prot · FU0945 · 1971-12-31 00:00:00 — 3) vid utskottets hemstäUan under B. av iMalmber get (vpk), som ansett alt utskottet under B bort hemställa, att riksdagenmed bifaU till motionen nr 243, sävitt nu var i fråga, 1) för sin delbeslutade att de tre sista styckena i 2 § lagen 1969:205 om pensionstUlskottfr. o. m. skulle ulgå, samt 2) i skrivelse tiUKungl. Maj t hemslällde om förslag till härav betingade övriga ändringar ilagtexten. FruMARKLUND (vpk); Jag vUl börja med att erinra om attvpk;s riksdagsgrupp , när fattade beslul om införandel avpensionstillskott, anmälde den meningen att del här rörde sig om enotillräcklig standardförbättring. Vi anförde också att del var en alltför litengrupp av pensionärerna som skuUe fä del av denna förbättring, I det sammanhangetstödde vi oss på en beräkning som hade gjorls av upplysningsljänsloch som visade att pensionslagare, som penningsvärde erhåller 1 800kronor i ATP, under sin aktiva lid har haft en medelinkomst på 1 2 000 kronorbrutto. Detla visar att den gräns som fastställts för bevUjandel av dennastandardförbättring är alllför snäv. ATP äi intjänl lön. Ingen bestrider det. Konstruktionenall lägga samman tiUskoll och ATP liU penningvärde omåret i reell inkomstförbättring har i tidigare riksdagsbehandling liksom iårels utskottsbetänkande befunnits vara "lämpligt awägd". Vi harkritiserat den uppfattningen och gör sä även i är, 1 ärels moiion i denna fråga, 1 971 ;243, påpekar vi allstandardförbättringen eUer, om man viU uttrycka sig sä,realinkomslförbällringen inle mekaniskt bör räknas i procent. Utgångspunktenför folkpensionärer är ju en annan än om moisvarande procentuellarealinkomslförbättring lillämpas på exempelvis löntagare i aktivtförvärvsarbete. De 3-procentiga tUläggen för pensionärerna som gäller ATP ochpensionstillskott medför en enligt vår mening helt otillräcklig ökning. Man kan ta pensionsbeloppen och utifrån nuvarandelevnadskostnader fräga sig om den rådande och förutsedda nivån förlevnadsslandarden kan anses tUlfredsställande. Vi anser dot inte. Utskottet anför här inle brislanderesurser som skäl mol en motiverad kraftigare förbällring man framhärdar iuppfallningen alt den beslutade tioärsplanen är "lämpligt avvägd". Vi log ocksä redan frän början upp den enligl vär meningstora orättvisan alt handikappade förtidspensionerade, som inle åtnjuter fullpension, får reducerade pensionstillägg. Utskottet avvisar värl krav medhänvisningen alt liUskollen mäsle slä i relation UU grandförmånen och åberopardä ocksä försäkringsmatematiska överväganden. Den argumenteringen finner jagvara inkonsekvenl. Först och främsl är liUskollen lika för vardera personen ietl pensionärspar, men grundförmånen för vardera av dem är lägre än förensamslående. Här avviker man alltså från principen om man nu skaU användadella anspråksfuUa ord - om tiUskotl i relation till grundförmänen. Jag harsjälvklart ingen invändning mol del; jag vUl bara påvisa inkonsekvensen iutskottets argumentering. I utskottets redovisning av gällande beslämmelser angåendefolkpen-sionsavgiflerna, som återfinnes i socialförsäkringsutskoltetsbelänkande nr 9, sägs att folkpensionsavgifterna mera har karaktären avspecialskatt än av försäkringsavgift. Om detla är korrekt, hur rimmar del dämed talet om "försäkringsmalemaliska bedömanden" i samband medförsvaret för de lägre liUskollen till de handikappade? TUI yttermera visso har det sagts att pensionsförmånernaföre bör lösas i annal sammanhang. Vilket annat sammanhang? Denfrågan har ställts lidigare frän vårt håll, och jag upprepar den . Lät migockså upprepa all med nuvarande ulformning innebärande reduceradepensionstUlskott vidgas klyftan meUan handikappade och förtidspensionerade ochövriga pensionärer. Detta rimmar inte alls med talet om inkomstutjämning. Vi har föreslagit att pensionslillskollen skall beräknaspå 4 proceni av basbeloppet. Detla ger mera - men ocksä ät flera och det ärden