prot · FU09139 · 1971-12-31 00:00:00 — I det Länsprogram som vi nu har redovisat och överlämnattiU regeringen har vi, som vi själva tycker, åtskiUiga seriösa uppslag tUlåtgärder som skuUe kunna bidra tiU en annan ordning, en annan utveckUng.Skogsprogrammet, dvs. den del av Länsprogrammet som jag har tagit upp i den härmterpeUationen, menar vi nog är reaUstiskt underbyggt. Skogsprogrammet medförmöjhgheter tUl en väsenthg ökning av skogsuttaget från ca 6miljoner skogskubikmeter tUl 10 mUjoner kubikmeter . Detta medför också,som det har sagts, en sysselsättningsökning med ca 2 000 personer, och då harman räknat med ganska bred marginal VI menar att det här skogsprogrammet är en av de merreahstiska och, som jag ser det, säkraste möjhgheterna att skapa envaraktig sysselsättning åt människoma, och dessutom i en näring där de hartradition, i en näring som de kan utöva samt i en näring där man ännu så längehar tUlgång tiU människor ute i skogsbygdema. Men det är att märka, att om inte det här programmetgenomförs så snart som möjhgt hamnar vi i en situation där människorna harflyttat från bygden, där bygden står öde. Kvar står då endast de serviceinrättningari form av skolor och annat som vi faktiskt i har försökt göravårt bästa för att tUlgodose oUka bygder med. Om bara dessa Inrättningar stårkvar när männlskoma har flyttat blir det inte lättare att genomföra ett programsom detta. Det är av den anledningen jag hoppas och jag vet att det också ärlänsstyrelsens uppfattning att det här skogsprogrammet genomförs så snart sommöjhgt. Visst kostar det en del pengar, men vi tror att det, om man räknarordenthgt på vad en sådan här satsning innebär och kan ge, samhäUsekonomisktmåste vara en utomordenthgt riktig åtgärd. Jag kan bara hänvisa tUl att hknande skogsbruksprogram hargenomförts såväl i som i . Man räknar i med en ökning avuttaget från skogsproduktionen och i med 125 procentgenom att genomföra åtgärder som hknar dem vi har föreslagit i vårt program.Och -vi har i det här programmet räknat med en ökning av uttaget med ca 65procent. Jag tror att bara de siffrorna visar rätt väl att det är ettreahstiskt program som vi har försökt åstadkomma. Statsrådet menar i sitt svar att man måste awakta denskogspohtiska utredningen, och han hänvisar också tUl de beredskapsarbeten somvarit i gång i skogen . Jag -vUl på inget som helst -visimderskatta de beredskapsarbetena, men vi kan inte ens i ett län som vårt tänkaoss en sådan planering att man skaU utgå från att beredskapsarbeten ska varanågonting bestående och självklart. Vi måste sikta på mer långtgåendenäringspohtiska åtgärder som ger människorna även de unga en störretrygghet. Det må vara hänt att vi skall vänta på den skogspolitiskautredningen. Vi har väntat på den länge, och det är möjhgt att den lägger fram sitt resultat, men om-vi sedan också skaU vänta på hur det remissbehandlas och aUt som därmed föherhinner alltför mycket hända för att ett sådant program som vi har föreslagitskall kunna ge det utbyte som vi hade hoppats. Jagär medveten om att det är ett stort arbete att åtgärda allt som föher med delänsprogram som regeringen fått, men man bör väl ändå 1 rimhghetens namnprioritera ärendena och åtgärderna, och också områdena. Och om en sådanprioritering sker kan det inte vara annat än riktigt att man antar ett sådanthär program redan nu och etappvis bygger ut vad länsprogrammet för vårt länockså har avsett att ge på andra håll. Ang.genomförandet av skogsvårdsprogram för Det är självfallet värdefuUt att man har de undersökningar ochutredningar som redovisats i programmet som grund för sitt handlande. Detbetyder naturhgtvis också att de åtgärder som vidtas avarbetsmarknadsstyrelsen via skogsvårdsstyrelserna eller domänverket kanplaneras med hänsyn tUl detta program, så att Insatserna sätts in på rättasektorer. Det är samma system som används när det gäUer vägplanen, som är ettgott underlag för de insatser som görs i beredskapssyfte. Jag-vill säga att stora insatser tUl skogsbrukets fromma har