prot · FU09137 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta framhölls senast i enTV-sändning , där man gjorde jämförelser mellan vårtjordbruk och EEC-ländernas, Skillnaden i prisnivå mellan svenskajordbruksprodukter och EEC;s är relativt liten trots attskillnaderna på kostnadssidan är betydande. Där kan nämnas att -vi i vårt landhar dubbelt så höga arbetslöner, därför att vi har velat förse jordbrukarna ochlantarbetarna med en dräglig inkomst. Man skulle kunna räkna upp många andrafaktorer, exempelvis att subventionerna vid sidan av priserna är ringa i vårtjordbruk, medan de motsvarar av det samlade produktionsvärdeti EEC, Det är alltså andra skäl som har gjort att företrädare förjordbrukets organisationer sagt att jordbruket under de uppkomna förhållandenainte kan delta i den gemensamma jordbrukspolitiken när medlemskap är uteslutet.För att man skall kunna uppnå fri handel på jordbruksområdet är det helt enkelten nödvändighet, har det sagts, att kunna delta i och påverka de institutionersom handlägger jordbrukspohtiken, I annat fall skuUe vi vad beträffarjordbruket ställas inför fullbordat faktum på många områden av stor betydelse fördet svenska lantbrukets och därmed landsbygdens utveckling. Jordbruket skihersig från industrin men man kan naturligt-vis som en konsekvens resa frågan,om inte detta gäher också för industrin i så måtto att näringen både här ilandet och inom EEC-området arbetar under ett invecklat regleringssystem. Jagtycker mig ha utläst att allmän förståelse har visats för denna synpunkt, närkommissionen har hävdat dessa ståndpunkter. Men likväl har, som jag nämnde, krav rests på att delar avvår jordbruksmarknad skuUe få influeras av ytterligare Import, Ett argument harvarit att måste ge något för den stora fördel man får genom tUlgångentiU Europamarknaden för industrivaror. Där viU jag, herr talman, säga att dettaär ett argument med dåhg bärkraft, därför att import av industrivarorper år räknat är 3 miharder kronor större än vår export tiU det utvidgadeEEC-området, Jag menar att bland det sämsta som kan hända är att dethela nu utvecklar sig tUl en köpslagan näring mot näring. Vi viU på aUa sättvärja oss mot en utveckling som kan innebära att något ges på jordbruksområdetsom betalning för ytterligare förbättringar på industrisidan, t, ex, i fråga ompapper, EEC-budet där är naturligt-vis inte tiUfredsställande regeringen harsagt att det är oacceptabelt, och jag kan instämma i det särskilt som detinnebär tullar gentemot EFTÅ-länder, tullar som med mycket stor möda tidigarehar tagits bort. Men jag tror att det kan vara skäl tUl besinning här. Vadfrågan egenthgen gäller är hur snabbt vi skall få förbättringar i fråga omexporten av exempel-vis vissa pappersslag. Jag vlU i det sammanhanget passa påatt instämma i de synpimkter som framförde när det gällerfiskerifrågorna. Vi har sällan, kanske inte när -vihar debatterat EEC-frågorna, kommit in på den nordiska aspekten. att enEEC-anslutning också bör skärskådas utifrån nordisk synpunkt. Jag viU göra ett klarläggande som är -viktigt när vi talarom dessa ting. Det är viktigt därför att utan en sådan precisering vilseledervi oss själva men framför allt den nordiska allmänheten. Särskilt vi som äraktivt engagerade i det nordiska samarbetet får ofta frågan: Kan samarbetetInom fortsätta, om och blh medlemmar av EEC, medan deövriga länderna får annan anslutning? Jag tror att den frågan är fel ställd. Det är ingenja-eller nej-fråga, ty det nordiska samarbetet är ju inget enhetiigt begrepp. Inordiskt samarbete ingår en oerhörd mångfald av element. På praktiskt tagetvarje avsnitt av samhäUslivet finns det nordiska samarbetsformer. På mycketviktiga områden har vi t. o. m. tagit eller står i begrepp att ta nya steg sompå ett annat sätt än tidigare kommer att förankra det nordiska samarbetetfastare. Jag tänker i sammanhanget på det revideradeHelsingforsavtalet som bl, a, gett oss och en bättreorganisation av sekretariat. Jag tänker på det nya kulturavtalsom