prot · FU0960 · 1971-12-31 00:00:00 — har man sagl alt vi mäsle ha en samlad plan, JagvUlminnas att jag själv en gång för nägra är sedan motionerade i del ärendet, allvi mäsle ha en samlad bedömning av hela familjepoliliken. Vi kan inte håUa påmed en familjepolitisk kommitté, en barnstugeutredning och, som för nägra årsedan, en familjeskatteulredning och en mängd andra ling, dvs, utredningar sompysslar med var sin bil av problemet. Lägg i stället aUlihop pä etl ställe ochge oss en samlad plan. Det är mycket vanligt här i att vi återkommermed våra motioner som följetong är efler är. är en moiion som jag förlänge sedan slutat all väcka därför att min erfarenhei har sagt mig att delinle går all komma fram på den vägen heUer, Fältel är helt enkell för stort. Viskulle kunna tillsätta en slor familjepolitisk kommission men den mäsle mycketsnabbi falla sönder i sektioner eller vad man nu vill kalla det -som lar varsin bil, därför all det inte gär att vid ell bord under en halt ulreda alladessa ling pä konlantstödssidan, på skallesidan och pä servicesidan. Dä skuUeman ändå bara formellt och inte reeUl ha nätt en samordning. Vi fär väl hållapä som vi gör, och del är litet tröstlöst all del skaU ta så lång lid och attdel är sä mycket material som skall fram, TiU slut vUl jag bara, herr lalman, knyla an lill dendebatt som utskottets presidium - ulskollels ordförande och vice ordförande hade inbördes för en slund sedan, där man var pä väg ul i en aUmän diskussionom samhällel och hur samhället fungerar särskilt för barnfamiljerna. Det ärväl inle vär uppgifl, när vi försöker komma tUl rälla med konkrela familjepolitiskaspörsmål, alt sväva ut sä oerhörl längl. All i alla sammanhang underkänna helasamhäUel ända ned i dess grundval är ju en debalteknik som brukar utmärkadebattörer som slår rält längl från bäde i och herrGustavsson i , Pä en del konkrela punkler är del emeUerlid uppenbart allvåra familjepolitiska bekymmer hänger samman med förhållanden i samhället iövrigl. Jag skall inle aUs ge mig sä längt ul som lill decenlralisering ochcentralisering, lokaliseringspolitik och allmän miljö och sådant. Det räckermed all slanna etl ögonblick vid skatten, är ju ell av de få länder i världen där man vidbeskattningen inle lar nägon hänsyn tUl försöriningsbörda, UU familjernasstorlek m. m. Vi har en annan teknik, jag vet det, men vi är faktiskt lämligenensamma om del. är det ju sä all man har, med som jag anser slor rätt,sagl att låginkomsl är ett annat ord för inflationskänslig inkomst. Jag trordel är rikligt all del är de låga inkomslerna som alldeles specieUt är känsligaför inflation. Om man bara stiger upp ett sleg UU de där inkomstgrupperna somvi har lalal om och som inle i egenllig mening har låga inkomster desom vi brukar tala om i exempelvis läginkomstutred-ningar - dvs, inkomsler pä , sä gäller ju forlfarande att även dessa ärinflalionskänsliga inkomsler, som har yllersl litet av realkapital all sättaemol inflationens häriningar. Men därtUl kommer att den gruppen i myckel hög grad harskattekänslig inkomsl. Vi vet all jusl däromkring har vi den ökända puckeln.Där kulminerar marginalskatleskalan. Del är väl ändå så all de räll sloragrupper, som för nägra är sedan kunde uppleva sig själva som liggande ell litetstycke över del ekonomiska bottenskiktet, har haft svärl att behålla detförsprånget därför all deras löneökningar, som ju har utfallit i vanligordning, efter skall- och prishöjningar inte har räckt tiU ulan de har pä någotsätt sjunkit ned i läginkomstkalegorin. Däri består problemel tUl slor del. Jag har sagt en gång i etl annal sammanhang, att del ärväl en egendomlig jämlikhelspolilik om man skall börja med att rikta in sig päde grapper som ligger strax ovanför vad vi kallar läginkomstgrupperna ochpressa ned dem dit. De grapper som läg just pä den nivå dil vi hoppas kunnahöja de egenlliga läginkomstgmpperna pressas alltså ned i låginkomsllräskel.Det är en