omedelbara förbällring vi anser nödvändig. Vi har ocksä begärl en översynav återstående del av tioårsplanen, I det sammanhangei har vi anfört att denfrän pensionärsorganisationerna aktuaUserade frägan om lika pension för giftaoch ogifta eUer ensamstående tas upp till prövning. Vi vUl dock i detsammanhanget klart avgränsa oss frän den av moderatreservanter aktualiseradefrägan att nu lösa det problemel genom att ta AP-fonderna i anspråk. Kammaren har lidigare behandlat frågan om sänklpensionsålder. I den debatten anfördes att det skulle vara omöjligt alltillgodose säväl detta krav som kravet om en omedelbar pensionsförbättring. Detberor aUdeles pä hur man bedömer frågans vikt, vad man vill prioriiera, vUkalösningar man anser ligga inom räckhåll för all klara de ekonomiska päfreslningarsom dessa reformer skulle medföra. Alt avvisa dem och samiidigi framställa sigsom förelrädare för låginkomsttagare och för inkomstutjämning är definitivtomöjligt. Men den saltomortalen gör i alla faU anhängarna av utskottetsargumentering och mänga som deltagit i dagens debatter. Här handlar det om utpräglade rättvisekrav,och därför vill jag nu yrka bifall till reservationen 1 vid utskottetshemställan under A saml lill reservaiionen 3 vid utskottets hemställan underB, båda Översyn av lagen om pensionstillskott, m. m. Översyn av lagen om pensionstillskott, m. m. i (m); De pensionstillskott som beslutades av 1969ärs vårriksdag innebar att de pensionärer som hade liten eUer ingen ATP fick enviss slandardkompensalion, men man kan med fog fråga sig om denslandardkompensalionen är tillräcklig. Det kan inte vara rimUgl att de äldstapensionärerna, som ställts utanför ATP, inte fär nägra ordentliga pensionstiUskott.De yngsta i denna grupp kommer att vara inte mindre än , närtUlskolten om åtta är har nått upp tiU garantinivån. Del innebär med andra ordatt de kommer alt vara sä pass gamla alt de mänskUgl att döma inte kommer allha någon slörre glädje av tillskotten. 1 molionen 1971:709 krävs att tUlskotten ökas. Syflet medden allmänna pensioneringen borde vara att bygga upp så pass rimligt lUltagnapensioner att behovet av ekonomisk förstärkning i form av bostadstillägg, olikaformer av socialbidrag m. m. lill våra folkpensionärer pä sikl minskarkraftigt. I reservationen 2 till socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 8 har och jag reserveral oss lill förmån för alt enutredning sker om en ur AP-fonden finansierad komplettering avpensionstillskollen till folkpension. Härigenom skulle situationen för de avvåra folkpensionärer som saknar eUer har liten ATP-pension väsentUgtförbättras. Vi anser att del förhållandel att de äldre lagl grunden för denuvarande yngre generationernas välstånd i och för sig borde vara etttillräckligt motiv för kraftigare pensionshöjningar. Jag ber härmed kort och gott att få yrkabifall till reservationen 2 som är fogad tiU utskottets betänkande nr 8. HenCARLSSON i (c): De frågor som vi gär att behandla medanledning av socialförsäkringsutskotlets belänkande nr 8 har sin grund i detbeslut som 1969 ärs riksdag fattade orn den framtida utbyggnaden av folkpensioneringen.Pä grundval av en ulredning som hade gjorls beslöt man genomföra en successivhöjning av folkpensionerna för de grupper av pensionärer som har läg ATP elleringen ATP. De skulle få en förhöjning lill av basbeloppet under en tioårsperiod.Del innebär att man skuUe höja pensionsbeloppet . DessatiUägg var aUtså tiU för dem som har läg ATP eUer ingen ATP alls. Beslutetinnebär all pensionen höjs för en ensamstående frän 90proceni liU 1 20 proceni av basbeloppet. Del är en förbättring som inte ärobetydlig. För äkta makar innebär beslutet en förhöjning från av basbeloppet för vardera maken, eller totalt en höjning från 140procent lill av basbeloppet. Detta beslut innebar alt målsättningenförverkUgas om en höjning på . Enligl beslutet av , somriksdagen var enig om då det fanns en