träder i kraft nu på nyåret och på det avtal om nordiskttransportsamarbete, Nordtrans, som jag förstår att regeringen snart kommer attlägga fram, AUt detta kan sägas tillsammans utgöra vår vardagliganordiska verkUghet, och det är alldeles klart att det inte kan hotas eller rubbasav och eventuella EEC-medlemskap, Som jag tidigare sade anser jag det -viktigt att håhadenna precisering klar för oss: att nordiskt samarbete består av en mångfaldelement. Jag har velat göra denna distinktion därför att den är dels viktig isak, dels -viktig ur den synpunkten att när jag nu övergår tiU att tala om endel svårigheter i det nordiska samarbetet så vill jag inte bli missuppfattadoch beskyUd för att vara pessimist. Man måste tyvärr konstatera att även om vi inte på dettastadium kan särskiha alla problem I deras detaher, så finns det en rad problemsom avtecknar sig för det nordiska samarbetet med den form av anslutning som vinu synes få med EEC, Det väsentligaste elementet i en sådan uppgörelse,tullunionen, har helt fallit bort. Regeringen säger att vårförhandUngsmålsättning inte fullt ut kunnat uppnås i detta skede. Man fårintrycket att det kan vara en tidsfråga. Om målsättningen inte kan reahserasnu, frågar man sig: Vad finns det för indikationer på att det skuUe varamöjligt ? Kanske är det möjligt. Vi får hoppas att så ärfallet, eftersom det så starkt från alla håll betonats att avtalet skall kunnautvecklas. Men vad är det då, herr talman, för problem som vi kommeratt möta i det nordiska samarbetet? Ja, tyvärr saknar -vi en mera utförligredo-visning härför från regeringssidan och jag vill här uttrycka förhoppningenatt vi Inte bara får en sådan utan framför aUt en redo-visning av hurregeringen vUl bemästra de problem vi möter i det nordiska samarbetet. Största intresset här tiUdrar sig väl den ekonomiskasektorn även om det finns problem inom andra och viktiga områden. Ur nordisk synpunkt är det beklagligt att det inte varhmöjligt att få tih stånd en tullunion. Själva syftet med tullunionen är ju attvarutrafiken inom denna skall kunna ske med ett minimum av gränshin- Ang. förhandlingarna mellan och EEC Ang. förhandlingarna mellan och EEC Detsystem som vi nu tycks få Innebär som redan påpekats att det tulladministrativaförfarandet kommer att bli annorlunda gentemot dem som står utanförtullunionen. Detta gäller t, ex, ursprungskontrollsystemet, som harapostroferats i debatten, HittlUs har vi ju inom -visserligen också haftsådan kontroU i EFTA-sammanhang, Men dessa regler har vi själva varit med omatt utforma och påverka och inte minst att tillämpa på ett förnuftigt sätt. Närman ser hur det stora och mycket tunga maskineriet fungerar inom EEC kan maninte annat än gripas av -viss pessimism och oro för hur just detuUadministratlva problemen skall lösas. Ursprungskontrollfrågan är ettdelproblem Inom den tulladministrativa sektorn men jag skaU inte här fördjupamig i frågor som är tekniskt kompUcerade, Ett specialfall utgör livsmedelsindustrin därför att härär EEC:s och EFTA:s gränsdragning ohka mellan vad som är industrivaror ochsåledes tullfria och vad som är jordbruksvaror, underkastade EEC:s marknadsregleringar.Detta problem kan kanske till en del lösas I de kommande förhandUngarna, Det finns andra problem på det ekonomiska området somförtjänar att belysas, men trots att det är viktiga frågor vUl jag inte takammarens tid i anspråk härmed. Vad jag eftersträvar är en försäkran frånregeringens sida att man inte låter förhandlingarna i helt överskuggade problem som vi kommer att möta på det nordiska planet utan att man isamarbete med de övriga nordiska länderna tar upp dessa problem och sökerfinna möjliga lösningar. Jag har uppfattat det så att vi kom en bit på vägennär vi senast träffades statsministrarna, marknadsministrarna och presidium. Det har talats åtskilhgt om näringslivet, och det ärnaturhgtvis väsenthgt att vi får framtidsutsikternaklarlagda. Vi brottas ju rent nationellt här i vårt land med osäkerhetsprobleminom näringslivet