prot · FU09137 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag skaU Inte klagaöver att den här debatten vidgats så kraftigt till att gälla ganskavittutsvävande ämnen. Jag finner det t, ex, dhekt värdefuUt att statsministernhär för regeringens del gör den deklaration om roll i somkommit fram här. Det är av stort värde att detta finns i protokoU, Tyvärr kan jag i fortsättningen inte vara hka älskvärd motstatsministern. Vi fick höra en historieskrivning vari ingick bl, a, denganska förvånande ingrediensen att det hksom inte skulle vara någon störreskillnad mellan en tullunion och frihandelsavtal. Det verkade nästan ettögonblick som om statsministern ville krypa tätt inpå i denbeskrivningen, och det är väl ändå inte angeläget. Det finns även inomstatsministerns eget parti personer som bildar arbetsgrupper för att dhekthävda den ståndpunkten att det icke får vara mer än ett handelsavtal. Är detinte viktigt att klargöra att regeringen har velat någonting mera, att denartikel som handelsminister skrev i och som såvältaligt utvecklade varför vi behövde någonting mera var representativ för densvenska regeringens uppfattning? Statsministern klagade över att han här bhvit bemött medoförsynthet. Nog är det väl ändå Utet oförsynt att dra in håUningtlU den uppgörelse som vi anser lämphg och önskvärd i en neutralitetsdebatt,när jag definierat vår uppfattning som identisk med den som skrevut, "Åtminstone har anslutit sig tUl denna," sadestatsministern. Har jag inte gjort det ? Varför inte erkänna det? Men låt oss komma över tiU det som var det substantieUa iden uppläggning om avtalsläget som jag försökte börja med! Statsministern togdär egentUgen bara upp en enda punkt, nämUgen vad som gäUde för de mindre ochmedelstora företagen. Statsministern honiserade över att jag skuUe ha sagt attde nu Inte skuhe kunna utnyttja den nya tuUfriheten i EEC på ett sätt somsvarade mot den 20-procentlga exportinsats som de gör i EFTA. Men observera attjag talade icke bara om tuUhinder och kvarstående tullar inom EEC utan även omandra handelshinder. Ang. förhandlingarna mellan och EEC Ang.förhandlingarna mellan och EEC framställningen om demindre och medelstora företagens roU blev skev genom detta, och jag tror att demindre och medelstora företagare som lyssnar i radio eller television eller läseri tidningarna vad statsministern sade uppfattar hans nedvärdering av derassvårigheter som en ganska skrämmande bild av hur statsministern ser på de härproblemen. Jag redovisade uttryckUgt vilka svårigheter som ursprungsreglernainom EEC kommer att ge i förhållande tUl de ursprungsregler som gäller inomEFTA, Jag redovisade svårigheterna för dessa mindre och medelstora företag attmed framgång upprätthålla sina leveranser tih storföretag som flyttar ut frånSverige tiU andra länder. Sedan lämnat ett skevt referat av vad jagskulle ha sagt gör han gällande att han därmed skulle ha bemött mig och säger:"Vad jag nu har sagt gäller det mesta av hen Heléns beskrivning ava-vtalsläget." Detta är verkUgen inte tiUfredsstäUande, SåuppehöU sig statsministern vid arten av det samråd vi har haft.Ja, visst har -vi träffats , men det har kommit ut mycket htetdärav. Statsministern har inte varit särskilt intresserad. Dokument har -vifått, men vi kan inte få alla. Vi skulle inte kunna få läsa de dokument somfanns om kontakterna i med utrikesminister , Men eftermycket tjat skulle jag och de andra partiledarna få läsa detta underövervakning i sammanträdesrummet här på sjätte våningen. fick visitta ensamma , men vi skulle icke få visa detta för våra viceordförande i grupperna. Vi fann oss i denna ganska förödmjukande behandling avoppositionens företrädare. Men vad hände? Jo, står aUtihopa itidningen! När jag ber statsministern att få reda på varför det läcker så ifrånkanslihuset av dokument som vi icke ens skulle få visa för våra närmastemedarbetare ingen som helst förklaring! Det finns alltså brister i dettasamarbete. Vi kunde ha fått ut mer om statsministern -visat en verkhgt