prot · FU0983 · 1971-12-31 00:00:00 — Det är ett relativt sett litet tillskott, ochdet har betonats här från olika talare att det inte helt får vara avgörande fören utbyggnad. Utskottet säger också: "För exploatering av ett frånnaturvårdssynpunkt värdefullt vattensystem måste i dagens läge, närvattenkraftutbyggnaden under alla omständigheter står inför sitt slut, krävasväsentligt starkare motiv än lönsamhet." när man har fått ett starkt och ökat intresse förmiljövårdsfrågor ser man kritiskt pä det som förstör vår mUjö. a. har man idebatten tagit upp energiförsöriningens problem och manat till eftertanke.President rådgivare i energifrågor, , som på IVA höU ettföredrag i dessa frågor, framhöll att man inte okritiskt kan acceptera enfortsatt ökning av energiförbrukningen utan att väga de fördelar detta ger motde nackdelar som det medför bl. a. från miljösynpunkt. I det senaste numret av tidningen elkonsumenter har mantagit upp närliggande problem. Där framhålls att vi inte kan propagera för enökad elkonsumtion utan att väga detta mot den miljöförstöring som därigenom Vi vet att med all rätt, kan man säga -har propagerat för en ökad elkonsumtion. Men det visar sig vid torrår att alltextra uttag av elkraft i och för sig är besvärande. Det har i detta sammanhangriktats kritik just mot VattenfaU för att i alltför hög grad ha propagerat förökad elkonsumtion. Ett motiv som framförts från och ireservationen är den sysselsättningseffekt som denna utbyggnad får iRitsemområdet. och utskottsmajoriteten har betonat vikten av attåtgärder genomförs i för att skapa mera sysselsättning åt folk däruppe. Här i har vi fört fram förslag; det har sannerligen intesaknats förslag för att skapa ökad sysselsättning i . Det ärnaturligtvis i och för sig besvärligt för den grupp människor som är direktberörd, men det fordras en hårdare satsning för att vi skall kunna klara uppsysselsättningen i . Inom utskottsmajoriteten tycker vi trots allt attde negativa följderna av ett naturförstörande ingrepp, som också äroåterkalleligt när man en gång har gjort det, är helt avgörande. Statsmakternamåste lösa arbetsmarknadsproblemen i övre på annat sätt. Vi i ser i förstahand ur naturvårdssynpunkt. Vi anser att kommande generationer bör gesmöjlighet att uppleva och studera naturliga miljöer. Ritsemområdet är alltförvärdefullt för att exploateras för att endast kortsiktiga fördelar skall uppnås- därtill skulle ju energiproduktionen öka med . I det här föreliggande utskottsbetänkandet behandlas ocksånågra motioner vari hemställes att skaU göra ett uttalande beträffandeKaitum. Utskottsordföranden har sagt att Kaitum inte berörs av denna fråga, mendet är alldeles klart att Kaitum är starkt sammanbundet med Ritsem, ochVattenfall har i sin projektering också planer på den utbyggnaden. Vi anser attdet som framföres i motionerna i vad gäller regleringen av samtöverföring av vatten från dessa genom en tunnel tiU Stora Lule älvsvattenområde också hör tUl ärendet. Här skulle man alltså bygga en kraftstationvid Pätsatjaure, varifrån vatten via Satisjaure skulle överföras till Vietaskraftstation och sedan kunna utnyttjas i kraftstationer efter Lule älvsdalgång. De skadeverkningar ett genomförande av detta projektskulle medföra är i korthet följande. och deras stränder skulleskadas. skulle på en avsevärd sträcka bli utan vatten. Kalixälvensvattenföring skulle allvarligt påverkas. Vägar och tunnlar skuUe byggas genomSjaunja fågelskyddsområde. De områden som berörs har ett mycket stortvetenskapligt värde; den vetenskapliga expertis som haft till uppgift att inventerade återstående oreglerade Norrlandsälvama har åsätt dem ett mycket högtskyddsvärde. Utskottet konstaterar att planerar attgenomföra ett Kaitumprojekt, även om något förslag från Kungl. Maj;t inteföreligger. Vi tycker det är riktigt att är ute och säger ifrånom ett sådant projekt, eftersom VattenfaU planerar en sådan utbyggnad. Det beslut vi skaU fatta , herr talman, när detgäller Ritsems kraftstation är enligt