prot · FU09148 · 1971-12-31 00:00:00 — Och det skuUe i sin tur innebära att den service iform av öppethållande på andra tider, som under de här gångna fem åren hunnituppstå, måste upphöra, att affärerna får stänga. Regeringen har gjort den bedömningen att den vägen inte ärframkomhg. Det är ingen rimhg lösning på ett legitimt konsumentbehov avdifferentierad service. Det må vara att det behovet inte är aUomfattan-de ellergäller ens en majoritet av konsumenterna. Men det finns ändå många människor och de bhr ständigt flera som har ett behov av sådan service på grund av arbetstider,resvägar och boendeförhållanden. Vi bör alltså ha starka skäl innan vi helt kan bortse frånden här minoriteten av konsumenter. Frågan är då om sådana skäl finns ochhurstarka de är. Om fria affärstider innebär en kraftig och annars onödig uttunningav s. k. närhetsservice med åtföljande koncentration tiU stora enheter, kanresultatet bli en försämrad service för konsumenterna som helhet. Och skullefria affärstider leda tiU svåra och socialt oacceptabla arbetsförhåUanden förde i handeln anställda, då kan det knappast försvaras med hänvisning tiU vissakonsumentgruppers servicebehov. En rad instanser har varit ivrigt sysselsatta med attförsöka hitta svar på de här frågorna: det är affärstidskommittén, mångaremissinstanser, närings utskottet och regeringen. Men ingen av oss harlyckats. Vi rör oss alla med hypoteser och antaganden. Skälet tiU detta ärenkelt. Huruvida slopandet av affärstidsregleringen får några negativa effektereUer några effekter aUs beror helt och hållet på vUken omfattning öppethåUandetfår och hur det kommer att utnyttjas. Om det vet vi intet eUer nästan intet. och en rad remissinstanser att utveckUngen skulle bU fögadramatisk och att öppethållandet inte skuUe ändras särskilt mycket. Samma uppfattning tycks majoriteten i näringsutskottet hakommit tiU. Och visserhgen har jag fått motta skrivelser från samthga störrevaruhus och Uvsmedelskedjor, där man uttrycker sin bestämda avsikt att ta detlugnt och där man stryker under att de höga kostnaderna för söndagsöppet ochsent kvällsöppet gör att det måste finnas mycket starka ekonomiska skäl förföretagen innan de ökar öppethållandet. Ändå finns det naturligtvis de somlanserar den rakt motsatta hypotesen, att det blir ett omfattande öppethållandemed en rad väsenthga och negativa konsekvenser för konsumenter och anställda.Jag tror att både debatten och beslutet i den här frågan skuUe tjäna på att vierkände för varandra att den ena hypotesen kan vara hka god som den andra.Enhgt regeringens uppfattning finns de starka skäl inte materiahserade i dagsom skulle motivera att vi återgår till det totala söndagsförbudet och dåstänger alla affärer som har öppet. Att ta ett så drastiskt steg bara påantaganden och hypoteser kan inte vara rimligt. Det finns, herr talman, bara ett sätt att ta reda på omsvenska folket kan uthärda den här friheten att pröva den. Det är vadregeringen viU göra. Vi anser att affärstidslagen bör slopas på försök ochutveckhngen bevakas ingående av en särskild nämnd med representanter för konsumenternaoch de anställda inom handeln. Den nämnden skall få resurser tiU sittförfogande att följa vad som händer med affärstiderna, med de anställdasarbetsförhållanden, med priserna och med den närhetsservice som kan påverkas avde fria affärstiderna. Nämnden har inte bara rätt utan också skyldighet att slålarm om utveckhngen går i en sådan riktning att aUvarliga skadeverkningar kanbefaras. Den behöver aUtså inte invänta att dessa skadeverkningar har uppstått.Inträffar emeUertid detta har vi skäl av sådan styrka att vi kan ta det stegsom inte ter sig rimligt och som det uppenbarUgen i denna riksdag intefinns poUtiskt underlag för, nämligen att återinföra ett ovillkorUgt förbud motdetaljhandelns öppethållande pä och kvällar. FruTHEORIN (s) kort genmäle; Det finns anledning att något invända motstatsrådets slutsatser. Reservanterna har lyckats ena sig kring den enda lösningsom inga remissinstanser