prot · FU0960 · 1971-12-31 00:00:00 — Vi vel alt är dessa otUlräckliga medhänsyn tUl behov och önskemål, och därför blir priorileringsfrågan av utomordentligtslor belydelse. Nästa frågeställning som vi inle kommer ifrån i en sädanhär diskussion är: Vad är orsaken tUl det ökade behovet av sociala insalser påskUda områden? Och den frågeställningen vUl jag hävda att man har ägnat alltförUtet av intresse. Det är en samhällsangelägenhet av utomordenlligt storräckvidd och en frågestäUning som vi inle kommer ifrän. VUka misstag är det somhar gjorls, och hur skall dessa kunna elimineras ? Säger det inte oss någonting, alt itakt med storstädernas tUlväxt och en ständigt ökad koncentration i samhälletså ökar behovet av sociala insatser? Vi har fåttuppleva faU av barnmisshandel, som väl har upprört oss aUa. Vi har kanske stäUloss frägan: Vad beror det här pä? I vUken utsträckning har detla samband medsamhällskoncenlralio-nens ökade anonymitet? Det är inte osannoUkl att detfinns ell vissl samband.Vi frågar oss: Är den samhällstyp vi byggl upp och håller på all föra vidareden som bäst befrämjar människornas trygghetsbehov? Måste vi inte i vårtsamhäUsbyggande inrikta oss pä en samhällstyp där vi skapar större ansvarmänniskor emellan? Etl samhälle med känsla av medansvar frän varje enskUdindivid - hell enkell all siödja och hjälpa. Elt samhälle där enskUda människorkänner att de kan fungera, uppleva en känsla av trygghet och tUlfredsstäUelse. Jag vågar säga att vi nu ser en del av resultaten av denkoncenlralions-poUlik som man pä socialdemokratiskt häll har omhuldat under ärsom gäll. Del är inle sä länge sedan del skrevs med ganska slora rubriker iUdningspressen om "en glädjande folkvandring". Jag vågar säga all desom drev denna tes så hårt hade fel. Jag vUl sedan gä in pä den försia reservaiionen, som bl,a. berördes av statsrådet i hennes inledningsanförande. Statsrådetsäger att vi försöker glida förbi det faktum att det här pågår etl arbete, ochfra Odhnoff menar alt reservationen vid utskottsbetänkandet inle skulle hanägon relevans. Vi har i reservaiionen tagit upp frägan om situationen förbarnfamiljerna. Vi anser, liksom i den partimolion som Ugger UU grand förreservationen, att det bör utarbetas en plan för barnstödets utbyggnad. Detfinns ingen sådan plan, och det har väl inte heller funnils nägon sädan. Dethar ullovals ordentliga tag vid flera tillfäUen. Del utlovades exempelvis 1967att det skulle bli en samlad reform, som skuUe innebära en höjning bl. a. avbarnbidragen. Men det blev inte då någon sådan höjning. I stället konstrueradesfamiljebostadsbidraget om en smula och omvandlades tUl del nuvarandebostadstUlägget lUI barnfamiljerna. Därefter höjdes visserligen barnbidragen isamband med momshöjningen , men höjningen räckte knappast för allkompensera för den penningvärdeförsämring som ägt ram sedan föregående höjning. Vi ser saken på det sättet all det har varil dåligt medsamordningen inom familjepolitiken. Därför vUl jag än en gång understryka,säsom vi gjort i motion och reservation, att det behövs en samlad plan, därhöjda barnbidrag bör ingå. Jag gör det därför att jag anser alt samhällel päetl bättre säll än vad som sker bör vara med om alt bära barnkoslnaderna.En ulbyggnad av siödet tiU dem som har del ekonomiskl sämst slällt börnaturUgtvis ocksä ingå i denna plan. Det måsle vara en angelägenjämlikhetspolitisk åtgärd som ger bättre förutsättningar för barn frän olikamiljöer att fä en god uppväxlsitualion. Framför alll är del angeläget att detänlligen kommer tUl sländ nägon form av värdnadsbidrag. Det är rimligt all manbygger upp detla successivt. Det har vi ocksä klarl deklareral, men vi anseratt man bör böria med en grundplåt och sedan bygga ut det hela så småningom.Det kan, anser vi, bidra till att på ett bättre sätt skapa valmöjlighetermellan att slanna hemma för vård av barn eUer att anlita annan form avbarntUlsyn. Det är detta, herr talman, som ligger UU grund för vårreservation vid punklen 4, alltså reservationen 1, som