prot · FU09138 · 1971-12-31 00:00:00 — rationalisera.Det finns alltför många byråkratiska föreskrifter. I stället Nr 138 Organisation m. m. av borde detvara en skyldighet för styrelsen att rationahsera, kombinerad med en möjhghetatt göra det. Låt oss använda tiden tUl att ta bort sådana byråkratiskaföreskrifter, fastställda av statsmakterna och gäUande för detta och andraverk, så att vi får andra arbetsmöjhgheter - snudlgare och mera flexibla, somdet brukar heta! () kort genmäle: Jag visste inte att vihade en så framstående rationahse-ringsexpert som i styrelsen fördetta verk, och jag anade Inte att han på ett så enormt sakkunnigt sätt kundeförsvara att man Inte ratlonaUserade. I propositionen står det att Kungl. Maj:t vlU attmaterielverket skaU bidra till att personalkostnaderna och antalet anstäUdainom försvaret minskar. Där finns det en klar bestäUning från Kungen, och herrHagnell har aUtså rätt att rationahsera. Man gör inköp, sade , och har man Inte folk Iverket så måste man ha konsulter. Men man har ju konsulter för 40 mihonerredan. Man har tydligen Inte valt någon bestämd väg utan prövat bäggemöjUgheterna. Fråga är väl hur mycket folk man skaU ha med när man skall göraen affär och hur många händer ett papper skaU passera, och det sammanhänger välmed hur man rationaUserar inom verket. Jag tror inte att Kungl. MaJ:t har någotemot att man gör det lättare. Men om man anser att en cykel UU en skaUinköpas av en marinförvaltning, en cykel tiU en marksoldat av en annanförvaltning och en cykel tlU en flygare av en förvaltning med sakkunskap omflygmateriel, då bhr det naturhgtvis omständhgt, och det är väl närmast det manavser att komma Ifrån: De prylar som aUa skaU använda skall Inköpas på ettställe. Jag tycker det är utmärkt att herrHagneh sitter i styrelsen för det här verket. Han kan där verkhgen få utloppför sin förmåga att handla emot Kungl. Maj:t om han verkhgen vlU rationaUsera;Kungl. Maj:t ber nu emellertid att få ratlonaUseringar gjorda. HenHAGNELL (s) kort genmäle: Det kunde väl knappast vara någonöverraskning för att jag sitter med i verket; vi pratade ju om detför sedan. Rationaliseringar får vi ju tyvärr inte göra genom attändra om en byrå, ta bort den och bygga ut något annat. Det finns direktiv somsäger hur den här organisationen skaU se ut, och den får man inte ändra.Ändringarna kommer fram - tyvän - genom yttre utredningar som tartid och alltid kommer i efterhand. Om det är fråga om inköp av cyklar, så skall de köpas påett ställe, detsamma gäller helikoptrar. Men om marinen viU ha hehkoptrarnautrustade på annat sätt än man vlU Inom andra områden, då kommer marinen In påden punkten. Jag känner inte tiU att marinen går direkt till cykelfabrikanternaoch köper in cyklar. Min uppfattning är - och den har jag kvar tills jag fårverifierat att det går tUl som säger - Organisation m. m. av att mansamordnar det. Det skaU vara strävandena. Om man sedan när det gällerutrustningen har ohka behov, skaU handläggningen gå Isär på den punkten, mendet skall ske genom oUka avdelningar Inom verket som sedan förbereder ensamordning Innan man går tiU säharen. Så sker när det gäller motorcyklarna jag har 1 detah följt både förra köpet från tjeckerna och det nu planeradeköpet från ett annat bolag - svenskt den här gången. Jag tror Inte att det gårså enkelt tiU som beskrev. HenPETERSSON i Gäddvik (m): Av talarna I det här ärendet är det bara herrJohansson I Holmgården som har riktat kritik mot utskottets enhälUgabetänkande. Jag skall återkomma till det. Även , ledamot avmaterielverkets styrelse, anlade en del kritiska synpunkter i sitt anförande,som