mitt förmenande av avgörande betydelse.Fler och flermänniskor har fått klart för sig att vår miljö bör räddas. Vi bör försökabehåUa ett högnordiskt landskap i våra fjällområden, och jag tror säkert attdet beslutet - om nu utskottsmajoriteten vinner i den votering som så småningomkommer att följa kommer att väga betydligt tyngre än de som vårenergiproduktion skulle öka med. Hen (): Det är en mycket svår uppgift för de sistanio talarna att finna nya fräscha synpunkter och nya infallsvinklar på det härämnet. Men det är möjligt att man kan tackla problemet på ettnågot annat sätt än vad som hittiUs har skett. Utskottsmajoriteten har anförten mängd tungt vägande miljösynpunkter, men för minoriteten har dessa miljösynpunkterfått vika för kraven på att upprätthålla sysselsättningen och under 1970-taletsäkra energiförsötiningen genom denna utbyggnad. Det är så att säga den enklaavvägning som i det här fallet bör göras. Men är nu den avvägningen så enkel?Ja, jag har en känsla av att den har varit det under de senaste 2030 åren.Under dessa år har tagit ställning tUl vattenkraftsutbyggnader på enmängd olika ställen i landet. Det kan ha gäUt , älv, Skellefteälv eUer Lule älv. Vid varje tillfäUe har man där kunnat göra den sedvanligavägningen mellan vad naturvårdsintressena, kraftekonomin och efterfrågan påkraft och sysselsättning kräver. Det är först den här gången det har visat sigatt de motstående intressena så kraftigt trappats upp så att det blivitomöjligt ätt nå politisk enighet i den här för hela befolkningen och förNorrlands befolkning och samerna i synnerhet så viktiga frågan. Finns det anledning att förvåna sig över att vi har kommiti den här situationen? Jag tycker inte det, därför att de intressen som det härgäller att väga mot varandra har så starkt förändrats under de senastedecennierna. Varken miljökraven, sysselsättningssituationen eUer kraftbehovetär ju detsamma som det var . Kraftverksbehovethar t. ex. vuxit snabbare och kommer att växa än snabbare än vad vi tidigarevarit vana vid, med , en ökningsom anses vara helt nödvändig för att vi skaU kunna höja produktionen med de som vi önskar. Industrikonsumtionen beräknas också öka med 6 procentunder åren 19701980. Detaljförbrukningen inom handel, jordbruk, enskild ochoffentlig service stiger med inte , och det berornaturligtvis på att de enskilda konsumenterna det är vi aUa vUl ha bättretillgång på kraft för att tUllgodose sina önskemål om elvärme eller om att deelektriska hushållsmaskiner som hemmen nu är fyllda med också skall kunnafungera. Kravet på vattenfallsverket den myndighet som skalltUlgodose det ökade behovet - växer i takt härmed. Det är helt naturligt attverket här har sUpat sina vapen. Det måste trappa upp sin argumentering för atti möjligaste mån kunna tillgodose de syften som det är skyldigt att arbeta för.Det har också visat sig att man i Ritsem- och Kaitumärendet använt metoder, somav många anses vara ett föregripande av beslut, allt i avsikt - heltnaturligt - att fyUa de åligganden som verket enligt sin instruktionär skyldigt att tillgodose, nämligen se tUl att behovet av elkraft även undertorrår tUlgodoses. Det är den första upptrappningen av argumentationen somhar skett. På samma gång kan vi heller inte komma ifrån att detsysselsättningspolitiska motivet för en utbyggnad har skärpts. På många håUhar vitsordats att det är nödvändigt att anläggningsarbetena i fårfortsätta att utvecklas för att sysselsättningen skall kunna upprätthållas påskälig nivå. Kanske ordet utvecklas är felaktigt valt, därför att det gäller juatt över huvud taget bevara en normal nivå på de anläggnings- och byggnadsarbetensom hittUls har bedrivits. Det här är naturligtvis inte ett motiv, som det verk somutarbetat de planer som regeringen vill att vi skall ta ställning till, böranvända. Men sysselsättningsmotivet måste vid avvägning av för ochnackdelar väga mycket tungt. Ingen kan ju heller blunda för att sysselsättningslägeti Norrlandslänen är ett mycket stort problem. Arbetslösheten