blank reservalion från skall målsättningen ha förverkligats . I motionen 1971:243 frän kommunisternayrkar man pä en förhöjning med 4 proceni per är och målsättningen av basbeloppet.Samma yrkanden framfördes i motioner 1969 och 1970 och avvisades dä avriksdagen. Det har inle inträffat någonting som gör all man haranledning all ändra på det beslut då fattade. Jag kan ocksä redovisa vad departementschefen pä dennapunkt uttalade i sin huvudtitel, nämligen att beslut innebärväsenlliga höjningar av folkpensionerna; bortsett från bostadstiUägg och andraförbättringar fär en ensamstående pensionär och äkta makar 10 740kronor när tillägget nu för tredje gängen höjs. Jag ber alltså att få yrka avslag pä reservationen 1 avherr i Malmbergel och bifaU lUl utskottets hemställan på dennapunkt. Reservationen 2, som i talade för ochsom representanter i ulskottet står bakom, grundar sig pä molionen1971:709. Jag nämnde förut att del var en enig riksdag som 1969 fattadeprincipbeslut om en successiv höjning av pensionstillskotten. Det förelåg ettsärskilt yttrande från moderalerna den gången. I motionen av herrar Holmbergoch Carlshamre tar man upp de gamla tankegångarna att använda ATP-pengar föralt åstadkomma en förbättring av pensionerna för vissa folkpensionärer. Det ärsamma tankegångar som fanns 1964 i det förslag som då diskuterades ochavvisades av . Det finns ett samband meUan avgifter och försäkringsförmåner.Slår man in på vägen alt använda inbetalda försäkringspengar för andra ändmålän vad de är avsedda för, kommer vi ut på det sluttande planet. Med denutgångspunkten är moderatmotionen, som ligger till gmnd för reservationen 2,principiellt betänklig. Man kan inte använda arbetsgivaravgiften för en radändamål som den ursprungligen inte var avsedd för. Därför ber jag att få yrkaavslag pä reservationen 2. Reservationen 3 kan i viss mån betraktas som enföljdreservation tUl reservationen 1, och belräffande denna reservationhänvisar jag tUl min aUmänna molivering. Från dessa utgångspunkter, herr lalman, ber jag alt fåyrka bifall tiU utskottets hemställan i aUa delar. Översyn av lagen om pensionstillskott, m. m. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall liU 1 ;o) utskottetshemstäUan, 2;o) reservaiionen nr 1 av i samt 3:o)reservaiionen nr 2 av herrar Ringaby och i , och förklarades denförstnämnda proposiiionen vara med övervägandeja besvarad. Dä votering, upptogs för bestämmande av kontrapropo-sUionen ånyo de bådaåterstående propositionerna, av vUka den under 3:o) angivna förklarades haflertalels mening för sig. Sedan begärt volering även beträffandekontrapropositionen, uppläsles och godkändes följande voleringsproposition: Den som vUl att kammaren till kontraproposition i huvudvoleringenangående socialförsäkringsutskotlets hemsiällan i betänkandet nr 8punkten A antar reservationen nr 2 av herrar Ringaby och i ,röstar ja, den det ej viU röstar nej. Slopande av maximeringen av folkpensionsavgiften Vinner nej har kammaren tUl kontraproposition i nämnda votering antagitreservationen nr 1 av i . Vid omröslning genom uppresningförklarades flerlalel av kammarens ledamöier ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja 37 Nej - 23Avstär - 249 I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd; Den som vUl att kammaren bifaUersocialförsäkringsutskottets hemstäUan ibetänkandet nr 8 punklen A röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av herrar Ringaby Vid omröslning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Propositioner gavs pä bifaU tiU dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 3 av i , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. § 16 Slopande av maximeringen av folkpensionsavgiften betänkande nr 9 i anledning av moiion om slopandeav maximeringen av folkpensionsavgiflen. I motionen nr 342 av i m. fl. föreslagils att för sin del beslutade sådan ändring av lagen (1962:398) om finansiering