har velat ta, säger statsrådet. Reservanterna har isin reservation och i motionen 1574 pekat på en lösning med dispensgivningen,nämhgen joursystemet, där en butik i varje större stadsdel skulle kunna tänkastiUgodose det servicebehov som konsumenterna kan ha utöver vanlig affärstid.Det är ett joursystem som har förordats av och , som LO, servicekommittén m. fl. har talat om. Det är aUtsåinte enbart och allenast några lösa hugskott från motionärernas sida. Jag är medveten om att detta kan innebära problem, men vihar stora förväntningar på handelsministerns förmåga att lösa dessa problem.Att frånhända sig möjligheten att styra genom att helt slopa lagen tycker vi äraUtför riskfyUt. Att på hypoteser och antaganden yrka på att vi skaU ha denkvar är väl drastiskt, menade statsrådet. Att på hypoteser och antaganden slopaen lag som vi har stora möjligheter att inte få tillbaka igen,tycker vi är alltför drastiskt. ' Det finnsbara ett sätt att pröva detta, säger statsrådet, och det är att slopaaffärstidsregleringen och se vad som händer. Ja, den erfarenheten kan bU aUtfördyrbar. Utan att också kompensera konsumenterna med andra distributionsformerän dem de har att välja på kan man inte dra alltför långtgåendeslutsatser. Det har jag också påpekat i mitt första inlägg. Jag nämnde också i mitt tidigare inlägg att vad beträffarhypoteser och antaganden om priserna så har vi åtminstone ett faktisktunderlag, nämUgen att priserna, jämfört med Konsum- och , Ugger4,högre i den servicebutik som har vidgat öppethållande och öppet påsöndagarna i en av nyare förorter. I fanns siffran är kanskenågot annorlunda 2 605 hvsmedelsbutUcer och 37 varuhus. För Stockholmsdel visar detta bredden av problemet om storföretagen lyckas driva igenom ettönskemål att få ha öppet på varuhus samt att centrera och stärka sin stäUninggentemot närhetsbutikerna. Vems intressen skaU tUlgodoses? HerrANDERSSON i (fp) kort genmäle; När statsrådet säger att reservationen är såfyUd av motsägelser så är väl detta förhåUande i och för sig inte såanmärkningsvärt. Meddelandet tUl är också tämUgen motsägelsefuUt.Och det har väl framgått av denna debatt att det i stor utsträckning är frågaom tro, och i så måtto viU jag hålla med statsrådet, att många av de frågor ochsynpunkter som vi har tagit upp i reservationen kan hänga samman med tro. Menvad vi har ansett rimUgt är att när vi har en utredning som skaU se över dettaproblem, distributionsutredningen, hade den mycket väl kunnat få klara av sittjobb och lagt fram sitt förslag. Då hade man kunnat få en betydhgt bättrebedömning av behovet av närhetsservice, särskilt för dem som på grund av ohkahandikapp har svårt att klara sin dagligvaruförsöijning. är det ju inget unikum för att det finns enaffärstidslag. uppdrog ju åt hovrättsfiskalen göra en undersökning angående affärstider och affärstidsregleringar iutlandet. De länder som blev föremål för studier var , , ,, , , , , , ,, , och Förbundsrepubhken Tyskland.Flertalet av de studerade länderna har en i lag bestämd reglering avaffärstider. I federala stater finns det ju ofta delstatsregleringar i StäUetför gemensamma bestämmelser. De länder som har en affärstidslagstiftningutformad enhgt svensk modeU är ju , , , ,och . Det stora problemet har som sagt varit dispensreglerna. Vihar i reservationen i syfte att få en enhetlig bedömning föreslagit attlänsstyrelserna och inte kommunerna skaU handha dispensgivningen. Då skuUe manundvika de problem som statsrådet anförde beträffande exempelvis ochStockholm. i (s) kort genmäle; Den beskrivning av ett hkformigt verkandedispensförfarande, som reservationen går ut på och som statsrådet härgav, tycker jag ger ett ruskigt perspektiv på hur söndagsöppethållandet kanspridas ut i landet. Det skuUe, om jag uppfattade statsrådet rätt, i förstahand bh en ökning av det nuvarande söndagsöppethåUandet i med omnejd.Det skulle också bh ett utspridande i förhållande tiU befolkningsunderlag eUerdyUkt tiU andra städer och tätorter. Det ger mig ett intryck av