bland anläggnings-och byggnadsarbetarna har i vissa orter en helt oacceptabel höjd. Siffror på enarbetslöshet av är inte ovanliga. Mot dessa två intressen vägs nu kravet på att miljön,naturen, , de botaniska och zoologiska värdena, landskapsbUden, denekologiska balansen i de berörda områdena inte får förstöras och förödas. Detär ett krav som har gått fram med oerhörd kraft. Man frågar sig: Vad är det somplötsligt har inträffat, eftersom detta krav, som ju står emot de två andra,har sådan stor betydelse just nu? Det beror naturligtvis på att miljövårdens önskemål justdå det gäller utbyggnaderna av vattenkraft - och den industriella utbyggnadenöver huvud taget så länge har dämts upp och hålUts tillbaka. Under decennierav vattenkraftsutbyggnad har miljövårdsintresset fått vika. Sjöregleringarnahar ödelagt stränder och fiske, de har förstört renbetesland, minskat samernasmöjligheter att överleva, och de har förändrat den ekologiska balansen i storaområden av landet. Då frågar man sig: Varför har hitintUls, trots denmiljöförstöring som vi har inregistrerat, vattenkraften fått utbyggas så hårtsom ändå skett? Det är väl två huvudskäl som kan anföras. Först och främstvar det under tidigare decennier ekonomiskt överlägset lönsamt att bygga utvattenkraften, eftersom det då knappast fanns någon ekonomisk eller tekniskmöjlighet att ersätta denna kraft med t. ex. atomkraft eller med lönsammavärmekraftverk, drivna med olja av låg svavelhalt, som inte förstör luften. Detär det första skälet. Det andra är naturUgtvis att det här i landet inte förtsnågon verklig miljödebatt i anslutning tiU vattenkraftsutbyggnaden, utom då förnågot år sedan vi drog upp en poUtisk debatt i Vindelälvsfrågan. Varkennorrlänningar eller sörlänningar, och lika Utet ledamöter jagtillhör dem själv - har varit insatta i den miljöförstöring somständigt följt i spåren av utbyggnaden av våra älvar. Miljöfrågan har undermånga år varit en av många, jag viU inte säga detaljfrågor, men frågor istörsta allmänhet, som vattendomstolarna behandlade, ofta ytterst kortfattatoch formellt. Domstolarna har ju endast att bedöma om ett företags inverkan urnaturskyddssynpunkt enligt gällande lag är av otillåten grad. är läget ett helt annat. Det är psykologiskt ochtekniskt ett helt annat. har natur- och miljöskyddssynpunkterna ensamordnad kraft i . Det verket har ett ansvar som på dessområde är Uka viktigt och tungt vägande som det ansvar vattenfallsverket harför elkraftsförsörjningen. är också miljödebatten så levande att enväxande opinion, som jag tror redan nu är i majoritet, är mot sådana ingrepp inaturen som Kaitumutbyggnaden och den Ritsemexploatering vi diskuterarkan leda till. Jag menar alltså att mot bakgrunden av denna hårtupptrappade intressemotsättning är det ganska naturligt att diskussionen härhar blivit så skärpt och på vissa punkter nästan hätsk. Men än besvärligare hardet blivit när det poUtiska slutgUtiga avgörandet, som egentligen skulle varaden lugna säkra sammanvägningen av naturvårdens, sysselsättningens och elkraftsbehovetsintressen, tenderat att bli en partipolitisk strid. Jag säger inte en politiskstrid, ty det skaU vi ha. Vatie avgörande i är nämligen poUtiskt menbehöver ju fördenskuU inte vara partipoUtiskt. För egen del är jag därför intenämnvärt imponerad av att man här har fått en partipolitisk tudelning därföratt den har på sitt sätt försvagat argumenteringen på båda sidor, eftersom allavet att det här inte är fråga om ett problem som man kan lösa på grund avpolitisk-ideologiska överväganden utan endast på grundval av tekniskaavvägningar. Det finns ju här inte någon kapitalistisk eller biandekonomiskeller marxistisk grund att hänföra argumenteringen till. Här står inte hellerdet individuella och det kollektivistlska tänkandet mot varandra. Man kan inteheller, fast det är fråga om en statlig utbyggnad, göra gäUande att enskUd ochsamhälleUg företagsamhet konfronteras för att nämna några mer schablonmässigaidémotsättningar som brukar diskuteras