prot · FU0946 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta företag har enligt egen uppgift deltagit inapalmtill-verkning fram lUl och bedriver sävitl känt fortfarandetiUverkning av de avlövningsgifter som med sädan förödande verkan användes avUSA i dess utrotningskrig i . Det är alltså fräga om ett mycketavancerat företag när del gäller tiUverkning av kemiska slridmedel. Inför den planerade etableringen i varföretagel myckel förteget om sina lUlverkningsplaner. anges det vara frägaom latexproduktion. Denna förtegenhet - som företaget självt motiverade medkonkurrensskäl - liksom avsikterna att använda svavelrik olja och inle minslförelagets ansökan om undantag från skyldighet att söka tUlstånd har väUat berättigad oro hos befolkningen.Mänga befarar också all det kan bli fräga om belydligl farligareprodukiion än den som från början angetts. Enligl min mening är etl företag som , meddess medverkan i produktionen av kemiska stridsmedel, en sä allvarligbelastning all en mycket restriktiv prövning av företagels elablering i värlland måsle vara befogad. När nu enligt svarel inte de nuvarande generellareglerna för tUlståndsgivning innefattar granskning av etl utländskt företagsbakgrund och allmänna produktion inle bara del som ansökan gäller - är det dåinle dags för regeringen att vidta åtgärder för att skärpa bestämmelserna idetta avseende? Om beaktande av miljöskyddskraven vid prövningen avutländskt företags ansökan om tillstånd tiU etablering i i valde all tolkamig som om jag hade sagt all del inte sker nägon prövning av utländska företagsetablering i det här landet ur miljösynpunkt. Men han angav själv i sinframställning av ell speciellt företags problem just den institution som harall verksläUa en sädan prövning, dvs. Med andra ord: Vi har en lagstiftning, vi har enadministrativ praxis och vi har myndigheter som har till uppgift att prövasamtliga företags etableringar och produktion ur miljösynpunkt. Och eflersomdel ur befolkningens synpunkter mäste vara likgiltigt om den miljöfördärvande Ang. beredskapen mot smittkoppor produktionenfinansieras med svenski eller utländskt kapital, så bör väl den enda riktigaprincipen vara alt låla denna prövning ur miljösynpunkt gäUa generellt,oberoende av företagels tUlhörighet när del gäUer nationaliteten. Hen i (vpk): Rikligt så enkell är det kanske ändå inle,alt del är UkgUtigt om del är ett svenski eller ett multinationellt företag.Det förhällandel att mäktiga ekonomiska intressen med säte i står bakom detaktuella företaget utgör i varje fall enligt min mening anledning tUl särskUdoro. Det är lätt att föreställa sig vad som tUlmäls den största betydelsen vidföretagsledningens bedömning, om valet står mellan svenska naturvärdsintressenoch aktieägarnas profitinlressen. Det tycker jag att företagets egenpresentation klargör, där man lalar om de betydande framsteg som gjorts för atthejda prisutmatlningen, om den förbättrade vinsten och om hur man nästanfördubblat vinslen i osv, Jusl frägan var besluten fattas har väl ändå en vissbetydelse i sammanhangei, och jag menar fortfarande att det föreligger ellbehov av skärpning pä denna punkl. Överläggningen var härmed slutad. § 15 Ang. beredskapen mot smittkoppor Herr socialministern erhöll ordet för alt besvaraherr Källstads (fp) framstäUda interpeUation, nr 17, ochanförde; har frågat mig om jag ämnarvidta några åigärder för alt göra vårt smittkoppsskydd mera betryggande. Enligl lagen om ympning mot smittkoppor skaU barn ympas iregel före utgången av del år under vilket barnet fyUer . Vidare skaUvärnpliktig ympas när han första gången inställer sig för tjänstgöring. Närsmitlkoppsepidemi hotar eUer brutit ut i landet, kan dessutom ympning anbefaUasi den omfattning som anses nödvändig. Såsom interpellanten anfört kan ympningslekniken varamindre tUlfredsstäUande hos läkare som endasl utför ell fåtalympningar. Delta förhällande har också uppmärksammats av , somnu överväger att bl. a. regionvis anordna repetitionskurser ivaccinations-teknik. Vad