prot · FU0931 · 1971-12-31 00:00:00 — Även om man pubUktgärna ger finansministern skulden för detta, måste nog om man skall varanoggrann sägas att finansministern härvidlag har ganska små möjUgheter attpåverka utveckUngen. Men jag har tilhäckUgt hårt skinn för att också kunna tadenna skuld pä mig. Reservationen för eventueUa skattehöjningar gavs såledesnär skatteförslaget lades fram och beslutet togs. Vidare sades ifrån att dethär var fråga om en förändring på statsskatten inklusive effekterna av denhöjda mervärdeskatten och ingenting annat. Det sades vidare ifrån att deberäkningar som görs skaU jämföras med en situation i vUken vi har det gamlaskattesystemet oförändrat. Från dessa utgångspunkter sett håUer trots herrBohmans inlägg beräkningarna än . MöjUgen skuUe man kunna säga att om viinte genomfört denna skattereform, hade det varit helt oacceptabelt att varalöntagare i de lägre inkomstlägena med den påföljd som då skuUe ha inträtt; dekommunala skattehöjningarna skulle rätt och onyanserat ha slagit in pä hansinkomster. Prisstegringarna eUer inflationen, om man vUl använda det ordet går ju sin väg i alla faU, och jag har sä mänga gånger försökt reda ut ochredovisa orsakerna tUl prisstegringarna , att jag bara skullegöra mig skyldig tiU upprepningar, om jag på nytt toge upp den debatten. Man kan bara ta ett enkelt exempel gärna medutgångspunkt från interpellation, där han talar om eninkomsttagare med i årsinkomst. Om han hade bott här i ,skulle verkningarna av det nya skattesystemet Ang. verkningarna av det nya skattesystemet han därest denna balanserade sänkning icke skuUe ha kommit på hans statsskatt havarit i en ganska förtvivlad situation när på grund av ettborgerUgt vanstyre tvingades höja kommunalskatten med 3:50. För denneinkomsttagare bUr det en skattehöjning som Ugger meUan 850 och 900kronor . Han sUpper känna detta . Han kan i många faU t, o. m. få enskattesänkning, trots den härda kommunala utdebiteringen. Det är detta man måste klara ut och hålla isär när mantalar om skattepoUtiken. Jag skaU inte låta förleda mig att hålla ett långtinlägg av inledning fattade jag att han är allergisk mot inläggfrån rrUn sida när de har en benägenhet att bli Utet utförUgare. När man går uppoch gravar sig över att det nya skatteförslaget inneburit den och denpåfrestningen för den eUer den inkomsttagaren, vore ju alternativet, herrBohman, att vi skulle ha en motsvarande sämre finanspoUtik. Betraktar herrBohman läget sä att vi har en för stark finanspoUtik? Det är ju inte jagpersonUgen som tar hand om pengarna. De gär in i statskassan och bestrider deutgifter som kammarens ledamöter i allmänhet är tämligen ense om. SkaUfinanspoUtiken sedan ocksä ha en mission att fylla i det ekonomisk-poUtiskaskeendet, vilket den skaU ha enligt min mening, är det aUdeles uppenbart omherr bara försöker tänka tanken till slut och ser skattefrågorna isamband med den ekonomiska poUtiken att om det är någon mening med hansklagan och anmärkningar mäste det sluta med att han accepterar en sämrefinanspoUtik med de speciella svårigheter det skuUe innebära för kredit-,räntepolitik och mycket annat. Det är den enkla logik som det är Utet genant,herr talman, att jag såsom okunnig man måste stå och instruera juristen . Det har nämligen sagts mig att den som läser juridik tvingas acceptera ettvisst mått av logik, och det skuUe inte misspryda när han tar uppden här frågan. Men, herr talman, rädd för att så att säga diskonteraonsdagens debatt skaU jag snabbt avsluta detta inlägg. Kammarensledamöter skaU ju ha någonting att lyssna pä när och jag råkar iluven på varandra . HerrBOHMAN (m): Om jag talar om finansministerns känsloliv ochfinansministern talar om min intellektueUa objektivitet, slutledningsförmågaoch Uknande kan vi väl vara ungefär kvitt tycker jag. Jag är inte aUs aUergisk mot finansrrUnisterns längaanföranden. Jag tycker de är lärorika, nyttiga och nöjsamma. Vad jag möjligenär allergisk mot är att jag i regel inte har samma