prot · FU099 · 1971-12-31 00:00:00 — Han gjorde ett uttalande om att makten bör ligga hosfolket, och inte behöver han tvista med den sittande regeringen pä den punkten.Han talade om utbyggd företagsdemokrati, och även där råder ju en glädjandesamstämmighet. Han talade också om gemensamma ansträngningar för att få mer åtaUa att dela. Jag understryker således det allmänna intryck jag fick avGunnar inlägg att han har läst finansplanen och i aUt väsentligtansluter sig tUl dess motiveringar och innehåll. Det bör lova en hel del förframtiden. Sedan viU jag göra några kommentarer med anledning av herrHeléns anförande. Med det skämtlynne som då och dä rinner på han för oss att majoritetsregeringar är bra, om de ärsocialdemokratiska eller s-märkta, om jag skall använda det ordet. Jag harabsolut ingenting att invända pä den punkten. Jag hade nöjet att ha en debattpå för sedan. Endast min sedvanligablygsamhet hindrade mig från att instämma när flera professorer och docentertalade om hur utomordentUgt vi hade levt i detta land . En av demvar så hygglig att han sade detsamma även när det gäUde . Jag har litet lättare att övervinna min blygsamhet när jagträffar oppositionens representanter i . Därför vUl jag i likhet medstatsministern erinra om att man vid en tiUbakablick kan konstatera att det harvarit en påtagUgt god och riktig framstegs- och tiUväxttakt i den svenskaekonomin vi har haft en, som det heter, socialdemokratiskmajoritetsregering. En koaUtionsregering är ocksä bra, sade , om denär s-märkt. Jag håller med honom på den punkten också. Jag har prövat den i sexår och på det hela taget fungerade den ganska bra. Det råder alltså inte någradelade meningar om detta. "En minoritetsregering är bra om den ärs-märkt." Beträffande detta är jag litet mera tveksam än . Detär mämligen så att en minoritetsregering nog är det sämsta av dessa trealternativ. Men har rätt så tUl vida att en socialdemokratiskrrunoritetsregering är bättre än en borgerUg sådan och det senare är ju fördagen det enda alternativet. FöljaktUgen har vi gjort det bästa möjliga avsituationen. Vi skaU ha en kraftig förbättring av handelsbalansen,säger . Det betyder att en åtstramning på andra områden skaUmöjUggöra detta. För att komma från en folkpartUedare är det där naturligtvisganska intressant. Men säg mig den glädje som varar beständigt. Vi skulle ocksåenligt ha bättre och högre väganslag och inga köer av folk somväntar på att fä telefonen instaUerad. Han anförde kritik pä denna punkt. Mendä mäste konsekvensen bjuda att det skuUe se annorlunda ut i budgeten än detgör nu på dessa båda områden. Vi skaU alltså dels vara mer sparsamma, dels ösapå mer. Vi skall ha mindre offentliga investeringar och större offentUgainvesteringar. Och känner vi igen folkpartiet:aUt blir vid det som är gammalt och vant, även om det nu serveras i en finareförpackning. Jag har, herr talman, naturUgtvis i det sista avseendet bara tänktpå lokalen och ingenting annat. Hur Ula regeringen sköter sin ekonomi ansåg sig belägg för när han talade om den glöd som Kolare visade iavtalsförhandlingarna. Det har väl knappast så mycket med den aUmänna ekonominatt göra. aUa andra arbetar för medlemmarnas intressen. Han ärderas funktionär och är tUlsatt för att göra detta. Om Kolare driver förhandlingarnamed glöd mä det vara hans sak. Intensiteten när det gäUer att driva sinauppfattningar är i aUmänhet en personlig konstitutioneU fråga, och allapersoner är nu inte Ukadana även om bevekelsegrunderna är precis desamma. Här har från flera häU efterlysts en ekonomisk plan förframtiden, men säger man att finansministern är fasligt Utetintresserad av detta. Det har jag tror det var han som sade det lärt sig av Per . Det kunde vara rätt lockande att tala litet ekonomisk ochannan planering. Planering är alltid ett honnörsord, mina vänner, etthonnörsord som bär ganska långt om man ställer sig i en talarstol och bekännersig tUl planeringens välsignelser. Men skaU man planera vi har ju