som tyvärr drabbar inte minst den mindre och medelstoraindustrin ute i landet. Denna industri är av avgörande betydelse om man vUldriva en sådan lokahseringspolitik som vi inom anser nödvändig.Det vore ytterst beklagligt om denna osäkerhetskänsla skulle öka på grund avovisshet om förutsättningarna att betrakta som en enhetlig och naturhghemmamarknad. Vi har ju nått mycket långt i det nordiska produktionssamarbetetoch utveckhngen av samhandeln genom borttagandet av tullarna Inom EFTA, Det har ju talats en del - och det hgger inom det nordiskafältet - om den fria nordiska arbetsmarknadens fortbestånd. När jag hardiskuterat denna fråga med nordiska kolleger t, ex, I presidiumhar jag tyvärr nödgats konstatera att man möter olika uppgifter om vad somkommer att gälla. Jag har undrat varför de nordiska regeringarna inte har haftsamma syn på den här frågan eller varför de inte har kunnat ena sig om engemensam linje. Om jag uppfattat situationen rätt så ter den sig dockbättre nu än de första regeringsuttalandena utvisade, MöjUgheten att röra sigfritt inom och där söka arbete, som är det grundläggande, skulle intepåverkas. Vad saken gäUer är tydligen den 18 dagars preferens somarbetsmarknadsmyndigheterna inom EEC är ålagda att ge medborgare En annan fråga av hög valör jag skall bara nämna denutan att försöka analysera den är frågan hur den nordiskasocialförsäkringskon-ventlonen skall kunna anpassas UU EEC-reglerna, Den ärinte heller klarlagd, Jag vill gärna upprepa att jag har en i grundenoptimistisk syn på det nordiska samarbetets framtid men understrykaatt det behövs stark aktivitet både från oss parlamentariker inom och från de nordiska regeringarna för att möta svårigheterna, I den situation som vi befinner oss I skulle Jag se detsom naturUgt om vår egen regering här gick i spetsen. Kommer och Norgemed i EEC, tror jag att regeringarna och förvaltningen där blir så överbelamrademed alla de praktiska problem som medlemskapet medför att det finns risk föratt det nordiska Intresset kommer i kläm. Därför har enligt min mening densvenska regeringen en stor uppgift att fyUa genom att komma med konstruktivaförslag, där vi parlamentariker självfaUet skaU hjälpa UU efter vad vi förmår. Låt mig sammanfatta! är ingalunda belåtetmed det förhandhngsbud som EEC har presenterat , Den tolvåriga övergångstidensom föreslagits beträffande tullavveckling på pappersprodukternas område ärklart otiUfredsställande, Sak samma gäller de varor för vUka särbehandling medlängre övergångstider föreslagits. Jag skall inte räkna upp dem alla; och tUlen del är de väl ännu Inte helt kända. Det måste vara orimligt - det behöverknappast sägas från denna talarstol att just på dessa områden resa nyatullmurar meUan EFTA-staterna, Vi önskar en total frihandel inomIndustrisektorn som står i överensstämmelse med GATT-reglerna och Innebär atttullfriheten mellan EFTA-staterna bevaras. Vi beklagar vidare att EEC Inte vUl acceptera de enklaursprungsregler som tUlämpas inom EFTA-området, En skyddsklausul är måhändanödvändig; var inne på det. Men den bör naturUgtvis få ensådan utformning att den svenska exporten på den utvidgade EEC-marknaden intekänner sig ständigt hotad ett hot som växer ju slagkraftigare vår export påEEC-området blir. Jag delar statsministerns uppfattning i interpeUatlonssvaretatt man bör sträva efter att tillämpa skyddsklausulerna sä litet som möjligt. Att avtalet skall vara utvecklingsbart ser -vi också somett nödvändigt krav. På aUa dessa områden uppmanar vi regeringen att vidförhandlingarna söka tillgodose intressen och, jag betonar det, intebara intressen utan därmed också i ett längre tidsperspektivEEC-staternas intressen. Vi stöder regeringen i dess strävanden på dessaområden, SlutUgen, herr talman, viU jag inte spekulera I huruvidaDanmark och har möjligheter att uppnå medlemskap. Klart är att opinionenär sphttrad i båda länderna. Men skulle dessa länder hamna utanförmedlemskapskretsen kan enligt min mening Nordekplanen på nytt komma