gjorts i Norrbottenunder de gångna åren. Jag vet att det ur sträng ekonomisk synpunkt kan ha varitsvårt att motivera en hel del av den satsning som har gjorts inom domänverket ifråga om skogsvårdande åtgärder -reproduktionsåtgärder av ohka slag. På sammasätt har det varit nästan nödvändigt att staten satt in stimulans och stöd tUlden enskUda sektorn för att ge den möjhgheter att, under de betingelser somförehgger för skogsbraket, vidta förbättringsåtgärder av ohka slag. Jag viUinte säga att detta på något sätt har varit omotiverat; det har det ingalundavarit. Tvärtom tror jag att denna bedömning har varit riktig. Och så får vi dåmöjhgheter att se på skogsprogrammet . Jag är övertygad om att detkommer att, som också hen i Holmgården sade, krävas åtskiUigainsatser. Men dessa frågor måste prövas i samband med de övriga propåer, somföreUgger i anslutning tUl den riksplan som skaU upprättas. Jag noterar tUlsvidare att det kan vara ett gott underlag för vårt handlande. sade att det ofta har deklarerats att medel finns och att det baragäher att an-visa arbetsuppgifter. De uttalandena kan i aUmänhet ha gäUtlokahseringspoUtiska stödåtgärder, där det finns bidrag och lån. VI har därgång efter annan efterlyst uppslag, som vi kunde ta upp tUl prövning. Men dettaär någonting annat. Där gäller det i allmänhet att skapa nya och beståendearbeten. Insatser av det här slaget har naturhgtvis också ett långsiktigt värdemen kan ändå inte helt jämföras med de åtgärder som hgger inomlokaUseringspohtikens ram. Jagär väl medveten om att arbetslöshetssituationen i påkaUaruppmärksamhet. Mycket talar för att -vi inom skogsindustriema och skogsbruketkommer att få ökade problem under den kommande vintern. Det hararbetsmarknadsstyrelsen anmält tiU regeringen. Det har rapporteratsatt man håUer på att förbereda och organisera Ang.genomförandet av skogsvårdsprogram för sådana åtgärder som kan bhnödvändiga att vidtaga för att möta en förvärrad situation. HerrJOHANSSON i Holmgården (c): Jag noterar statsrådets senaste uttalande och hans välviUiga instäUningtUl detta program. När vi inom i redan kommandemåndag skaU detaljdiskutera programmet och hur det skaU matchas, hoppas vi påen välvllhg instäUning från statsrådets sida tUl de åtgärder som vi kommer attbegära. StatsrådetvUle göra gäUande att det vid de tUlfäUen, då det hade funnits pengar men inteinitiativ och uppslag, hade varit fråga om åtgärder av bestående värde,lokahseringspohtiska åtgärder. Inom skogsnäringen, som är traditionsrikare ochäldre än någon annan näring i ett län som vårt, kan det inte vara särskUt lättatt finna åtgärder som har ett mer bestående värde. Framför aUt i den del avlänet, som Inlandet utgör, kommer vi med aU sannohkhet att ha otrohgasvårigheter att få fram några av de bestående åtgärder som man ilokahseringspohtiska sammanhang talar om. Statsrådet vet hka väl som jag att ide bygderna kommer det att vara utomordenthgt svårt att få fram några sådanalokahseringspohtiska insatser. Jaghoppas att statsrådet och jag är ense om att vi måste försöka bevara även endel av den bygden. I det faUet kan ingenting vara bättre än en satsning påskogsbruket. Jagskuhe bara avslutningsvis vUja säga, att vi tUhäckhgt länge har upplevt hurmänniskor har flyttats ifrån länet, och det gäUer framför aUt, som jag tidigarenämnde, de unga människorna. En sådan utveckling kan inte få fortsätta ilängden. Jagär också övertygad om att det samhäUsekonomiskt måste vara orimhgt att som nusker lämna aha de ordentUgt utbyggda serviceinrättningar som vi har i norr,flytta människorna därifrån tUl en annan del av landet och där bygga upp nyaserviceinrättningar för dessa flyttade medborgare. Det bhr säkerligen hka dyrtsom den produktionskapacitet de flyttade människorna svarar för. Ilängden kan det inte vara rimhgt att handla på det sättet. Därför måstenågonting ske, och jar har tolkat statsrådets svar så att han är vilhg attmedverka tUl åtgärder av den här typen. Det är jag honom tacksam för. Jag viU gäma ge en förklaring