erfarenhetav det, det görs en vägplan, en bostadsplan, en utbUdningsplan och planer förandra områden blir man naturUgtvis fängslad av arbetet och får en överdrivenuppfattning om just det områdets vUct och betydelse i det stora sammanhanget.När sedan aUa dessa planer skaU adderas, framstår det som en enkel och klarsanning att det här icke går att genomföra. Och försöker man anpassa det helatUl vad som är ekonomiskt rimligt och möjligt, ja, då är man naturligtvis endålig planerare. Då har man i långa stycken förstört den fina planeringen, ochdå är man en opportunist som improviserar efter vad dagen ger möjligheter tiU. kan man säga; NaturUgtvis skall man inte bara se vad vii dag kan göra utan tanke . Jag skaU vara så hygglig att jag sägeratt det bakom varie poUtisk partibUdning Ugger en målsättning för framtiden, enlinje som man vUl reaUsera. Men varje praktisk politiker lär sig förr ellersenare att marschen mot det målet sannerUgen inte är utstakad och rätlinjig.Man tvingas att göra omvägar och krokvägar. Man kan ibland tvingas att ta ettsteg tUlbaka för att ta två steg framåt, som instmerade sitt folk någongäng . Den praktiska politiken ställer alltid nya perspektiv, nyasituationer, vUket inte betyder att man tappar bort linjen och vägen men naturUgtvis kan bU beskylld för att vara en dålig planerare och att maninte vågar dra ut planerna så där exakt långt och rätUnjigt. Vi som varit med iriksdagen så pass länge att vi minns det här har ett strålande exempel pådetta. En av företrädare som partUedare, professor , harägnat mycken tid åt att kalfatra och genera det parti jag representerar för detefterkrigsprogram som gjordes efter krigsslutet , trots att jag inomparentes kan säga att huvudlinjerna i det programmet är genomförda. MennaturUgtvis gick det inte att genomföra så där rätlinjigt. Vi sade i detprogrammet att vi skulle klara av bostadsbristen. Det skaU vi också göra. Hurmånga gånger har inte herr Helénsföreträdare stått i talarstol och sagt: Här klarar ni inte ertprogram! Det var ett stort nöje för honom att berätta om aUa de punkter där viinte kunde realisera programmet. Naturligtvis kommer man så småningomfram tUl att programmen har sitt värde men att den praktiska politiken har sinofrånkomliga logik, som gör att det får bU en kompromiss i varje fall omframstegstakten. Självklart betyder inte detta någon idélöshet, det vUl jagunderstryka. Sedan viU jag säga någonting om annonsskatten. Vi var välmedvetna om i varje faU var jag helt medveten därom att det var den fräga,som skulle bli den verkUgt intressanta när man kommenterade den framlagdastatsverksbudgeten. Här har stäUts en direkt fråga jag tror att det var herrHelén som StäUde den: Kommer förslaget om annonsskatt att remitteras? Jag troratt jag kan svara ett klart och enkelt nej på detta. Det finns ingen annanfråga mig veteriigt som har debatterats så tUl den grad intensivt och där frågestäUningarnaoch opinionsläget blivit så kartlagda som just frägan om annonsskatten. Det ärdessutom nu en offentlig remissdebatt, som präglats av ett språk som i ettavseende är ganska skiljaktigt från den byråkratiska remisskrivningen. Man harfrågat; Har finansministern fått fnatt? Man har frågat om finansministem råkatut för rena galenskapen. Det är klart att med detta dramatiska och måleriskaspråk råder det inte någon tvekan om att man i vaqe faU får reda på varmeningarna just nu ligger. Debatten skuUe som alla debatter vinna på om den kom påsin rätta plats, och därför kan man ju lugna ned sig Utet grand. Låt migrehabilitera mina medarbetare i när man har trott att"Sträng som i allmänhet är en klok karl inte har kunnat hitta på det härsjälv". Låt mig säga; Det mesta har han hittat pä själv, möjUgen med hjälpfrån någon annan på regeringsplanet, men teoretikerna som det bmkar heta - ifinansdepartementet är helt oskyldiga när det gäller idén. Vad som emellertid är mycket intressant när man lyssnattiU denna debatt om annonsskatten är att alla tycker synd