egenartad jämlikhelspolilik. Jag tror, herr lalman, och del är därförjag säger det, all vi jusl i vår familjepolitiska situation har ett bevis förall det är detla som håller pä att ske. När de 250 000 familjerna frän 1965 medett alldeles speciellt stödbehov har blivU kanske 400 000 eUer 500 000, kanskeutgör hälften av våra barnfamiljer, då är det delta som skell, alt de som lägovanför den egentliga läginkomstgränsen trots nomineUa förbättringar harsjunkit under den gränsen. Och del stäUer särskUda krav. Jag är, herr lalman, någol pessimistisk i fräga om våramöjligheter att med hittiUs vanliga familjepolitiska åtgärder komma åt denproblemaliken. den 14 aprU 1971 Det har varit utomordenlligt iniressani attlyssna till erfarenheier av del familjepolitiskautvecklingsarbete som han själv sä verksamt har deltagit i. Han sade att det ibörjan tycktes vara sä lätt att prioritera och alt se hur problemen kunde lösasupp. Man undrar då: Var inte den lättheten skenbar, därför all kunskaperna interäckte lUl att Iränga in i kärnfrågorna? Inte minst genom familjepolitiskakommitténs fortsatta arbete har vi ju fåll en sä mycket mer detaljerad bild avden familjepolitiska problematiken. Vad man frågar sig är vidare om den grapp som det här hartalats om i försia hand kan hjälpas med pengar, dvs, om del är den ekonomiskaproblematiken som överväger. Jag tror alt det i väldigt mänga av familjerna i stället är ell stöd i själva funktionen som är nödvändigi. Den lillakrels som hushällsenheler med ell eller tvä barn utgör räcker inte förkontakter och för ell utbyte av tjänster. Familjen måste vidgas mot samhället,och jag ser barnstugan som en förlängning av och ell stöd UU familjen, Belräffande de ekonomiska svårigheterna frågar jag mig omde inte ofla har sin grund i en samhällsplanering som utgår frän alt den somarbetar skaU ha sin "markservice" avklarad ulan all själv behöva ägnanägra bekymmer ät denna. Man planerar bosladsförsöriningsomräden som ghellonenbart för boendet och avskärmade frän produktivt arbeie ule påarbetsmarknaden. Och man lägger dessa bostadsförsörjningsom-råden sä altorimlig tid får offras på resor mellan bostad och arbetsplats. säll att bo bygger i stor utsträckning pä all manskaU ha etl väl fungerande system för service ät den som är ute och arbetar.Den där markservicen består väldigt ofta av en hemmafru. Hemmafrun skall hållaigång bosladsförsörjningsomrädet pä dagen - beteckningen "sovstad"visar all planeraren över huvud tagel aldrig har tänkt pä de människor som skaUfungera i della område. När hemmafran gär ul på arbetsmarknaden får hon dä behovav service i rik mängd även om kravet naturligtvis ofta är outtalat. Detställs krav pä länga öppettider i barnstugan. Del ställs krav pä hjälp med mat,tvätt och städtjänster. Del blir en mycket slor belastning pä den socialaservicen i dessa kommuner. Jag tror att det är nödvändigi att gå in för ell systemmed selektiva stödformer, sä som har skisserat. Men jag troralt man dessulom, för all möta de slora problem som människor stäUs inför,mäsle ha en mera akliv samhällsplanering, där sociala mål kan ställas somriklmärke. När del gäller de övriga talarna är det en stark kontrasti förhåUande UU som slär en. De borgerliga reservanlerna talarutifrån en statisk syn pä familjepoliliken, en statisk syn som ställer krav påregering och rUcsdag att i förväg läsa sig vid vissa familjepolitiska åigärderför ell storl antal är framöver. i är uppenbarl medveten om allfamiljepolitiken gäUer den enskUda människans trygghet. Han kan nog också sehur motionen har ett aUtför snävt synsätt när det gäUer del familjepolitiska områdeloch hur reservationen i sina krav är aUtför snäv. Vad beträffar får jag plocka ul några av desaker han lalade om. Lät oss böria med gollköpsbidragel, Slä gärna upp prefixeteller förleden gollköp i ordboken. Där står en rad synonymer, bland andralättvunnet, lättköpt, hastigt tUlkommet, biUigt, av ringa värde. Att