här i . Funnes det sådana, skullejag ansett det naturUgt att frågan också avgjordes efter partipolitiska linjeroch därmed även fick en parlamentarisk effekt. I ett sådant fall hade också ettställningstagande från min sida varit långt enklare att göra. Jag hade dåförstått att den poUtiska intensitet som kännetecknat en del avframstäUningarna här hade sin klara motivering. Men måste man ändå säga attdet kan och bör finnas en klar teknisk-ekonomisk motivering för bådaståndpunkts-tagandena. För egen del tycker jag inte det är svårt att motiveramajoritetens beslut att skydda de oersättliga naturvärden som kommer attförstöras, i synnerhet om det beslut som vi kommer att fatta i självaverket också leder tiU en utbyggnad av Kaitum. har systematiskt gått igenom skälen, men jagviU säga att de skälen, som jag helt accepterar, väger långt tyngre då detgäller Kaitumutbyggnaden än då det gäUer Ritsemutbyggnaden. Vi har helt enkeltkommit i den besynnerliga situationen här i att vi för en starkargumentation i båda fallen, men den är starkare för det ärende som vi i självaverket inte behandlar, nämligen Kaitumutbyggnaden. Jag har ändå kommit fram tiU att jag måste biträdamajoritetens förslag därför att det tycks vara den enda möjligheten hittiUs attse tUl att vi får klart för oss att Kaitum icke kommer att exploateras ochutbyggas. Vore det på det sättet att vi här hade en sådan formulering attKaitum entydigt, klart och kunde föras ut ur bUden, skulle diskussionenkunna föras på ett helt annat sätt. Den sammanfattning av motiven för mitt ställningstagandesom jag skulle vilja göra och som alltså hänför sig i första hand tillKaitumprojektet är följande. För det första anser jag att miljöförstöringen ochingreppet i samernas levnadsvillkor blir för stora för att uppvägas av dennytta som en utbyggnad kan ha för kraftförsörjningen. För det andra tror jag att värmekraftverkdrivna av olja och sedermera atomkraftverken kommer att vara mindremUjöskadliga än en utbyggnad av den vattenkraft som finns kvar. För det tredje menar jag att en restriktiv inställning tiUen utbyggnad av de återstående outbyggda vattenkraftstUlgångarna under1970-talet kommer att bevara oersättliga naturvärden på samma gång som mankommer att snabbare tvinga fram sådana tekniska lösningar som gör det möjligtatt uppföra klart milj ovänligare oljekraftverk. För det fjärde menar jag att en sådan restriktivinställning också kan medverka till att man ekonomiskt och tekniskt satsar merapå utveckUngen av atomkraftverken. För det femte och slutUgen vore det ju underligt, om maninte kunde klara den arbetslöshet, som onekligen uppstår om detta projekt intesätts i gång, när det gäller anläggningsarbetare och byggnad.sarbetare genomatt medvetet satsa mera pengar på öst-västliga förbindelser mellan ochNorge. Jag menar alltså att förslaget från majoriteten inäringsutskottet kan rädda oersättliga miljövärden på samma gång som manindirekt driver på den tekniska utveckligen som kan skapa miljövänligakraftverk, drivna med olja eUer atomkraft. Därför bör fuUföljaden linje som den slog in på när den förhindrade att byggdes ut. Något överraskad har jag lyssnat tUl herrHolmbergs anförande överraskad därför att det i en något upphetsad debatt varett så utomordentligt balanserat inlägg. Jag har varit med om att i den här debatten tidigare föraundan tre älvar ur vattenkraftsutbyggnaden, nämligen älv, älv ochVindelälven, med hänsyn till forskningens och miljövårdens krav. Detframskymtade nu plötsligt i anförande att argumentationenegentligen förs mot Kaitumöverledningen för där är argumenten starka - trotsatt dagens ärende är ett annat. Och jag förstår den missuppfattningen. För migär det inga som helst svårigheter att med hänsyn tUl den debatt som förtstidigare på samma sätt bortföra Kaitumöverledningen ur sammanhanget, eftersomden gäller en orörd älv. Däremot känner jag mig mycket angelägen omRitsemprojektet, dels därför att det inte innebär förstörelse av någon orördälv det innebär ett fullföljande