attaktuaUseras, I ett sådant läge finner jag det Inte osannolikt att frågan om ettnordiskt frlhandelsblock, som I lös avtalsform ansluts tUl EEC, kan komma attallvarligt behöva prövas. Ang. förhandlingarna mellan och EEC Ang. förhandUngarna mellan och EEC Men det allra mest väsentliga är att en uppdelning av vårvärld i olika, protektionistiska handelsblock aldrig kan vara något slutmål.Inte minst för utveckhngsländernas skull är en successiv frigörelse avvärldshandeln det framtidsmål som vi måste eftersträva. Under detta anförande övertog fraandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HenHERMANSSON i (vpk); 1 den här debatten förefaller det nödvändigtatt erinra om vad EEC Västeuropeiska ekonomiska gemenskapen - egentUgen ärför någonting. EEC kan delvis ses som en produkt av det kaUa kriget.Romfördraget 1957 hade föregåtts av nästan ett årtiondes strävanden tiU s. k.politisk och ekonomisk integration inom ram. Dessa strävandenunderstöddes energiskt av . De syftade tiU att stärka Atlantpaktenekonomiskt och politiskt och underlättade den av livUgt eftertraktademiUtära återupprustningen av . Men tUlkomsten av EEC ingår också iett större historiskt perspektiv. Den tyska storfinansens dröm om ett ökatekonomiskt hvsrum i , om fri och obehindrad tillgång tiU arbetskraft,råvaror och marknader i ett europeiskt "storrum" går tiUbaka till sekelskiftet.När västmakterna efter det i strid mot Potsdamavtalen restaurerade det tyska monopolkapitalet i återuppstod därmedockså samma imperialism, samma krav på nyordning i , samma hot mot deeuropeiska folkens nationella självbestämmanderätt. EEC som det existerar är de västeuropeiskamonopolens gemenskap. 1 deras intresse skall EEC-länderna utgöra en gemensammarknad med fri rörlighet för varor, kapital och arbetskraft. Det handlar här i och för sig inte om friare handel.Varuhandeln mellan olika länder kan underlättas genom tullsänkningar ochhandelsavtal meUan suveräna stater. EEC är däremot dels en tuUunion med engemensam tullmur utåt som i genomsnitt är högre än och som särskUt drabbarimport från icke industriaUserade länder dels en ekonomisk gemenskap. Som ekonomisk gemenskap syftar EEC i första hand till attgarantera kapitalet full rörelsefrihet inom EEC-området. Sådan rörelsefrihetförutsätter att de enskUda ländernas möjlighet att kontrollera ut- eUerinflödet av kapital bryts ned, och att de enskilda länderna förpliktar sig attge hela och kapitalägare samma rätt att etablera sig,förvärva aktier och annan egendom som de inhemska kapitalisterna har. Dengemensamma kapitalmarknaden förutsätter också en gemensam arbetsmarknad. Omkapitalet skaU kunna flytta vart det vUl måste naturligtvis också arbetare ochandra löntagare få lov att flytta dit kapitalet vill. Kapitalets fria rörlighet inom EEC kräver aUtså omedelbartvissa inskränkningar i den politiska nationella självbestämmanderätten. Men denhar också indirekta föhdverkningar. Kapitalackumulationens kapitaltillväxtens utveckling och inriktning, kapitalisternas beslut att investera eller lägga nedföretag och att överföra kapital mellan olika sektoreroch regioner är avgörande förutsättningar för staternas ekonomiska politik.Stora skillnader meUan ekonomisk politik i de olika EEC-länderna är därför pålängre sikt svårförenliga med obegränsad rörelsefrihet för kapitalet Inom EEC,Den logiska konsekvensen av den gemensamma marknaden är därför ett successivtupphävande av de anslutna ländernas möjligheter att föra en självständigpolitik i första hand på det ekonomiska området och som föhd härav också påalla andra områden. Utvecklingen inom EEC har föht denna logik. Denna utveckling har varit medvetet eftersträvad och klartföreteck-nad alltifrån EEC;s tiUkomst, EEC är från början utrustat med s, k,överstatliga organ, början tUl en ny statsmakt, med rätt att I avsiktligt oklaromfattning stifta lagar och utfärda förordningar gällande hela EEC-området,Genom sin byråkratiska sammansättning, sitt hov av korporati-vt sammansattarådgivande