prot · FU0988 · 1971-12-31 00:00:00 — Det torde inte vara möjligt att ta till vara allt papper, för det kan juändå bara användas till visst begränsat sortiment, men man skall säkert kunnatillvarata en mycket större andel än som tillvaratas. Och det får bli vårambition att i sophanteringen få tidningspapperet och annat papper avskilt, såatt kommunerna kan ta det till vara. Då är det lätt att skicka det till depappersbruk som skall använda papperet. Det är alldeles riktigt som sade, att istorstäderna har detta blivit ett betydande problem då det gällersophanteringen. Den frågan har också personalorganisationerna aktualiserat. Derum som är avsedda för sopor har oftast tiUkommit i då avfallsmängdenvar mycket mindre än nu - den har ju ökat katastrofalt genom alla deengångsemballage som vi moderna människor använder. Mycket är säkert ogjort pådet här området då det gäller både gamla och nya hus. Vi måste fåsophanteringen så upplagd att de som arbetar med den får rimliga arbetsvillkor.Men den frågan har ju redan aktualiserats av personalorganisationerna. Jag föreställer mig att om man lägger telefonkatalogerna itrappuppgången, så betraktas det inte som sopor. Men om bär nersin telefonkatalog i soprummet, så bUr den sopor, och då kommer den attförsvinna. Om återvinning av pappersavfall Hen (vpk): Jag är övertygad om att telefonkatalogen försvinner,om den hamnar bland soporna. Men det bjuder mig emot att lägga telefonkatalogeroch tidningsbuntar i renhållningsarbetarnas redan förut tunga säckar. Såvittjag vet arbetar de på ackord och använder ganska stora plastsäckar, somsäkerligen från början var avsedda för skrymmande och relativt lätta sopor. Jagförmodar att varken jordbruksministern eller jag ens orkar lyfta en full sådansäck. Men renhållningsarbetarna skall inte bara lyfta dessa hemska plastsäckarmed telefonkataloger och engångsglas tiU förbannelse, utan de måste ocksåspringa med dem för att hinna tjäna ihop den lön som de behöver. Jag tror att det bUr en viktig uppgift att hålla efterkommunerna, när man nu blir tvingad att där ta itu med renhållningsproblemen påett annat satt, så att arbetsförhållandena för renhållningsarbetarna blirmänskliga. Dessa arbetare tUlhör enligt min mening de värdefuUaste arbetare vihar här i landet, inklusive alla med vita kragar och manschetter i den månmanschetter förekommer numera. Här har vi utan tvivel att göra med en organisatoriskfråga på produktionssidan; vi måste få pappersbruken att ta emot denna typ avcellullosafiber. Vi har dock en enorm produktion av fiberprodukter, däravfaUspapperet gör precis lika bra tjänst som annan ceUuUosafiber. Varför skallman då skövla våra skogar för att få detta råmaterial? Det harförts långa debatter om dessa saker i andra länder, speciellt i Om återvinning av pappersavfaU den tidning som jag läser med stor förtjusning,. Där har det förekommit flera artiklar och notiser om dettaproblem. I en artikel av skriver man, att om de fiberproduktersom går att ta till vara, pappersavfall aUtså, verkligen togs till vara, såskulle man i därigenom sparat 300 miljoner träd . Jag är övertygadom att vi kan spara väldigt mycket också här i , Vad sedan metoderna föråtervinnig beträffar hörde jag i förrgår talas om en ungersk metod attåtervinna cellulosafiber. Jag hade då inte möjlighet att närmare fråga om denmetoden, men i Grinsteads artikel som jag tidigare citerade redogörs för någrametoder, som tydligen är på en gång enkla och effektiva. Om vi skall kunna fåen social syn på sopproblemet och på problemet med cellulosafiber, så tror jagatt vi måste se till att dessa metoder blir använda i vårt land samt att man ikommunerna slutar att glädja sig åt de nuvarande sopförbränningsstatio-nerna,som gör mig och jag förmodar även jordbruksministern ledsen i det långaloppet. Jag vill bara säga till att närdet gäller sopförbränningsstationerna har jag egentligen redan givit ett svar,eftersom jag har sagt att målet för avfallshanteringen naturligtvis är att vi istörsta möjliga utsträckning skall återvinna avfallet. Redan därav framgår judet principiella ståndpunktstagandet att man inte skall elda upp avfallet utanåteranvända det. Jag skall inte ta upp någon diskussion om sophanteringen iövrigt. De problem som där finns kommer ju att tas upp