tUl vadjag menar med mitt yttrande att vi behöver uppslag och att det finns medel. Dåsyftar jag på utbyggnad av industrieU verksamhet. Även om jag erkännerbetydelsen av aUa skogsvårdsinsatser och även om aUa möjUgheter naturhgtvisskall tas tUl vara där, finner jag det ytterst angeläget och det tror jagockså är det för mest värdefuUa att vi får en starkareindustrialisering. Detta är motiveringen för mitt resonemang i detsammanhanget. Hen i Holmgården(c): Jag ärsjälvklart också intresserad av att vi får en Detfattas, som jag tidigare nämnde, otrohgt mycket innan vi kommer fram tUlmålsättrungen 16 800 nya arbetstUlfäUen . Det räcker inte med enbartdetta skogsprogram, men det skuUe vara en betydelsefuU del av det hela. Överläggningenvar härmed slutad. §13 Om möjlighet för mindre företagare att utföra om- och nybyggnader avindustri- och servicelokaler pä likartade villkor som gäller förberedskapsarbeten Herr inrikesministem erhöll ordet för attbesvara () framstäUda interpellation, nr 197,och anförde: Hen Elmstedt har frågat mig om jag viU medverka tUl att enskUda mindreföretagare får möjUgheter att i nuvarande arbetsmarknadssituation utföra om-och nybyggnader av industri- och servlcelokaler på hkartade vUlkor som gäUerför uppförande av kommunala industrUokaler, då dessa uppförs i form avberedskapsarbeten. Industribyggnaderfår enhgt gäUande regler inte uppföras som beredskapsarbeten utan Kungl.Maj:ts medgivande, såvida det inte är fråga om att som kommunaltberedskapsarbete uppföra lokaler för småindustri och hantverk avsedda attutnyttjas koUektivt och att tUlgodose behovet av lokal service. StatUgabidrag tUl enskUda företag för om- och nybyggnad förekommer för närvarandeendast i form av lokaUseringsstöd. Bidrag och lån utgår således för attstimulera näringsUvets utveckhng i stödområdet och i undantagsfaU i orterutanför detta område där särskilda svårigheter uppstår. Jag är inte beredd attmedverka tUl att försvaga denna regionalpoUtiska effekt genom en bidragsgivningi den form föreslår. Ommöjlighet för mindre företagare att utföra om- och nybyggnader av industri- ochservicelokaler pä likartade villkor som gäller för beredskapsarbeten Jag kan inte klaga på klarheten i beskedet. Det är ett kort och kaUtkonstaterande att statsrådet inte är beredd att pröva de förslag som jag harfört fram i min InterpeUation. Jag ber att få tacka för svaret, även om det somsagt är negativt. OrsakentUl att jag har framstäUt interpeUationen är självfaUet det förhållandet att-vi har en besvärhg konjunktiu-svacka, som naturhgtvis i mycket hög grad märksinte minst hos de mindre företagen. Den märks även hos de stöne, men framföraUt hos de mindre företagen. De har inte samma möjhgheter att klara konjunktursvackor,inte ens av kortvarig natur och än mindre i ett läge som det vi nu upplever. Dehar exempel-vis inga investeringsfonder att ta tiU. De har 1 många faU enpåtagUg brist på kapital som gör att de har svårigheter att arbeta medtiUverkning på lager. De behöver ofta upprusta sina lokaUteter för att kunnadriva en effektiv verksamhet. Det är uppenbart att dessaförhåUanden gör att permitteringar i hög Om möjlighet för mindre företagare att utföra om- ochnybyggnader av industri- och servicelokaler på likartade villkor som gällerför beredskapsarbeten grad bhrdet alternativ som möter de anställda i dessa företag. De företag jag talar om är sådana som är hämmade avkonjunktursvackan, men som när konjimkturläget bhr bättre skuhe kunnafortsätta en effektiv verksamhet. Det är aUtså fråga om ett tiUfäUigt stöd som skuUe föramed sig färre permitteringar och som skuUe göra att företagen står bättrerustade när konjunkturema svänger. Man kan nog med fog hävda att det skuUe varaav samhäUsekonomiskt Intresse att göra någonting i stil med vad jag har tänktmig i interpeUationen. ingriper ju 1 så många andrasituationer. Det borde vara möjhgt att också i det här faUet hitta ett sätt attgå fram via AMS. Det är ju faktiskt på det sättet i många faU att människorbhr permuterade