beträffar skyddet mot införsel av smittkoppor tUlSverige har föreskrivits, alt den som efler avresa från de fleslaländer utanför anländer till skall vid ankomsten hit företeinternationellt giltigt bevis om ympning mot smittkoppor. I karantänskungörelsenfinns vidare bestämmelser om att personer som kommer frän smittat område skallvara försedda med gUtigt smittkoppsintyg. Det åligger enligt kungörelsenpolismyndighet samt tuU, lots, hamnpersonal och trafikpersonal vidinternationeUa flygplatser att var och en inom sitt tjänstgöringsomräde vaka över efterlevnaden av kungörelsen och de föreskriftersocialslyrelsen med stöd därav utfärdar. Genom beslul harkaranlänskungörelsen kompletterats med en föreskrift som innebär allpolismyndighet i samband med passkontroUen skall bilräda med den direkta kontrollenav ympningsbevis vid internationella flygplatser, Åigärder har sålunda vidtagits för att förbättrasmiltkoppsskyddet. Jag är förvissad om att även ifortsättningen följer denna fräga med uppmärksamhel. Ang. beredskapen mot smittkoppor HerrKÄLLSTAD (fp): Jag vUl först lacka socialminislern försvaret på min interpellalion. Jag noterar speciellt två saker i svarel. Den ena är altsocialstyrelsen nu överväger att bl. a. regionvis anordna repetitionskurser ivaccinations-teknik. Den andra är ell beslul som har fatlals efter det att mininterpellation framstäUdes , nämligen beslutet av den 29 januarii är om all karantänskungörelsen kompletteras med en föreskrift, som innebärall polismyndighet i samband med passkontrollen skall biträda med den direktakontrollen av ympningsbevis vid internationella flygplatser. Jag återkommer Ullde sakerna om . I del cirkulär som medicinalstyrelsen gav ut den 11oktober 1965 framhöll man att del är en brist all besiklningskravet vidrevaccination numera är slopat internationeUt. Det sades också att dennaeftergift sannoliki har bibragl mänga ympade uppfattningen all besiktningenskulle vara obehövlig vid revaccination. Det förhåUer sig väl sä att intedirekt kan tvinga pä länder besiklningskrav. Men i kan etl sådant kravi alla fall slällas, tycker jag. Här borde myndigheterna påminna ymparna om atten revaccination ulan s. k. anslag, alltså utan att den slår an, inte kan ansesutförd enligl läkekonstens aUa regler. Även för resebyråer och den resandeallmänhelen måsle del framhållas med krafl, menar jag, alt en ympning ulananslag är olUlförlillig. Statistiken visar att det oftast inle är främlingarsom för in variolasmitta i ett land som vårt utan det är landels egna invånare,huvudsakligen turister som återvänder med flygel. 1 som jag har hänvisat tUl i mininterpellation påtalas det all ymparnas kunskaper om hur ensmiltkoppsvaccinalion rätt skall uföras inte är vad de borde vara. Man skullealltså kunna överväga om inte borde dra in lämnade lillsländalt utfärda internationella vaccinationsinlyg och begränsa behörigheten lillläkare som har nödig kompetens. På denna punkl har socialminislern här meddelatalt socialslyrelsen "nu överväger all bl. a. regionvis anordnarepetitionskurser i vaccinalionsleknik". Det vore väl riktigt om detlaövervägande ledde ett förverkligande av dessa tankar. Jag menar alltså alt vi måsle ha en hög beredskap motsmittkoppor. Del är allt fler människor som reser, de reser alll snabbare ochtUl aUt avlägsnare länder, och luflfartsorganen arbelar outtröttligt pä attgenomföra rationaliseringar. Förenklingar av ruliner vid köp av bUjeller ochvid gränskontroller är ofta aktuella. Man föreslär all flygels passagerarlistorskall tas borl och alt biljellerna skaU säljas pä samma sätt 2 protokoU 1971. Ang. beredskapen mot smittkoppor som lillbuss och tåg. Man inför pä alll flera häll gröna linjer för pass- ochluUpassage med stickprovskontroll, och etl ökal antal länder träffaröverenskommelser om borttagande av passiväng. Jag fick t. ex. uppgifl om att del iVärldshälsoorganisationens tidning, World Health, har meddelats alt USAförenklat sin kontroll av resenärer. Resande som anländer lUl möts