möjUghet att synda Uka längesom finansministem gör. När man får göra det kan det därför kännasenbart trevUgt. Jag anser inte att finanspoUtiken i och för sig har meddebatten att göra. Höga skatter och finanspoUtik är inte samma sak.Skattesystemets utformning är en fräga, finanspoUtik en annan. I begreppetfinanspolitik Ugger, som mycket väl vet, mycket annat än baraskatter. Även om jag nu har fört fram samma argument som jag kommeratt anföra , tycker jag inte det gör någonting. förlorarinte på att upprepas, det är bara dåliga argument som kan skadas därav. Jag kan inte godta finansministerns jämförelse med detgamla skattesystemet. Han har väl inte glömt bort alla de är när det dåvarandehögerpartiet - det nuvarande moderata samlingspartiet kritiserade det gamlaskattesystemet. Finansminister och jag har fört åtskiUiga debatter omdet. Från vår sida har gjorts gällande att det var otidsenUgt, orättvist ochorimligt och att vi därför mäste få ett helt nytt system som stimulerararbetsamhet och sparsamhet samt tar bättre hänsyn tUl skatteförmågan än vad detförutvarande gjorde. En jämförelse meUan tvä dåliga system kan jag därför inteacceptera. Man hade kunnat åstadkomma en bättre konstruktion om man hade haftvUjan, herr finansminister. Den avgörande frägan är och det är den som har föranlettmin interpellation om människorna genom den s. k. skattereformen kommeratt fä det bättre eUer sämre än tidigare? Kommer de att få mera pengar övereUer får de mindre pengar över? Vad jag har tyckt mig kunna bevisa är attungefär hälften av våra inkomsttagare kommer att få mindre pengaröver än och att situationen kommer att ytterUgareförvärras. blir det ännu värre. Det är inte pä ettsådant skattesystem, herr finansminister, som de enskilda famUjerna ocharbetstagarna skaU bygga upp sin framtidstro. De skall inte behöva se fram emoten automatiskt pågående skattehöjning som slår igenom på deras ekonomi snabbareän prisstegringar och lönehöjningar. Sådant skapar inte tillförsikt införframtiden. Finansministern gör gällande att kommunalskatterna intehar med detta att göra och påstår att han och hans vänner i debatterna gjordeklara reservationer i detta hänseende. Nej, det gjorde ni verkUgen inte. Det ärmöjligt att gjorde någon undanskymd reservation, men i stort settgick man ut och talade om för hela svenska folket, att de skuUe få det bättre iår än . Reservationer gjordes inte i tiUräckUg utsträckning. Mantalade om en total skattesänkning. När de enskUda medborgarna noterar vad somblir kvar när skatten fråndragits gör de ingen skUlnad meUan kommunalskatt ochstatUg skatt, det vet finansministern. Skatt som skatt pengarna åker in idammsugaren, I de annonser som förekom i den socialdemokratiska pressenefter valet fanns följande passus återgiven - jag tror dock inte attfinansministern själv kan ha haft tid att formulera annonsen, men det måsteväl vara folk som stär honom och hans parti nära som gjort det. Där heter det: "Socialdemokraterna sade i vahörelsen: Tvåtredjedelar av skattebetalarna tjänar på skattereformen. Det gäUerfortfarande." Detta var alltså efter valet. "Från den harskatten dock höjts i de flesta landsting och kommuner, t. ex. i SundsvaU. Hadeinte den statUga skattereformen genomförts hade dessa höjningarslagit hårt mot just låginkomsttagarna. blir det ändå skattesänkningar fördem." Annonsen hade varit ärUgare om den slutat med följandekonstaterande: "bUr det ändå standardsänkning." Men det stod intei annonsen. Man räknade alltså in kommunalskatterna och gjorde gäUande att detändå skuUe bU skattesänkningar. Jag har när jag räknar in kommunalskattenkommit fram tiU att de påstådda två tredjedelarna som Ang. verkningarna av det nya skattesystemet Ang. verkningarna av det nya skattesystemet skuUe fåsänkta skatter blir bara ungefär hälften redan första året. Men det allvarUgaste är konsekvenserna för vårsamhällsekonomi och för freden på arbetsmarknaden. Här kommer de storasammanhang in som finansministern berörde. Jag påstår