jag ber att fä yrkabifall UU. HenROMANUS (fp); Vad är det som dominerar barnfamiljernassituation i den 14 aprU 1971 Vadär del som är del nya inslagel i bUden? Ja, efler den skattereform som vi fickförra ärel och som skulle ge lättnader äl tvä tredjedelar av inkomsttagarna ochefter de kraftfulla insalser som regeringen har gjort mot levnadskostnadernashöjning sä är del ändå de ekonomiska problemen som dominerar barnfamiljernassituation. Del nya inslaget är att vi har fått vad som kaUats "de nyafattiga". Tidningarna har gjort många inträngande och riktigareportage, särskUl från storstädernas förortsområden, och visal upp mångaexempel som jag skulle kunna anföra här. Men för tids vinnande skall jag barasammanfatta dem i meningen att även barnfamiljer, som pä papperet har hyggligainkomsler, har svärl alt få pengarna alt räcka tUl, och i mänga fall mästevända sig tUl socialvården. Det är vad som Utet slagordsmässigt har kallals för"de nya fattiga". Kanske skall jag ändå ta ett exempel - en barnfamilj somunder våren har vänt sig UU familjeministern med ett öppel brev i . De här människorna är socialdemokrater, sä vi kan inle misstänka dem för att vara ute i syfte att svartmåla bUden för att komma ät regeringen eUer någonting sådant. De har fyra barn, och de har god inkomst. De är t. o. m. i en sä förmånlig situation att båda föräldrarna har egen inkomsl. Ändå konstaterar de att de har svårt alt få pengarna att räcka. Familjen skriver; "är emeUertid situationen sådan att vi snart nog måsle låna pengar för alt bibehålla vär levnadssituation, så länge vi har vär äldste son i gymnasium.---- Hur kan man förklara all två makar med förhåUan devis goda inkomster" de tjänar 3 100 respektive - "helt utan egen förskyllan har hamnai i en sådan svär situation?----- Ärdet en medveten slrävan frän statsmakterna", frågar dessamakar familjeministern, "att söka begränsa familjernas storlek?" Det är klarl att man kan säga alt den här familjen har delbättre än vad stora familjer i regel har i det här landet. Det är ingen tvekanom det. Den har det ocksä bättre än vad familjerna hade del . Menjust därför är det så uppseendeväckande all man ändå upplever sin situation pådet här sättet. Man kan naturligtvis svara som familjeministern gör itidningen. Hon råder dem att knappa in litet grand på tidningar och porton, därde spenderar . Vidare föreslår hon dem all sälja bUen -dvs.hon säger att man skaU minska bUkostnaderna, och gör man det sä innebär det nogi del här fallel alt sälja bilen. Man kan också säga alt dessa människor bör taen lägre livförsäkring eller sjukförsäkring, som de spenderar hela 500 kronorom ärel på. Men det är väl ändå inte den typen av resonemang som man skall mötafamiljer i denna situation med, inte heUer kan man nöja sig med att hänvisatill en massa uiredningar. Man mäste tala om vad man vill, vUken polilisk viljaman har. Det är självklarl, här lika väl som på andra områden, attålgärderna skaU sättas in där de behövs bäst. Det behövs särskUda ätgärder förde familjer som har del sämst ställt. För alt det inle skall råda någolmissförstånd på den punkten viU jag undersiryka, att vi också harföreslagit sådana. Men det nya i bilden, när även människor med på papperethyggliga inkomster har svårt att få pengarna att räcka tUl, är att då behövsdel verkligen generella älgärder för att man skaU få en sädanutjämning tUl sländ. Man kan inle bara bygga på och bygga pä medinkomstgraderat stöd, ly även om varje sädan här bidragsform för sig förefallervälmotiverad familjebostadstiUägg, inkomslgraderade daghemsavgifter osv. så förstärker man pä det sättet marginaleffekten. Man bygger nya trösklar för dessafamiljer, framför alll för hustrans vilja att ta arbete, att ulvidga sittförvärvsarbele, att avancera och la pä sig etl större ansvar. Del lönar siginte särskUt myckel för henne. Motivet för den individuella skattereform som genomfördesförra året och som hade begärts så länge, i varje faU frän vårt håU, var justatt man skulle la bort dessa hinder för den gifta kvinnans förvärvsinsals ochför hennes avancemang i arbetet. är man på väg att bygga nya sådana hinder. Det är en ganska ny situation att det har uppståttoenighet om della. 