prot · FU0945 · 1971-12-31 00:00:00 — Kraven om ökad insyn och ökad information tillhör dä de primärakraven. Insyn och information utgör en ovillkorlig förulsällning för ökademöjligheler lill ell reellt medinflytande frän medborgarnas sida. Mellan kommunens fullmäktige och dess nämnder föreliggerhärvidlag en klar skiUnad, Fullmäktiges sammanträden är offentliga och medgerpressbevakning. Alla torde vi vara överens om all delta är av oskattbart värdeför vär kommunala demokrali. Ingen av oss skulle accepiera all fullmäkligessammanträden mörklades. Beträffande nämndsammanträdena i kommunerna gälleremellerlid att dessa inle är offentliga, all insynen i dem är dälig och attredovisningen från dem ofla ur kommuninvånarnas synpunkt är mycket otillfredsställande. vanligt fel är ocksä att information - närden nu över huvud taget förekommer - ofta ges först när beslul i en fråga redanär fallat och ell projekt redan är genomförl. I allt slörre utsträckning bordeinformaiionen i stället ges på planeringsstadiet för all därmed medverka saklig offenllig diskussion, som kunde vara vägledande för kommunalmännen. Del är bl. a. dessa synpunkler som föranlelt de nuakluella molionerna. Motionsförslagen har vi som i konstilutionsulskoltetrepresenterat och moderata samlingsparliei vara av sådanlinlresse, all de borde överlämnas för övervägande lill den för elt är sedantillsalla ulredningen om den kommunala demokralin. Tyvärr kundevi inte få med ulskollels majorilel på denna linje, varför vi nödgals framföra vår uppfallning i form av en reservation lill utskottets betänkande. Jag ber all fä yrka bifall lill denna reservalion. Hen i (s): Det har rått fullständig enighet i utskottetom principen all största möjliga öppenhel skall iakttagas av de offentligaorganen. Motiven för denna principiella grundsyn hur ju angivits bl. a. i detkommittébetänkande som läg som grund för vär nuvarande tryckfrihetsförordning. Principen är ju all publiciteten i ell demokralisk!samhälle, där de allmänna organen bygger sin slällning på folkligt förtroende,måste vara grundad pä yllrandefrihel. och all den enskildes poliliska medverkani samhällel kräver all han frilt kan skaffa sig kännedom om händelser ochförhållanden av politisk betydelse. Därigenom sätts han i slånd alt bilda sigett omdöme i aktuella frågor. Likaså fordrar de allmänna organens verksamhot enkännedom om enskildas förhållanden och reaktioner som endast en fri debatt ochnyhetsbevakning kan förmedla. Detta innebär att samhällets myndigheter och organ enligtgällande tryckfrihetsförordning skall låta representanter för massmedierna ideras egenskap av företrädare för medborgarna la del av alll oj sekretessbelaglmaterial som do önskar få dol av och erhålla den hjälp .som de behöver för att kunnuge en korrekt bild uv de ärondon som kommer upp lill avgörande i de olikainstanserna. gav här en ganska mörk bild av möjligheternaall kunna täcka de kommunala nämndernas verksamhet. Ulifrän mina erfarenheiersäsom lidningsman har jug inte rikligt samma pessimistiska in.ställning. Jaghar en stark känsla av att det både lokalt och centralt har skett en betydandeuppryckning på den kommunala sidans informationssektor. Under sådanaförhållanden lyckor jug att det är särskilt opäkallal att från kommamed pekpinnar. Det finns nu en särskild informations-seklion inomKommunförbundel, och den har sedan nägra år tUlbaka startat ell myckelkonslruklivl utvecklingsarbete. Det är klarl alt man kan ha blandadeerfarenheier frän olika kommuner, men del slår klarl för mig alt möjlighetenlill en kontinuerlig bevakning av vad som förekommit i nämnder och styrelserför nyhetsmedierna är den bästa metoden all ge medborgarinformation och insyn ide offentliga organens verksamhet. På många håll får tidningarnaskommunalredaktörer del av samma material som ledamölerna i nämnderna. Det ledertill en ingäende pressgranskning och bevakning av samhällsverksamheten. Jag häller med om att det är viktigt allplaner om förändringar - exempelvis pä sladsbyggnadssidan ~ redovisas sä tidigtall deballen om bl. a. sladsmiljöns ulformning kan komma i gång innan beslutenfallas. Där har gjorts mycket positivt under senare lid. Om jag så gär lill de konkrela förslag som ställs imolionerna, är förslag säkerl välmenande mon mycket opraktiskt.Han vill all nämnderna skall åläggas alt en gäng ärligen vid ettinformalionsmöle redovisa för sin verksamhel. Jag Iror att det är en beiydanderisk för all detta kan leda lill en inskränkning av informationen, Länglviktigare är enkontinuerlig information som utgår från aktueUa händelser. Påtvingadinformation vid elt vissl lillfälle blir lält slentrianmässig-och utannyhets-och informationsvärde för journalisterna. Jag vUl ocksä ifrågasätta om öppna nämndsammanträden ärden bästa formen för en offentlig redovisning. Pressens nyhetsbevakning avnämndernas ställningstaganden ger underlaget för en betydligt mer informativdebatt än den som kan väntas förekomma vid i lag påbjudna öppna sammanträden.Jag har en känsla av att tidningar, som ofta har begränsade resurser iförhållande tiU bevakningsuppdragens omfattning, drar sig för att sitta avlånga sammanträden, där det kan väntas bli längl mellan de journalistiskapoängerna. Jag tror mycket mer på den av utskottets majoritet förordade metodenalt genom särskilda arrangemang, presskonferenser, öppna möten m. m.tillgodose offenllighetsin-tressel vid de tillfäUen då särskilt vikliga beslutfattas. Även här tror jag man med fördel kan lita tUl den kommunalasjälvstyrelsens egen initiativkraft. Med detlaber jag alt fä yrka bUaU tiU utskottets hemställan. Hen SCHÖTT (m); Jag kan ge i rätt ialt det naturligtvis har skett en förbättring på sina häll och attinformationen i vissa städer tydligen i fungerar ganskahyggUgt, Men ett faktum är att det återstår oändligt myckel för att denkommunala informationen skaU fungera tillfredsställande över lag. Vad här har sagts om pressens bevakning kan jag heltinstämma i. Jag framhöU i mitt förra anförande alt den bevakningen är avoskattbart värde. Den kan man inte tänka bort. Men vi behöver väl inte tala omantingeneller utan vi bör tala om bädeoch. Pressbevakningen utesluter mteandra former av information. Såvitt jag kan bedöma vore det av stort värde om varjekommunal nämnd minst en gäng hade etl offentligt informalionsmöle därmedborgarna i kommunen hade tUlfälle att släUa frågor. Likaså tror jag att detvore värdefullt om en nämnd eller styrelse hade möjlighet alt nägon gång häUaoffentligt sammanträde. Jag är Utet besviken över detmotstånd som de här förslagen rönt i konsiilutionsutskoltet. Min besvikelse varsom slörsl när man tUl och med förvägrade en remiss av förslagen lUlKommunförbundet. HenSVENSSON i (s); Jag stär fast vid den uppfallningen att det ärfelaktigl av att i ett sådant här sammanhang uppträda med pekpinnargentemot kommunerna, dä de står mitt uppe i ett mycket intressantutveckUngsarbete pä detla område. Jag kan ocksä upplysa om att del nu förekommerkontakter meUan den kommunala informationsavdelningen hos ochden utredning som sysslar med den kommunala demokratin. Det är då opåkallat medytterligare initiativ från sida. Därför står jag fast vid att vi böravslå motionerna. Det fannsingen anledning lill en remiss, eftersom denna verksamhet 5 protokoll 1971. kunde gå på etl pågår och är känd. Vi ansåg därför att avslagsyrkande. Hen SCHÖTT (m): I sitt förra anförande talade iEskUstuna om att presskonferenserna fyllde en så stor uppgift. Jag glömderepUkera, att de trots delta naturligtvis aldrig kan fylla samma uppgift somoffentliga informationsmöten. Vid presskonferenserna har tidningsmännentillfäUe all stäUa sina frågor, men del vore av värde om medborgarna över laghade tillfäUe att ställa dem. Hen i (s): Utskottsmajoriteten anser offentligainformationsmöten vara elt lämpligl alternativ tiU förslag. Vadherr Schöll föreslär är all man skall ålägga myndigheterna att ta sådanakontakter. Vi anser att nämnderna kan ta dessa initiativ , vUket manockså gör. Men det bör ske då man har något av journalistiskt nyhetsvärde attmeddela, eftersom man dä när det bästa resultatet. Det blir annars enslentrianmässig kontakt med pressen, som ingalunda värderas. Hen SCHÖTT (m); Även om denna kontaki inte värderas avpressen, kanske den värderas av de vanUga medborgarna. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottels hemställan, dels reservationen av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion; Den som viU att kammaren bifaUer konstitutionsutskottetshemställan i betänkandetnr 24 röstar ja, den det ejvUl rösiar nej. Vinner nejhar kammaren bifallil reservationen av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Schött begärde rösträkning verkstäUdes votering med omrösiningsapparal.Denna omröstning gav följande resullat; § 6 Föredrogs belänkande nr 25 ianledning av proposilion med förslag lUl lag om ändring i lagen (1969:215) medsärskUda bestämmelser om landstingskommun. § 7Föredrogs finansutskottets betänkande nr 3 i anledning av Kungl. Maj;ls istatsverkspropositionen gjorda framställningar rörande uigifterna /72 för kungl. hov- och slottsstalerna jämte motioner. Hans MaJ:t Konungens och det Kungl. Fm i (s): När denna punkt i budgeten diskuteras händerdel ibland att utskottet meddelar att det har fått speciella upplysningar omhovets ekonomi. Jag förutsätter, att man har fått det ocksä denna gäng. För densom bara läser propositionen och utskottsbetänkandet är det svårförklarligt,att det skulle behövas en höjning med av arvodet för en Utenpersonkrets, en summa som för en vanlig människa motsvarar kanske en halvmiljon kronor i inkomst före skatt. Detla föreslås utan all del har varittillökning i familjen och utan alt det ges nägon egentlig förklaring. För andra familjer brukar som bekant barnbidraget upphöra,när barnen blir äldre, men del sker inle för den här familjen. För den föresläsi StäUet etl fantastiskt dubbelt SACO-päslag av anslagel. Del är sä mycket egendomligare som del råder slorkärvhet när det gäller att bedöma vad människor kan fä ut i lön. Återhållsamhetpredikas, och man anser i allmänhet, att vi helt enkelt inte har råd att ökaarvoden och löner ens mättUgt. Med tanke därpå ser den föreslagnaarvodeshöjningen illa ut. Jag har hafl svårt att förstå, varför man skulle föreslådenna höjning , men något antyds i utskottets betänkande. Det slär någonlingom att den tjugofemårige kronprinsen nu liksom "slår pä lut", och däskulle det behövas ell litel högre anslag tiU familjen. De andra föreslagna höjningarna under anslaget tUl kungl.hov- och slottsstalerna, som del heler, har motiverats med lönehöjningar föranstäUd personal och med höjda priser. Men den föreslagna anslagshöjningen förkronprinsens del är som sagt Utet svär att förklara det är nägol av mystiköver sådana här ryck. Kanske är det helt enkelt så, att man viU markera alt detär nu är fråga om elt slags aspirantanslällning, som man binder sig vid för attinle kunna säga upp sedan. Vad vel jag? Kanske vet man mer inom utskottet. Detkan också hända, all man inle alls vet varför utan handlar under inflytande aven myslik som bjärt bryter mot de impulser och lagar, som finansutskottetannars brukar lyda. Jag kommer inte att yrka bifall tUl min moiion. Jag ärmedveten om att det inte lönar sig. Min avsikt har egentligen varU all riktauppmärksamheten pä att gängse medborgarplikter och lagar gör halt inför en vissfamilj i detta land. Frägan om skattefriheten kommer upp . Jagförutsätler, att det då kan bU en ganska slor grupp som ser det absurda i högsia ledningen är befriad från skall medan det är en självklarhel altandra människors inkomster beskattas. Det kan i den frågan bli en vidare uppslutning. Hans MaJ:l Konungens och det Kungl Husets hovhållning Hans MaJ:t Konungens och det Kungl. Med milt inlägg här har jag mest velal markera och peka påvad vi låter ske, och att förhållandena är medeltida. I detla anförande instämde (). Hen ÅLF i (s): Jag skuUe kunna inskränka mig till attinstämma i vad i Slockholm sade i detta ärende. Lika litet som fruEriksson känner jag någon förståelse för förslaget att räkna upp deifrågavarande anslagen. Jag tycker att de redan nu befinner sig på en sädannivå alt man inte kan ha förståelse för de argument som anföres istatsverkspropositionen och utskottets betänkande om en uppräkning somkompensation för löne- och prisstegringarna. När vi i motion nr 300 viU gä betydligt längre än fruEriksson gör i sin motion tycker vi att det är motiverat mot bakgrund avanslagens redan höga nivå. Motivet för våra motionsförslag är denrestriktivitet och älerhällsamhel som i övrigt präglar riksstatsförslaget ochsom så ofta har understrukits från denna talarstol. Jaganser det vara omotiverat att göra uppräkningar med ett belopp på 550 000kronor när anslagen befinner sig på den nivå som de gör . Utskottet hänvisar emellerlid till att de nuvarandeanslagen faststäUdes , alt löne- och prisstegringarna därefter börkompenseras och att det nya apanaget tUl kronprinsen bör tillstyrkas medhänvisning tUl att han uppnår den älder som i lag är angiven för statschef. Jag tycker att man skulle kunna klara delöne- och prisstegringar som har inträffat med de anslag som redan finns. Värtkungahus är inle utfattigt del framgår av uppgifter i pressen om att kungahusels rådgivare satsat på myckel finaaktiepapper. Tidningsrubriken motiverarenligl min mening mycket väl att vi inte visar den generositet som utskottettUlstyrkt. Det nya förslaget om tyckerjag borde ha motiverat enomprövning av de lidigare utgående anslagsbeloppen, men någon sådan har maninte heller sig behöva göra. Liksom fra skall jag avslä från att yrka bifalllUl molionen. Jag skall inte heller förlänga kammarens behandling av dettaärende med en votering, men jag ställer stora förhoppningar pä all kammarensledamöier kommer att visa förståelse för den motion som har väckt närdet gäller dessa anslags skallefrihet, vilken senare kommer upp tUl behandlingi kammaren. 1detta anförande instämde (). HerrEKSTRÖM (s): Motionärerna har inte ställt nägra yrkanden,utan endast framfört synpunkler som förekommer i molionerna. Det verkar som ommotionärerna inte heUer är överraskade av den attityd som ett enhälliglfinansutskott intagit tiU deras förslag tUl besparingar i ell - del är vi heltmedveina om kärvt ekonomiskl läge. i Slockholm har släUl frägan, om vi i utskottet har inhämtatuppgifter om hovets ekonomi. Det är aUdeles uppenbart all vi vet ungefär hurstora kostnaderna för personal och annat är. har inte heller i sinmoiion framställt något yrkande på den punklen. Däremot har herrar AlfPettersson i och i ställt yrkanden om att beloppet pä skulle stå oförändrat. Dessutom skuUe en sänkning ske av tidigareutgående särskilda ersättningar. Jag skall inte ge mig in på någon detaljerad motiveringliU att utskottet tiUstyrkt statsverkspropositionens hemställan om en höjningav kungl. hovstaten tUl , utan jag nöjer mig med att yrka bifaUtiU finansutskottets hemstäUan. Överläggningen var härmed slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. § 8 Föredrogs finansutskottets betänkande nr 4 i anledningav Kungl. Maj;ts i statsverkspropositionen gjorda framställningar om vissaanslag för /72 inom verksamhetsområde jämtemotioner. Punkterna 1 -3 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Maj;l hade (punkt B 7, s. 29-33) föreslagitriksdagen att till Statskontoret för budgetåret 191 i 112 anvisa ettförslagsanslag av . I detta sammanhang hade utskottetbehandlal motionen nr 571 av och vari hemställts attriksdagen i skrivelse liU Kungl. Maj:l skuUe anhålla att de synpunkler som imotionen framförts beaktades. 