från sin ordinarie sysselsättning och får gå arbetslösa en tidför att därefter hamna i ett beredskapsarbete av något slag, ofta i närheten avsin ordinarie arbetsplats. Det är kanske inte så konstigt om många av demtycker att det varit mera meningsfullt och riktigt att satsa på det arbete denormalt har, i stäUet för att, som sker, plocka fram beredskapsarbetesom borde komma lägre ned ur prioriteringssynpunkt. Det vore bättre om mansatsade på investeringar på byggnadssidan och på upprustning av lokaler 1 redanetablerade företag. Jag tror att det skulle vara betydhgt mer samhäUsgagnande.Man skuUe aUtså, när konjunkturen svänger, dra nytta av de investeringar somdär är gjorda. Är det bara tekniken för genomförandet det hänger på tror jagatt det skuUe gå att lösa problemet. Statsrådet säger i svaret att han inte är beredd attmedverka tUl att försvaga den regionalpohtiska effekten av statliga bidrag tUlenskUda företag för om- och nybyggnad i form av lokahseringsstöd, genom enbidragsgivning i den form som jag har föreslagit i interpeUationen. Dettaförstår jag inte riktigt. Det är väl ingen som menar att den ekonomiskasatsiungen på beredskapsarbeten av ohka slag äventyrar någon regionalpohtiskbalans. Den satsningen görs ju över hela landet just i ett sådant akut läge somdet är fråga om nu och som jag har tänkt mig att ifrågavarandebidragsgivning skuUe gälla. SjälvfaUet skulle sådana här åtgärder inte vidtasunder normala förhåUanden utan 1 en konjunktursvacka Uknande den som viupplever . Jag kan aUtså inte finna att en åtgärd i denna riktning skuUeinnebära någon sådan försvagning av den regionalpoUtiska effekten somstatsrådet nämner om i svaret. Saken har också en annan sida som kan vara av Intresse,Jag tycker för min del att det är bra att kommunerna får möjlighet att somstatskommunala beredskapsarbeten uppföra sådana industrilokaler som det talasom i svaret. Man skaU dock inte bortse från det faktum att det i samband meddetta kan Ugga snubblande nära att effekten enbart bUr en omflyttning avföretag inom en region. De lokaler som byggs med 50 procents statsbidrag måste jurimhgtvis få en annan hyressättning än lokaler som byggs av en företagare sommåste rusta upp sina lokaler med egen lOO-procentig finansiering. Detta bidragmåste slå igenom på hyreskostnaderna, och då är man framme -vid, som jaguppfattar det, en risk för omlokahsering av de mindre företagen från de smärretätorterna och in respektive centralort, och det är väl Jag anser att en större jämstäUdhet mellan de kollektivt uppförda ochde enskUt utbyggda eller upprustade lokalerna tUl övervägande del skuUe verkabefrämjande. Jag tror att åtgärder i enUghet med de funderingar som jaghär fört fram skuUe tiUvarata också redan investerat kapital på ett bättre sättoch inte skuUe fresta tUl en ytterUgare centraliseringsverksamhet. Jag förmodaratt vi är överens om att -vi inte vUl ha någon sådan. Det för som bekant oftamed sig nya problem, som -vi sedan får brottas med. 1 (fp): Jag skah korta ned mitt irUägg. Jag kaninstämma 1 vad sagt om de små företagens lokalproblem. Har mansom jag en så gott som daghg kontakt med dessa frågor, vet man att landets 90000 mindre företagare ofta har mycket dåhga lokaler. Jag tycker därför att detankegångar som hen Elmstedt fört fram i interpeUationen är värda att beaktasoch att det borde vara möjhgt att undersöka om de skuUe kunna tUlämpas. De mindre företagen har ofta startats under de speciellabetingelser som varit rådande på ifrågavarande plats, och deras lokaler ärmånga gånger inte sådana som de borde vara. Orsakerna härtUl kan vara flera,men som regel kommer lokahnvesteringar inte i första hand utan man får när manstartar ett företag satsa på maskiner och på en uppbyggnad av de lager sombehövs. Jag har varit med vid några tiUfäUen på de orter i mitt eget län därman har byggt industrilokaler för företag inom hantverk och småindustri, ochjag vet att det är mycket frestande för dessa företag att flytta från den ortdär de hgger och tUl en större