innehöU många utbUckar om materielverkets svårigheter just därför att detär ett ämbetsverk. Men även han slutade utan att ha framställt något egetyrkande. Vad vi i utskottet haft att ta stäUning UU ärpropositionen 124, Vi har gjort rätt mycket för att sätta oss in i frågan, VIhar också haft ordföranden i den utredning som framlagt det förslag som hggertih grund för propositionen, , med i utskottet. Utskottet delar I stort departementschefens uppfattningbeträffande verkets organisation och ansluter sig i aUt väsentUgt tiU valet avprinciplösning. Som också framgått av anförande föreslagna omorganisationen allt av denratlonallsetingseffekt som kan förväntas. revisorer, där ju fruEriksson. I är ordförande, har också nyhgen i en granskningsrapportpåpekat att verkets storlek gör det angeläget och nödvändigt att begränsapersonalkadem tiU vad som är oundgängUgen erforderligt och att utnyttja denkadern på ett effektivt sätt. Med anledning härav och med anledrung av motionen 1515,som åberopade, har utskottet uttalat att det bör vara möjhgtatt utan drastiska åtgärder I form av avskedanden minska resursbehovet ävenunder den tid som omorganisationen pågår. En annan fråga som vi ägnat mycken tid är frågan omsambandsmate-rielen. Departementschefen har I propositionen förordat principenatt Ukartad materiel bör anskaffas endast av en enhet inom verket, och han haräven utvecklat ett resonemang om fördelningen i detalj meUan oUka enheter. Utskottet har funnit att principen är riktig men attriksdagen inte bör låsa arbetsfördelningen i detah genom några uttalanden.Utskottet anser att principen så långt möjhgt bör tillämpas både av Kungl.Maj.t och materielverket, i den mån sådana frågor delegeras tlU verket. Jag vih också återge utskottets uttalande i fråga omutlokaUseringen tUl Karlstadsområdet: "I propositionen föreslås att huvudavdelningen fördrifttjänst lokaliseras tiU Karlstadsområdet. Förslaget berör bl. a.Uvsmedelsbyrån inom den nuvarande intendenturmaterielförvaltningen. Byrån försöver tiU drlft-tjänstavdelningen och bildar där en förplägnadsenhet,Intendenturfunk- tionen iövrigt skall enligt propositionen ingå som en enhet i huvudavdelningen förarmématerlel, Intendenturförvaltnlngen på central nivå är viktig förförsvaret och fungerar enligt samstämmiga uppgifter väl med nuvarandeorganisation. Mot bakgrund härav och beslut om utlokahsering tiUKarlstad av ca 400 tjänster har utskottet bl, a, övervägt en organisatorisklösning som skulle Innebära att nuvarande enheter för Intendenturförvaltnlngsamlat utlokaliseras till , Utskottet har emellertid funnit attövervägande skäl talar för en organisatorisk Inpassnlng av IntendenturförvaltnlngenenUgt Kungl, Maj:ts förslag, I enUghet med sin grundinställning till värdet avytterUgare rationalisering inom materielverket har utskottet därvid fäst storvikt vid att förslaget torde medge en besparing av ca 20 tjänster utan attintendenturförvaltningens effekt minskar. Utskottet har i detta sammanhang också ansett sig böraöverväga den sammanfattande benämningen på de enheter som flyttar tillKarlstad, Flertalet av dessa enheter kan sägas utöva drlfttiänst I någon form.Med hänsyn till de ytterUgare omlokaUseringar som enUgt propositionen kan kommaatt beslutas anser utskottet emeUertid att man bör välja en mera neutralbenämning på huvudenheten i , Utskottet föreslår att den tUls vidarefår Ingå I organisationen som materielverkets huvudavdelning i , Det bör enligt utskottets mening få ankomma på Kungl,Maj:t att från fall tiU fall bedöma lämpligheten av att flytta ut enheter medendast ett mindre antal anställda. Några kostnadsberäkningar