godvUja, Men och det vill jag säga det avgörande är ju detta: Vi har, somstatministern säger, en bred uppslutning kring förhandhngsmålen. Men det kanicke innebära att vi från oppositionen därmed skulle vara tvungna att i varjeläge skriva under på det sätt som regeringen skött förhandhngarna på. Vi kanicke finna att regeringen har lyckats nå sina egna mål, och då måste det varavår skyldighet mot den svenska allmänheten och mot väljarna att säga ut det häri kammaren. iStockholm (vpk) kort genmäle: Jag kan för min del inte finna anförande tidigare i dagskämtsamt. Det är tvärtom djupt allvarligt när ett av de pohtiska partierna vihbegränsa nationella självständighet och omöjhggöraneutralitetspolitiken - för storföretagens ekonomiska intressen. Ty någontingannat kan det inte innebära när fortfarande talar för ettmedlemskap i ! HerrBohmans anförande utmärktes för övrigt av en gammalkonservativ snobbattityd de som inte har samma mening som han är okunniga. Sådana påståenden hgger ju påandra sidan aU diskussion. Europaär, som redan påpekat, inte begränsat tUl det är baraen mindre del av , omfattar mycketmer, från till bortom , Men viktigare är i detta sammanhangatt handelspolitik och ö-vriga förbindelser utåt måste utformas medhänsyn inte bara tlU utan med hänsyn tUl världen. Hänsynen tillu-ländernas intressen måste då spela en avgörande roll. Anslutning tUl EEC även i tullunionens form skuUe försvåra och fördyra handeln från u-länderna.Allt i poUtiken kan inte få motiveras med att det är handel. Låt mig citera enmera modern skald: "När det globala ockret skrämmer kalla det handel!" Ett av de argument som anförts 1 debatten av dem som villha en mycket intim anslutning till EEC är att om inte vinner en sådananslutning skulle det försvåra upprätthållandet av fuU och effektivsysselsättning här i landet. Det aktueUa läget talar ju knappast fördel fördet argumentet. VI vet attarbetslösheten I är mycket stor och att den ökar. I vår handel med devästkapltallstiska länderna importerar vi inte bara varor, utan också häftigakonjunktursvängningar. Arbetslösheten i dessa länder är mycket stor.Inflationen bekämpas öppet av regeringarna i och EEC-länderna med ökadarbetslöshet. Det bUr ju allt svårare att i föra en poUtik som tryggarsysselsättningen, men den situationen skulle ytterligare försvåras om vi ännumera binder fast vid de kapitalistiska staterna i och iNordamerika. Löntagarorganisationerna i , och Finlandkritiserar nu i stigande omfattning EEC. Det är en debatt som jag tror att detär av stort intresse att den svenska allmänheten får ta större del av. Det äromöjligt för någon att förneka att löntagar- och konsumentintressena är heltsatta på undantag i EEC. Det s. k. privata näringshvets företrädare arbetar just nuhårdare än någonsin för att knyta tlU EEC genom medlemskap, associeringeUer någon form av utvecklingsbart handelsavtal. Genom att göra heltberoende av den europeiska arbetsgivarförening som EEC utgör vill storfinansenfå garantier för att en pohtik I folkets Intresse blir svår att föra i Sverige.Storfinansens Unje måste bekämpas. Kampen mot arbetslösheten talar för en heltannan poUtik i förhållande till EEC än några av de borgerhga partierna här harföreträtt. Ang. förhandlingarna mellan och EEC HenANTONSSON (c) kort genmäle: Det är naturhgtvis mycket bra att vi här förett fritt meningsutbyte, inte minst därför att EEC-debatten i vårt land hittlUsväl har varit mycket klen jämfört med dess utveckling i andra länder. Jag skulle ändå, herr talman, I aU enkelhet viha varna föratt man använder denna mycket viktiga framtidsfråga såsom slagträ I deninrikespolitiska debatten och verbaliserar sig så hårt - ibland för debattensegen skull, tror jag att det utåt kan framstå som om de svenska partierna ärdjupt splittrade och oeniga i denna väsentliga framtidsfråga. Det verkar nästan som om man står här och värderar ettförhandhngsresultat, som är slutgiltigt. I själva verket har vi framställtvåra önskemål och fått ett bud. Vad vi