om de små, men ingentycker synd om de stora. Jag har lagt det på minnet. Vi får väl undersökamöjUgheterna och se om vi kan tiUmötesgå den allmänna uppfattningen så, att vitycker synd om de små, men inte om de stora det är ju ingen som har talat fördem. AUa möjligheter finns ju, och alla variationer finns. Debatten fär vi tanär propositionen kommer, men vad som har sagts är ändå rätt intressantoch kanhända vägledande för utformningen av förslaget. Så, herr talman, några ord tUl . En fastekonomisk politik måste vi ha, sade så började sittinlägg. Och, säger , det betyder att domen är hård över regeringen,när den gamle statsministern måste i mästrande och förmanande ordalag tala omatt nu måste vi ha en fast ekonomisk politik. Det är väl i och för sig inte så överraskande om Erlandersäger det. Han känner ju regeringens opposition bättre än de flesta. Och att vihar sagt att vi måste ha en fast ekonomisk politik är ju inget nytt . SkaU det vara indirekt en dom över regeringen om någontvingas säga, att nu kräver läget en fast ekonomisk politik? Jag har väldigtsvårt att Då får jag väl dra den slutsatsen, att dendomen faUit hårt på mig under mina som finansminister. Den faller likahårt över min företrädare under hans och lika hårt över hansföreträdare under hans som finansminister. Trots detta lever vividare med hårda dom över våra arma huvuden, precis pä samma sättsom vi gjort under dessa tre finansministrars tid. dom är också någonting av den efterklokes.Den fömtseende regering har icke sett dagens ljus, som inte fär lämpa politikenefter förhåUandena, när de uppstår och om de uppstår. Utvecklingen ger ständigtnya perspektiv och, som jag sade, inget program kan genomföras på den rakaoch räta vägen. Trots allt - lät undslippa sig att vi dock harEuropas högsta standard. Det är aUdeles rätt. Statsministern verifierade dettagenom att hänvisa tiU en del internationell ekonomisk statistik, och ibland kanju siffror tala bättre än långa utläggningar - jag tror det räcker med detta. Sedan kom predikan in i detta intressantautspel. Om jag fattade rätt tog han den som något av envitamininjektion för att attackera regeringen och regeringspolitiken. Dra nuinte aUtför stora växlar på vad sade i . Vi var juflera som hörde det jag var där bl. a. och han riktade sig i aUmänna,förmanande ord tUl politikerna oavsett partitUlhörighet. I den män han varkritisk, var han kritisk mot oss aUa. Där har jag väl möjlighet att på nytthänvisa till oppositionsledaren, som i sitt första anförande här säger;Vi har ju aUa vårt ansvar för vad som har skett under dessa år. i det avseendet ärlig och uppriktig. På den punkten har han väl uppfattatIngmar Ström som jag har uppfattat honom. Jag har bUvit litet efter i den litterärahistorieforskningen , delvis därför att budgeten hartagit för mycket tid för mig. Därför har jag inte hunnit läsa ,som enligt vad vi har upplysts om av lär ha uttalat att staten harutvecklat sig tUl den opersonliga makten, som arbetar med konstiga blanketteroch pinar medlemmarna av folkhushåUet med dessa. Det är onekligen så attutvecklingen kräver t. o. m. sådana prosaiska ting som trista blanketter.Framför aUt om man är angelägen att planera samhället tarvas åtskUUgt avstatistiskt underlag och en av fömtsättiungarna för det är ju sädana härbesvärliga blanketter. Det rent personUga avståndet mellan myndighet och folk -eUer som det ibland brukar heta, meUan the och folk i aUmänhet har jag för min del aldrig känt men jag har en känsla av att iblandhar något svårare för att tala med folket än vad jag har. kom sedan in på en annan fråga och det ärmöjligt att han inte v har 25 000kronor i beskattningsbar inkomst blir det mera i kommunalskatt. Omman höjer med blir det mera osv. Om en person fär sin lönhöjd och det har varit en ganska normal inkomstförbättringunder höjs en lön på tUl . På får vederbörande en högre skatt än han får på . Det gärinte att göra den enkla jämförelsen utan får man jämföra med sammalöneläge och