prot · FU0940 · 1971-12-31 00:00:00 — För min del tror jag all man lUl följd av dennaförskjutning i informationsverksamheten från del kanske någol mera torra lilldel mer sensationella mäste överväga om man inle skall ge offentlighet ät vissautskottssammanträden, sammanträden där del aUtså finns möjUghet tillfrågestunder men självfallet inle sammanträden där besluten fallas, ly detmåste väl som i de flesta andra länder bli en fråga bakom stängda dörrar innanresultaten presenleras och dä ger upphov tiU debatter. Kan man fä dennafrågestund redan i utskotten offentlig kan den slimulera debaiten innan kammarenfattar beslul. Därför är jag, fru talman, beredd all länka om på denna punkt. Samiidigi vUl jag gärna säga att jag inte kan anslula migUU reservaiionen . Den reservaiionen tidsbeställer grundlagberedningensullålande till 1971. Grundlagberedningen har redan gjort en ganska omfattandeulredning i dessa frågor. Kvar står egentligen bara några ytterligareutredningar som gäller pressinformalion, radio- och TV-infor-malion plusbeslutsprocessen. På den punklen har vi varil eniga om all vi skall avvaklaerfarenheterna från den första enkammaren. Grundlagberedningen länker alltså senasl i början av 1972la ställning tUl dessa frågor. Därigenom går ingen lid förlorad, eflersom detär fråga om grundlagsändringar. Alt vifta med 1971 är med andra ord etl slag iluften, eflersom vi inte vinner en minut, inle och inle en månad isammanhanget. Vi måste ändå vänla tUls det blir lid för grundlagsändringar. Onsdagenden Offentliga utfrågningar i utskott HenAHLMARK (fp): Jag är glad över att AUan har tänkt om i dennafråga. Vi tar naturligtvis alla intryck av argument och en händelseutveck-Ung,och det var mycket stimulerande alt lyssna till en sä ärlig bekännelse om entankeutveckling. Jag hoppas att del är fler veteraner frän sompräglas av den ulvecklingen. i Trollhällan säger att man kan fä vikligaupplysningar ocksä i en debatt om enkla frågor och interpellationer iriksdagen. Del vel ju var och en som deltagit i sådana debatter, hur oerhörtsvårt det ibland kan vara alt dra ur vissa uppgifter ur ett statsråd i en Onsdagenden Offentliga utfrågningar i utskott debatlsilualion.Det är myckel enklare i en utfrågning. Det är anledningen lUl altjournaUslerna ofta fär fram fakta mycket lättare i en utfrågning i TV eller entidning än vad riksdagsmännen kan göra i interpellationer. sade; men offentUghelen, den är väl intesärskilt bra ändå? Den är väl onödig? Utfrågningen kan vi ha ocksä innanförslutna dörrar, menar man. Del är klarl alt man kan. Med det viktiga är att mangenom offentliga ulfrägningar för ul informaiionen inle bara tUl utskottetsledamöter utan tUl hela svenska folket, dvs. tiU den del som är intresserad avpolitik, och fär en aUmän debatt i tidningarna, ute i landel, som sedan kanpåverka stäUningstagande och den allmänna poUtiska utvecklingen. skulle dra intresset frän kammardebatterna tror jag inle på. Denuppfattningen bygger på förestäUningen att det finns ett fixt utrymme i radio, för riksdagsreferaten. Jag tror delta utrymme kan öka, omriksdagen blir mera intressant, sätt att göra mera intressanl äroffentUga utskotlsutfrågningar. i säger att man skulle förryckautskotlsarbetet. Antag att vi i hade möjlighel tilloffentliga utfrågningar under denna vårriksdag! Jag kan bara länka en fråga somvi skuUe vUja ha en offentlig utskotlsutfrågning på. Det gäller presstödelskonstruktion. På vUkel sätt skulle del förrycka konslitutionsutskottets arbetevåren 1971, om vi kaUade in t, ex. ansvariga statsrådet liU enutfrågning om presstödels konstruktion och frågade ut honom om varför förslagetser ul som del gör? Jag tror att del tvärtom skulle öka intresset för poUtikenoch denna fråga. Svarar han bra är det en triumf för regeringen, svarar handåligt bUr det Ivärlom. TUl slut: i skämtar antagUgen,men det är väl Uka bra alt bemöta det, i faU det skuUe vara aUvarligt menat.Han frågar; Har ni inte förtroende för i grundlagberedningen?Nu råkar det