av en utbyggnad av en älv , dels därför attdet gäller ett utomordentligt akut sysselsättningsproblem. Med anledning avherr konstaterande att situationen skulle te sig annorlunda förhonom, om han kunde känna sig förvissad om att Kaitum inte skuUe beröras, kan jag på den frågan svara att jag på denpunkten är fullt beredd att stödja honom. har den här debatten praktiskt taget kommit in i ettannat och kanske avgörande skede. Vi får väl överlägga om vad det kan tänkasföra med sig. Jag skall på en gång glädja åhörarna genom att tala om att mittanförande kommer att bli synnerligen kort. För det första kan jag helt ochfullt ansluta mig tiU vad andra socialdemokratiska reservanter har framfört.För -det andra har sakfrågans läge, hela den problematik som rör den tekniskautformningen, de ekonomiska problemen osv. Jag skall bara beröra de yttranden om sysselsättningen somfäUdes av och i någon mån även av i . sade att sysselsättningen är en allvarlig fråga,men han hade Ingen rekommendation att komma med. Ja, ärade kammarledamöter, ärdet inte där skiljeUnjen går i bedömningen av dessa frågor? Jag skaU inte sägamånga ord om Vindelälvsdebatten, men dagens debatt påminner rätt mycket om den.Även då gällde det sysselsättningen, och oppositionen hade inte heller då någotrecept. Man kan ju fråga sig hur länge det går att hävda att ensådan här utbyggnad inte har någon betydelse, eftersom den inte har sekundäraeffekter och arbetet varar så . I fråga om gällde det tioårs arbete för mellan 500 och 700 människor. Har det ingen betydelse? I daggäller det sysselsättningen för 325 människor, kanske ända upp till 500 med debieffekter och den servicesysselsättning som kan bli följden av vägbygget. Hardessa sysselsättningsskapande åtgärder ingen betydelse? har varit inne på hela den fantastiskatekniska omvälvning som kommer att ske i vårt svenska samhälle och hur månganya sysselsättningstiUfällen vi måste få fram för att hinna anpassa oss tillden tekniska utvecklingen och all den rationalisering som försiggår. Problemetär ju att den tekniska utvecklingen går så snabbt att vi måste anpassasamhället därefter. Även , som är planerare nere i , tycksglömma anledningarna tUl att vi ställs inför denna svåra problematik. läste jag i en tidningsrubrik att för del måste viunder det närmaste årtiondet skaffa fram omkring 100 000 nya sysselsättningar.Det är ingen lätt uppgift. Jag har velat anföra detta för att understryka att vialltid har prioriterat sysselsättningen. Sedan vill jag anlägga en infallsvinkel som är tUlämpligpå dagens debatt, även om den inte direkt har att göra med utskottsbetänkandet.Jag skall göra något som är tämligen unikt i riksdagssammanhang och läsa Utetur en motion , där det står så här: "Då man i tider avarbetslöshet och, vad värre är, håglöshet, söker botemedel så bör ett framsyntbåde planerande och snabbt åtgärdande vara välgörande. Inom Väner-Västerhavsregionenerbjuder sig ganska osökt sådana objekt som är av godo för hela det svenskasamhäUet." Vad somsedan kommer tycker jag ni bör observera, ty det hör också ihop meddagens debatt: "Friställd arbetskraft bör möjligt hänvisas tUlVäner-Västerhavsregionen respektive Södertäljetrakten för att öppna förframtiden livsdugliga transportleder, främst då fartygsleder tiU inlandetsstora sjöar med omnejd. Där sådana arbeten dessutom sedan flera åt tillbakaföreslagits i olika motioner bör tiden nu vara mogen för det efterlystaframsynta åtgärdandet. Denna motion framhåller sålunda följande princip:Samverkan miljötransporterkraftalstring." skulle jag tänka mig att de flesta av kammarensledamöter tror att detta är en socialdemokratisk motion. Det är det inte. Detär en centerpartimotion. Motionärerna fortsätter sedan när de redogör förprojektet: "De utsprängda bergsmassorna skall tUl en början läggas upp pålämpliga platser invid kanalen för att aUteftersom behov föreligger förvandlastUl makadam, konstgrus och sand." Är inte detta en miljöfråga också? Sedan gör man ensammanfattning. Jag delar