kommittéer och den fuUständiga bristen på parlamentarisk kontrollkan dessa organ sägas vara en idealmodeU för den monopolkapitalistiska staten. Så också genom sitt politiska handlande, EEC:sjordbrukspolitik gynnar storjordbruk och expansiva regioner men påskyndarruineringen av småbrukare och utarmningen av redan fattiga områden någontingsom kanske borde observera. På samma sätt skaU regional-ocharbetsmarknadspolitik underordnas vad man kallar den "sundakonkurrensens" regler, dvs, underlätta koncentrationen av kapital ochindustri tUl s, k, lönsamma områden och göra andra till leverantörer avöverskottsarbetskraft, TransportpoUtiken är den tiU sina konsekvenservälbekanta "fria konkurrensen" mellan olika transportsätt.Industripolitiken skall bidra tiU koncentration, sammanslagningar ochmonopoUsering och direkt gynna de största "Europaföretagen", Vad har svenska lönarbetare, småbönder och andrasmåföretagare, människor i glesbygden eller i de överexploateradestorstadsområdena gemensamt med en sådan politik? EEC:s verkliga syfte är atttjäna som hävstång för en fortskridande koncentration av makt och egendom tilldet västeuropeiska monopolkapitalet, trusterna och kapitalmagnaterna, Imotsvarande grad syftar den till att försvära arbetarklassens och folketsmotstånd genom facklig och poUtlsk kamp. Det växande motståndet mot EEC-anslutning bland arbetare,tjänstemän, småföretagare och ungdom 1 , i , i grundar sigpå deras konkreta egna erfarenheter av vad den monopolkapitalistiska s, k,strukturomvandlingen innebär och på medvetandet om att EEC betjänar samma slagsutveckling men i europeisk skala och under den västeuropeiska storfinansensdirekta kontroll, I anslutning till vad här har sagt omde svårigheter som kan uppstå för det nordiska samarbetet viU jag bara betonaatt det ju inte alls är säkert att och bhr medlemmar I EEC, Detär hka trohgt att de Inte bhr det. Man kan alltså fortfarande hoppas på enutveckling av det nordiska samarbetet. Att ta ställning tih svensk EEC-anslutning ärsamtidigt att ta stäUning för eller emot nationeU självbestämmanderätt. Det ärju självklart att svensk neutralitetspolitik har som första förutsättning attbestämmanderätten över alla avgörande delar av den svenska politiken Ang. förhandlingarna mellan och EEC 4 protokoU 1971. Ang. förhandlingarna mellan och EEC Ugger iSverige, Varje form av svensk anslutning till EEC omöjUggör en svenskneutralitetspolitik därför att den innebär ett uppgivande av viktiga delar avden nationeUa självbestämmanderätten. Talet om s, k, neutralitetsförbehåll harsyftat tiU att söka döha detta faktum. De som är anhängare av svensk EEC-anslutning är också fuUtmedvetna om att en sådan anslutning inte kan förenas med bibehållen nationellsjälvständighet. De har i olika varianter hävdat den ståndpunkten, att dennationella självbestämmanderätten skuUe vara "föråldrad" eller"omöjlig". Att hävda nationell självbestämmanderätt har likställtsmed trångsynt nationalism. Med sådana aUmänna och falska talesätt söker manprata förbi den konkreta och avgörande frågan. Den nationellasjälvbestämmanderätten är en del av de demokratiska fri- och rättigheterna.Det svenska folket har rätt att välja tUl , som i sin tur bestämmerregeringens sammansättning. Om rätten att fatta beslut om politiken, stiftalagar och utfärda förordningar överförs från riksdag och regering tlUEECs överstatliga organ, då minskas därmed också det svenska folketsrättigheter tlU förmån för EEC-byråkratln och dess uppdragsgivare i denvästeuropeiska storfinansen. En sådan förändring ligger varken i det svenskafolkets eller i något annat folks intresse. Debatten om förhåUande till EEC har pågått underhela . Det vore frestande att skildra de olika turerna i diskussionenoch de ståndpunkter som intagits av partierna. Regeringen har ju t. o. m. underen inte ens uteslutit ett svenskt medlemskap i , medan dennumera funnit att "nära, omfattande och varaktiga förbindelser" börförverkligas i andra former. Av de borgerliga partierna har