vara sä att arbetar för just denna reform som vidriver i vår reservation. Han har arbetat för den ganska länge igrundlagberedningen, och han skulle få elt starkt stöd där för sitt arbeie, omriksdagen nu följde reservaiionen. Hen i (s); Fär jag bara konstatera etl par saker! Del är hell möjUgt för att kalla instatsrådet och höra honom om uppbyggnaden av presstödet. Del endasom inte kan ske är all press, radio och TV är närvarande. Men meningen medalla sädana här ulskottsförhör är ju alt riksdagsledamöterna skall ställafrågorna. tyckte det var svårt att få svar från statsråd här ikammaren. Det är riksdagsledamöler och andra som vid eventueUautskottsförhör kommer att få stäUa frågorna. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs pä bifaU tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. volering upplästes och godkändes följandevoteringsproposilion: Den sorn vill att kammaren bifaUerkonstilutionsutskollets hemstäUan i beiänkandel nr 17 röstar ja, den del ejvill rösiar nej. Vinner nej har kammaren bifaUit reservationen av , fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöier ha röslat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösiräkning verkslälldes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Onsdagenden Det statliga utredningsväsendet § 4 Det StatUga utredningsväsendet Föredrogs konslilulionsutskottetsbetänkande nr 18 i anledning av motioner om del statUga utredningsväsendet, I detta belänkande behandlades motionen nr 86 av m, fl,, i den del motionenavsäg utredningsväsendet punkt 6, vari yrkats, att i skrivelse lUlKungl, Maj:l skuUe hemställa att Kungl. Maj:l utfärdade en normalinstruktionför de statliga utredningarna och rekommenderade att ulredningarnasfaktamaterial offentliggjordes pä ett lidigare stadium än hittUls och attoffentUga utfrågningar borde utgöra en del av ulredningarnas arbete, samt molionen nr 114 av m. fl., i den del molionenavsåg utredningsväsendet punkt 5, vari yrkats, att i skrivelse lillKungl. Maj:t skuUe hemstäUa att Kungl, Maj:t gav gmndlagberedningen tUl kännavad i motionen anförts om del statliga utredningsväsendet. Utskottet hemstäUde alt riksdagenskulle avslä motionerna 1) nr 86 avsåg hemsiällan punkl 6 samt 2) nr 114 såvitt avsåg hemstäUan punkt5. Reservation hade avgivits av herrarLarsson i Luttra (c), (), (), i (m). Fiskesjö(c), Schöll (m) och i SundsvaU (c), vUka ansett att utskottet borthemslälla, att med anledning avmolionerna nr 86 och nr 114, i den del som behandlals i detta belänkande, somsin mening gav Kungl, Maj:t tUl känna vad reservanterna anförl. HenAHLMARK (fp); Man kan väl schematiskt se på en statlig utredning på tvähelt olika sätt. Det första synsättet säger att slalliga utredningar är redskapi regeringens beredning av ärenden. De arbelar på regeringens uppdrag och medregeringens direktiv som rättesnöre. Regeringen tUlsätter deras medlemmar ochbestämmer själv om oppositionen skall Onsdagenden Det StatUga utredningsväsendet kontaktas.Arbetsformerna bestäms av ulredningen i nära kontaki med departementen, Fräganom offentlighet i olika faser av utredningsarbetet är en lämpUghelsfräga som isisla hand bör avgöras i Kanslihuset, Om regeringen radikalt frångår enutrednings resultat och lägger fram en proposition med etl helt annal innehållär del regeringens egen sak att avgöra om det nya förslaget först skaUremissbehandlas. För en stallig utredning är, med det synsättet, elt led iregeringens beredning av sina ärenden. Den motsatta uppfattningen skulle väl vara ungefär denhär. En statlig utredning är den metod med vilken vikliga problem behandlas ochlöses i den svenska demokratin. De stora partierna bör därför vara representeradei de utredningarna, som alltså nästan alllid bör vara parlamentariska.Direktiven skall inte binda utredningarna mer än nödvändigt. Oppositionen skallhär få samma chans som regeringspartiet all få information och insyn ochutforma förslagen. Sedan bör remissbehandUngen spela en myckel viktig roll. Ochi den män