mycket av de uppfattningar som skrivs i motionen,bara man nu från centerhåll också kommer ihåg det. Man talar nämligen om den s. k. UV-bergkanalen mellan Vänernoch UddevaUa. "UV-bergkanalen kommer att utgöra tilloppskanalför ett modernt vattenkraftverk, som kan utnyttja hela fallhöjden mellan och ." Sedan beskriver man i nästan lyriska ordalag vadbyggnationen på skulle kunna åstadkomma. Vi skulle t. o. m. kunna fåen ny statsbUdning osv., och citerar jag motionen igen: "StatsbUdningenmellan och UddevaUa skulle t. o. m. för den vänUghets skulle kunnaförtjäna namnet 'Vänudden'." Så såg man inom på saken då när det gällermiljöpolitiken nere på , och självklart är min fråga nu: Blir detnågon skillnad beträffande miljöproblem som hänger ihop med dessa naturligautbyggnader, när man gör dem på eller när man gör dem där uppe vidRitsem i ? Ni slår över, säger många, när vi har pratat om detta medsysselsättning och kanske arbetskraft. Jag erkänner gärna att jag slår övermånga gånger. Dessutom står vi en valsituation. Varför slår man över? Jo, jagvill påstå att jag har rätt stor personlig kännedom både om industrialiseringoch om miljöpolitik och miljöfrågor; jag har upplevt bägge delarna. Och den somkänner pappersmasseindustrins mUjöproblem vet att vi hade någotsom vi kallade för mesadamm som flöt ut i havet, i fiskevikarna, ochförorsakade åtskiUigt med miljöproblem. Vi hade sotsvavel som flög över detsamhälle där jag bodde, och det var inte ovanligt att nyuthängd vittvätt ficktas ner för att tvättas om. Detta problem hade man, och sedan komsysselsättningsproblematiken med arbetslöshet när vi inte hadeett effektivt näringsliv och industrin inte kunde hållas i gång. Då stod manändå i valsituationen. Vi står fortfarande i en valsituation meUansysselsättning och miljö. Vi är alla Uka intresserade av miljö- och naturvård,men i den prioritermgssituationen väljer jag först och främst arbete ochsysselsättning. Som framhållits tvekar nog inteheller människorna i om vad de skulle välja i en sådan situation.För dem är jobbet det viktigaste. På s. 9 i betänkandet nr 15 nonchalerar utskottet effektenav Ritsems utbyggnad och anför som argument: "Ritsemstationen beräknas fåen maximieffekt av 300 MW. Enbart det första av de fyra aggregaten i denatomkraftstation som planeras bli förlagd tiU Forsmark avses skola ha eneffekt av ca 800 MW," Min fråga till utskottets talesman är: Innebär dettaatt vi inte behöver få en sådan här upphaussad miljödebatt när vi, som vihoppas, slutligen skaU fastställa byggandet av atomkraftstationen i Forsmark?Har jag tolkat utskottets skrivning rätt på den punkten vore det värdefullt förframtiden, så att vi vet åtminstone något om vad vi skall planera. Jag har en känsla av och det är flera talare somhar sagt detsamma - att debatten är fastlåst och att vi troligen inte kanövertyga varandra med olika argument. Jag skall citera den folkpartistiskaVestmanlands , och jag undrar om chefredaktören har rättbeträffande den politiska situationen och om den votering som skall företas iriksdagen, när han talar om den irritation som råder hos oss socialdemokrater -som jag för min del inte har någon kännedom om, andra kanske känner tUl denbättre. Regeringen har sina problem, skriver tidningen. var detVindelälven, och går regeringen säkerligen mot sitt svårastenederlag. Och skall jag citera hur chefredaktören påstår att situationen är: "Irritationen i det socialdemokratiska lägret ärpåtaglig - TV bjöd på flera exempel i går men någon kabinettsfråga bUr detnäppeligen av Ritsem. FolkpartUedaren har den här gången lyckats binda fastcenterpartiet vid sin ståndpunkt, och det förefaller otroligt att gång skaU kunna frälsa sina vänner i regeringen. Det sannolika är emellertid att biter i sittsura äpple och fortsätter att regera." Har alltså nu lyckats "binda fast"vid sin ståndpunkt? Jag tycker nog att denna eventuella lyckablir alltför dyrbar för det svenska folkhushållet, för de arbetslösa iNorrbotten och tiU sist för alla skattebetalare.