folkparUettolkar mitl tal om gotlköpsförslag och goltköpsbidrag som att jag menar altbidraget skuUe vara ägnal all köpa godis för får nog slä för folkpartietsräkning. Del visar väl närmasl vilket användningsområde folkpariiel spontantkan länka sig för en knapp tia . När sedan tar upp diskussionen om familjen iett hyggligt inkomstläge som har svärl att få pengarna att räcka tiU, så tyckerjag att det är viktigt att slä fast att för denna familj räcker ju inkomslentUl en UtomordentUgt god standard på vissa områden, medan man på andra måstebegränsa sig. SkUlnaden mot låginkomsttagaren är ju att läginkomsltagaren mästespara pä varie utgiftspost. Han har aldrig någon guldkant på tUlvaron. Del är intressant alt höra av alt denönskelista som läggs fram i moUonen skaU uppfattas som en prioritering. Jagnoterar att barnslugesidan lydligen faller hell utanför de samlade reformerinom familjepoliliken som moUonen handlar om. Men för alt svara mot människors starkt skiftande behovfordras i hög grad differentierade ätgärder inom familjepoUtiken. Vi lever ju ielt dynamiskt samhälle, där familjepoUtik och samhällsutveckling ömsesidigtmåste anpassas lUl varandra. Del är självklart aUdeles nödvändigi alt man haren övergripande mälsättning när det gäller familjepolitUcen och all defamiljepolitiska åtgärderna baseras pä en genomtänkt linje. Men familjepolilikenkan ju inte begränsas tUl aUmänna ekonomiska stödåtgärder, ulan den mäsleomfatta en rad olika områden inom samhäUsutvecklingen, Det gäUer utbyggnadenav barnomsorgen genom barnstugor och barnvänliga miljöer. Det gäller helafrågan om boendemiljöns utformning, som vi litet grand har snuddat vid. Detgäller en mängd olika servicefrägor: arbelslidsfrågor - inle minsl försmåbarnsföräldrar -skolans innehåU och utformning, familjelagstiftning osv,FamiljepoUtiken kan inte isoleras och låsas fast . Denmäsle fungera i sill sammanhang. Den skaU inle bara successivtanpassas lUl samhäUsutvecklingen. Den skall ocksä påverka samhällsutvecklingeni riktning mol trygghet och jämlikhet. Det är ju därför som vi på familjepolitikens områdebedriver ett fortlöpande utrednings- och planeringsarbete, som skaU ge ossunderlag för politiska stäUningstaganden när del gäller de familjepolitiskareformer som vi arbetar pä. Delta underlag kommer ocksä all ge en grund förbedömningen av den fråga som har tagil upp i sin reservation. Detmycket omfattande arbelet - som pågår främsl inom familjepolitiska kommilténoch barnstugeuiredningen men också inom bl, a. servicekommittén,socialulredningen och famUjelagssakkunniga -kommer alt ge grandläggandemalerial för bedömningar och beslul om de familjepolitiska ätgärder som kan bliaklueUa . HenROMANUS (fp): Jag har inte något behov av att polemisera mot herr den 14 aprU 1971 Carlshamre- inle av den anledningen alt jag skulle inslämma i aUl vad han sade, mendärför alt jag instämmer mer i vad han sade , än vad han har sagl vid andratUlfällen. Del intressanta i anförande var om delursäktas just det avsnitt där han - med kanske något fler ord än jag använde utvecklade den synpunki som jag litel sammanträngt viUe kalla "de nyafalliga". Eller del förhällandel, att familjer med goda inkomster harsvårt all få pengarna alt räcka. Jag menar naturiiglvis, och det förstår herrCarlshamre lika bara som någon annan, inle de triviala penningbekymmer som välaUa har, utan jusl delta all man trots goda inkomster upplever sin situationsom aUvarligt problematisk. Att man vänder sig UU socialhjälpen är ell teckenpä della, men även de som inle gör det kan uppleva sin situation som fyUd avsvårigheter. Men som sagt, jag har inte något behov av ytterligare polemik medherr Carlshamre, Fra Odhnoff sade all mänga av svårigheterna beror pä dåligplanering, på alt man inte har barntillsyn, att det inle finns service osv. Dettror jag är aUdeles rikligl. Och del svar som jag mäsle ge henne är, alt dä ärdel desto stöne anledning att salsa mer pä