exkludera kommunalskattekonsekvenserna. Om man gör detta hällervad vi har sagt, nämligen att det blir en skattesänkning för tvä tredjedelar avsvenska folket i förhåUande tUl om vi inte skulle ha gjort någonting utanfortsatt med det gamla skattesystemet. överraskar på slutet när han säger att vi haren övervärderad valuta. Detta är ett mera anonymt sätt att uttrycka en ganskabrutal sanning, nämligen att man önskar en devalvering. säljervi aUt vad vi kan producera i landet och vi säljer det tUl goda priser.Exporten stiger snabbare än importen. Under hela sista - ochmycket talar för att det fortsätter - har exportsiffrorna legatavgjort över importsiffrorna, aUt sett i jämförelse med . Vi harglädjen konstatera att t. o. m. valutareserven har ökat , i alltväsentligt av året, om jag minns rätt med cirka 370miljoner kronor. måste hysa den för mig obegripligauppfattningen att en förändring av växelkurserna i detta läge skulle vara enriktig åtgärd. Jag kan inte dra nägon annan slutsats när han talar om att vihar en övervärderad valuta. Om vi skriver ner valutan klarar sig den klämdahemmaindustrin bättre enligt . Detta kan möjligen vara riktigt,eftersom den i praktiken fungerar som en förstärkning av tullskyddet. Det äremellertid inte bara fräga om kläder och skor. Om vi, som säger,skuUe ha en övervärderad valuta och gjorde som han önskar, dvs. skriver nedvalutan, får vi ju en aUmän prisstegring på aUt vad vi importerar det må varaolja, bensin, metaUer eller råvaror tiU vår industri och som följd av dettaen rad av prishöjningar. Jag står som ett levande frågetecken när idenna debatt kastar ut påståendet att vi har en övervärderad valuta. slutade dock med en mera begriplig konklusion.Han sade att hans partis mälsättning är att bringa den socialdemokratiskaregeringen på faU. Ja, varför skulle i annat fall sitta där han nusitter? Det är ju hans uppgift. Vi har inte väntat att han skuUe hjälpa oss attsitta kvar i regeringsstäUning sådana våldsamma överraskningar tål vi heltenkelt inte! HerrHEDLUND (c) kort genmäle; Jag tror inte för att herrfinansministern lever i en sådan oskuldsfuU okunnighet, som han gav uttryck förnär han polemiserade mot mitt uttalande att sociala missförhåUanden gärnakoncentreras till storstadsområdena. Det är fä människor i värt land utomfinansministern som skulle vilja säga emot mig pä denna punkt. Det är aUom käntvad tunnelbanebråken, torg-upptågen, knarktrafiken osv. innebär, och detta är tUlräckligt för att ,ge täckning åt mitt påstående,nämligen att de sociala missförhållandena koncentreras tiU storstadsområdena.Det gäller bäde i vårt land och i andra länder. Finansministern fann såvitt jag kunde förstå en enligt hansmening glädjande samstämmighet mellan mina uttalanden i denna debatt ochåtskUUgt av det som framhåUs i finansplanen. Det är tydligen fråga om ungefärsamma överensstämmelse som den jag har kunnat konstatera mellan finansplanenoch förkunnelse t. ex. i valrörelsen. Det är därför inte så underligtatt jag konstaterar denna samstämmighet. Det är alldeles riktigt att jag framhöll att vi alla idenna kammare har hjälpt tiU på utgiftssidan i budgeten. Jag sade det, och jaghar sagt det förut. Jag ggorde också ett tUlägg, men det slopadefinansministern som jag förmodar av tidsskäl. Jag sade nämligen att man begärnågot mer av regeringen i fråga om möjligheten att överblicka denstatsfinansieUa situationen och när det gäller att framlägga förslag, someventuellt föranleds av ändringar i denna, än av oppositionen. Den har några fåexperter lUl förfogande, vUket skaU jämföras med de tusentals statsanställdasom kan sättas in för att göra utredningar åt regeringspartiet. Detta tUlägggick emellertid finansrrunistern förbi, och det må vara hans ensak. Finansministerns påpekande att man borde ha vidtagitåtgärder tidigare är mycket populärt. Man möter det överallt. Om det på aUa håUgällande att så är fallet, kan man undra om det möjligen inte beror på att detsom gjorts kommit . Jag skuUe