av folkpensioneringen att 3 § erhöll av motionärerna angiven lydelse. Utskottet hemställde att motionennr 342 inte föranledde någon ålgärd. Reservation hade avgivits av herrHermansson i (vpk), som ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen nr 342 för sin delantog av reservanten angivet förslag tUl lag om ändring i lagen (1962:398) omfinansiering av folkpensioneringen. Hen i (vpk): I motion 342 har vi från vänsterpartietkommunisterna yrkat på en sådan ändring av lagen om finansiering avfolkpensioneringen, att den nuvarande övre gränsen slopas och att sålunda folkpensionsavgiftskall utgå av den tUl statlig inkomstskatt beskattningsbarainkomsten. Det mäste ändå vara ett rimligt krav, att inte de högstainkomsttagarna befrias frän pensionsavgift på de inkomster som ligger över enviss gräns. Den nuvarande övre gränsen på i folkpensionsavgiflmotsvarar i årsinkomst eUer ibeskattningsbar inkomst. Del är en besynnerlig form av utjämning ochjämlikhetspoUtik, att de som uppbär en högre inkomst inte behöver erläggafolkpensionsavgift på belopp som överstiger denna gräns. Utskottet söker göra det enkelt för sig genom att hänvisatiU att en liknande moiion avslogs 1970, och så säger man i belänkandet rörandeårets moiion; "I motionen har inte åberopats något skäl som bör föranledariksdagen att frånlräda sitt ställningstagande frän ." Mot detta viU jag konstatera att utskottet inte åberopatnågot skäl som bör föranleda motionärerna att frånlräda sitt stäUningstagande,att den nuvarande ordningen för uttag av folkpensionsavgiflerna är djuptorättvis! Utskottet anför, att folkpensionsavgiftens storlek ochkonstruktion måste ses i sammanhang med de regler som gäUer för inkomstbeskattningen.Del kan vi också göra, men vi kan då inte komma till utskottets ståndpunkt, altanledning saknas för att avskaffa maximiregeln för avgiftsuttag! Att det intebara är en skatlepolitisk fråga framgår av att socialförsäkringsutskottetbehandlat den. Just därför att vi ser denna fråga som en del avinkomstbeskattningen, kommer vi till ståndpunkten, att maximiregeln, somensidigt gynnar de högre inkomsttagarna, bör avskaffas. Det är märkligt att allt tal om jämlikhet och utjämningmeUan höga och låga inkomster så säUan fär komma tUl konkrel utiryck. Ingen kanväl ändå bestrida, alt för låginkomstlagaren med exempelvis ibeskattningsbar inkomst är folkpensionsavgiflen på mycket merabetungande än för den som har i beskattningsbarinkomst, eUer för den som har i beskattningsbarinkomst. Men utskottet viU fortfarande ha den ordningen att de höga inkomsterna- de må vara hur höga som helst inte skaU svara för mer än ifolkpensionsavgift. Detta rimmar verkligen illa med talet om inkomstutjämning! Som åberopats i molionen och som anföres i reservationenav i Malmbergel beräknas slopandet av folkpensionsavgiftensmaximering betyda i ökad inkomst. Inte ens herrSträng behöver sålunda frakta följderna av denna motion. I reservationenanföres att denna merinkomst bör kunna bli ell värdefullt bidrag tiUgenomförandet av den förbättring av pensionsliUskolten, som vpk förordat ochsom vi behandlal, eller klarare utsagt; som har avslagits! Men vi har också pekat på andra möjligheter att lättabördan för de lägre inkomstlagarna genom de inkomstförstärkningar, som vårtförslag innebär. En minskning av mervärdeskatten är ett område. Alt läla de högreinkomsttagarna betala folkpensionsavgift även på de inkomster som ligger över34 och använda den därav följande inkomstförstärkningen tiU attlätta bördan för de lägre inkomsttagarna Slopande av maximeringen av folkpensionsavgiften Slopande av maximeringen av folkpensionsavgiften skuUe vara en konkret ålgärd för att minska klyftornamellan oUka inkomsttagare. Med vad jag här anfört ber jag, herr talman, att få yrkabifaU tUl den av hen i avgivna reservaiionen. Hen i VUcmanshyttan (c); Med anledning av vad iLinköping här anfört skaU jag bara med nägra ord motivera