1 den rapport som regermgen avgav tUl FNom situationen för kvinnorna i sade man; "Den svenska regeringenhar hittUls slagit vakt om principen att man så längl möjligl bör uriämna standardenmellan de perioder dä behovet i familjen är störst och de perioder närförsörjningsbördan är mindre. Under de är dä barnen kräver värd och tUlsyn skeren betydande standardsänkning, om inte nägon utjämning sker",konstaterades i rapporten, som forlsatle: "Del finns därför skäl att somkomplement tUl det allmänna barnbidraget lämna ett särskUt stöd under de är dåbarnen kräver de största vårdinsatserna." Man tryckte alltså på behovel av utjämning meUanbarnfamiljer och andra och meUan oUka perioder i familjens liv. Och i 1964 ärssocialdemokratiska kvinnoprogram underströk man ocksä behovet av envärdersältning, som är Uka för alla. Vad fick vi uppleva ? Jo, då fick vi enskattereform, och när vi kritiserade den för att barnfamiljerna glömts bort, svarademånga socialdemokrater indignerat att detta inte var avsett som nägon familjepolitiskreform. Det var bara en skattereform. Del var mänga som inte kände igen sig i denna beskrivning,men börjar kanske en och annan även inom regeringspartiet att medge alt delinle var riktigt vad man hade tänkt sig. i vär sade t. ex. i riksdagensdebalt om ATP-poäng för hemmafruar: "Jag var helt införstådd med denskattereform som vi genomförde, men jag var det egentligen pä del villkoretalt den skuUe kompletleras med mer familjeslödjande ätgärder än vi hillills harselt. Jag hoppas alt de kommer när skattereformen skall träda i kraft. "Det hoppet är då ganska froml. Det var en dyster men tyvärr realistiskbeskrivning som lämnade när hon fortsatte: "Vi får intebortse från familjepolitiken därför att den inte är modern. Den har faUiti glömska den är i bakvatten," sade regeringen nej tUl våra förslag omvårdnadsbidrag. Statsrådet for land och rike rant och sade attdella var nägon sorts gottköpspengar - var Uksom ingenting.Men jag är övertygad om och jag har fåll många bevis på den saken -att redaninförandet av ett sådant här bidrag rent psykologiskt skulle uppfattas mycketpositivt av mänga. Ty om man är i den situationen all man inte kan fäbarntUlsyn fast man vUl det, och därför inte kan ta ett Nr 60 förvärvsarbele, upplever man delsnågot hämmande i della, dels fär man j , ovanpå del vara med och betalasubventioner tUl dem som fär barntUlsyn, 14 n '1 1971 ''' * ' j ' nägon som helslekonomisk erkänsla för den -------------------- insats man gör. Allmännabarnbi- Dessutom finns det familjer med merän ell barn under sju är. drag kan ha tvä eller tre barn under sjuår, och med del värdnadsbidrag som diskuteradesförra ärel skulle man alllsä ha fäll eUer 1 500 kronorskattefritt, vUket för de flesta människor motsvarar en inkomsl på ell par trelusen kronor. Det är inle mänga som kan vifta bort del som nägragottköpspengar. Inle ens en indexreglering, en värdesäkring, elt tryggandeav familjestödel mot penningvärdeförsämring vUle man gä med på, I ställetanslöt sig socialdemokraterna tUl lankegängarna i en motion enligl vilka manbara i undantagsfaU i fortsättningen skaU höja del aUmänna barnbidragel. Att man kompletterade bUden med att säga nej till förslagsom tog sikte på de sämst ställda, t. ex. de ensamma föräldrar som inle kanutnyttja 1 800-kronorsavdraget, gör inle saken bältre. Det där var en nyorientering som väckte ett visstuppseende . känner vi igen socialdemokralerna i utskottet - de följerde rikllinjer som drog upp i och som honfullföljde i valrörelsen. Del är inte några uppmuntrande tongångar förbarnfamiljerna. Och ännu mindre uppmuntrade tror jag alt de skuUe hablivit om de hade suttit här och lyssnat när familjeministern sade tUldem all den höjning av barnbidragen med som har genomförts är ell"rejäll tUlskott som verksamt bidrar lUl att uriämna