under sädana förhåUanden själv ta mig enfunderare och fråga mig om det inte, när det nu är så många som enstämmigtsäger detta, kan ligga något vettigt i deras påståenden som jag kunde dralärdom av. Det skuUe Ugga mycket nära tUl hands att resonera på detta sätt. Det är klart att det är en anständighetsfråga att intelägga på en moms för . Men är det inte en anständighetsfråga också atttala om 3 eUer i prisstegring och få 7? Den prisutveckling sominträffade hade kanske kunnat undvikas. Enligt och enligt vad som meddelats iradio kände sig för som jag, om det intekunde tänkas en tidigareläggning av beskattningen. Jag skuUe tro att han utgickfrån samma tankegång som jag, nämligen att man därmed kanske kunde håUa tiUbakainflationen något och kanske också öka den klena investeringstakten litetsnabbare. t. ex. stannade investeringsökningen vid 15procent i , medan den uppgick tUl i och Englandunder och i . Mot den bakgrunden är det väl inte underUgt om man komfram med en del förslag, vars genomförande man tror hade varit ägnade att fåinvesteringarna i gång Utet tidigare. Jag skulle inte ha satt mig emot, omfinansministem hade föreslagit höjd bensinskatt . Om finansmiiustern, som hade hela sitt kansU tiUförfogande, hade sagt oss att åtgärden behövdes för att vi skulle få enstarkare finanspolitik, så tror jag att han skuUe ha mött gensvar hos oss. Hanmötte inget motstånd från vårt håU i fråga om något av dessa förslag. Samma dagsom de hade publicerats sade jag ja tUl dem, och jag tror att om de hadekommit tidigare så hade svaret blivit detsamma. Vi anade hur Nr 9 det lågtUl, men vi kunde inte bestämt konstatera det. Det borde ha varit lättare attgöra det i . Olyckan med valutareserven, som har smultitUiop från sex tUl fyra miljarder, investeringsökningen som profeterades tUl 15procent och blev osv. talar sitt tydliga och klara språk. () kort genmäle; Finansministern var ju så gemytlig i kväU,att det nästan tar emot att komma med någon kritik mot vad han sade, men pånågra punkter måste jag ändå få göra det. böriade med att säga att det var inget nytt1971 med den här åtstramningen. Nej, det är riktigt. Det var strax efter valet1970 som regeringen lade fram sitt stabUiseringspaket. Då sade LO-ordförandenGeijer att det varit klart att det behövts en stabilisering. Ochherr hade ju vamat redan tidigt 1970 för vad som skulle hända 1971, omman inte gjorde någonting åt det hela. antydde jag för finansministern att när herrHedlund talade om en tidigareläggning av momsen, så var det någonting som vi påoppositionssidan hade resonerat om. Men ni vUl ju aldrig lyssna på osstUlräckUgt . är ni i en ny situation. Bryt inte samtalen så tidigt attni aldrig hinner få reda på vad vi egentligen menar! Och ta inte för aUvarUgtpå det här med kommunistuppgörelsen. Jag blev nästan förskräckt när började tala om att det var av han hade lärt sig att man skallta ett steg tiUbaka och två steg framåt. Det är väl ändå inte meningen attuppgörelsen om utskotten skall gå så på djupet? Sedan lämnade finansrrunistern en glädjande upplysning,som väl var avsedd som en sensation, om de låga arbetslöshetssiffrorna ijanuari. Visst var det en sensation, om räkningen gjordes , tydet var , och då är det ju inte så värst många som kan vara borta frånjobbet. De tiUfälUga siffrorna, som gmndar sig på en dags räkningar, är intesärskUt pålitUga, det vet . hände det att detsnöade våldsamt räkningen gjordes. Hur stora var inte siffrornadå, och hur fick inte äta upp att det var en tiUfäUig höjning avarbetslöshetssiffrorna! Men det viktiga är att vi nu kommit i ett läge, somhänger samman med att regeringen inte velat underbygga förtroendet förpenningvärdet och statsmaktemas handlande inom löntagarorganisationerna. Detvar detta som var hela syftet med vår stabiUseringskonferens, med de krav somvi reste på att vi tUlsammans skulle kunna bygga under och vinna löntagarnasförtroende för en samlad stabiUseringspolitik. Det låter nu i munsom om aUting vore bra, och