all förbättra denna service, dennabarnliUsyn osv. Del kan dä påpekas att en hel del görs, del är en snabbutveckling jusl nu av barnstugebyggandet. Javisst, men man kan inte komma ifrånatt den regering som har haft ansvarel på detta område under ganska läng lidhar låtit bli all göra särskUt mycket. och första halvanav var barnsiugebyggandet prakliskl laget obefintligt. När förslagfördes fram som syflade till att t. ex. snabbt fä en förbällring tUl ståndgenom en satsning på famUjedaghem, och när förslag under många är fördes framom förbättrad boendeservice i övrigl, var intresset från regeringens sida intesä slort som man kunde önska. Del är därför litet makabert när familjeministern säger:"Här ser man vUken priorilering gör. Ni har inte nämnlbarntillsynen i moUonen." Nej, men det finns ju fler motioner. Den härmolionen handlar om del direkl ekonomiska stödet UU barnfamiljerna. Om fruOdhnoff är kvar vid behandlingen av ytterligare nägra punkler under dennahuvudtitel, kommer hon alt finna all vi har reservaiioner som gäller ökadestatsbidrag, t, ex. UU bäde daghem och familjedaghem. Sä pä den punklen trorjaginte all hon kommer sä bUligt undan. Jag hade inte väntat mig att skuUe ta den härlUla vilsen, om att "goltköpsbidrag" kan tolkas pä tvä olika sätt, säallvarligl all hon menade alt man skuUe gä tUl uppslagsböcker för all reda ulhennes uttryckssätt. Del är inle jag som har hillal pä vitsen - det vUl jaginle skryta med och den kanske inte är så förfärligt rolig heller. Men detreeUa i del hela är väl ända alt viftar borl vårt förslag omvårdnadsbidrag och säger, att skattefritt inte är någonting. För en familj som har tre barn är del I 500kronor skattefritt. För alt tjäna lika mycket måste man i regel tjäna 3 000kronor. Jag vet inte hur många barnfamiljer som bara viftar borl della ochsäger; "Det där är ju ingenling." Del måste vara delta som var syfletmed uttalandel i aUa faU. Att värt förslag om ell värdnadsbidrag skulle vara ellhastigt påkommet förslag är fel. Däremot ligger det någonting av hasiiglövergivande i den här frägan frän sida och hennes parli, somlidigare under mänga är har lalal om all införa etl vårdnadsbidrag, men baravänder tummen ned. Del är klarl alt man inte skall låsa fasl familjepolilikenför aU framlid. Del är ingen som har hävdat del, vi begär bara en plan. En vissstadga och samordning av planeringen skuUe väl ändå inle skada? Inte var delväl tUlfredsstäUande all vi efler mänga års skattedebatt fick enfamiljebeskallningsreform som bara var en skallereform och ingenfamiljepolitisk reform? Inle var väl det någon bra planering? 1 det fallethåUer jag faktiskt mer med än med . Under delta anförande övertog fruandre vice lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag känner inte heller nägol särskUl behov avatt polemisera vare sig med eller med statsrådet polemikhar väl sin tid. Jag tror emellerlid alt de ling som vi nu sysslar med faktisktär så komplicerade, så svära och sä stora och belydelsefulla alt det bästasällel pä vUket vi kan agera i förhållande lill varandra är all försöka lyssnapå varandra och fånga upp de uppslag som kan komma. Del kommer väl klokauppslag frän alla häll, som vi bör la fasla pä om vi skall lyckas komma tUlrätta med detla besvärliga problemkomplex, Dessulom har min erfarenhei lärt migall det på della område faktiskt finns en gemensam vUja att komma fram lillnågonting positivt och verkligl hjälpsamt. Men det var en punkt i senasie anförande somjag vUle knyla nägra reflexioner lUl, nämligen del i och för sig rikliga taletom att vi inle löser problemen bara med ekonomiskl stöd ulan all del är självastrakturen i samhället, hela serviceutbudet och alll della som mäste lill. Delär naturligtvis riktigt. Jag vUl inte ell ögonblick misstänkas för att vUjadämpa takten i barnsiugebyggandet t. ex. Vi hade för nägra är sedan en oflaupprepad, väldigi ofruktbar debatt om hur storl behovet av barnslugeplatseregentligen