egentligen diskuterar är procedurfrågor.Vi bärs ju alla av en önskan att uppnå så vittomfattande samarbete som möjUgt. Här hartalats om nationahsm och patriotism. Jag upplever för min del Ang. förhandlingarna mellan och EEC strömningarnaI de flesta nationer så, att man vill bevara sin nationeUa suveränitet menparar det med en önskan tiU ökad kontakt över gränserna på alla områden, inomforskning, kulturutbyte, handel, teknologi, industripohtik etc. Då kan jag Inteförstå att detta är någon typ av falsk nationalism. Det finns några få ting, som väl är självklara men som jaggärna än en gång vill upprepa. Man har två utgångspunkter i EECfrågan. Den ena är, somvi alla är överens om, att vi inte kan uppge vår neutralitetspolitik. Den andraär att vi måste eftersträva bästa möjliga ekonomiska samarbete med de ländersom ingår i EEC, har det länge stått klart, att medlemskap i inte ärförenligt med vår neutrahtetspohtik. Det har bhvit aUt tydUgare . Detframgick Inte minst av det svar som statsministern lämnade, VIU man håhafast vid neutralitetspoUtlken, kan man inte bestrida detta förhåUande, Sedan man har kommit därhän måste slutsatsen vara, att vimed bibehållen neutrahtetspohtik måste eftersträva, som det heter, nära,omfattande och varaktiga förbindelser med EEC, Det är ett sakligt innehåll, sominte utesluter någon annan form av lösning än medlemskapet, I utrikesnämndenvar partierna ense om detta innehåll. Det finns anledning att understrykadetta. Som jag upplever det med den lösa formulering som associering har i §238, kan man mycket väl beskriva detta samarbete såsom en form av associering,om man ser på de mycket skilda typer av associering som olika länder har fått.Naturligtvis kan vi komma i särskUda svårigheter genom att på grund avneutrahtetspohtiken icke kan bli medlem. Det är att poängtera attsvårigheterna i så fall beror just på neutralitetspolitiken och den vill vialla slå vakt om -och inte på något annat, I det läget är vi , vilket inte ärpä något sätt överraskande. Statsministern har redovisat att förhandlingsmandatet frånministerrådet inte svarar mot vår egen ambitionsnivå, VI har aha understrukit detta. Statsministern har lovatatt inte spara på ansträngningarna att nå ett förhandhngsresultat som gerSverige möjlighet att på ett konstruktivt sätt delta i det europeiskasamarbetet. Sedan kan det naturligtvis vara så att en regering vidförhandhngarna och kontakterna kan ha större eller mindre möjhghet och förmågaatt klara svårigheterna. Jag har inte varit på plats när man resonerat med EEC, menjag konstaterar att ingen annan av de deltagande debattörerna heller har varitpå plats. Därför menar jag att det är mycket svårt att göra en personligbedömning. Det sägs nu hksom tidigare att allt skulle varit bra, omvi bara än en gång uttryckligen begärt associering. Jag tror inte att det är såenkelt, ty -vi vet att i stort sett alla kontakter som vi tagit med EEC harmynnat ut i en önskan om att vi inte direkt skulle komma med enassocieringsansökan. Då har jag svårt att förstå att det skulle vara den bästaförhandlingstekniken att börja med just det som förhandlingsparten bett osslåta bli att börja med. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jag trodde faktiskt att statsministern kändetih de problem och de svårigheter som svenska företag brottas med införvårt osäkra läge på Europamarknaden, Om inte gör det, tycker jag attstatsministern skaU gå runt och fråga alla de företag som Ugger och vilar påsina investeringsbeslut, EUer läs Arbetet, eller fråga ! Hankänner säkert tUl det. Så okunnig får man inte vara! När jag själv på vårt partirådbelyste de svenska företagens konkurrens- och investeringssituation just ,vänder det UU "en uppmaning" från min sida att låta bh att investera i , Därefter ber han mig att vara "försiktigare i mitt ordval",och begär att jag skall ge "korrekta informationer", BGammerstatsministern ihåg remissdebatten, när statsministern stod här i talarstolenoch öste invektiv över oss och jag sedan gjorde