som regeringen på elt genomgripande sätt går ifrån en utredningstankegångar bör ocksä regeringsförslaget utsättas för en remissomgång i förväg.Men regeringen skaU inle slyra utredningsväsendet del är lika myckelriksdagens sak all avgöra vad som bör utredas. tror jag alt del är fä poUtiker som vUl anslula sigtill någon av de här extremerna. Utredningsväsendet är varken en exklusivinrättning för regeringen eUer ell maskineri frikopplal från Kanslihuset. Detsvenska utredningsväsendet är mycket mer kompUcerat än så. Det är i awäg-ningenmeUan tankegods från den ena och den andra uppfattningen som vårameningsbrytningar kan Ugga. För det första: Regeringen tUlsätter utredningar - iblandpä uppdrag men i regel ulan etl sådanl uppdrag. Del är regeringensom bestämmer i vad män utredningen skall vara parlamentarisk eller inte ochvUka direktiv den skall ha. Men inom ramen för de befogenheterna är detviktigt, enligl vär mening, att också oppositionspartierna i principielltcentrala frågor är med och bearbetar elt material och är med och ulformar deprakliska förslagen. Del berikar uiredningens arbeie. Det ökar kunskapen omsaken inom oppositionen. Det ökar möjligheten att genomföra viktiga reformer ienighet. Och när enighet inte uppnäs ger en parlamenlarisk ulredning störremöjlighel all få fram genomarbetade alternativ på etl lidigare stadium änannars. För det andra: kan det finnas starka skäl för enregering att utreda och bereda elt ärende inom ramen för departementet och delegna partiet. Man ger direktiv utan slörre valfrihet. Man vet all frågan ärkontroversiell frän början, och man vUl uiforma förslag pä grundval av vissavärderingar och riktUnjer. Men i så fall - och de bör inte vara mänga är detvikligt att oppositionen får chans att och med rimUga resurseruiforma sina egna förslag. Om alltså regeringen vill frångå förfarandet medparlamentariska uiredningar ökar kravet på vidgade utredningsresurser i nägonform för den politiska oppositionen. Och för det tredje: AUdeles oberoende av om en utredningär parlamentarisk eller inte är det viktigt att dess malerial inte hemUghållsaUtför länge, I regel startar utredningar med att dra fram material och sammanfattadet, Inle säUan skisserar man tänkbara alternativa lösningar på vikligaproblem. forskar man fram nya fakla. Då är del viktigt all det materialet offentliggörs såsnabbt som möjUgt och innan utredningen går in i sin beslutsfas. Det stimulerarden allmänna deballen. Del påverkar utredningens kommande arbete. Del ger enchans för ell breddal inflytande frän aUmänheten. Och därför är det viktigt attvi i regel fåi tUl stånd en uppdelning av en utrednings arbete i enfaktainsamlande del, som avslutas med pubUcering av materialet, och enbeslulsdel dä man tar ställning. När en utredning behandlar flera oUka frågorär del klart att de faserna går in i varandra för de skUda områdena, att manaUlså lägger fram delbetänkanden och annat, vUket ocksä blir allt vanUgare, Från folkpartiels sida har vi ofta diskuterat de härproblemen därför all de är cenirala för demokratins vitalitet och för oUkameningsriktningar att göra sig gällande pä beredningsstadiet, innan regeringoch partier har låst sig, I den reservalion, som är enig för oppositionen, slårvi fast flera av de här sakerna; värdet av de parlamenlariska utredningarna,värdel av tidig offentlighet av materialet och den risk vi löper vid alllförslor siyrning av utredningsväsendet. Vi såg ett avskräckande exempel pä en sådan styrning av enutrednings arbete för ett är sen. Av misslag kom elt brev frän landshövding lUl offentlighetens kännedom. Han är ordförande i den s. k,samarbetsutredningen, och han skrev ett brev tiUindustriminister . Där frågade alltså socialdemokraten vUket malerial han ville ha fram lUl valrörelsen. Jagciterar ur det brevet; "Emellerlid är det en rent poUtisk bedömning hurmycket regeringen nu vUl ha fram och hur man ser pä effekten. Vi har ju envalrörelse i faggorna och hur myckel sprängstoff den skaU tillföras