var. Nägon hade beräknat del 180 000 och andra tyckte att detkunde räcka med 60 000 osv. Del var en mycket ointressant debatl. Jag tror attom vi log den skulle vi återigen bli oense i bedömningen av hur mängasädana plalser det tUl sist behövs. Men del finns en sak som vi är hell överensom, och del är all del behövs väsentligt mänga fler än vi har. Därför kanman skjuta ifrån sig -kanske för läng tid framål - bestämningen av gränsen förhur stort utbudet en gäng tUl slul behöver vara. Vi kan vara överens om att vibör hjälpas ät att fä fram så mänga barntUlsynsplatser som vi över huvud tagetorkar med. Dä säger fra Odhnoff alt vi mäste ställa krav. Det stäUsstora krav på servicen. Elt exempel är öppelhällandeliden i barnstugorna. Detär besvärligt på sina håU; den räcker inte tUl. Men då måsle jag skjuta in: Låtvara att det stäUs stora krav på service, men det finns också gränser för vUkakrav vi får lov att ställa pä familjerna och kanske alldeles särskUl pä den 14 aprU 1971 barnen.Jag vel alt det är något tiUspetsat och inle hell korrekt, men med viss rättkan man säga all öppethäUningstid i barnstugan är delsamma som arbetstid förbarnel. Visserligen är del väl inle nägol barn som finns där riktigt hela lidenfrån det man öppnar i ottan tills man stänger pä kväUen, men det går ål del hället;öppethäUningstid i barnstugan är arbetstid för barnel. Del är möjligt all del här finns en skUlnad i uppfattningoch värdering meUan och mig. Jag är helt beredd att medverka lUlatt vi förbättrar servicen lUl barnfamiljerna men inle i den meningen all denStäUer orimliga krav pä familjernas sätt att tUlgodogöra sig den här servicen.Det har gjorls undersökningar det var väl där man fick siffran 180 000, vUljag minnas - om hur många gifta kvinnor med barn som inte harförvärvsarbete men som skulle önska ta förvärvsarbele, om bara barntUlsynenvore ordnad. Dä när man höga siffror. Mig velerligt har man aldrig gjort denmotsatta undersökningen. Hur många av dem som släpar iväg med sitt barn tUl daghemmet och sedan far kanske tvärs igenom staden liU enarbetsplats och tillbaka pä kväUen samma väg, hur mänga av dem skuUe om manfrågade dem direkt säga: Tänk, om vi kunde slippa ett enda år! Jag tror att definns också, och därför är jag litet rädd för att aUtför starkt betonaulbyggnaden av de här formerna av service. Vi kan komma all med dem ställaorimliga krav på familjerna, både på föräldrarna och på barnen, och därför, fruOdhnoff, kommer vi inle förbi att försöka hitta former för del ekonomiskastödel lill barnfamiljerna - gärna ocksä när del gäller familjebeskatlningen som ger familjerna någonting som liknar en verkUg valfrihet, ålminslone undernägra år. Jag vel inle , och ingen vel hur vi med bäslamöjliga effeki skall kombinera de oUka stödformerna som vi dels har i funktion,dels har förslag om: aUmänna barnbidrag, särskUl stöd i form av bostadstUlägg,elt eventueUt vårdbidrag, som ännu så länge bara är elt förslag. Det är bl. a.därför som jag inte slår bakom någon reservation som begär en plan nu eUermycket snart. Vi kan inle göra den planen. Vi mäsle tränga in i problemendjupare än vi hillUls hafl möjlighel att göra för all få den rätta avvägningenoch den rälla kombinationen. Men för egen del är jag ganska säker på allavvägningen mäste göras på ett sådanl säll att vi sätter en gräns inle bara förde krav vi stäUer pä samhällel utan ocksä för de krav vi ställer på familjerna,särskUl på barnen. berättar för oss att han inte harkommit pä vitsarna själv - det kan ju vara intressant alt fä reda på - och närhan sedan tycker att de är dåliga vUl han inte stå för dem. Jag tror alt herrRomanus med delta kan vara besvarad, litel svar ytterligare kan jag kanske ge, ett cital uren moiion som är undertecknad av och , Där talas omvärdnadsbidrag, och det sägs: "Hur ett särskUt vårdnadsbidrag sedan i merautvecklad omfattning skall anpassas tUl olika barnantal och olika åldrar äringen självklar