nu av enenda tjänsteman; denna har ersatt karanlänsinspeklören, immigrations- ochtulltjänstemannen. Vidare kräver inle längre smittkoppsvaccination avankommande resenärer. Det är bara folk som kommer från smiltkoppsländer sommäste visa upp intyg om vaccination enligt tidningWorld Health. har aUlså turen kommit till karantänskontrollen, ochman föreslär ocksä här stickprovskontroll. TiUsammans med andra reselällnaderskulle en sådan förenkling göra denna kontroll av smittsamma sjukdomarillusorisk. är vad och läkarna påtalat; smiltkoppsskyddetskulle näslan vara en Ulusion, och ännu mera Ulusoriskt skulle det bU. I svaret hänvisar socialminislern tUl vad som gäller:"Vad belräffar skyddet mot införsel av smittkoppor tUl harföreskrivits, alt den som efter avresa frän de flesla länderulanför anländer till skall vid ankomslen hil företeinternationeUt gUtigt bevis om ympning mot smittkoppor." Enligt Världshälsoorganisationensbestämmelser, som ju följs i den svenska karantänskungörelsen, fär misstänktasmittkoppsfaU inte isoleras eller övervakas längre lid än . Men vid tväsmittkoppsepidemier i jag har nämnt dem i interpeUationen densenaste i Meschede i , iakttog man faU där inkubationslidenvar . 1 Meschede isolerades s. k. kontakter . Såvitt jagförslår måste frägan om en förlängning av den antagna inkubationsliden görasaktuell. Jag viU därför höra om statsrådet möjligen harövervägt en sådan förlängning. Vidare heler del i svarel, som jag förul nämnde;"Genom beslut har karanlänskungörelsen kompletteratsmed en föreskrift som innebär alt polismyndighet i samband med passkontrollenskall bilräda med den direkta kontrollen av ympningsbevis vid internationellaflygplatser." Det är, sävitt jag kan begripa, riktigt och bra altkaranlänskungörelsen kompletteras pä detta sätt. Med anledning härav skulle jagvilja göra en liten reflexion kring frägan om förbättring av inresekonlrollen.Är del meningen med denna komplettering av karantänskungörelsen att karantänskontrollenvid vär slora flygplats på skall bli ett åliggande för statsmakterna istället för som för primärkommunen? kommun kan ju trots god vilja ochbeiydande uppoffringar rimligen inle bära etl sä lungl ansvar som det här ärfräga om. Framslällningar om en ändring har, sä vilt jag vet, inle möttförsläelse i kanslihuset, trols ihärdigt och gott stöd frän socialslyrelsen ochlidigare frän medicinalstyrelsen. Jag skulle ytterligare vilja fråga, om socialminislernöverväger nägra andra åtgärder, ulöver dem som nämnls i svaret, för all höjaimmunitetsstatusen hos befolkningen. Under della anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Jag vUl först säga tUl attsocialstyrelsen har uppmanat de svenska läkarna att företa efterkontroller. Mendet är alldeles riktigt, som påpekade, all del inte föreliggernågot internationeUt krav i det avseendet. I fråga om har jag redan i mitl svar sagt, alt vigenom beslut kompletterat karantänskungörelsen med en föreskriftsom innebär att polismyndighet i samband med passkontroUen skaU biträda med dendirekta kontrollen av ympningsbevis vid internationeUa flygplatser. I dendelen gäller del alltså , och det är staten som svarar för detta. Frägan huravida 14 dagars karantän är tUlräcklig medhänsyn lUl inkubationsliden för smittkoppor har diskuterats mycket. Tanken påen förlängning av karantänsliden har bl. a. varit uppe i Världshälsoorganisationenen gäng, men dä föll frägan. Socialslyrelsen har emeUertid med sloruppmärksamhet följt denna fråga och överväger nu alt la upp diskussioner medhälsovårdsmyndigheterna i de övriga nordiska länderna i syfle all fä liU stånden gemensam nordisk aktion i WHO. Det kan nämnas alt smiitskyddslagen germöjligheter lUl effektiva åigärder i de faU smittsamma s. k. allmänfarligasjukdomar inträffar. Del gäUer bl. a. sädana ätgärder som läkarandersökning,föreskrifter om isolering och intagning för sluten vård. Fär jag lUl detla bara foga ytterligare ensak. Denna fräga har verkligen - del är aUdeles riktigt, -internationella aspekter. Jag