skiUnaden mellanbarnfamiljer och andra" jag nolerade delta ordagrant, för jag tyckte attdel var ganska uppseendeväckande. Årets höjning är ju ingenling annal än att återställabarnbidragens standarduljämnande effeki med hänsyn tUl de förändringar som harinlräffal sedan barnbidragen infördes. Del är inte någon verklig förbällring.Hur kan man ulmåla det som etl verksamt tUlskott? Del är mig en gåta. 1 vår reservalion lar vi upp som huvudpunkter en höjningav det aUmänna barnbidraget, en ulbyggnad av del särskilda slödel lUI familjermed små inkomster, värdnadsbidrag och indexsäkring av del familjepolitiskasiödet. säger fra Odhnoff: Det där är ju en önskeUsta, ni har inle gjortnägra prioriteringar. För del första är redan de saker som vi har nämnt enprioritering. För det andra vUl jag svara: Lägg fram en plan, sä skall vi nogklara ut vUka ändringar vi vUl göra i fråga om prioriteringarna! Del är dockregeringen som har kanslihuset och utredningsmaskineriet lUl sitt förfogande;det är ni som skall lägga fram förslag och sedan skall vi komma med våradetaljändringar. När skatlepaketet drevs igenom i hade vi ändringsförslag. De karaktäriserades framför allt av att vi totalt selt viUe göra en bällre prioritering för barnfamiljerna i förhållande tUl andra angelägna ätgärder. På den punklen skUde sig vär angelägenhelsgradering 64 klart frän regeringens. Jag är räddför att det kommer att bli så även nästa Jag ber att fä yrka bifall UU reservationen I, Fra (vpk); 1 motionen 360 upprepar vi från vpk;s sidaetl yrkande som framförls och som gär ul på att de allmännabarnbidragen skaU göras värdebeständiga genom indexreglering. Vårt yrkande baseras på inställningen att barnfamiljernabättre än nu mäsle tUlförsäkras samma andel i den allmänna slandardhöjningensom andra grapper i samhällel får. När den frän gällandehöjningen av barnbidraget beslutades av anförde vi althöjningen inte var tUlräcklig för att kompensera barnfamiljerna för denpenningvärdeförsämring som skett sedan bidraget senasl höjdes. Vi anfördedärvid siffermaterial som vi fält frän upplysningstjänsl och somvisade alt en sädan kompensation skulle ha krävt en höjning med perbarn och är. Då hade inte medräknats den fördyring som barnfamiljerna åsamkadesav den höjning av mervärdeskatten som genomfördes med attbarnbidraget höjdes. Nägon standardförbättring hade heUer inle medräknats. Mot denna bakgrand kan vi för vår del inle ge upp kravelpä att de aUmänna barnbidragen måsle göras värdebesländiga. Vi förstår inleriktigt meningen med att man häUer fast vid principen att barnbidragen skallhöjas genom särskUda beslul när varje sådan höjning blir otillräcklig somkompensation för fördyringar som inträtt efter den senaste höjningen. De här erinringarna om del arbeie som pågår för att utredade framtida familjepolitiska stödåtgärderna åt barnfamiljerna har vi också mötti flera är. Men eftersom familjepolitiska kommittén i silt arbete utgått ifrånatt de allmänna barnbidragen alltjämt skaU bUda stommen i det ekonomiska siödetlill barnfamiljerna så torde det inle behövas ytterUgare väntan pä ett samlalulredningsresullal för att vi skall kunna enas om ätgärder i syfte att göravärdel av det här slödel beslående. Vi menar alt frågan om indexreglering av barnbidragen kanavgöras utan awaktan pä familjepolitiska kommitténs slutliga resullal. Del harvi också anfört i reservationen 2 lUl punkten 4 i del nu behandladeutskottsbetänkandet, och jag ber, herr lalman, all fä yrka bifall denreservaiionen. HerrKARLSSON i (s): Som företrädare för utskottsmajoriteten vUljag inledningsvis betona den stora enigheten kring de flesta av de frågor idelta belänkande som utskottet hafl alt handlägga. Det finns kanske skäl attnotera den, eftersom vi har ett så stort antal reservationer som elt ljugotalatt behandla här i kammaren. Vi skall veta att i fråga om de flesta av deförslag som föreligger från utskollel är del en enhällig anslutning; jag vUlsäga det, ty annars kan man fä en skev bUd av del egentUga läget. När utskottets