fräga utan behöver fä en allsidig genomlysning i elt grundligt utredningsarbete." Ja, det utredningsarbetet har herr Carlshamreberättat om - det är aUtså elt arbete som pågår. påpekar, som jag tycker mycket riktigt,alt del finns gränser för de krav som man kan stäUa pä familjerna. Jag vUl sägaatt del räcker inle all förbättra servicen, och det räcker inte att öka detekonomiska siödet. Man mäste ju påverka hela samhällsplaneringen, man måstesätta in de slora ansträngningarna för att driva hela samhällsplaneringen meden social målsättning. Hen (); Det väsentliga i sammanhanget var kanske inlevilsen ulan sakfrågan, men den undvek ju fra Odhnoff även i sitt senasteinlägg. Det citat ur den här moUonen som hon läste upp fann jaginte så förgörande som uppenbarligen var avsikten. Det är väl riktigt att delinte är en självklar fräga hur elt vårdnadsbidrag skaU uiformas i framtiden.Del är också riktigt att det hade varit bäst om man hade haft ett färdigtförslag när man genomförde skaltereformen. Men del är inle oppositionen somplanerar utredningsarbetet; del är ju regeringen. När regeringen inte klaradedet på ell tUlfredsstäUande sätt var vi naturligtvis hänvisade tUlalt skuUe barnfamiljerna få någonting utöver en ren kompensation för ökadepålagor och ökade priser, måste vi lägga fram ell konkret förslag. Vi sadeullryckligen att det var ett första sleg, och vi var helt med på att del mästebyggas ut . Vi kan ju bara leva i den verklighet som regeringen skapar. tar vi inte ställning UU detaljerna.Men vi begär elt värdnadsbidrag, del är den princip som vi står fasl vid. Detvore, tycker jag, myckel glädjande om även fra Odhnoffs parti kunde stå fastvid den princip som man spikade t, ex, i 1964 ärs jämlikhetsprogram. Jag tycker att det är iniressani att höra atti valrörelsen har man konkrela förslag att komma med; i mellanvalsperiodenfinner man att man mäste ulreda dem. Hen (); Nej, det var när regeringen lade fram sillskatleförslag som vi framförde våra ändringsförslag. Men i den situation vi äri nu begär vi givelvis ell ordenlligl, genomarbetat förslag. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lUl dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 1 av i m.fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaUer socialutskottets hemsläUan ibetänkandet nr 5 punkten 4 mom, 1 rösiar ja, den del ej vUl rösiar nej. den 14 aprU 1971 BostadstiUägg för barnfamiljer, m. m. Vinner nejhar kammaren bifallit reservaiionen nr 1 av hen i m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkslälldes volering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Ja - 191Nej - 121 () anmälde all hanavsett att rösta ja men av misstag nedtryckt nej-knappen. Proposilioner gavs på bifall lUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärlvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaUer socialutskottets hemställan i belänkandetnr 5 punklen 4 mom. 2 röstar ja, den del ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av , Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruMarklund begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröslning gav följande resultat: Utskottels hemstäUan biföUs. Utskottets hemstäUan bifölls. BostadstiUäggför barnfamiljer, m. m. Kungl, Maj:t hade under punklen C 3 (s. 3638) föreslagitriksdagen att 1) godkänna den istatsrådsprotokoUet förordade ändringen i grunderna för bostadstUlägg förbarnfamiljer att gälla fr. o. m. , 2) tUlBostadstUlägg för barnfamiljer, m. m. för /72 anvisa ettförslagsanslag av . I dennapunkt hade behandlats 1. motionen1971:748 av m, fl., 2. molionen1971:758 av i Öskevik m, fl,, vari hemsläUls att iskrivelse lUl Kungl, Maj:t skulle anhäUa om förslag tUl sådan ändring avgällande bestämmelser att det särskilda bostadstUlägget för barnfamiljer medhöga bostadskostnader gjordes statligt och i sin helhet finansierades avstaten, 3. motionen1971:770 av i m, fl., vari hemsläUls att i skrivelsetUl Kungl.