avpersonalorganisationerna. Jag tror inte jag vUl gärna säga det att man skalltiUmäta alltför stort värde, även om det naturUgtvis är enbra tidning. Vi kommer inte att kunna spara så mycket skog genom en ökadanvändning av pappersavfallet. Även om vi använder allt det pappersavfall vihar, kommer vi inte att spara skog, men vi kommer att kunna öka vår produktion,och det är inte dåligt det heller. (vpk): Jag vet inte vilket som är viktigast, att man sparar påvärdefull råvara som alla vet är inte råvarutillgångarna obegränsade elleratt man förhindrar luftföroreningar, vattenföroreningar osv. Beträffande Wall Street Journalvill jag inte påstå att den i alla hänseenden är bra. Den är en storfinansenstidning. Men eftersom den läses huvudsakligen av storfinansmän och en och annansom jag, är den relativt litet fallen för fraser och så mycket mera förfaktiska upplysningar, även om de ibland är garnerade med de politiska frasersom förekommer i de kretsarna. Man får där ibland fakta som man inte får någonannanstans. Jag skall inte göra mera reklam för , Jag troratt jordbruksministern mycket väl vet vad jag menar när jag talar om hur jaghar användning för den tidningen. Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Ang. taxor för tjänster till denmindre sjöfarten Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () den 20 januariframstäUda interpeUation, nr 28, och anförde; har frågat mig om jag villmedverka till att nya taxor för tjänster till den mindresjöfarten omprövas, så att de kommer i rimligt förhåUande till näringensbärkraft och vad som i övrigt kan anses rimligt och rättvist. De nya sjöfartsavgifterna, som gäller fr. o. m. den 1januari 1971, redovisades för i propositionen 1970. Som allmängrund för förslagen låg sjöfartsutredningens betänkande De statligasjöfartsavgifterna. Betänkandet var föremål för en omfattanderemissbehandling. Yttranden avgavs bl, a, av för mindre fartygoch . uttalade inte några invändningar mot deframlagda förslagen. Dessa skilde sig från det förslag till avgiftssystem somsjöfartsutredningen lagt fram, Ändringama syftade i mycket tUl att åstadkommalättnader för det mindre tonnaget jämfört med utredningens förslag. Jag villhär nämna några exempel. De allmänna fyravgifterna tas ut endast för sju utrikesresor att jämföra med utredningens förslag att i princip alla resorunder året skulle avgiftsbeläggas. Detta gynnar påtagligt de mindre svenskafartygen, vilka ofta gör ett stort antal resor på . Vidare gjordes jämfört med tidigare fyr- och båkavgift denändringen att tiUägget tiU den i övrigt proportionella avgiften med en kronaper ton upp tiU netto föll bort. För ett fartyg på netto utgöravgiftslindringen ca I . Vad sedan beträffar den inrikes fyravgiften vill jagerinra om att den utgår bara för den del av fartygens nettodräktighet somöverstiger . Det egentliga småtonnaget är alltså helt befriat från dennaavgift trots att skäl kan åberopas för att även detta tonnage skall bära sindel av farledskostnaderna. När det slutligen gäller fartygsbesiktningarna, harstatsmakterna tagit bort de förhållandevis höga grundavgifterna somsjöfartsutredningen föreslog. Avgifterna är proportionella motdräktigheten, vilket också gynnar de mindre fartygen. Av statsmedel tillskjutsvidare för att uppnå kostnadstäckning för denna del av verksamheten - 500 000kronor per budgetår, som kan ses som ett direkt stöd tUl den mindreskeppsfarten. Om de avgifter som speciellt berörs av vUljag säga följande. Det är riktigt att praktiskt taget aUt kusttonnage iutrikes trafik avgiftsbeläggs genom att gränsen för den allmänna fyravgiftenfastställts till netto. Som säkert vet är detta tonnageemellertid huvudsakligen utländskt, varför en avgiftsUndring till övervägandedelen skulle komma detta tiU godo. Jag kan inte se något skäl för Ang. taxor för tjänster tillden mindre sjöfarten Ang. taxor för tjänster till den mindresjöfarten en sådanåtgärd som med tanke på bl. a. det utländska tonnagets låga kostnader i övrigtendast skulle ytterligare snedvrida konkurrensförhållandena mellan det svenskaoch det utländska mindre tonnaget. Den lokala fyravgiften är i princip en ersättning för dentidigare obligatoriska delen av lotsavgiften. Denna var fram tillutgången av utformad så att halv lotsavgift utgick för fartyg upp