attreservationsyrkandet på denna punkt är i högsta grad otiUfredsstäUande. Det andra alternativet, som herr statsrådet beskrev, attMalmö kommun skuUe vara Ukriktare i fråga om öppethållande tiUfredsställer juinte reservanterna, eftersom man säger att man inte kan begränsa den servicesom förekommer på annan än vanhg affärstid. Av denna anledning viU jag också deklarera att i denhändelse mitt yrkande inte skuUe vinna framgång här i kammaren så kommer jagvid slutvoteringen icke att kunna rösta på reservationen utan kommer att stödjautskottsmajoritetens förslag. Det som för mig har varit det verkhgt svåranär det gällt att ta StäUning tiU reservationen och begripa vad den går ut påär dess försök att samla en mycket brokig skara bakom suddiga ochmotsägelse-fuUa formuleringar. I går sade hert i att det intevar så farhgt att behålla lagen, eftersom man har en så hberal ramlagstiftning,medan det finns andra jag vet inte om hör tiU dem som otvivelaktigttolkar lagförslaget så att det inte bUr mera söndagsöppet än nu utan tvärtommindre söndagsöppet. Det tycker jag är en farhg väg att beträda, och jagbetackar mig verkhgen för det uppdrag som viU tiUdela mig och sominnebär att jag skaU hantera en reglering som införs med så motsägelsefullaförväntningar. Dels skaU i bh tUlfredsstäUd genom enUberal ramlagstiftning, dels skaU även de som viU ha en så stark begränsningsom möjUgt i ÖppethåUandet bU nöjda. Detta kan jag helt enkelt icke tUlgodose. Joursystemet har visserligen föreslagits, men ingen hargjort klart hur detta skall kunna fungera. Bara för att Ulustrera vilketkrångel man avser att sätta i gång vill jag nämna, att en tanke är att iStockholm en butik skuUe få ha öppet vid en tunnelbanegren medannästa söndag en butik vid någon annan tunnelbanegren skuUe få ha öppet. Detförefaller mig inte som om något sådant har utsikt att röna någon störreuppskattning vare sig bland konsumenterna eUer bland de anstäUda. DehandelsanstäUda har icke fört fram någon idé om ett joursystem. Den intellektuella resningen i motionen bygger vidare påtanken att vi inte fuUständigt har utrett frågan om statens poUtik i fråga omstyrning av detaljhandelns struktur. Det är riktigt vi har ingen sådan poUtiki dag. Snarare bygger pohtiken nu på förutsättningen att det skaU råda en såfri konkurtens som möjUgt. Det har tiUsatts en utredning, distributionsutredningen,som har i uppdrag att undersöka om en poUtik kan skapas där man med olikametoder vilka har inte angivits kan åstadkommaen samhällsstyrning av struktumtveckhngen inom handeln Nr 148 med tillgodoseendeav många gruppers intressen. Det intressanta i detta sammanhang är attdistributionsutredningen, som har yttrat sig över förslaget att slopaarbetstidslagen, inte bara har tiUstyrkt detta utan också ganska klart haruttryckt som sin mening att den knappast betraktar denna lag som någotvärdefuUt tiUskott tiU sin arsenal av utredningsfrågor, om den skulle fåuppdraget att utreda också affärstidsfrågan. Jag känner vidare inte argumentet att det är ologiskt ochfarUgt att nu slopa affärstidslagen innan distributionsutredningen har lagtsfram som någon särskilt stark anklagelse. Det alternativ som rUcsdagen erbjudsi reservationen är ju att införa en ny typ av reglering, att bygga utregleringen, att krångla till den, att förändra den, att Uberalisera den eUeratt skärpa den snart vet ingen vad det är fråga om innandistributionsutredningens betänkande har kommit. Jag tycker att det på sätt ochvis innebär stöne krav på den som skaU utforma en sådan reglering och som skaUbygga upp behovsnormer, ställa ohka slag av krav på detaljhandeln och görabedömningar av konsumenternas behov, om han skall göra det innan den utredningsom skall ta reda på allt detta framlagts. Det hade varit mera konsekvent, låt mig säga det en gångför aUa att framhålla att det finns ett klart alternativ tiU regeringensUnje, nämligen att upphöra med det öppethåUande som förekommer och attavvakta huruvida det efter alla utredningar som man möjligtvis kan tänka