gällande att vi påoppositionssidan bUvit beskyUda för nästan allting utom landsförräderi? Detdröjde , så kom också beskyUningen för landsförräderi emot migi , en oförsynt och ärekränkande beskyllning som jag skrattadeåt. Jag tyckte den var löjeväckande. Men när statsminister själv antydernågot liknande i sitt angrepp mot mig här , då faller uppmaningen tUl mig attvara "försiktig i ordvalet", tiUbaka på sin upphovsman? Har ni alternativ, frågade statsministern. Våra alternativredovisade jag i slutet av mitt anförande. De kanske inte är mycket att kommamed , VIhade emeUertid klaraalternativ, när vi krävde att skulle söka medlemskap medneutralitetsförbehåU, Regeringen valde att gå den "öppna" vägen, enöppen ansökan, som för övrigt förlöjhgades i , och i den ansökan uteslötregeringen själv icke medlemskap, 1967, 1968, 1969 och 1970, ja tih och medunder statsministerns rundresor i sistnämnda år ansåg svenska regeringenatt medlemskap icke skuhe uteslutas. Fram tiU ville den svenskaregeringen utesluta medlemskap. Sedan bytte den ståndpunkt, gjorde en"kovändning" och begärde att oppositionen skulle vara med ivändningen, vUket i varje fall mitt parti vägrade. ansåg regeringendäremot att associering var en lämpUg anslutnlngsform, Förhandhngsmetodiken haralltså varit vinglande och vacklande fram och tiUbaka. Jag menar att vi har fått betydhgt sämre resultat fram tUlnu än vad vi skuUe ha fått, om vi drivit en konsekvent, målmedveten ochreahstisk förhandllngspohtik. Det är det jag har kritiserat. Vi har inteförordat att skulle ändra sin utrikespolitik. Det vet statsministernmycket väl, fastän det passar att i debattens hetta beskylla oss för någontingsom vi aldrig har sagt och aldrig gjort. Ang. förhandlingarna mellan och EEC En sådan här debatt har redan ett syfte, närmoderaterna slår till reträtt som de har gjort. Deras anföranden var uppbyggdapå medlemskapets förträfflighet och nödvändighet. Jag säger att ett sådantmedlemskap i dagens läge icke går att förena med den svenska Ang. förhandlingarna mellan och EEC neutralitetspolitikenoch i sina konsekvenser innebär ett uppgivande av neutrahtetspohtiken. Dettasäger jag som ett konstaterande utifrån min övertygelse och med stöd av 90procent av ledamöterna 1 denna riksdag. När jag säger detta uppfattar herrarBohman och det som en hemsk anklagelse: de viU Inte uppgeneutralltetspohtiken utan vill bara förhandla med neutralitetsförbehåU, Då blirdet hela reducerat. Varför kan man inte ta steget fullt ut, eftersom alla andrahar kommit tiU den uppfattningen att en sådan förhandhng är meningslös ochomöjhg om vi skall bevara neutralitetspolitiken? När jag påminde om vad tidigare hade sagt omneutrahteten, hänsyftade jag på vad han sade , då han klart uttaladeatt neutralitet och medlemskap icke är förenhga. Det hade folkpartietsjälvständigt kommit fram till. Jag berömde honom för den deklarationen, ochjag utgår från att han står fast vid den än . För att få någon bakgrund UU sina väldiga beskyllningarmot regeringen för att vara dåliga européer vldmakthåUer den härtanken. Kan inte ni också gå ut och säga som alla andra att medlemskap ochneutralitet inte är förenliga? NI kan inte vara bhnda för det som faktiskt harhänt. Kovändningen, som ni talar om och som aUa andra var med om, berodde påden utveckUng som hade skett, på Davignonsamarbetet, på Wernerrapporten, påalla de uttalanden som gjorts av den amerikanske presidenten, den engelskepremiärministern, den franske presidenten osv. Ni kan inte vara okänsliga förvad som händer i när det gäher avspännmg och vad som krävs av Sverigenär det gäller fasthet I neutralltetspohtiken. Detta måste ni också taställning tlU, Det har alla andra gjort. När jag påpekar det enkla faktum att era krav skuUe ledatUl ett uppgivande av neutralitetspolitiken, uppfattar ni detta som enförskräck-hg anklagelse. Det lättaste sättet att ta bort den anklagelsen är attansluta sig till den linje som alla andra partier har i den svenska . Det framgår av debatten att man slår