fränulredningen, vill jag icke ensam avgöra." Och sedan bad Eckerberg i brevetom ett samtal med och i saken. Om del samtalets förlopp kan vibara spekulera. Här ser vi alltså hur en synnerligen parlUojalutredningsordförande belraktar sin ulredning som en bricka i spelet införvalet. Regeringen skall beslämma vad man vUl ha fram och ordföranden är bereddatt effektuera uppdraget. Hur många sådana brev som skrivits och telefonsamtalsom utväxlats och som aldrig kommit tUl allmänhetens kännedom vel vi inle. Menvi borde väl ändå kunna ena oss om alt en partipolitisk valstyrning av vikligautredningar av del slaget vUl vi inte ska sälla sin prägel på framlidensutredningsväsende. Vi har också tagit upp en annan möjlighet som statligautredningar hittUls försummal att utnyttja: offentUga utfrågningar av experteroch andra inom ramen för en utrednings arbete. höUs den,såvitt jag vel, första offentliga utredningsulfrägningen i , Del varUlleraturulredningen som frågade ut förläggare, författare och andra ompocketbokens problem och framlid. Den utfrågningen visade både på möjUgheteroch på svårigheter. Möjligheterna är uppenbara. Genom en öppen utfrågningoffentliggör man materialet som man fär in det. Manstimulerar den allmänna diskussionen i de frågor som ulredningen skaU handlägga 10 mars1971 Det statliga utredningsväsendet Onsdagenden Det statliga utredningsväsendet och lösa.Man tvingar sig själv och dem som ulfrågas all Iränga in i materialet och allkomma med besked. Man konfronterar olika menings-riktningar med varandra genomatt växelvis fråga ut företrädare för olika grupper och ställa dem motvarandra. Del är fördelarna. Svårigheterna är ocksä uppenbara, och nägra demonstreradesnog pä i . Uiredningens ledamöier måsleförbereda en utfrågning mycket noggrant för alt den skall ge ett gott resultat;jag hade en känsla av att våra förberedelser av frägeserier och annat inte vartUlräckligt systematiska. Ordföranden i utredningen mäste häUa faslöverläggningen vid frågor och svar och inle tillåta alltför mycket avutvikningar; i mötet om pockelboken blev det för litet utfrågningoch litet för myckel happening. De som frågas ut måsle komma väl förberedda,inle ge allmänna svar pä konkrela frågor. Jag hade en känsla av att man iblandtrodde att de vanliga generaliseringarna skulle duga och blev irriterad närman stäUdes inför siffror och preciseringar. Experimentet var alltsålärorikt; för Ulleraturulredningen men också för oss när vi diskuterar statligautredningars framtida arbetsformer. Det är möjligl all förnya dem. Det går attöka offentligheten pä ett tidigare stadium än . Det är inle svårl att visaslörre öppenhet och bryta murarna av sekretess. Vi reservanler pekar pä nägrasädana möjligheler, och jag yrkar bifall tUl reservationen tUl belänkandet nr18, HerrWERNER i (m): Det är väl helt klart all idén bakom detsvenska utrednings- och remissväsendet är unik i världen med sin demokraliskaförankring, SärskUt gäUer della remissväsendet därigenom att utredningsförslagengär vidare ul tUl folket - visserligen inle gräsrötterna direkl men tUl destörre grästuvorna, om man nu kan ta en sä vanvördig bUd när del gäUerlänsstyrelser, domstolar, domkapitel och slalliga verk, I de fall förslagen gårlill folkrörelserna fär självfallei saken en ännu mer folklig förankring. har emellerlid en belänklig ulveckling skett på deslalliga utredningarnas fält. Vi har fått allt fler expert- ochdepartementsulred-ningar, som ju måste bli interna angelägenheter förregeringen och därmed får en ensidig politisk siyrning. Vi kommer väl ännu ihågden senaste skaltereformen, där regeringen gick ifrån aUmänna skalteberedningen,beredde saken själv i och överraskade svenska folket ochhalva med sin proposition nästan; det var ju en tidning framme dåockså och lyckades förmedla litet upplysning till människorna utanförkansUhuset. Och det var ju en reform som var myckel betydelsefull för allamedborgare. Den här sekretessen och inläsningen i kansUhuset rimmarmyckel dåligt med allt tal