tätort. Vi viU självfaUet gäma att dessa företag skaU få bättrelokaler, men när de flyttar sin verksamhet från orten uppstår juföhdlnvesteringar på den större ort dit de kommer. försvinnerarbetstillfällen på den mindre orten. Det går som en röd tråd genom de debatter som vi för idenna kammare om de mindre företagen och om lokahserlngsfrågorna att det ärangeläget att försöka behåUa företagen på de orter där de hgger. Iföretagarföreningarnas verksamhet, bl. a. i den förening i vilkens styrelse jagsjälv är ledamot, brukar vi alltid rekommendera företagama att när så ärmöjligt hyra sina lokaler. De skaU investera sitt Ukvida kapital I och utnyttjasina krediter tUl maskiner och lageruppbyggnad. Jag tror att en möjlighet för de mindre företagen attkomma i åtnjutande av någon form av bidrag och det skuUe självklart varatidsbegränsat skuUe bU en injektion för dessa företag att förbättra sinalokaler. VI har haft den här diskussionen i min företagarförening.De akti-viteter som har signalerats från regeringens sida och de föreslagnaåtgärderna kommer inte de mindre företagen tUl del. När det gäUerlageruppbyggnad skaU det vara företag med över 20 anställda, och när det gäUerde övriga investeringama är det företag med avskrivningsmöjhgheter som kan dranytta av förmånerna. Det är nog riktigt att man bör se detta pä det sätt somherr Elmstedt har talat om. Om man rustar upp sina lokaler, så har man, när Om möjlighet för mindre företagare att utföra om- ochnybyggnader av industri- och servicelokaler pä likartade villkor som gällerför beredskapsarbeten Om möjlighet för mindre företagare att utföra om- ochnybyggnader av industri- och servicelokaler på likartade villkor som gällerför beredskapsarbeten konjunkturensvänger, stöne föratsättningar att bereda folk arbete på just den orten därföretaget är beläget. Det framgår väl rätt så klart, inte minst genomMarknadsföreningens utredning om det sysselsättningsproblem vi har , attdet är de mindre och medelstora företagen som har varslat om fristäUningar ochsom har frlstäUt foUc. När man ser på de låneansökningar som kommer in tUlföretagarföreningarna finner man att ett mycket stort antal av de företag somansöker om lån skuUe behöva rusta upp sina lokaler, men de har inte möjhgheteri dag att få fram pengar. Därför vore de åtgärder som anförts i interpeUationenväl värda att ta en funderare på. I en sådan här konjunktursvacka borde mandels stimulera byggnadsverksamheten, dels försöka få tUl stånd en mera offensivnäringspohtik, så att man står väl när konjunkturen svänger. Jag troratt det är en åtgärd som ur samhällets synpunkt sktUle vara av stor betydelse. Jag har i rrutt korta svar angivit detavgörande skälet för att jag inte är beredd att biträda hen Elmstedts förslag.Jag kan försäkra att när det tUlkommer förmåner av ohka slag i södra ochmeUersta så uppfattas det som en försvagning av möjUgheterna attanvända förmåner som finns inom stödområdet såsom en dragningskraft för etableringdär. När vi nu har låtit investeringsfonderna stå fria för investeringar överlandet i dess helhet, så har man inom stödområdet ansett sig få upplevanackdelar av det. Där har onekhgen inte kommit tiU stånd Investeringar av detslag som vi kunde notera vi hade ett annatkonjunkturläge, då företagen genom förmåner inom stödområdet gjordesintresserade av att flytta verksamhet dit. Det är således inte ett konstrueratskäl jag anför, utan jag anser att det är nödvändigt att beakta dessaomständigheter. Men det finns också andra ting som onekUgen gör att manmåste stäUa sig tveksam. De subventioner som det här skulle kunna bh fråga omkan ju bara utnyttjas av företag som arbetar på orter där det råkar rådaarbetslöshet bland byggnadsarbetarna och av företag som befinner sig 1 densituationen att de just nu önskar göra de här investeringarna. Jag kan försäkraatt det i viss mån kommer att uppfattas som ett ingrepp i den fria konkunensen. i gick nog något längre än henElmstedt när det gäller bedömningen av de kommunala industrihus som kommit