att det nuvarandeskattesystemet är direkt inflationsdrivande och skapar kompensationskrav, somleder till just den konfUkt som skakar det svenska samhället och somregeringen har visat en så påfaUande Uten förmåga att kunna bemästra. Det är beklagUgt att och jag såofta blir oense om våra synpunkter i våra respektive inlägg. Jag vill också säga att jag har svårt för att sättaUkhetstecken meUan känsloUv och inteUekt, då jag inte tycker att det rör sig omUkvärdiga element. Vad gäUer frägan om utformningen av skattepoUtikenretirerade i sitt sista inlägg och sade att han egentligen baravelat ha reda pä om man skuUe kunna ha någon annan utformning av skattepoUtikenän den som på regeringens förslag accepterade . Jagkan inte tolka inlägg på annat sätt. Man kan ha en annan utformning av systemet, ett nyttskatteutspel i huvudsak upplagt Ukadant som det vi tagit ett beslut om, dvs. enlättnad i de lägre inkomstklasserna och naturUgtvis en skärpning i de högreinkomstklasserna, eftersom det är fråga om en omläggning inom en oförändradstram finanspoUtik. För vår del presenterade vi hur en sådanomläggning borde göras. Att jag inte återkommer med förslag tUl en nyomläggning är betingat av det enkla skälet att skattepoUtiken är enganska trögrörlig faktor. Man kan inte göra radikala omformningar av systemetår . Det bör gå nägra år innan en omprövning sker. Om menar att en omprövning av skattesystemetskuUe få den konsekvensen att man så att säga vänder på fjolårets beslut och istället inriktar sig på ett nytt skattesystem, som ger mera till de vä'' ;taldaoch drabbar de lägre betalda härdare, är han naturligtvis i sin fulla rätt att haden uppfattningen. Men han kan inte gärna uppmana mig att ge mig in på en sådanomkonstrukiion av systemet. Om vidhåUer, vUket jag fann att han gjorde isitt andra inlägg, att han i fråga om finanspoUtiken inte gärna kanropa på lättnader, tror han sig kanske räddad över tUl fast mark genom att sägaatt han bara är ute efter en analys och en möjUg omarbetning av hela systemet.En sådan omprövning kan i grova drag endast följa de två vägar jag beskrivit.Det kunde vara intressant jag fär hoppas att har rätt tillytterUgare ett inlägg att fä höra om han anser att en eventueU omprövning isak skuUe följa samma riktUnjer som de vi i stor enighet drog upp eUerskuUe ha den karaktär som jag beskrivit som innebärande en större vänUghet motde bättre stäUda i samhället. är vidare fortfarande mycket kort i tanken jag säger det därför att det låter bättre än korttänkt, som ju snarare är enoförskämdhet - när han säger att värt skattesystem som, det erkänner jagvilligt, drabbar de högre betalda grupperna ocksä är en av de laddningar somresulterat i den nuvarande besvärande konfUkten med öppna arbetsnedläggelser,strejker och lockouter. Jag kan försäkra att den andra uppläggning,som kanske har längst ned i bakfickan även om han har UtetbesvärUgt att tala klarspråk och som skuUe ha inneburit att man med fjolåretsskattesystem speciellt skuUe ha månat om de gmpper, som strejkar, och istället varit fränare mot de lägre betalda inkomstgrupperna i vårt land, vUketvar alternativet, inte skuUe ha givit några garantier för en arbetsfred. Dethade varit andra grupper än de aktueUa som hade varit i konfUkt, men jaghar en känsla av att samhäUet skulle har varit precis Uka besvärat av de öppnakonflikterna oavsett om de hade inträffat på en högre eUer en lägre nivå omde hade kommit nedifrån i stället för uppifrån. Det hade kanske varit ännubesvärUgare om de hade kommit från den grupp, som hitintiUs inte talat om någrastrejker och som jag hoppas inte heUer i fortsättningen skall behöva göradet. Frågan om standardsänkning om man nu skaU tala om ensådan kan man lägga åtskUliga principieUa synpunkter på. Vi fördelar våra dessbättre ökande resurser vi kan aUtså avläsa en ekonomisk tiUväxt på å enasidan privata behov, ä andra sidan ett kollektivt tiUgodoseende av behov hosmedborgarna i vårt samhäUe. Jag är medveten om att det senare