till400 ton netto i det fall lots inte anlitades. Vidare utgick avgiften för enlängsta distans av . Den lokala fyravgiften utgör nu högst entredjedel av summan av lotsavgifterna (in och ut) och den lokala fyravgiften. Jagser detta som en skälig avvägning. Av säkerhetsskäl går det knappast attytterligare gynna de fartyg som inte utnyttjar lots. För besiktningsverksamheten har tidigare inte tagits utandra avgifter än relativt obetydliga belopp för utfärdade certifikat jämteexpeditionsavgift. har godkänt förslaget att avgiftsbelägga deregelbundna besiktningarna. Den närmare avvägningen av avgifterna faller påsjöfartsverket. Verket har därvid försökt att sätta avgifterna så att bl. a.en rimlig arbetsfördelning kommer tUl stånd mellan verket ochklassificeringssällskapen. Den redogörelse jag lämnat visar enligt min mening att manvid fastställande av de nya sjöfartsavgifterna tagit all möjlig hänsyn till detsvenska mindre handelstonnaget. I sammanhanget vill jag i övrigt erinra om att statentagit på sig hela kostnaden för isbrytarverksamheten, vilket väsentligt minskatden kostnadsdel som sjöfarten har att täcka genom avgifter. Vad gällersärskilt det mindre tonnaget vill jag också erinra om att nyligengodkänt de förslag om förbättrat stöd till den mindre skeppsfarten somframlagts i årets statsverksproposition. Mot bakgrund av vad jag anfört anser jag inte att detfinns skäl att ta upp frågan om justeringar i den ena eller andra riktningen avde avgifter som fastställts. HenCARLSHAMRE (m): Jag tackar kommunikationsministern för ettfylligt och faktaspäckat svar på min interpeUation. Huvudinnehållet i svaret är att det tagits all möjlighänsyn till den mindre sjöfarten vid den nya taxesättningen. Om man emellertidfrågar redare och skeppare inom småsjöfarten, i varie fall hemma på ,visar det sig att de undantagslöst är ärligen övertygade om att de får punga utmed mer pengar än . Det skulle alltså kunna vara ett exempel pådet kanske inte ens i regerings- och riksdagskretsar helt ovanliga förhållandetatt man siktar åt ett håll och råkar träffa åt ett annat. Men läser man närmare i kommunikationsministerns svarframgår att det här speciella hänsynstagandet och lindringarna till förmån förden mindre sjöfarten gäller i jämförelse med det förslag som sjöfartsutredningenhade lagt fram och inte jämfört med de tidigare faktiska förhållandena. Det ärväl där förklaringen ligger. Jag har konstaterat, och jag tror fortfarande medrätt, att den mindre sjöfarten har drabbats av väsentliga avgiftshöjningar, såväsentUga att många som är verksamma inom den näringentvivlar på att det blir möjligt att fortsätta arbetet. Kommunikationsministernpekar på lättnader, och det är lättnader i jämförelse med ett aldrig genomförtförslag. På en enda punkt vill jag kommentera ett konkret avsnittav svaret, nämligen resonemanget om vUken sjöfart man skulle främja med enannan awägning av den allmänna fyravgiften. Statsrådet säger att om manytterligare skulle lätta på den bördan skulle det ännu mera snedvridakonkurrensförhållandena mellan det svenska och det utländska mindre tonnaget,därför att det utländska tonnaget i andra avseenden har det så mycket lättaremed avseende på sina kostnader. Jag tror att detta är ett litet bakvänt sättatt se på saken, statsrådet . Det är väl ändå så att om av två konkurrenterden ene är belastad med tyngre bördor än den andre kommer samma ytterligarebörda, lagd på dem båda, att bli svårare att bära för den som redan tidigarebär det tyngsta lasset och inte tvärtom. Statsrådet säger, att han, mot bakgrund av den verklighethan redovisat, inte finner något "skäl att ta upp frågan om justeringar iden ena eller andra riktningen av de avgifter som fastställts".Jag skulle gärna vilja läsa in ytterligare ett litet ord i den meningen ochsäga att det inte "finns skäl att nu ta upp frågan". Jag har en vissförståelse för att det har gått en sedan den nya ordningeninfördes, och vi är ju litet långsamma inte minst i det här huset när detgäller att anpassa oss till en verklighet som kanske inte har blivit riktigtvad vi hade tänkt. Jag tror, herr kommunikationsminister, att det bliranledning att återkomma till denna fråga, och jag ber att få tackaför svaret. Överläggningen var härmed slutad. Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara i (c) framställda interpeUation,nr 115, och anförde; i har frågat migvilka åtgärder jag avser vidta för att lösa problemen med postlådornasplacering vid tomtgränserna samt om jag kan redogöra för vilka åtgärder somplaneras eller förutskickas i avseende på ändrad postdistribution i höghus. Brevbäringen i tätorter utförs som höghusbrevbäring ellervUlabrevbä-ring. Höghusbrevbäring innebär att posten avlämnas inomhus ipostlåda eller postinlägg vid adressatens bostad, på kontor, i affär e. d.Denna utdelningsform tillämpas i hus med minst fyra avlämningsställen. Vidvillabrevbäring avlämnas posten som regel i postlåda, uppsatt på av postverketanvisad plats vid brevbärarens färdväg, i allmänhet vid tomtgränsen,Villabrevbäring anordnas till villor och andra friliggande hus med högst treavlämningsställen samt till rad- och kedjehus. Skillnaden i servicehänseende mellan vUla- ochhöghusområden motiveras av att utbäringskostnaden per hushåll i förstnämndaområden är °° avsevärt högre på grund av avlämningsstäUenas större spridning. Måndagenden höghusbrevbärare betjänar sålunda igenomsnitt 180 hushåll , 17 maj1971 medan en vUlabrevbärare hinner med145 hushåll, om postlådorna är rätt AneDostdistribu- placerade, och 95, om postlådorna skulle placeras vidytterdörren. tionen gäller brevbäringen tUl villor itätorter har postverket gjort en utredningsom visar att merkostnader för att avlämna post vid dörren, jämfört med attlägga den i postlådor vid tomtgränsen, skulle uppgå tUl ca 20 miljoner kronorper år priser. har inte ansett det rimligt att undersådana förhållanden övergå till att bära in posten till dörren i alla vUlor ochlåta den därav föranledda kostnadsökningen slå igenom i höjda porton. Det börockså nämnas att en sådan utsträckning av servicen kan motivera liknandearrangemang i glesbygderna. En sådan serviceförändring skulle kosta ytterligareflera . Det måste anses rimligt att postverkets resurseri stället utnyttjas för angelägnare ändamål, t. ex. för att fortsättautbyggnaden och förbättringen av lantbrevbärlngen på det sätt som sker. nämner i InterpeUationen, att problemen isamband med postlådornas placering vid tomtgränserna har varit av skiftandeslag, men de allvarligaste problemen skall ha uppstått vid längre eller kortarebortovaro från hemmet. Jag förmodar att tänker påsäkerhetsaspekterna. Enligt postverkets erfarenhet och enligt de upplysningarsom postverket inhämtat från polisen sker emellertid stölder ur postlådor isynnerligen ringa omfattning. TUläggas bör att de postlådor som postverkettillhandahåller och flertalet av dem som saluförs i allmänna handeln kan försesmed låsanordningar, som försvårar insyn och tillgrepp. Vid längre bortovarofinns dessutom alltid möjligheten att begära eftersändning eller lagring avposten på postanstalten. På frågan, om det planeras eller övervägs några åtgärder isyfte att ändra postdistributionen i flerfamiljshus, vill jag svara följande. Systemet med boxanläggningar eller postlådor ibottenplanen pä flerfamiljshus är vanligt i utlandet. I harboxanläggningar -fastighetsboxar installerats i vissa s. k. kategorihus, t.ex. sjuksköterske-och studentbostäder, på några platser i landet. Med hänsynframför allt till serviceaspekterna har någon generell övergång till dennautdelningsform i flerfamiljshus inte varit aktuell. Det kan dock inteuteslutas att en sådan personal- och kostnadssituation kan uppstå, attpostverket tvingas överväga ett sådant system. Av denna anledning pågår förnärvarande internt inom postverket en helt förutsättningslös undersökning iavsikt att klarlägga det ekonomiska utfallet av en eventuell övergång iframtiden till postutdelning i fastighetsboxar försedda med lås. i (c): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min interpeUation, InterpeUationen har jag väckt därför att det bland egnahems-och villaägare på olika håll i landet finns ett visst missnöje med rådandeförhållanden på detta område. Kommunikationsministern tar i sitt svar upp frågan om deproblem av 148 skiftande slag som jag har tagitupp i min interpeUation, och det är riktigt som sägs isvaret att jag då tänker på säkerhetsaspekterna. En av post fylld postlåda är självfallet en utomordentligvägvisare till att just i dessa egnahem eller villor finns