tiU reträtt, då mansäger att man skuUe vilja pröva på förhandlingar men inte alls vill påstå attmedlemskap och neutraUtet går att förena. Men varför inte ta steget fullt ut? åberopade bl, a, den mycketomfattande utredning som kommerskollegium har pubUcerat, Där finns det materialsom behövs för att bedöma de ekonomiska verkningarna av frihandel. Vadförhandlingsresultatet blir i övrigt vet vi ännu inte. Det finns inget skäl attvi nu plötshgt skulle ändra politik därför att vi inte vet hur omfattandefrihandelsavtalet blir. Sådana tankar förekommer inte i , I Österrikeeller i , Det är över huvud taget ett märkligt förhåUande, när manhör den klagan som framförs här - jag instämmer i maning om enverbal försiktighet att man kan konstatera att det inte finns någonmotsvarighet tiU detta i de andra neutrala länderna. Det schweiziskanäringsUvet och de schweiziska konservativa partierna står Inte upp och talar omatt det blir ödesdigert för , om man får en sådan här frihandel. Detösterrikiska näringsUvet och de österrikiska konservativa partierna står inteupp och säger att detta bhr en katastrof för eUer får oerhört dåhgaverkningar för , De är rätt nöjda, säger De ärinte oroliga för att man skah gå för långt 1 samarbete. Detsamma gällerFinland, Jag tycker att vi skulle studera vad som sägs i dessa länder sombefinner sig i en Ukartad situation som vår. Det kanske kunde dämpa ner kUmatethär. tog upp det här med samrådet Igen, Det ärriktigt att vi fick läsa en rapport av som vi inte ville dela ut.Sedan pubUcerades den i tidningen. Då krävde att det skuheundersökas hur den hade kommit ut, VI försökte då undersöka det så gott vi kunde inom ramen för gällandelagar och bestämmelser. Vi kunde mte finna ut det. Det enda man kom fram tillvar det enkla faktum att dagen efter det att vi hade delat ut den tih läsningåt partiledarna var den publicerad. Hur den har kommit ut vet vi inte. Man kanmed hänsyn tiU tryckfriheten inte bedriva en sådan undersökning. Jag beklagaratt så skedde. Sedan tog upp frågan om småföretagarna ochsade, att småföretagarna har det så besvärligt, att de nog tyckte väldigt Ulaom det jag sade. Men vad var det jag sade? Jo, jag sade att EFTA Innebar enväldig chans för småföretagarna som de väl har utnyttjat, EEC innebär också enväldig chans för småföretagarna som jag hoppas att de skall utnyttja. Det kanfinnas vissa särbehandlingar av varor som dock knappast drabbar derasprodukter. Det kan finnas andra icke tariffära handelshinder t, ex,ursprungsregler. Där är jag tillbaka tiU skiUnaden med en tullunion, och för ossär det ett stort förhandhngsmål att få bra ursprungsregler, för att det är avbetydelse för mindre företag men det är också utomordenthgt viktigt i detnordiska produktionssamarbetet. Det är ett viktigt förhandlingsmål. Men denbild som frammanade var den rakt motsatta, nämligen att EEC skulleha en rad negativa verkningar för landets mindre företagare. Det har icke det.Det är en chans för dem, och jag tycker att skall gå ut och tala omatt så är fallet under aUa rimliga förutsättningar. Det var visserUgen en fin strof om handeloch ocker. Men handel är inte oviktig. Handelsministern har just varit nere iGeneve och haft ur svensk synpunkt stora framgångar vid GATT-förhandhngarnaför att få fram en ny stor tullförhandling, där just mtressenkommer i blickfältet, därför att handel för u4änderna är utomordentligtviktigt. Det är det de -vih framför allt. De vUl säha sina produkter. Man kanske skaU vara försiktig med sina Ideologiskaslutsatser, har vi sysselsättningsvårigheter. Det är riktigt, harSveriges export till under de första tre kvartalen sjunkit med 30procent, medan vår export till förenta stater under samma tidsperiodhar stigit . Man bör ju vara Utet försiktig med att sammanställahandelsstatistik och kapitaUstiska respektive andra produktionssystem. frågade mig: Vet statsministern vUkenosäkerhet som råder bland svenska företag, att de hgger på investeringsplanerdärför att de inte vet hur det blir med och EEC? Det