ledet, dvs. detkoUektiva tUlgodoseendet av mänskUga behov det må gälla en stadigförstärkning av folkpensionerna, ett sådant bostadsbyggande eUer en sädansjukvård som vi har osv. oavsett om det sker pä det statUga eUer detkommunala området, utvecklats snabbare än det andra ledet,dvs. i aUmänhet den rent privata konsumtionen. Denna ständigt aktuella och intressanta fördelningsfrågakan man föra länga och som jag hoppas intressanta resonemang om kanske inte ijust den interpeUationsdebatt som vi för men jag vUl säga att detbeträffande spörsmålet om standardhöjning eller standardsänkning måste varariktigt att se det hela från båda utgångspunkterna och att inte bara nöja sigmed halva problemet, vUket jag tyvärr funnit att haft en benägenhetför i vår debatt , både när det gällt skatten i förening med denekonomiska poUtiken och när det gäUt standardhöjningen, som betraktar med hänsyn tUl de privata konsumtions- ochexpansionsmöjUgheterna. Jag har utgått ifrån, herr talman, att det finns någotvett och någon mening bakom initiativ att framstäUa eninterpeUation med begäran om den här redovisningen. Motivet mäste ju vara atthan ogillar det nuvarande skattesystemet, och det har han rättighet till, somjag sagt tidigare. En skulle jag vilja säga att jag fungerar som densista när det gäller svenska folkets ovUja att betala skatter ochden ovUjan är, det erkänner jag viUigt, ganska utpräglad - och min telefonbrukar stå tiU förfogande i det här avseendet. hardet naturligtvis rått specieUa förhåUanden, när deklarationens bekymmerföranlett den enskilde medborgaren att slänga pennan i golvet och ringa uppfinansministern, inte bara för att konsultera honom såsom en bUUgdeklarationsbyrå utan även för att få tUlfälle att säga sin Ang. verkningarna av det nya skattesystemet Ang. verkningarna av det nya skattesystemet oförgripUgamening om vad han anser om skatternas besvärligheter. EmeUertid är det ettförvånansvärt Utet antal personer i de lägre inkomstgrupperna som klagar. Detär de andra grupperna som uppvaktar mig. Det kan ha sin naturUga förklaring iatt de är mera talföra och skrivkunniga i det här fallet är det ju fråga omtalförheten - och möjUgen tar initiativ litet snabbare. På det hela taget harjag fått en känsla av att skattereformen har slagit rätt. Den har inte bUvitvad man hade anledning hoppas, beroende på bl. a. landstings- och kommunalskattehöjningar,men den har ändå slagit rätt. Den är riktigare anpassad i fräga om att förläggaskattens börda på medborgarna. Och att vi behöver den skatten erkänneräven , Men den tanke som ligger bakom måste ju vara en strävan att fä en ändring tUl stånd.Den ändringen kan vi inte stå tUl tjänst med så här året efter en genomgripandereform. Sä småningom bUr en justering av skatteskalorna aktueU, det vet jag,men det brukar ta tre ä fyra är mellan de gånger när regeringen kommer ochbesvärar med dessa reguljära justeringar. HerrBOHMAN (m): SkaU det vara något vett och någon mening medinterpeUationen, sade finansministern, dä måste väl ifrågasättahela fördelningspoUtiken. Det fanns bara ett motiv, finansminister ,bakom min fråga; HåUer de uttalanden som gjordes under vahörelsen ?Är det fräga om brutna vallöften eUer inte? Fär tvä tredjedelar av svenskafolket i är mera pengar över än ? Och jag har själv vågat mig pä attförsöka bevisa att så inte bUr fallet och att situationen bUr värre de år somvi sedan har framför oss. föregriper finansministern den debatt som skall äga rumnäsla vecka jag kastar boUen tUlbaka tiU finansministern och ger sig in påen svepande överbUck över hela reformpoUtiken, hela det socialpoUtiska fältet,och talar om aUa de reformer vi har bevUjat oss med de skattepengar varsstorlek vi nu diskuterar. Det är inte reformpoUtiken som jag har tagit upp imin interpeUation. Jag har ingenting emot att diskutera även den saken, men detvar inte det jag tog upp utan bara den begränsade frågan om hur de löften somfrikostigt ströddes ut över valfältet står sig . Det är bara mindre