sannolikt ej någonav familjemedlemmarna hemma, därmed kan det vara fritt fram för inbrott. Det äralltså faran för stölder i egnahem och villor och kanske inte i brevlådan somär viktigast. Vi känner väl till polisens vädjan till hushållen undersommarhalvåret att dessa på allt sätt vidtar åtgärder som kan minska riskernaför inbrott och förstörelse. Men riskerna finns året runt och går självfalletej att eliminera därför att de människor som sysslar med denna form avbrottslighet har säkert mer än postlådan som uppslag för sina tänkta inbrott iegnahem och villor. Men att postlådan med sin placering vid tomtgränsen är envägledare i sammanhanget, det är många egnahems- och villaägares uppfattning,och jag tror att kommunikationsministem delar denna deras uppfattning. En ökad information tiU kunderna om postverketsmöjligheter att hjälpa dessa kunder under en eventuell bortovaro från bostadenär av stor betydelse. Kostnadssidan spelar sin roll i sammanhanget, och även dendelen åberopar kommunikationsministern i sitt svar, och detta med all rätt. Menjag vill, herr kommunikationsminister, ha sagt - och det får gälla både den härfrågan och rent allmänt - att rationalisering betyder främst ökad lönsamhet,men vi vet att i denna rationaliseringsiver glömmer man i långa stycken bortservicen till människorna. Jag tänker bl. a. på de äldre, de sjuka,handikappade och andra grupper. Många är de områden i vårt samhälle där så har skett. Jagär inte övertygad om att lönsamheten visar sig ha blivit den man tänkt sig, omvi närmare granskar följdkostnader som uppstår i dessa sammanhang. Vad gäller min fråga vilka åtgärder som planeras ellerförutskickas i avseende på ändrad postdistribution i höghus, sägerkommunikationsministern i sitt svar bl. a.; "Systemet med boxanläggningareller postlådor ibottenplanen på flerfamiljshus är vanligt i utlandet. framförallt till serviceaspekterna har någon generell övergång tiU dennautdelningsform i flerfamiljshus hittUls inte varit aktuell. Det kan dock inteuteslutas att en sådan personal- och kostnadssituation kan uppstå, attpostverket tvingas överväga ett sådant system. Av denna anledning pågår förnärvarande internt inom postverket en helt förutsättningslös undersökning iavsikt att klarlägga det ekonomiska utfallet av en eventuell övergång iframtiden till postutdelning i fastighetsboxar försedda med lås." Svaret på min sista fråga ger anledning förmoda att i enframtid även de som bor i höghus kan få sin service på postsidan försämrad. Detär min förhoppning att man från de ansvariga myndigheternas sida så långt detär möjligt skaU medverka till att servicen icke försämras, vUket kan bliföljden om de åtgärder vidtages som nämndes i sista delen av kommunikationsministernssvar. Jag ber änen gång att få tacka för det svar jag fått. Överläggningenvar härmed slutad. den § ' Föredrogs och hänvisades Kungl, Majts proposition nr 117 till 17 maj1971 näringsutskottet, § 10 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1481 och 1482till jordbruksutskottet. § 11 Föredrogs, men bordlades åter skatteutskottetsbetänkande nr 32, justitieutskottets betänkanden nr 711, utrikesutskottetsbetänkande nr 11, socialförsäkringsutskottets betänkande nr 28,socialutskottets betänkanden nr 2124, utbildningsutskottets betänkanden nr1218, trafikutskottets betänkanden nr 9 och 10, näringsutskottets betänkandennr 17-19 samt inrikesutskottets betänkande nr 16. § 12 Föredrogs och bifölls interpellationsframstäUningennr 121. § 13 Herr förste vice talmannen meddelade attsocialförsäkringsutskottets betänkande nr 28 skuUe uppföras närmast efterutbildningsutskottets betänkande nr 13 på föredragningslistan för morgondagenssammanträde. § 14 Anmäldes och bordlades socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 18 i anledning av motioner angående yrkesskadeförsäkringen, m. m. § 15 Anmäldes och bordlades följande motioner: Nr 1483av herrar och 1484 av herr//ermanwon i m./I.avlämnade i anledning av Kungl. Majts proposition nr 115 angående kompletteringav riksstatsförslaget för /72, m. m. Nr 1485 av /eison i Glömminge Nr 1486 av herrHermansson i m. fl. Nr 1487 av avlämnade i anledningav Kungl. Maj:ts proposition nr 116 angående reglering av priserna påjordbruksprodukter, m. m. § 16 Kammaren åtskildes ,05,