vi som sitter här i denna ombonade sal tyckerkanske att det är så. Men utanför detta hus tycker inte alla människor att denekonomiska politiken har varit så bra. Praktiskt taget alla statstjänstemänfick reaUönesänkning , och de tycker inte att finansministern sköttderas sak så bra som varit möjligt. Då kommer som vanligt fram tUl att vi skaUlämna aUting åt honom. På sade han det t. o. m.på När han varnar oss för att väcka falska förhoppningar hosföretagarna genom att tala om att investeringsfonderna måste släppas fria,skall jag gärna lägga till för att finansministern inte skall råka isvårigheter; Kom i-häg, alla företagare, att är så envis att niinte skall vänta att det sker särskUt snart. Men skälen för att släppainvesteringsfonderna fria utanför de överhettade storstadsområdena har blivitstarkare, och därför måste man rusta sig för det. Det som tydligen tar emot hos är att vänja minoritetssituationen. Han gjorde en skön själs bekännelse när han taladeom att han egentligen inte tyckte att ens en socialdemokratiskminoritetsregering var bra. Planering vUl han inte ha, bara i begränsad omfattning.Den finns, säger han, men den finns tydligen inte så som t. ex. LO-Odhner villha den. Denne sade för sedan att vi har krävt planering men attdet inte blivit något av. Vad som saknas är en rangordning mellan de olikaangelägna reformomrädena. Det är den typen av plan vi vUl ha. I stället får viannonsskatten, och den är verkligen ett steg bakåt som jag förut inte kundetänka mig att hade fått uppslag tUl från kommunistsidan. Det är verkUgen en allvarUg sak att finansministern inteens vUl remissbehandla denna fråga, att ett förslag som inte ens är känt i sinadetaljer skall behandlas som färdigt. Vi tror verkligen att det är nödvändigtatt föra ut detta till en allmän debatt när detaljerna blir kända, menregeringen tycks mena att pressdöd är lättare att uthärda om den drabbar aUalika. Det är inte vår mening. Pressen är ovärderlig som bevakare,opinionsbildare och nyhetsförmedlare. Ekonomiskt självbärande tidningar somstår särskilt självständiga mot statsmakt, partier och annonsörer är verkligennågonting av värde. Det är därför vi säger nej tUl den annonsskatt som tonatfram i finansplanen. VUka stabUiseringspoli-tiska åtgärder som mäste komma attbeslutas fär vi beröra i finans- och skatteutskotten när det blir så dags. HerrBOHMAN (m) kort genmäle; Finansministern började med att felaktigt återgemitt citat av och det finns därför skäl att gå tUlbaka tiU vadjag verkligen sade och vad verkligen sade. Förre statsministernpåvisade att viktigaste uppgift nu var "att samla sig kring enkonstruktiv, fast ekonomisk politik". Jag drog av detta uttalande denslutsatsen att det borde förplikta tiU samarbete, tUl hänsynstagande tiU deandra demokratiska partierna, och att man inte "lutade sig" motkommunisterna. Domen skuUe bli hård, framhöU jag, om det var kommunisterna somman stödde sig på när man vidtog behövliga åtgärder. Det är något helt annat änvad finansministern lade i min och mun. Vad det andra citatet från beträffar, återgavdenne i sin mycket intressanta predikan, tankeväckande för många av oss, hoppasjag, en undersökning som visat att människorna uppfattade staten som"kall och opersonlig och i sina kontroUfunktioner okänslig för de Jag menade att det finns anledning för oss att dra slutsatser avatt det är på det sättet i ett land som enligt statistiska tabeller har denhögsta levnadsstandarden i världen, , men där det ändå finns oro ochbekymmer. När finansministern målade sin vackra bUd av hur bra vihar det, hur god ekonomin var och när han räknade upp alla åtgärdersom regeringen vidtog som vanligt i aUdeles precis rätt tid glömde herrSträng att nämna ett ord, nämligen kreditrestriktionerna. Dessa ledde tiU attföretag som önskade investera, som hade investeringsplaner och som vUleinvestera i just den goda konjunktur som då förelåg inte kunde göra det därföratt erforderliga krediter inte stod tUl deras förfogande.