värderade vice ordförande gjorde sinafUosofiska utläggningar i början av den här debatien sade han ungefär som så,alt vissl kan misslag ha skett i samhäUsutvecklingen i vårt land. 3 protokoU 1971. den 14 aprU 1971 storstädernastUlväxt, han drog fram barnmisshandeln, som vi alla känner den mesl intensivaavsky för, osv., och undrade om vi inte mäste ha en samhäUstyp av annat slag änden nuvarande. Ja, i , del där låler väldigi bra, mensäg nu en gäng för alla vad ni skall göra från centerpartiels sida för att nådetta idealtUlsländ som ni så ofla talar om men som ni har mycket smämöjligheter att realisera! Anklagelserna mol socialdemokratin förkoncentralionslänkande faller pä sin egen orimlighet. Hur brakar herrGustavssons egen partiledare, , säga; Vi är egentligen Uka godakålsupare aUihop, Jag tror att vi skaU vara sä pass ärliga att vi erkänner attden samhäUsutveckling som har skett i värt eget land har varit värdefull imånga avseenden, men att det ocksä blivit något slags baksida pä det hela harvi ocksä kunnat notera. Se också litel grand ut över andra delar av världen,! Man finner samma exempel överallt. Det är följaktligen inte säalt vi i befinner oss i någon sorts undanlagsstäUning, utan tyvärr ärdet fråga om en allmän utveckUng, som vi allesamman i vissa avseenden tycker ärbeklaglig. Ge oss de rätta recepten pä hur vi skall lösa det problemel, och låldet inle bara stanna vid de där fagra orden. Ord kan man visserligen rida på,men man kan inte leda samhäUsutvecklingen med dem! Statsrådet har i sin inledande exposé gett enbUd av den ulveckling som har skett i det viktiga samhällsavsnillet omfamiljepoliliken och jag har följaktligen ingen anledning alt ge mig in pä densaken. Jag vUl emeUertid med anledning av vad som har sagts här konstatera attreservationen 1 egentligen är en senlida avart av den mitlensamling som var såpopulär för etl antal år sedan men som det nu inle finns sä myckel kvar av möjligen den här reservationen och någol litet tUl, I själva sakfrågan förhåUer det sig sä attfamiljepolitiska kommillén har tUl uppgift att utreda frägan om samhällets stödtUl barnfamiljerna, I kommitténs direkliv anförs alt de familjepolitiskainsatserna skall vara differentierade, och vid sidan om denna familjepolitiskakommitté sysslar ju även andra utredningsorgan med frågor av den här arten.Utskottet säger i sitt betänkande alt med hänsyn tUl de direktiv somfamUjepoUtiska kommillén har finns det ingen anledning att biträda dessamoiioner. hade en liten uppvisning i, jag höll på attsäga folkpariistisk barnvänlighetsdemagogi. Han tog en näpen bUd urDala-Demokraten och berättade hur Ula stäUt det var för en barnfamilj. Jag viUgärna understryka alt tyvärr finns det även i vårt samhälle famUjer somhar det besvärUgt, och de skall enligt mill förmenande få det stöd och denhjälp som det moderna samhäUel kan ge. Men ingen skaU tro att vi vid varjelUlfäUe skall kunna klara aUa familjers problem som räknas upp itidningsintervjuer eller på annat håU, utan vi får räkna med att ifortsättningen som hittUls försöka lappa på systemet och aUteftersom våraekonomiska tUlgängar växer skapa föratsältningar för förbättringar åt de sämstställda framför allt de sämst stäUda barnfamiljerna. Men anledning av ' inlägg skaU jag kanske sägaatt vi i vårt land numera har kommit dithän att t. o. m, de borgerliga harmöjlighet all intressera sig för socialpolitik. Alla vel hurdant det vartidigare, då socialdemokratin tvingades gå tUl hård kamp emot borgerlig- Delvar när de borgerliga styrde här i landet. Det är länge , gudskelov,men man kan inte komma ifrån all hislorien ocksä har nägol att säga. Jag villframhåUa för både och i alt även om niskriver ul hela, stora och fina önskelistor, sä skall det hela bekostas av deskaltebelalare som finns inom det svenska samhällel av de löner som densvenska produkiionen kan betala. Följaktligen tror jag vi kan vara överens omatt även de hetaste önskningar vi har faUer lill marken, om vi inte samiidigikan ge människorna möjligheter