1. tiUStatskontoret för /72 anvisade ett förslagsanslag av , 2. skulle avslä motionen nr 571. Reservation hade avgivits av herrar (), BurenstamLinder (m), () och Åsling (c), som ansett att utskollet under 2 borlhemställa att som sin mening gav Kungl. Maj:t liU kännavad reservanterna anfört i anledning av motionen nr 571. HerrTREDJE VICE TALMANNEN yttrade; Vid denna punkt häUs gemensam överläggning för samtligaövriga punkter i detta betänkande. Hen (); I finansutskottets betänkande nr 4 talas det ganska mycketom dalamaskiner. Under punkten 4 föresläs statskontoret fä pengar tUlsamordning av ADB. Under punkten 5 talas det om datamaskincenlralen och vissförsöksverksamhet på ADB-området. Under punkten 13 vill man bygga 8 500 mrumsyta för dalamaskincentral och under punkten 16 vUl man ge ettinvesleringsanslag om för dalamaskiner och ett bemyndigandeom för ytterligare beställningar av dalamaskiner, I della sammanhang har vi haft att ta slällning till enmotion av och som framför synpunkter på de centralainformationssystem som håller på att växa fram. Motionärerna fästeruppmärksamheten bl, a. pä de svårigheler för integritelsskydd som dessacentraliserade anläggningar kan innebära, I en reservation vid punklen 4 har vivelal föra dessa synpunkter vidare liU Kungl, Maj ;t. Jag är medveten om att del finns utredningar som har lUIuppgift att finna garantier för inlegritetsskyddet. Men del är tveksamt omdirekliven till dessa täcker de speciella problem som hänger ihop med att manbygger upp elt centraliserat datamaskinsystem. Under aUa omständighelerkonimer dessa utredningar och deras slutsatser all låta vänta pä sig. Därförfinns det en allvarUg risk för att man genom olika anslag och bemyndiganden rörsig i en riklning som kommer att visa sig mindre lyckad. Vad somfattas är en plan för utbyggnaden av datakapaciteten, sä att man har enmöjlighel att bedöma konsekvenserna av den centralisering som lycks ske.Dessa risker gäller särskUt för de olika projekt som gär ut pä encentralisering av datamaskiner. Därför vill vi med vär reservation undersirykabetydelsen av all Kungl, Maj;t lar hänsyn lUl de synpunkler som framförs imotionen. Med mill särskilda yttrande vid den punkt som gäUer de omfattande bemyndigandensom finansministern vill ha för att göra beställningar av dalamaskiner har jagytterligare velal slryka under de betänkligheter som jag anser att man haranledning att framföra. För det är ju så del tycks aUa som dellar i debatten omintegritetsskydd vara eniga om att dessa centraliserade dalamaskinsys-leminnebär risker för den enskilda människan. Ändå tycks vi vara i full färd medatt obetänksamt läla elt sådant system växa fram. Med en Iravestering av ettkänt ordspråk kan man beskriva del som händer med att säga att "kon växermedan gräset dör". FruANER(fp): Det är en mycket väsentlig fräga som motionärerna hartagil upp i motionen 571, Där begärs en skyndsam utredning om i vUken män encentraUsering av maskinella register, alltså vad vi kallar dalabanker, ärtekniskt nödvändig och/eller ekonomiskt önskvärd. Det är t. o. m, inte alldelessäkert att motionärerna är medvetna om hur angelägel del är att den här fråganlas upp. Jag skall be alt som bakgrund få citeravad som stod i en amerikansk studie från Nr 45 StanfordResearch Inslilute; "Del är omöjligl i praktiken att göra enkostnadsanalys på en administrativ verksamhet för att på denna analys kunnagrunda beslutet om all skapa respekiive inte skapa ett datasystem. Självaanalysen lar för läng lid och är för dyr. Dels blir man nämligen tvungen attlägga om hela arbetssättet för att kunna använda datorer, dels - och det är detviktiga är de fördelar i poUtisk-social mening som datasystemet kommer attmedföra omöjliga eller åtminstone svära att definiera, i varje fall sä att manskulle kunna sätta upp dessa fördelar mot kostnaderna och göra en meningsfuUkalkyl." Det belyder inte att man inte bör införa datasystem alls,viU jag tillägga, eUer att man skall göra en sädan sak bara på instinkt, utandet betyder att avgörandet måste läggas på en helt annan nivå, där det förövrigl, sävitl jag vet, ännu inte lagts i någol land: man mäste först avgöra påvUkel sätt man vUl all den offentliga administrationen skall fungera i sinakvalitativa och organisatoriska