skaU bara nämna några siffror. Fram tUl den 30januari 1971 hade tUl 396 faU avsmittkoppor . Man förväntar sig att slutsiffran skaU stannavid cirka 30 000 fall. Detla innebär en minskning med jämförtmed 1969 och med 77 proceni jämfört med , som var del försia ärel i del s.k. globala programmei, avsett att utrota smittkoppor över hela världen. Under1970 rapporterades smittkoppor från 23 länder jämfört med 30 länder under 1969och inle mindre än 72 länder . Jag har velat nämna dessa siffror, därför att de ganskaklart visar vUka snabba resullal man kan uppnå när man på detta sätt genom enslor internationell aktion har gått in för att med adekvata medel helt enkeltutrota en svår smiltosam sjukdom. Det ger självklart etl underlag för den, jagvUl gärna säga, tUlförsiklen att vi skall kunna komma rätta medsmittkoppor liksom med en del andra tidigare myckel farliga epidemiskasjukdomar. Ang. beredskapen mot smittkoppor HenKÄLLSTAD (fp): Del var värdefullt all få socialministernskompletterande uppgifter i det svar han senast gav. Inle minst visar de siffrorhan drog fram - kanske 30 000 fall av smittkoppor i 23 länder 1970 - alt delgäUer en verkUgt aUvarlig fräga och att även vårt land skulle kunna Ang. anvisningar till skydd mot olycksfall i arbetet drabbas aven sådan svårartad epidemi, om inte kontroll finns och om vi inte har enberedskapsnivä, som är tUlräckligl hög. Jag noterar också alt socialministern poängterade alt desvenska läkarna har uppmanats alt sköta efterkontrollen. När del gäUer Arlandainlernationella flygplats fattade jag honom så att statsmakterna här skallöverta i varje fall en stor del av ansvaret och sköta uppgifler som åliggerprimärkommunen. Socialministern sade vidare att man inom socialstyrelsenöverväger att genom nordiska kontakter uppta en diskussion kring frägan ominkubationsliden och dess berättigande. Åtgärder är alltså vidiagna och ytterUgare åtgärder kanvidtas, sävitt jag förstår, för att höja hela vår befolknings immunilelsslatus. Jag skaU nämna ett par saker, som har viss anknytning lUldet som socialminislern här har föri fram. Jag tänker exempelvis på att mödrar,vUkas barn smillkoppsvaccineras inom den förebyggande barnavårdens ram, skullekunna erbjudas gratis vaccination med barnen. Del är en sak man kanfundera pä säsom en praktisk väg. En kontinuerlig uppföljning avepidemiplanerna pä lokal och regional nivå är en annan äigärd, som jag ocksäbelraktar säsom viklig. Jag förslod pä socialminislern all del han nämnde om engemensam nordisk aktion innebär att man är viUig alt arbeia pä ell visslrapporteringssystem länderna emellan. Erfarenhelerna frän den senasieincidenten i visar ocksä hur nödvändigt della är. 1 var delvisserligen bara fräga om ett inilialfall plus elt sannolikt sekundärfaU iNorge, men det är viktigt att ell rapporteringssystem länderna emeUan finns. Pålängre sikt är det klarl alt bara världsvida insalser helt kan säkra oss motsmittkoppor, och ansträngningar görs uppenbarligen, inle minsl genomVärldshälsoorganisationens försorg. Tills dessa gell betryggande resullat mästeockså vi i vårl land hälla beredskapen pä alla fronter hög i detta avseende. Jag tackarför svaret. Överläggningen var härmed slutad. anvisningar till skydd mot olycksfall i arbetet Herr socialministern erhöll ordet för alt besvaraherr (vpk) framställda interpellation, nr 56, ochanförde: har frågat om jag vill medverkatUl att skyddsanvisningar blir utarbetade inom varje bransch och arbetsområdesamt liU att dessa blir av bestämmande och ovUlkorlig karakiär. Vidare har henHaUgren frågat om jag är beredd all medverka lUI att skyddsanvisningar för attäga gUtighet måsle vara utformade under direkt medverkan av inom respektivearbetsområden berörda yrkesutövare samt deras fackliga organisalioner. Reglerna i arbelarskyddslagen och arbelarskyddskungörelsenkompletteras främsl av arbetarskyddssiyrelsens generella anvisningar omåtgärder lUl skyddmot yrkesfara. Sädana anvisningar har meddelats med avseende pä en rad olikatyper av