sig,är möjligt att återtaga detta öppethållande. Men det intressanta är ju attreservanterna inte har kunnat ena sig om detta. Motionerna som jag beskrev ären förträffhg provkarta på ohka grader av hberaUsering av regleringen och påskärpningar av den, så jag förstår vad som måste bh reservanternas slutsats. Min bedömning är att vi inte har motiv för att ta ett sådrastiskt steg som att slopa det öppethåUande som förekommer detta anserjag vara det drastiska steget. Jag finner det också vara omöjUgt ur aUasynpunkter att tiUämpa den typ av reglering som reservanterna kräver. Låt mig göra klart det är kanske inte bekant i dennakammare hur regeringen har agerat i affärstidsfrågan sedan tre ä fyra årtUlbaka. Regeringen har intagit en hållning, nämhgen att konsekvent biträda denhnje i besvärsärenden som innebär att öppethåUande vägras. Vi har för längesedan givit upp tanken att regeringen skaU kunna sitta i och prövakonsumenternas behov av öppethåUande i eller i . Det lärfinnas ett antal centerpartister som stöder reservationen, och det förvånarmig en smula att de i decentraliseringens namn viU flytta upp något som i dagvarit en beslutsfunktion tiU regeringen. Vi skaU aUtså sitta iStockholm och utforma behovsnormer för , och aUa andra orter.Är det en rimlig form för hantering av en affärstidsreglering? Jag tycker attdet går rakt emot bedömningar som vi i andra sammanhang har enats om i det härhuset, nämhgen att när det gäller utpräglat lokala och vardagsnära ting är deten orimhg metod att satsa på en centralreglering med i administrativ ordningfastställda normer för behov och deras tiUgodoseende. Därför borde reservanterna ha besinnat att tanken på en sådan reglering har prövats i affärstidskommittén, som emellertid fannden vara omöjhg att genomföra. I stället viU reservanterna på ett par raderkonstruera en ny typ av reglering och med stor förtröstan lägga den iregeringens hand. Jag tror att det vore en farlig och olycklig lösning på dethär problemet. FruTHEORIN (s) kort genmäle: Statsrådet talade tidigare om den minoritetav konsumenterna som slopandet av affärstidslagen skuUe tillgodose. För oss ärdet naturligtvis väldigt underUgt, eftersom det material vi har att taställning tUl entydigt pekar på att konsumenterna inte önskar ett slopande avaffärstidsregleringen men att däremot storföretagen gör det. Detta står attläsa i sammanställning över remissyttranden ochsynpunkter som kommit till utredningen. Det äraUtså för storföretagens skuU somvi skaU slopa affärstidslagen. Handelsministern påpekade också att samtUga varuhus ochkedjor har lovat att ta det lugnt. Vi har fått helt andra uppgifter, men jagskaU inte relatera dem här, då jag har aUtför tiU mitt förfogande. Jagkan också tänka mig att den aUra närmaste månaden kommer man beroende på denhårda debatten här i kammaren och det motstånd som har visats mot slopandet avlagen att ta det relativt lugnt med söndagsöppet. Vad gällde prishöjningarna fick jag inget svar då jagbemötte påståendet om "de hypotetiska antagandena". Jag pekade på denprishöjning som en ökad service med öppethåUande på kväUarna och defacto har inneburit, nämligen i en förort tiU . Nämnden behöver inte invänta konsekvenserna, sägerstatsrådet, innan den kan påkalla statsmakternas ingripande. Nej, men hur denskaU återskaffa närbutikerna har statsrådet inte talat om för oss. Så tUl joursystemet som har anvisats i motionen 1574.Förslaget har kommit från , som har den största erfarenhetenav dispensgivningen och av konsekvenserna av den fria dispengivning somtUlämpats tiU att börja med i . Det har sagts från flera håU, och dethar man rätt i, att det är som har erfarenheterna härvidlag.HandelsanstäUdas avd. 20 i tiUsammans med arbetarekommunutarbetade ett förslag tiU joursystem, som sedan blev kommunsförslag och därefter Svenska kommunförbundets förslag. Som jag sagt,har flera remissinstanser också ställt sig bakom det. Ett joursystem förutsätter självfaUet att man drar in dedispenser som är givna. Systemet skaU vidare