utskottetsstäUningstagande. Fär jag först påminna om att 1970 ärs riksdag hade att tastäUning tiU ett beslut om förändringar i vår skallelagstiftning. Beslutet vargenomgripande och gäUde bl. a. övergäng tiU individuell beskatining av arbetsinkomst.I samband därmed förändrades uttaget av folkpensionsavgiften. Medan mantidigare hade en maximering vid för äkta makar, blev det nu enmaximering vid 1 500 för vardera maken. Får jag sedan påminna om att del beslul vi fattade i frägaom folkpensionsavgiften utgör en del av det skattepaket som vi antog dengängen. Från den utgångspunkten blir saken kanske inte sä besynnerlig som henBerndtson vUle göra den. Om man här förändrar gränsen för avgiftsuttaget, kommerdetta att påverka det totala skatteuttaget. har man fastställt deprogressiva skatteskalorna med hänsyn till den utformning som skatteförslagetfick. Jag viU påminna om att finansieringen av folkpensionen liU en tredjedel sker genom avgifter, medan drygt två tredjedelar kommervia statskassan. Del är i della sammanhang man bör se hemställan i utskottetsbetänkande. Från dessa utgångspunkter ber jag, herr talman, att fåyrka bifaU tUl utskottets förslag. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiUdels utskottets hemstäUan, dels reservationen av i ,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärl votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition; Den som vUl all kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 9 röstar ja, den del ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då iLinköping begärde rösträkning verkstäUdes votering med omrösiningsapparal. Dennaomröstning gav följande resullat: § 17 Föredrogs socialförsäkringsutskotlets belänkande nr 10 i anledning Nr 45 Allmänt ombud vid försäkringsdomstolen Maj.ts i statsverkspropositionen gjorda framställningar om anslag /72 tUl allmän försäkring m. m. jämle moiion. Utskottets hemställan bifölls. § 18 Allmänt ombud vid försäkringsdomstolen Föredrogssocialförsäkringsutskotlets betänkande nr 11 i anledning av motion om allmäntombud vid försäkringsdomstolen. I motionen nr 714 av hen i m. fl.hemställdes att i skrivelse lUl Kungl. Maj t ånyo skuUe anhålla omprövning och förslag rörande inrättandet av ett aUmänt ombud eUer annan instansmed uppgift att vid försäkringsdomstolen tUlvarataga främst den enskUdes rätt. Utskottet hemställde att motionen nr 714 inte föranleddenägon äigärd. Reservation hade avgivits av herrarCarlsson i (c), i (fp), RUigaby (m), iNennesholm (c) och i (m), fröken () samt frökenBergström (fp), som ansett att utskottet bort hemställa, att med bifaU tiU motionen nr 714 i skrivelsetUl Kungl. Maj:t som sin mening gav tUl känna vad reservanterna anfört. Hen i Nennesholm (c): En grundläggande rättighet i ett demokratisktsamhäUe är den enskilda individens rättssäkerhet. Möjligheten att få sin sakrättvist prövad i öppna rättegångar med tUlfäUe att anföra allt denrättssökande önskar utan inskränkningar råder i vårt aUmänna domstolsväsende. avgörs dock i ökad utsträckning för den enskUdeviktiga frågor genom administrativa beslul. Det är därför viktigt att tiUse attäven förvaltningsdomstolar eUer domslolsliknande förvaltningsorgan fungerarenligt samma höga krav på rättssäkerhet. I motionen 714, väckt av i Staffanstorpm.fl., som behandlas i della socialförsäkringsutskottets betänkande, tarmolionärerna upp frägan om den enskildes rättssäkerhet inom ett område avförvaltningen, nämligen försäkringsdomstolen. Motionärerna hemställer attriksdagen i skrivelse tiU Kungl. Maj.t ånyo mätte anhålla om prövning ochförslag rörande inrättandet av ett aUmänt ombud eUer annan instans med uppgiftatt vid försäkringsdomstolen tUlvarata främst den enskildes rätt. Man kan säkert, som motionärerna framhåller i sin motion,starkt ifrågasätta om rättssäkerheten i försäkringsmål är betryggande, särskiltmot bakgrund av att det är sjuka och gamla människor eUer på annatsätt