barnet. Dennavårdsynpunkt har dock beaktats för adoptivbarn, i och med att ställtsig positiv tiU ekonomiskt stöd tUl adoptivföräldrar i samband med adoption,vilket vi också nämner i vår reservation. Utskottets majoritet menar det återfinns på s. 7 ibetänkandet att ett bifaU tUl motionen "skulle medföra att det ena av debåda syftena med rätten tUl tiUäggssjukpenning, nämligen vårdsynpunkten, blevensidigt tUlgodosett på bekostnad av det andra, moderns möjlighet tiU vila ochåterhämtning". Det kan aldrig bli fråga om att vårdsynpunkten blirtUlgodosedd på bekostnad av moderns återhämtning. De 30 dagarnas ledighet medsjukpenning för återhämtning efter förlossningen kommer inte att inskränkas ommotionen bifalles. Utan någon motivering fastslår utskottsmajoriteten attuppskov med havandeskapsledigheten inte kan komma i frågaoch att därför svårmotiverade tröskeleffekter skulle uppstå. För ossreservanter är inte detta lika självklart. Vi menar att frågan bör utredas menatt en sådan utredning inte behöver bli omfattande. Vi önskar därför skyndsamutredning och förslag tUl lagändring. Jag yrkar härmed bifall tUl reservationen 1 isocialförsäkringsutskottets betänkande nr 15. Motionen 723 tar upp en annan frågeställning i anknytningtill havandeskapsledigheten, nämligen moderns möjligheter att förvärvsarbetaunder 180-dagarsperioden, då hon aUtså har rätt tUl sjukpenning.