maskiner, redskap o. d. saml olika slag av arbelen. För närvarandefinns mer än sjuttiotalet anvisningar. Härtill kommer etl flertal normer ochrikllinjer rörande tryckkärl, lyftanordningar m. m., som fastställts avarbetarskyddsslyrelsen. I försia hand har man koncenlreral sig pä all utarbetaanvisningar för maskiner m. m. och arbelen som är förenade med stor risk förolycksfaU eUer annan ohälsa. Siktet är emellerlid inställt pä att anvisningarskall finnas sä snarl behov finns av större precisering än vadarbetarskyddsförfattningarna kan ge. Hos arbetarskyddsslyrelsen har man förnärvarande noterat elt första-handsbehov av ett sextiotal nya anvisningar.Självfallet måsle också en kontinuerlig bevakning ske av att meddeladeanvisningar inle blir föråldrade på grund av den snabba tekniska ulvecklingeneller av annan orsak. Pä senare är har arbetarskyddssiyrelsens resurserförstärkts betydligt. Syftet' har bl. a. varil alt intensifiera arbelel medskyddsanvisningar. I årels statsverksproposilion föresläs fortsalla betydandeförstärkningar för all ylleriigare öka kapaciteten för utarbetande avanvisningar. viktiga fält har således prioriterats starkt i samband medden fortgående ulbyggnaden av de slalliga arbetarskyddsorganen. Jag kanförsäkra all anvisningsarbeiel ocksä i fortsättningen kommer att få behålla enhög angelägenhelsgradering. Arbetet på all uiforma skyddsanvisningar bedrivs avarbetarskyddsslyrelsen i nära samarbele med arbetsmarknadens parter inomrespektive arbetsområde. I ökande omfallning lUlsälls arbetsgrupper, i vUkaingår bl. a. representanter för arbelslagarnas fackliga organisalioner. FörslagliU anvisningar remitteras aUlid lUl fackförbundel i fråga för yttrande. De avherr berörda sluverianvisningarna har utarbetats av en kommitté medarbelstagarrepresentanler frän LO, . Samarbelel med arbetsmarknadens parter bedöms avarbetarskyddsslyrelsen som synnerligen vikligl. Del är att se som engrundförutsältning för att anvisningarna skall kunna föras ul i praktisktillämpning i arbetslivet. Skyddsanvisningarna är i huvudsak av vägledande karaktär.Detta innebär emellerlid inle all påföljd är utesluten, om anvisningarna inleföljs. Genom föreskrifter i framför allt arbetarskyddskungörelsen har vissaanvisningar förbundits med straffansvar för arbetsgivaren. Delta gäller t. ex.beslämmelser om undersökning eller besiktning och provning, somarbetarskyddsslyrelsen föreskrivit med stöd av kungörelsen. Om anvisningar, sominle är generellt straffgaranlerade, inte iakttas kan tUlsynsmyndighelernaingripa med föreläggande eller förbud i del särskUda fallel. Iakttas inleheller föreläggande eller förbud kan straff ädömas. Arbelsmiljöulredningen har uppdrag att se överarbetarskyddslagsliflningen i dess helhet. innebär att hela systemei medlag, kungörelse och anvisningar kommer all tas upp lill prövning. Frägan vUkenrättslig karaktär generella anvisningar eller Uknande från tUlsynsorganenskall ha kan förutsättas bli ingående behandlad av utredningen. Vid sitt arbete har utredningen enligt sina direktiv all utgå från att anvisningar tiU skydd mot olycksfaU i arbetet anvisningar tiU skydd mot olycksfaU i arbetet lagsliflningenskaU ge en fast grund för åtgärder och ingripanden frän arbetarskyddets sida ialla stadier av produktionsprocessen. (vpk); Jag vill försl tacka socialministern för svaret. Jag kandock inte uttrycka min förnöjsamhet med det. Nägra av de frågor jag ställt hardelvis besvarats. I vart faU har socialminislern gjort lovvärda försök liU eltkorrekt svar. Påsiåendei att arbetarskyddsslyrelsen i försia hand harkoncentrerat sig pä utarbetande av skyddsanvisningar för arbelen, som ärförenade med stora risker för olycksfall eller ohälsa, är enligl min mening ensanning med modifikation. Det finns fortfarande arbetsområden med mycket högolycksfallsfrekvens som saknar anvisningar. Del är etl bevis för att man inteaUlid har följt den princip som socialministern har angivit i sill svar. Föratt ge bara nägra exempel kan jag nämna skogsarbete