handikappade personer med en begränsad förmäga att föra sin talan sominvecklas i mäl av detta slag. Här skuUe ett aUmänt ombud, menar såvälmolionärerna som vi reservanler, med uppgift att tUlvarata deenskildas intressen säkerligen ha mycket slor betydelse för rättssäkerhetenstryggande. Riksdagsrevisorerna har senasl 1967 påtalat de storaolikheter som förekommer meUan de olika försäkringskassornas bedömning av rättliU förtidspension. Den enskUde försäkringstagaren tror på försäkringskassaneller och vet kanske rätt litet om sinmöjlighet att överklaga och fä sin rätt prövad i försäkringsdomstolen. För devanUga människorna är lagparagrafer inte heUer så lätta att tolka och tUlämpa. Läl mig, herr talman, bara ta ett enda exempel för attbelysa vad jag menar. Elt äkta par hade fått en dom pä äktenskapsskillnad itingsrätt. Mannen dog strax efler domen pä äktenskapsskillnaden. Hustrun söktedärefler änkepension, men fick avslag bäde i och iriksförsäkringsverket. Hon fick då tips av en god vän, som var jurist och somkände liU faUet, att överklaga hos försäkringsdomstolen. Där kunde mankonstatera att aUl var riktigt beträffande äktenskapsskiUnaden men att domeninte vunnit laga krafl, vilket fordras för all äktenskapsskillnad skaUföreligga. I delta fall dog alltså mannen innan så skett, och då är äktenskapetinte upplöst genom äktenskapsskiUnaden ulan genom mannens död, varföränkepension skall ulgå enligt lagen om allmän försäkring. Det innebär i deltafaU alt hustrun, som var i 40-ärsåldern, får sålänge hon lever ogift. Här och i liknande faU borde ett allmänhetens ombud kunnagöra en slor insats för den enskilde. Just lack vare juristens påpekande fickdenna änka sin rätt. Vid riksdag framfördes en fyrpartimolion i sammasyfte som den vi nu behandlar. 1 ell yttrande tiUslyrkte försäkringsdomslolenen utredning i ärendet, och andra lagutskottet fann del då, i sin prövning avde i molionen aktualiserade frågorna, befogat att närmare granska helaproblemkomplexet och föreslog en förutsättningslös utredning. beslöti enlighet med vad utskottet tillstyrkt att i skrivelse tUl Kungl. Maj ttUlkännage sin uppfattning. Tyvärr är riksdagsskrivelse i denna för den enskUdesrätlssäkerhel så vikliga fråga aUtjämt beroende av Kungl. Majts prövning.Enligl vår uppfattning är del därför i hög grad angeläget alt de i förevarandemotion upptagna frågorna blU föremål för en särskild prövning i enlighet med1965 års riksdagsbeslul. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall lUl denreservalion som i m. fl. har fogat liUsocialförsäkringsutskotlets belänkande nr 11. Idelta anförande inslämde i (c). HenKARLSSON i (s): Den motion som ligger tUl grund förreservationen, som i Nennesholm talat för, syflar tUlinrättandet av ett aUmänt ombud eUer annan instans - som man säger - meduppgifl att vid försäkringsdomstolen tillvarataga främst den enskUdes rätt. Dennafråga har varit föremål för uppmärksamhet i . och i 1970ärs statsverksproposilion angav chefen för riktUnjer fören genomgripande reform av samhällels rällshjälp. Arbetet medrällshjälpsreformen har i enlighet med dessa riktlinjer bedrivits inomdepartementet och lett till en i juU 1970 framlagd promemoria med förslag tUlrätlshjälpslag m. m. I promemorian läggs fram förslag som innebär atträttshjälp i princip skall kunna erhåUas i fråga om varje rättslig angelägenhetdär behov av rättshjälp finns oavsett om ärendet behandlas av domstol ellerförvaltningsmyndighet eUer gäller rådfrågning eUer biträde vid förhandlingareller liknande. Inom juslitiedepartemeniet pågår för närvarandeöverarbetning av promemorians förslag på grundval av remissyttrandena. Arbetetbedrivs med sikte på att en proposilion med förslag lUl lagstiftning i ämnetskaU kunna föreläggas årets riksdag. Det finns därför, herr talman, ingen anledning förriksdagen att som reservanlerna föreslär ge till känna sådant som Kungl. Maj;tredan håUer på med att utföra.