om och aUa krav frän alla häll om offentlig insynoch kontroU, Här har ju staten all anledning alt gå före med gott exempel. Den nuvarande ordningen lar sig också lätt sådana ullryckall andra utredningar bUr lästa av regeringen genom de direktiv som ges. De ärofta mycket detaljrika de framstår ibland som en egen lilen utredning, där del ärräll lätt all läsa fram vad vederbörande statsråd vill ha för lösningar, ivUken riktning man skall tänka. Det blir beställningsarbeten, där man har päkänn alt uiredningens uppgift är alt skaffa fram det material som skall byggaunder de önskade lösningarna. Det är som sade, all parlamentarisktsammansatta utredningar tvivelsutan är den rätta demokratiska formen. Men densorlens utredningar har blivit mer och mer sällsynta de har minskal mednästan och det vittnar uppenbarligen omen tilltagande regeringskonlroU av utredningsväsendet. Men någraord ytterligare, fru lalman, om den offentliga insynen. Vad vel månne svenska folkel om de 280 utredningar somsitter och som skattebetalarna belalar för? Det hade kanskevarit intressanl alt få insyn i och nyttigt också, bäde för folket och förutredarna. Del presenleras delbetänkanden i vissa uiredningar del är sanl - mensom regel vUar tystnadens myslik över utredningsarbetet år efter är. Den somsitter i en utredning känner sig alltid förhindrad att säga någonting om någotsom har med någon utredningsuppgift alt göra. Här skulle självfallet en större öppenhet tjäna många godasyften, Allmänhelen skuUe stimuleras tUl debatt, och ell bättre poUtisktintresse skuUe skapas. Som jag nämnde skulle den debatten självfallet ocksåberika utredarna själva; folkets synpunkler mäsle anses vara ganska väsentligai de sammanhangen. Enligl förre justitieminister skall lagstiftningenockså anpassas efter den förhandenvarande opinionen. Säkert skulle en större offentlighet också påskyndaåtskUUgt utredningsarbete. Etl tiotal utredningar har suttit mer än tio år.Det hade varil räll nyttigt med offentlighetens strålkastarljus på sådanautredningar. Då hade det kanske också upptäckts att myckel av eftersläpningenberor på all ledamölerna har för många uppdrag. Vi anser alt återkommande redovisningar från utredningarnabör kunna komma tiU stånd utan att arbetsron fördenskull behöver försvinna. Närdet statistiska grundmaterialet är insamlat är del klokt att göra enredovisning av det, och när man har kommit fram lUl alternativa lösningar ärdet ett lämpUgt tUlfälle tUl publicitet pä nytt, EnUgt kommittékungörelsen avår 1946 skall utredningarna också lämna en redogörelse varje är tUldepartementet. En sädan redogörelse kunde väl ocksä pubUceras, i varje falltill nägon del. I del sammanhangei finns det också anledning tilloffentUggörande pä andra sätt. Någon gäng kunde väl etl sammanträde varaoffentligt, sä att det också fanns möjUgheter för press, radio och TV attnärvara. Sekretessen kring utredningsarbetet skapar nu i ställetalla möjliga spekulationer om vart del bär hän med utredningsresultaten.Följden blir gissningar och misslänkliggöranden. Vi har två utomordentligaexempel på det. Det ena är den sittande abortulredningen. Man har undral mycketöver hur ledamölerna där tänker. har man befarat att ulredningen siktarmol en våldsamt Uberal lagstiftning men de senaste meddelandena ger precis detmotsatta vid handen. Vad skall man tro och vad skaU man tänka? Den sillande familjerällskommiltén är del andra exemplet.Den blev ocksä harangerad pä i , där nordiska Onsdagenden Det statliga utredningsväsendet parlamentarikervar minsl sagt lätt skrämda. Jag viU minnas att del var som ficklugna dem. Det verkade som om de befarade att hela svenska folkel skulle bli enenda sexgrupp, om den lag man väntade kom tUl stånd. Det blir lätt så, när maningenling säkert vet. Om den gängen hade haft möjligheler altdelge någon kommuniké om var man stod i ulredningen, så skulle det ha varilmycket välgörande. vet man ingenling. Del är bara de som vel, som ärsammanslutna i uiredningens frimureri. Ulskottet