aspekter, och sedan får man undersöka i vad måndessa eventuellt nya krav bättre kan uppfyllas via datorer än pä någol annatsätt. Vidare mäste naturiiglvis dalaprogrammen skräddarsys förjust de uppgifter man behöver ha utförda, därför att om inte de systemen frånbörjan är väl genomtänkta och integrerade bäde med rutinerna hos dem som skallha nytta av upplysningarna och med sättet för informationssamlingen, blir detsnabbt obönhörligen för dyrt alt ändra på systemen. Datorerna blir dä värre änmeningslösa de kostar stora pengar och Släller bara liU trassel. Jag skall tUläta mig, herr talman, att uppbygga kammarenmed ett par exempel på hur det kan se ul i verkligheten. Chefen för en avEnglands största tUlverkare av s. k, mjukvara berättar att han träffat en avdirektörerna i en slor New York-firma, där man hade börjat installera elt stortdatasystem, som man från början hade projekterat skulle kosta iutveckUngsarbeten, Vid det aktuella tillfäUet hade datorerna och arbelet pä attfä dem all fungera i kontorsarbetet kostal 3 mUjoner doUar, och sysiemel visadeännu inga tecken pä alt vara klart alt fungera. Bolaget hade vid del här lagetlyckals förbruka älta stycken datachefer pä sju är. Jag talade med den nionde,sade min sagesman, och han verkade inle må särskilt bra han heller. Motsvarande svårigheter antyds i en rapport sompubUcerades i , "Datorer i statUg administrationunder de kommande tio åren". De tvä ämbetsmän och den datakonsult somskrivit rapporten säger bl. a. att en majoritet bland departementen deengelska departementen alltså klagar på att tillverkarna och försäljarna avdatamaskiner "har undervärderat svårigheterna och kommit med extra-vagantaoch ibland missvisande påståenden om effektiviteten hos bäde härdvaran ochmjukvaran". Sådana här misslyckade dataprojekl kunde man göra en långlista på, men det är inte nödvändigt. Det jag har dragit fram räcker för attunderstryka hur väldigi lätt det är att förköpa sig på den här marknaden,vidare att kunden mäste i förväg ha ytterst klart för sig vUket system han behöverför just sina speciella behov, och del betyder att man mäste analysera sitteget syslem väldigi noga försl. Del duger inle att först slå ihop en massadalabanker och sedan se efter om man kan reda ul de problem somsammanslagningen medfört. Precis som när det gäller skyddet av den enskUdesintegritet gentemot möjligheten av missbruk av datorerna gäller det också här:man måste ha lagar och uiredningar först och datasystemen sedan. Annars kommerdatorerna att stifta lagarna äl oss i StäUel för vi åt dem. Med denna motivering, herr talman, ber jag att få yrkabifall lill reservationen av m. fl. Idetta anförande instämde i Slockholm (fp). HenEKSTRÖM (s): Jag tror alt alla ledamöier som lästutskottets betänkande och reservationen frågar sig vad reservationen egentligengäller. Den tunna spik som man hängt sin reservalion på är att man "ansettdel vikligl att framhålla integritetssynpunkternas betydelse även i nuförevarande sammanhang". Enligt min mening bör ändå reservaiioner användasför att markera sakskUlnader, men det är det inte fräga om i detla fall.Utskollsmajorileten har mycket starkt poängterat att del inte råder någradelade meningar i sakfrågan, Integriletsskyddet är en ytterst viktig fråga. Det ärdärför som regeringen för tvä är sedan tillsatte två tunga uiredningar i dessafrågor, den ena för att utreda frågor om offentlighet och sekretess i aUmännahandlingar och den andra för att utreda kreditupplysningsverksamheten. Idirektiven till dessa båda uiredningar ägnas huvudparten av uppmärksamheten ålde nya krav på integritelsskydd som bl. a. ADB-tekniken StäUer, Del är justdetta problem som offentlighets- och sekrelesslagstifl-ningskommitten skallsyssla med. Jag skall be, herr talman, att fä läsa upp etl avsnitt urdirektiven frän aprU 1969. Del säges där: "Vad som kanske har tilldragitsig mest uppmärksamhet är frågorna om vilka speciella behov av sekretesskyddsom ADB-tekniken för med sig.