grupper som klagar, sadefinansministern, vid den klagomur som finns i kansUhuset. Trösta sig,finansministern! Det kommer nog att bU flera. Därmed ökar inkomsterna förteleverket, och det kan ju alltid vara en tröst i det här sammanhanget. Jag vetinte när de 700 000 LO-medlemmar som når upp tUl en inkomst låter höra av sig, men de kommer att göra det. De kommer aUtså dåatt befinna sig vid den ekonomiska nivå där man får det sämre än lidigare. Men jag skall ändå ta upp den kastade handsken. Jagtyckerjag bör göra det. ViU ha en omprövning av helaskattesystemet? Ja, det vUl vi. Vi har motionerat omdet. Vi tycker alt det nuvarande skattesystemet är felaktigt både gentemot denenskUde och gentemot samhäUsekonomin och framtiden. Detkan inte bU en sådan omprövning ! Ja, det vet jag. Det tar tid, ochdärför har vi begärt en utredning. Vi har varit konsekventa. Vi intog denståndpunkten . 1 det hänseendet bröt moderata samlingspartietsig ut. Vi ansåg att det nya skattesystemet var felaktigt, och tiden kommer attvisa att vi hade rätt. Det är jag aUdeles övertygad om, även om jag vet att maninte vinner så mycket poUtiskt på att kunna efteråt tala om att man hade rätt.Det behöver inte vara så att ett nytt skattesystem förutsätter att man tar meraav den ena gruppen och ger mera åt den andra. Skatter behöver inte byggas upppå det sättet. Den statiska syn på skatterna som finansministern i allasammanhang redovisat har jag aUtid vänt mig emot. JagviU inte påstå att aUmänna skatteberedningens förslag var bra, men det pekade ialla faU i något så när rätt riktning. Och förslaget lyckades samla aUa degrupper som var representerade i utredningen. Att sedan några hoppade av lämnarjag därhän. Men där fanns en bred samUng. Det byggde inte pä att en samhäUsgruppstäUdes emot en annan. Finansministerngör sig skyldig tiU någon sorts kvantitetsbedömning då han stäUer ungefärföljande fråga: VUket är bäst, om 700 000 som har det bättre ställt bråkar eUerom ett par hundra tusen som har det sämre StäUt bråkar? Finansrrunisternförutsätter aUtså att varje skattesystem, varje skattereform som lämnarkansUhuset i varje faU så länge det sitter en socialdemokratisk regering skaU leda tUl att folket skiktas i oUka grapper, att det skapar motsättningardem emeUan. Jag menar att så uite behöver vara faUét om skattesystemet syftartill att stimulera människorna tiU nya insatser och bygger ochinte tar mer och mer av folk ju mer de arbetar, och ju mer priserna stiger. Detär inte på det sättet man bör bygga upp landets välstånd. Har man minutgångspunkt för en skattereform, skaU man inte behöva räkna med att gruppstäUs mot grupp utan kunna åstadkomma en samförståndslösning. Denav mig stäUda frågan som föranlett vår långa debatt kvarstår alltså fortfarandeobesvarad. Jag upprepar därför: Är det inte riktigt som jag säger,finansministern, att ungefär hälften av svenska folket i är kommer att fåmindre pengar att leva på än vad de hade , mindre kvar av reeUköpkraft än vad de hade ? Är inte det riktigt? Ang.verkningarna av det nya skattesystemet Jag har ett minne av, herr talman, att jag gav svaret i mitt förstainlägg. Med de förutsättningar och de reservationer som låg tUl grund närskatteförslaget lades på bord håUer beräkningarna, men om man höjersin lön med några tusenlappar, bUr skatten i pengar också högre. Om primär- ochsekundärkommunerna höjer skatten bUr effekten av riksdagsbeslutet inte vad deni annat faU skulle ha bUvit. Därför måste man i varje faU hos herrBohman - inpränta att sifferberäkningarna håller enligt det nya systemet ijämförelse med vad de skulle ha gett tUl resultat om det gamla systemet skulleha gällt även . Det avgörande är ju ändå att vi har tagit in 4,5mUjarder kronor bara på mervärdeskatten. Och alla dessa pengar har gått tUlbakatUl svenska folket tUl sista kronan dels i kompensation tiU kommunerna för det skatteunderlag som de tappar när vi höjer det skattefria 5Riksdagens protokoU 1971. verkningarna-av det nya skattesystemet