vara baserat på detservicebehov som kan finnas och inte på det konkurrensbehov som handeln kan ha,framför aUt de stora företagen. Ja, herr statsrådet, fm betackar sig verkhgen förett ökat söndagsöppethållande, det sägs också i reservationen. Där sägs klartatt man viU ha en skärpning av dispensgivningen och att man lägger ansvaret påregering och departement för att utforma enhethga regler. logiskt att man gör det. Det ankommer på ansvarigt statsråd och Nr 148 departementetatt ta ansvaret. harvi ingen pohtik, säger handelsministern, och om vi har någon jj så byggerden snarare på en fri konkurrens. Jag beklagar att vi inte har en------- Men via distributionsutredningens direktiv har man som Affarstidslag- handelsministernockså påpekar gett i uppdrag att försöka forma en stiftning sådan pohtik. För mig är det ologiskt att frånhända distributionsutred- ningen möjligheten att fullborda sitt arbete när man nu vill ta ifrån den ett av delarna i deras arbete. i (fp) kort genmäle: Efter inlägg skaU jag fatta migkort. Jag skall bara bemöta statsrådet på en enda punkt. Han erinrade om att vii vår reservation säger att man skaU awakta distributionsutrednmgensslutresultat innan en förändring genomförs. Han säger att distributionsutredningenju har yttrat sig i frågan och att den varit positiv tiU slopande avaffärstidslagen. Då glömde statsrådet att säga att distributionsutredningen isitt yttrande framhåller att utredningen ännu inte fått fram något egetmaterial, ägnat att belysa den föreUggande frågan. Distributionsutredningenhade inget eget material, och dess stäUningstagande måste därför baseras påaffärstidskommitténs undersökningar och bedömningar. Jag måste erinra om innehållet i den motiondär står som första namn. Jag frågade talesmännen förreservanterna: Hur skall regeringen göra i ? SkaU vi utökaöppethåUandet för att få Ukformighet? SkaU vi stänga för att få Ukformighet?Hur skaU vi göra i ? Skall vi utöka öppethållandet där för att skapahkformighet, eUer skaU vi stänga i resten av landet för att få Ukformighet medMalmö? Jag fick inget svar. Låt oss då läsa upp vad har skrivit i sinmotion som hon refererade tiU i svaret. Här står det att man skall ha ettjoursystem som skall baseras på befolkningsunderlaget och rimhgt avstånd ochnärhet tiU aUmänna kommunikationer. Sedan kommer man tiU slutsatsen att varjekommun kan äga rätt att ha en livsmedelsbutik öppen och helgdagar ochstörre kommuner en butik i varje större center. Jag kan inte tolka detta på annat sätt än att vi måsteöppna en rad butiker i , i etc. är ett stort centrum. Därär det inte söndagsöppet någonstans. Orminge centrum öster om har inteheUer söndagsöppet någonstans, och det är ett stort centrum. Det hade varit välgörande om man sagt att vi skaUacceptera att det bUr ett ökat öppethåUande, men inte försökt få med också dendel av opinionen som egentUgen vUl ha totalt förbud och säga att det bUr enskärpt praxis. Det är det jag har reagerat emot. Prisutveckhngen är naturligtvis en fråga som är föremålför ohka meningar. åberopar ett exempel från en förort tiU , där man skuUe ha funnit att närhetsbutikens prisnivå låg över priserna i kedjebutiker. Det är ganska intressant att det var 25 fråga omen närhetsbutik, ty en stor del av debatten har handlat om alla närhetsbutikersom kommer att slås ut om vi får fria affärstider. Här var det aUtså märkUgtnog en närhetsbutik som har öppet och antagligen därför överlever.Då går det Oiop. Men är det inte ett väl smalt underlag för att dra någraslutsatser för framtiden? Det finns trots aUt en konkurtens som fungerar meUanoUka butiksformer och ger ohka sätt att möta konsumenternas önskemål på. Om denkonkurrensen inte fanns skulle man inte heUer vara så rädd för att en mängdbutiker kommer att slås ut av detta. Jag kan förestäUa mig att ett sätt att taut den ökade kostnaden som vi kanske skulle ha svårt att invända emot vore attgöra ett extra prispåslag för de konsumenter som anser sig behöva handla sentpå kväUar och . Det betyder att de som