och skeppsbyggeri, som intehar några specieUa anvisningar. Likadant är det med anvisningar för bruket avtyngre arbetsmaskiner som t. ex. truckar av olika slag. TiU de positiva dragen i socialministerns svar hör bl. a,konstaterandet att arbetarskyddsstyrelsen har för avsikt att prioriierautarbetandet av skyddsanvisningar för de områden där sädana saknas. Det rör sigju, som socialministern här nämnde, om ett 60-tal områden. Vidare har meddelatsalt arbelsmiljöulredningen fält direkliv all sammankoppla behandlingen avarbetarskyddslagen, kungörelsen och anvisningarna, och det är ju att belraktasom etl sleg i rält riktning. En myckel viklig fräga som har påtalats i interpellalionenär den märkbara liberaliseringen av texten i de senasl utgivna anvisningarnajämfört med förut utfärdade anvisningar. strikta beslämmelser haruppmjukats och kan numera inle åberopas med samma tyngd som förut. Huruvidasocialministern har uppläckt detla är mig obekant. I vart faU har han inlenämnt del i sill svar. Jag har i interpellalionen gjort en jämförelse meUanskyddsanvisningarna för sluverifacket utgivna och de senaste av år 1965.Jag efterlyser således socialministerns uppfattning på denna punkl. Det är riktigt, som sägs i svaret, alt anvisningarnaalltid går ul på remiss tUl berörda fackförbund. Del är ocksä riktigt altarbetarskyddsslyrelsen i nära samarbele med arbeismarknadens parter utarbetarskyddsanvisningar. Men därmed är ju inte sagt att aUt står väl tUl. Somremissförfarandet nu är ulformal belraklar jag del som en formsak ulan störrebetydelse. Remissförfarandet i samband med utgivningen avsluverianvisningarna 1965 var närmast en parodi på en remiss. Förbundet inlämnade elt remissyttrande medväsenlliga ändringsförslag. Det lämnades hell ulan verkan, trots attremissvaret hade avgetts i laga lid. Anledningen lill att inga ätgärder vidtogsvar all anvisningarna redan hade gäll i tryck. Det var enligt mill sätt all seen myckel grov försummelse av arbetarskyddsslyrelsen. De förändringar tUl del sämre som har skett har med storsannolikhet också tUlkommit pä krav frän arbelsköparhåU. Här har man tydligenhaft ett närasamarbete, och det har inle klickat, EnUgt min mening hararbetarskyddsslyrelsen även här gjort sig skyldig till alllför storthänsynslagande tUl produklionsinlressen, och säkerheten har fält komma i andrahand. Vad jag menar med direkl medverkan av yrkesutövare vidutarbetande av anvisningar är exempelvis att man inom ett visst arbetsområde sammankallarsamtliga huvudskyddsombud, som är valda av folket på arbetsplalserna, och attde fär vara med och utarbeta anvisningarna. Del är väl de som bäst kan bedömaolycksfallsriskerna. Säkerligen är del dessa människor som har de störstaförutsältningarna att författa föreskrifter för elt effektivt förebyggande avolycksfall och ohälsa. Det måste anses fuUl berättigat att de som skall utföraarbetet också fär bestämma vUka skyddsåtgärder som bör vidtagas. Jag vUl påståall det är den enda vettiga lösningen pä frägan. Jag viU också frägasocialministern, om han är villig alt medverka tiU alt en sädan ordning kommertill stånd. Belräffande mill krav om alt skyddsanvisningarna måstevara bestäm mande och ovUlkorliga hänvisar socialminislern tiU nu gäUanderegler. Han har tydligen inte för avsikt att medverka tUl någon ändring här.För närvarande är många anvisningar endasl rekommenderande eller, somsocialministern själv säger, vägledande. Däresl anvisningar som är genereUt straffgaranlerade inleföljs kan tUlsynsmyndighelerna ingripa med föreläggande eUer förbud i detsärskUda faUel, och iakttages inte föreläggandet eUer förbudet kan straffädömas, säger socialministern. Det är riktigt. Sä kan man förfara, och detlåter ju bra. Det kan lyckas att del borde räcka med det. Men vad man har påpapper och vad man har i paragrafer är en sak. Hur det är i praktiken är enhell annan sak. Hur slora möjligheter har exempelvis yrkesinspektionen i dessafrågor? exempel pä dess maktlöshet gentemot arbetsköparna skaU jag återgehär.