att ekonomiskt klara dessa uppgifter. TUI , slutligen, viU jag säga attindexregleringen naturligtvis är etl sätt att klara barnbidragsfrägan och setill att barnbidragen blir beständiga. Vi lever, somjag har försökt betona förde borgerliga talarna, inle i den värld där vi kan genomföra aUl vad vi önskar,ulan vi fär prioritera vissa msalser. Skulle jag göra en bedömning, sä tror jagalt siödet lUl barnfamiljerna bör ges pä helt annat sätt än exempelvis genom enindexreglering av barnbidragen, vilken ju blir Uka för hög och läg ochföljaktligen inle innebär att man sätter in förbällringarna jusl där de bäslbehövs. Jag ber att få yrka bifall UU utskottets förslag. HerrGUSTAVSSON i (c) kort genmäle: Utskottets ordförande gjorde gällande all jaghär hade kommii med en del fUosofiska utläggningar. Jag tog upp de problem somfinns i samhäUel , och jag tror att del är angelägel all vi litet var serpå dem och försöker åstadkomma Ulel annorlunda förhåUanden. "Vad vUl ni göra i ?" frågar herrKarlsson i och åberopar all centerledaren vid någotlUlfälle har sagt alt vi är Uka goda kålsupare allesammans och därför skulleinle vi centerpartister ha några förslag alt komma med. Samiidigi säger herrKarlsson alt den samhällsutveckUng som ägl rum har varit värdefull. Visst varit det i mångas tycken. Men, , en väsentlig sak somsocialdemokraterna lidigare varit obenägna att diskutera är folkhemmetsbaksida. Jag har varil med vid många debatter där man sländigt har målat ul denförbällring av samhäUel som har skell. Man har räknal upp de renl ekonomiskaförbällringarna men bortsell ifrän övriga saker. Fär jag ta nägra konkrelaexempel. Låt oss se pä lokaliseringspolitiken ochdecentraliseringspolitiken. Är det inte sä, , att under hela1960-lalet fram lill den allra senasie tiden har socialdemokraterna arbetatefter koncentralionslin-jen. Ta LO;s samordnade näringspolitiska program, frän1961 trorjag, där det står klart uttryckt! Ta den propaganda som drevs i densocialdemokratiska pressen i mitien av 1960-talel, där man talade om "denglädjande folkvandringen från " exempelvis! Jag tror alt man har kommit underfund med all delgär inte att följa koncentralionsUnjen, därför att del skapar sä oerhört slorasociala problem. Jag kan hänvisa lUl många moiioner som väckts vid dennariksdag och som anger helt andra linjer än de som driviis fränregeringspartiets sida. Vi har under mänga är klart deklareral att det inte den 14 aprU 1971 är riktigtatt arbeta efter linjen att i första hand flytta människorna, ulan man skall istäUet flytta arbetstUlfäUena, och jag noterar med glädje de nya tendenser somnu kommer lUl synes. Apropå- socialpolitiken menade att historienhar någonting att säga. Jag tror alt då bör gå så längt tUlbakasom lUl tiden före tUlkomst. Vem var det exempelvis som toginitiativet UU de barnbidrag som vi har? Det är bara en lilen sak som henKarlsson kan studera. () kort genmäle: Socialutskottels ordförande började med allge mig en liten vänlig recension. Han sade att mitt anförande var en uppvisningi barnvänlighetsdemagogi. Bara nägra meningar senare sade han, alt det var inteså länge sedan socialdemokraterna fick slåss mot bl. a. för atthävda behovel av socialpolitiska insatser Jag tycker nog om iHuskvarna ursäktar - att han inle skaU kasla sten när han sitter i glashus. Under hela den tid som jag har ägnat mig ät politiskverksamhet - det är inte sä förskräckligt länge men i alla faU 10-13 är hardel, åtminstone på det område som vi nu diskuierar, familjepoliliken, genomgåendevaril så, att det parti som har krävt de största insatserna, den högstaprioriteringen, och som har gått i spetsen när det gäller åtgärder för allbefrämja jämlikhel meUan män och kvinnor, det har varil och intesocialdemokraterna. Det finns sä många belägg för detta att det är onödigt allta upp tiden med exempel, om inle särskUt vUl det. Jag är rädd alt missade poängen med detexempel som jag log, och som gällde den här familjen i . , att visst finns del de som har del svårt i vårt samhälle.