är möjligt att såär faUet, Jag har hört talas om sådana situationer. Exemplet med Holmens Brukkan ses på två sätt. De satsar en mihard. SjälvfaUet måste de göra Ang. förhandlingarna mellan och EEC Ang. förhandlingarna mellan och EEC reservationerbeträffande EEC, ty deras sektor är vårt känshgaste område vid förhandhngarna.En del satsar, andra kanske Ugger stiU. Hur skall man då 1 god medborgarandatala med dem? Antingen kan man säga att det visserUgen finns svårigheteri EEC-förhandlingarna, men allting tyder på att vi nu får den europeiskastormarknad på 300 mihoner människor som svenskt näringsliv under harkämpat för att uppnå och där man aUtid upprepat att tullarna är det viktigaste.Den stormarknaden är nu inom räckhåll. Satsa på den. Förbered er så att ni ärutbyggda när frihandeln börjar ta effekt. Jag tvekar inte en sekund att säga såtUl svenska företag, i fuUt medvetande om de svårigheter som vi kan ha,naturhgtvis, men också i fuU övertygelse att det är värt att satsa på. Den andra metoden är att, som hen gjorde, säga attEEC-politiken är ett världsrekord i alla dåliga egenskaper. I mening eftermening upprepade han detta: ett världsrekord i alla dåUga egenskaper. Och sedanfortsätter man: I den situationen kan man inte förvåna sig över att svenskaföretag låter bli att bygga ut. Det hade möjhgen kunnat försvaras om hade haftett verkhgt alternativ. visade det sig att det bara är en önskan som han haratt förhandla om förbehåU, en önskan som är orealistisk. Men det hade som sagtkunnat försvaras om han hade haft ett stöd för detta i en bred majoritet iSveriges riksdag eUer i en bred uppslutning hos något av de andra borgerhgapartierna - men han står ju ensam, I ett läge där han vet att medhänsyn tih neutraUteten icke kan bU medlem 1 EEC, i ett läge där vi vet att vifår en frlhandelslösnlng ändå som innebär ett väsenthgt framsteg för svenskekonomi. Vad är det som går ut och säger? Jo, hansäger: Ingen kan förvåna sig över att svenska företag vill bygga ut iGemenskapen i stället. Och därmed viU undandra sysselsättning försvenska arbetare och tjänstemän. Jag har inte alls talat om landsförräderi eUer dyUkt, Jaghar sagt att när detta var det budskap som har förankring i dekretsarna - hade att ge svenska företagare så var det ett dåhgt budskap medtanke på den insikt som borde besitta. Jag tycker inte det skulle skada om i ställetsade: Här får vi ett avtal med EEC, Det blev inte vad vi hade tänkt oss i allaavseenden, men det blir frihandel. Låt oss bygga ut för att förbereda oss fördetta. Men därav fanns icke ett spår i anförande. () kort genmäle: Jag noterade att statsministern nu i sittsenaste inlägg rättade tih den felaktiga beskrivning han hade gi-vit av min skildringav småföretagens situation 1 EEC, Men varför då begagna det första inläggettill att förlöjliga denna beskrivning, när statsministern uppenbarhgen byggdepå en felaktig tolkning av vad jag hade sagt? Det viktiga är ju nu inte attförlöjliga småföretagens svåra situation utan att verkhgen göra något i Brysselför dem. Att jag tagit upp frågan om de dokument som har förmedlatsfrån regeringen till oppositionen beror på att hela frågan om hemhghetsmake- riet kring förhandlingarnavållat aUmänheten så mycken oro och undran. Man frågar sig: Varförhemligstämplas dokument, om de ändå i nästa ögonbhck finns tillgänghga itidningarna? Inför sammanträdet i utrikesnämnden sade jag försäkerhets skull i förväg; Står nu de hemliga papperen Införda ilördagens tidningar, observera då att utrikesnämndens ledamöter får kvittera utdem personligen 1 UDs entré kl, 10 ! kl, 7 stod dedokument som vi skulle få kvittera ut kl, 10 återgivna i en tidning. Det ärhela detta sätt att hantera en materia, beträffande vilken vi kunde vara öppnamot aUmänheten, som gör att det är -viktigt att ta upp detta till principiellkritik. Vidarehar bl, a, från denna talarstol nedvärderat associe-ringstanken.Dels skulle den inte ge resultat, dels skulle man inte på den andra sidan tyckaom att den fördes fram.