handlar under övriga delar avdygnet inte behöver betala högre priser men att de som viU ha den extraservicen får betala för den. Ingen har väl kommit så långt i sin negativainställning tiU konsumentemas valfrihet att de anser att det inte fortfarande skaUvara möjUgt för den som viU betala en extra slant för att få sina behovtillgodosedda att också få göra det. Vi har i regeringens uttalande nämnt attdet är en tänkbar väg att lösa kostnadsproblemet. TiU slut, herr talman, måste jag i aU blygsamhet protesteramot något som har framförts här," senast med stor aplomb avfru , nämhgen att det bara är de stora varuhusen, de stora kedjorna, somönskar ha söndagsöppet och ett slopande av lagen. Alla de remissinstanser somföreträder konsumentintressena har efter vägning av för- och nackdelar funnitnackdelarna överväga med en fortsatt reglering och fördelarna överväga med ettslopande av lagen. Vore det inte i ärlighetens namn väsenthgt att vid sidan avNordiska kompaniet, Åhléns och de andra affärskedjorna också nämna attLandsorganisationen, . ,konsument-rådet och samtliga pohtiska kvinnoförbund också har uttryckt denuppfattningen? Det är aUtså inte fråga om en så smal opinion som baradirektörerna i de stora varuhusen. Jag kan föreställa mig att debatten kommer att fortsättaäven efter , om affärstidslagen slopas. Så pass många kommer attvara engagerade i den diskussionen och följa vad som händer att det inte finnsnågon risk för att stora katastrofer inträffar utan att vi har möjhghet attingripa. Herr talmannen anmälde att anhåUit att tiUprotokoUet få antecknat att hon inte ägde rätt tiU ytterligare replik. HerrHALLGREN (vpk): Jag viU först anmäla att den tid som äranmäld för mig inte kommer att kunna hållas. Det har sagts en hel del idebatten som måste bemötas, och det kommer att ta htet tid. Jag skaU först nämna några ord om det särskilda yttrandesom har avgivits av HandelsanstäUdas förbunds ordförande , somvarit sakkunnig utredare. Han framhåller i inledningen av sitt yttrande att detär ett vitalt intresse för de butiksanställda att få sin ledighet att sammanfallamed andra gruppers fritid. säger vidare att Nr 148 det är väl motiverat med en begränsning av den obekvämt förlagda Qnsdaeenden arbetstiden för de anställda inom handeln. SlutUgen framhåller han att ,cHgcember 1971 han helst hade sett att affärstidslagen kunde bibehållas och skärpas.------------ har således i grunden den uppfattningen attlagen inte Äffärstidslag-bara borde bibehåUas utan skärpas. Dennauppfattning delas säkert av Stiftning den överväldigande majoriteten avHandelsanstäUdas förbunds medlemmar. Dessutom bärs denna uppfattning upp avandra fackliga organisationer som också har sagt detta i sina remissvar. Därhar man framfört betänkUgheter mot ett helt slopande av lagen. Jag kan nämna att frågan om utökande avöppethåUandetiderna för affärerna i diskuterades ingående för något årsedan på FackUga centrals ombudsmöte. Det var i anledning av enhemställan från de stora varuhusen, som viUe att FCO skulle uttalasom sin mening att ett starkt aUmänt behov förelåg av utökadeöppethållandetider i dels på vardagskväUarna, dels också påsön- och helgdagar. Vid det tiUfäUet uttalade sig FCO;s ombudsmöte som.bestårav valda representanter för hela den fackUga rörelsen i med över 100000 medlemmar - mycket kritiskt och avslog med stor majoritet varuhusenshemställan. I debatten framfördes i stället starka krav på en skärpning av affärstidslagenoch på att dispensgivningen skulle bU mera restriktiv än hittiUs. Jag var själv med på mötet, och jag vet att det var enöverväldigande majoritet som uttalade sig emot ett sådant här förfarande. Detär samma tankegångar som förs fram , och jag är övertygad om att om dehandelsanstäUda själva hade fått göra sig hörda i den här frågan, exempelvis ien aUmän omröstning, hade de gett stöd åt den uppfattning som i inledningen tiU sitt särskilda yttrande. Men i slutet av sitt särskilda yttrande gör kovändning. Han säger: "Då detta icke synes möjligt" dvs.