bottenbeloppetfrån 2 250 tiU , dels i form av förstärkningar av barnbidrag ochbidragsförskott och dels i form av skattesänkning för de lägreinkomsttagargrupperna. Bara den kompensation som av dessa pengar går tiUkommunerna för att de inte utöver vidtagna utdebiteringar skuUe behövakompensera sig för det skattebortfaU som följer av det höjda ortsavdraget är irunt tal 1 000 mUjoner kronor. Sedan frågar : har inte svenska folket detsämre än ? Det bestrider jag. Det svenska folket hardet inte sämre om man ser det över hela Unjen. Dessutom bör den redovisningenkanske göras när de Utet kompUcerade avtalsrörelserna är slutförda. Just , ifebruari månad, lever vi ju i ett interregnum där fjolårets löner gäUer men därprisläget, bl. a. med hänsyn tiU den höjda mervärdeskatten, är högre. Denavvägningen bUr Utet annorlunda när lönerörelsen är avklarad. Jag har tUlåtitmig att i finansplanen, som känner tUl, utgå från att svenskafolket skaU höja sina inkomster nomineUt och reeUt med meUan 1och - jag har varit försiktig i mitt antagande. Svenska folket höjdesina inkomster även . Det är fel att sprida den uppfattningen attvi som individer blir fattigare år frän år. Det bUr vi inte, men om energiskt hävdar det kommer naturUgtvis åtskUUga, åtminstone i herrBohmans närmaste omgivning, att blint och odelat tro på dessa uttalanden. talade sedan om den statiska synen. Det ärnågonting som har tagit i arv från sina tre föregångare sompartUedare, och jag har haft nöjet att diskutera den statiska synen med demaUa. Eftersom jag har Utet svårt att hitta på nya argument på den punkten ärdet med stort intresse som jag avvaktar kommande uppträdanden föratt se om han har något nytt att ge i förhållande tUl , herrHeckscher och , som aUa på denna punkt var stöpta i samma form.Har ingenting nytt att ge, är det naturUgtvis bekvämt för mig, tydå behöver jag inte tänka ut något svar. Det finns i standard, och det blirlikadant varje gång. Men, herr talman, vi har kanske redan håUit på för längemed denna debatt, och jag skaU inte utveckla den så utomordentligt intressantafrågan. HerrBOHMAN (m): Jag tackar för det sista - eUer skaU jag kanske säga detsenaste, för man kan ju aldrig vara riktigt säker - inlägget avfinansministern. Om man skalar bort aUa de vackra orden återstår egentUgen somsjälva kärnan en bekräftelse på mitt påstående att ungefär hälften av svenskafolket kommer att få mindre kvar att leva på då skatten är betald än dehade . Det var den frågan som jag ställde och det är det debattenskaU gäUa. Desto större skäl hade det varit för finansministern att försöka geden redovisning som jag efterlyste i min interpeUation. Sedan vUl jag säga tiU finansministern, att så starkövertygelsekraft besitter jag inte, hurudant mitt inteUekt än må varabeskaffat, att jag kan övertyga människor som har det bra om att de i självaverket har det dåUgt. Jag tror att svenska folket kan räkna sedlar. detslutresultat som de kommer tiU när de går igenom sina plånböcker. Om jag har tagit i arv goda argument frän mina företrädaregör det, som jag sade förut, inte min argumentation sämre. Jag tycker måhändaatt finansministern någon gäng, efter aUa dessa års debatter, inte skullebehöva svara på exakt samma sätt och att man skuUe kunna påverkafinansminister att bedöma skattefrågorna mer dynamiskt och mindrestatiskt. Herr finansministem STRÄNG: Jag hade inte för avsikt att besväraytterUgare, men det är fel när säger att hälften av svenska folkethar fått det sämre. SkaU vi inte först avvakta vad den hälft som representerasav löntagare kommer att uppnå i de pågående diskussionerna? Jag stäUer sjäMaUetinte ut några löften, men att det skuUe bU plus minus noU i förhållande tUllönerna tror varken eUer jag på. Dessutom finns det I300 000 folkpensionärer, som bevisUgen kommer att få det bättre änunder 1970. Om jag sedan sätter in i bUden den utbyggnad som sker på denkoUektiva sidan, så bUr beräkningar ensidiga och korthuggna. De ärfaktiskt inte representativa för utvecklingen.