tUlstånd, men det är möjUgt att de i viss mån kan ha lockat tih omlokahsering. Jagkänner inte så mycket tUl sådana exempel, ty jag har inte fått höra talas omdem. Däremot har jag ibland fått beskedet, när det har tUlkommit en skyddadverkstad, att den kan utgöra en konkurrens gentemot en företagsamhet i bygden.Det har jag hört som argument, däremot inte dessa kommunala industrihus. Mendet är i så faU en annan sak, och den har kanske inte relevans i dettasammanhang. Det är ett helt självständigt problem. Man får 1 så faU inomkommunerna försöka diskutera var man skaU lägga en sådan industri för att nåbästa effekten. Med detta, fru talman, har jag anfört skälet till att jag ärtveksam och till att jag således inte kunnat tillmötesgå i detavseende som det nu är fråga om. Hen ELMSTEDT (c): Jag måste säga att jag inte bUr mycket klokare på statsrådetsmotivering, när han menar att det skuUe föreUgga risk för att man skulleäventyra den regionalpohtiska effekten genom en bidragsgivning i den form somjag föreslagit. Vi befinner oss ju i ett extraordinärt besvärhgt läge ikonjunkturmässigt avseende, då man vidtar vissa åtgärder och bortser frånstödområdenas indelning och satsar pengar på beredskapsarbeten även 1 områdensom under normala förhåUanden inte kommer i åtanke för sådana specieUaåtgärder. Därmedtycker jag att det resonemanget faUer. Här är det fråga om att sätta inåtgärder där de behövs för att lösa en kris som -vi hoppas är tUlfäUlg. Dennakris är i hög grad accentuerad i dessa mindre företag som jag talat om iinterpeUationen. Detär klart att det kan bh svårt att avgöra i vUka faU denna åtgärd skulle kunnasättas in. Det är möjligt att det kan bU fråga om en prövning som av somhga kanuppfattas som orätt-vis. Det kommer man aldrig ifrån. Det är med detta som medså mycket annat i dessa tider, att det bhr en kamp mellan oUka orter om de medelsom stäUs tUl förfogande. Det finns kanske andra möjUgheter att ta sig framutan att fuUt ut behöva anhta bidragssidan. Det finns andra möjligheter såsomlån på specieUt gynnsamma vlUkor om byggen sätts i gång osv. Statsrådetsäger att det i första hand skuhe bh fråga om orter med arbetslösabyggnadsarbetare. Ja, på de flesta orter finns det gott om arbetslösabyggnadsarbetare. Jag tror att det skuUe verka mycket befrämjande om man fick igång en verksamhet av detta slag. Det finns dessutom många företag där den egnapersonalen skulle kunna sättas in i upprustningsarbete av ohka slag. Det ärinte bara byggnadsarbete som det skulle bli fråga om. Det finns mycket annatservicearbete i detta sammanhang som skuUe kunna fuUgöras av de i företagenfast anställda. Då vinner man att man shpper permittera dem, och man har bättrerustade lokaler när vi får en normal konjunktur igen. Det är två saker som jagtycker är väl värda att notera. Ommöjlighet för mindre företagare att utföra om- och nybyggnader av industri- ochservicelokaler på likartade villkor som gäller för beredskapsarbeten HerrANDERSSON i (fp): När statsrådet säger att jag går längreän interpeUationen i avseende på de kommunala Industrihusen och den konkurrenssom uppstår i detta avseende har han missuppfattat mig. Jag vUl säga att det ärsjälvklart att det ter sig mycket lockande för den mindre företagsamheten attflytta in i ett sådant här hus om man står 1 begrepp att göra en Investeringoch har knappt med kapital. Det bhr ju ingen nylokahsering utan endast enomlokahsering i länet. Det var innebörden av vad jag yttrade om de kommunalaindustrihusen. Om man kunde pröva ett system med en viss bidragsgivning tUlmindre företag för upprustning av deras lokaler skulle det givet-vis medföraatt även de egna anstäUda i stor utsträckning kunde sättas in i det arbetet irådande konjunktiusvacka. Herrarna ser nog litet för enkelt på detta problem när ni tror att mankan sätta in den egna personalen i byggnadsarbetet så går Om möjlighet för mindre företagare att utföra om- ochnybyggnader av industri- och servicelokaler på likartade villkor som gällerför beredskapsarbeten