moderatasamlingspartiet varit det mest konsekventa, som varit för ettmedlemskap i och Inte ens nu tycks utesluta detta. Man har sällan här iriksdagen hört en så oblyg plädering för de kapitaUstiska storföretagensIntressen som den gjorde. Vad kommunisternabeträffar så har vi under hela denna långa diskussion intagit den bestämdaståndpunkten att Icke i någon form bör söka anslutning tUl EEC, Deekonomiska förbindelserna bör begränsas UU handelns område och tullfrågor m, m,lösas genom handelsavtal eUer närmare bestämt preferensavtal. Att Icke kan söka medlemskap I EEC erkänns nu avde flesta partierna under tryck av utvecklingen inom EEC och den växande opinionenmot EEC-anslutning bland den svenska aUmänheten, Ett svenskt medlemskap kanicke förenas med bevarad nationeU självständighet. Denna uppfattning harbekräftats efter Davignon- och Wernerplanerna, men den borde ha varitsjälvklar redan från början, EEC har haft samma grundläggandekaraktär. Att heller inte bör söka s, k, associering med EEChar för oss varit lika klart. Att icke kan -vinnaassociering borde vara helt klargjort också för anhängarna av denna anslutningsform.Den ståndpunkt som de ledande kretsarna inom EEC intar är ju helt enkelt attett utvecklat kapitalistiskt land som har att välja mellan två saker:endera en fullständig anslutning tUl EEC, dvs, ett medlemskap, eller ettfrihandelsavtal. Något tredje gives icke. Regeringen säger ju i sin deklarationklart Ifrån att ett medlemskap är otänkbart. Jag vill ställa en direktfråga tUl statsministern: säger regeringen inte lika klart ifrån attäven associering är otänkbar? Från vår sida har vi även kritiserat regeringens förslagom en tuUunion som en form för ett nära, omfattande och varaktigt samarbetemellan och EEC, En sådan tullunion - aUtså att och EEC skuhe hagemensamma tullar utåt mot alla andra länder - skuUe innebära en höjning av desvenska tullarna. Den skulle rikta sig framför allt mot de s, k, ochmot de socialistiska staterna. Handeln från dessa områden skulle fördyras ochförsvåras. har ju såväl som sagt nej UUen tuUunion 1 den förhandlings-grundval som antagits. Också på den punkten voredet bättre att regeringen sade rent ut att en tullunion Inte är tänkbar. Vad som återstår är ett frihandelsavtal och det är om ettsådant regeringen nu avser att gå in och diskutera med EEC, Ett sådantfrihandelsavtal kan ha olika omfattning och innehåU, Jag har redan tidigareframhålUt att enligt vår uppfattning bör ett sådant avtal begränsas till vadsom tradltloneUt ryms Inom ett preferensavtal. Det bör gälla tullättnader ochhndrlng av andra handelshinder. Men det får inte Innehålla några som helstbestämmelser som binder ekonomiska och sociala pohtik. Regeringen går såväl i dokumentet tlU EEC den 6 septembersom 1 dagens deklaration avsevärt längre än så. I dokumentet den 6 septemberbegär man en tullunion. Regeringen förklarar sig vidare beredd att samordna sinhandelspolitik mot tredje land med EEC. Den vill utsträcka kommissionensbefogenheter på monopolområdet till och är beredd att låta domstolensrättspraxis slå Igenom i . Den vUl ha en viss samordning av denekonomiska politiken. Regeringen vill vidare delta i EEC-staternas samarbetenär det gäller Industripohtik, teknisk forsk-nlngspoUtlk, energipoUtik ochmihöpohtik. Den viU ha ett samarbetsorgan pä ministernivå. Den förklarar sigockså märkligt nog vara beredd att pröva ohka lösningar när det gäller ettsamarbete meUan den svenska och , När fick, frutalman, regeringen den svenska mandat att ta upp överläggningar omett sådant samarbete? Jag kan i varje fall Inte erinra mig att någon sådanfullmakt givits. I dagens regeringsdeklaration hän-visas tUl dokumentet avden och detta är tydligen alltjämt regeringens plattform. Det sägsockså uttryckligen i regeringsdeklarationen att regeringen "vill skapagynnsamma förutsättningar för en framtida utbyggnad av samarbetet". Ettfrihandelsavtal är bara ett första steg mot ett närmare samarbete med EEC, Detär väl just det många har misstänkt.