skriver i sill utlåtande all"grundlagberedningen kommer alt pröva väsentUga med utredningsväsendetsammanhängande frågor", och det är gott och väl. Men det beror ju på vadmajoriteten i gmndlagberedningen betraktar som väsentUga frågor om man seriöstlar upp de tankar som kommer liU uitryck i motionen. För säkerhetens skull har vi reserverat oss och vUl ge tUlkänna en del synpunkler, av vilka jag här har delgivit kammarens ledamöternågra. Jag ber att få yrka bifall lUl reservationen i konstitutionsutskottetsbelänkande nr 18. Hen (): För all inle de äradekammarledamöterna skall leva i uppfattningen all man på iKöpenhamn diskuterade den svenska äktenskapslagstiftningen utifrån hur långtutredningsarbetet hade kommii skaU jag lämna uppgiflen att deballen gäUde vidvUken tidpunkt del nordiska samarbetet på detla område skall gripa in och inle hade någonting med den sillande uiredningens arbetstakt att göra. Detvar fastmera en diskussion om utredningsdirektiven. Del fanns emellerlidnordiska vänner som läste dem precis som en viss polental läser . i (m) kort genmäle: Det är riktigt att det var direktiven somoroade kollegerna i . Men hade nu haft något mer attstödja sig pä än direktiven till utredningen, sä hade det ju varil väldigtvärdefullt den gången. () kort genmäle: Jag lever inte i denuppfallningen alt det i sak hade gjort någonting tiU den diskussionen. HenFISKESJÖ (c): När jag gåll lillbaka lUl protokollhar jag funnii all den fråga, som diskuteras, vid flera tUlfällen varil uppeliU debatt, senast vid riksdag, då den diskuterades ganska ingående.Jag skaU fördenskuU inle försöka mig på nägon allmän, exemplifierande genomgängav utredningsväsendet utan nöja mig med några reflexioner som motivering förmin anslutning tiU den reservation som är fogad lUl utskottsbetänkandet. Del vanliga har varit, lycker jag mig ha funnit, att manbetonal de statliga ulredningarnas stora betydelse som ett led i beredningen avde beslut som skaU fattas av regering och riksdag. Vi har sedan gammalt enligtpraxis hafl ett omsorgsfullt och ibland i tiden utdraget utredande. DettaomsorgsfiUla utredande har allmänt ansetts värdefullt. Genom detla har frågornablivit eftertänksamt övervägda och besluten kloka, har man menat. Det vare migfjärran att pä något sätt ifrågasätta detta synsätt, Huvudsyftet medutredningsväsendet är naturligtvis att utredningarna skall förbereda kommandekloka beslut. Men jag tycker att det också kan vara pä sin plats attgöra en Uten vinkUng av den här aspekten och framhålla några andra posilivaeffekter av det svenska utredningsväsendet. De statUga utredningarna ger ofla även i de faU dä de inte omgående leder fram tUl beslut och ny lagstiftning en värdefull problempenetrering, de drar fram och redovisar material, som annarsinte skulle komma fram. stimulerar den aUmänna debatten och ökarkunskapen om värt samhäUe på elt för den poUtiska demokratin synnerligenvärdefullt sätt. Jag vUl gärna framhålla detta för att understryka att mingrundinställning tUl det ibland så kritiserade statliga utredningsväsendet ärpositiv. Vi behöver en ständigt fortgående genomlysning av samhället. Väl genomfördaStatUga utredningar bidrar på ett verksamt sätt tUl denna genomlysning. Dettaär för övrigt en instäUning som jag tycks dela med flertalet av kammarensledamöier, ätminsione om man skaU döma efter det faktum, att flertalet storaoch s, k, tunga motioner som väcks i kammaren mynnar ut i krav på utredning., Syflet med de påpekanden som görs i reservationen är somjag ser del att slå vakt om viktiga värden i det svenska utredningsväsendetsamt att söka finna metoder att ytterUgare förfina det genom att ökamöjUgheterna tUl insyn och debatt. Även en god institution kan hotas av faroroch även en god institution kan förbättras. Om utredningsväsendet alltmer kapslas in inom kanslihusetsoch ämbetsverkens väggar, sä leder detta utan tvivel lUl en avskärmning avviktiga frågor, vUket är liU skada för den fortlöpande debatten säväl inom somutom partierna.