för utlokaUseringen föreUggerInte, godkännande av de föreslagna riktUnjerna bUr att betrakta somett principbeslut. Utskottet förutsätter att kostnadsberäkningar kommer attredovisas i samband med förslag tiU medelsanvisning för beslutetsgenomförande," Vi har också genom den motion som iHolmgården nämnde uppmärksammats på frågan om samordning av verksamheten vid debåda robotsförsöksenheterna i och , menade attutskottet inte tillräckUgt hade satt sig in i denna fråga och inte hadeutnyttjat de rationahseringsmöjUgheter som där finns. Jag hävdar en direktmotsatt mening. Hen inlägg i denna fråga tyder på att han Inte harsatt sig In i vUka möjUgheter som finns att flytta helarobotsförsöksverksamheten tiU , Just den skrivning som utskottet här harkommit fram tUl, nämUgen att försöksplatsen I skaU ges prioritet vid eneventueU utbyggnad av försöksverksamheten på robotområdet, är det reaUstiskaäven för motionärerna, varav jag är en. Hen har väckt motionen 1516 angåendeomlokaUsering inom , Med anledning av den motionen harutskottet uttalat att en i förhållande tUl nuläget större koncentration av deenheter som skall vara kvar i skuUe medföra lägre kostnader förmaterielverkets verksamhet. Med det anförda yrkar jag bifaU tiU utskottetshemstäUan, Organisation m. m. av Organisation m. m. av Hen i Holmgården (c): Jag måste först och främst få säga att jagInte, som utskottets ordförande vill göra gällande, har sagt att utskottet IntetillräckUgt har satt sig in i frågan. Men jag har anfört att utskottet, enUgtmitt sätt att se, inte har tagit tillräcklig hänsyn till den sakkunskap som jaghar hänvisat till. Jag erkänner mer än gärna att jag inte är sakkunnig I dennafråga, och det är av den anledningen som jag har hänvisat till den sakkunskapsom har remissbehandlat ärendet. Den sakkunskapen har ansett det rimUgt ochmöjUgt med en förening av dessa två enheter. I finns två provningsenheter dels den förammunitionsprovning, dels en försöksplats där flygmateriel provas, hknande denI . Enhgt mitt sätt att se hade det varit rimhgt att förena den senareenheten i med den enhet som finns i . Det hade i alla fallvarit ett steg på vägen. Hen (m): Jag kan vända påstocken och säga att det tydhgen är i Holmgården som Inte harsatt sig In I hela frågan. Han har fastnat för vad en remissinstans har tyckt.Så får vi Inte göra I utskottet, utan vi måste se frågan som en helhet. Jaganser då att utskottet här har kommit fram med den bästa tänkbara skrivningenäven för dem som ömmar för en utökad verksamhet I . HerrNORRBY i (fp): En av de två motioner som Jag har väckt medanledning av denna proposition handlar om en omlokahsering av försvaretsmaterielverks enheter Inom . Vad utskottets ordförande anförde om den motionen ochutskottets behandhng av den visar att han inte riktigt har uppfattat motionensInnebörd. Den handlar Inte om ratlonaUseringseffekter Inom försvaretsmaterielverk. Motionen avser inte heUer att man skaU sprida verksamheten tillflera arbetsställen Inom , utan man skall fördela de arbetsplatsersom ändå måste Ugga Inom på ett annat sätt. Detta andrasätt vlU jag beskriva så här. Vi måste i , för att skapamänskhgare förhållanden, sträva efter att lägga arbetsplatserna närmarebostadskoncentrationerna. Det är vad motionen syftar tlU. Jag tror man måste taupp den frågan över hu-vud taget beträffande statlig verksamhet, så att statenkan vara en föregångare när det gäller att bidra till drägUga förhåUanden IStorstockholmsregionen för de människor som ändå måste finnas kvar här, trotsallt vad som sägs I debatten . Det är då intressant att begränsa en av storstadensnackdelar, nämhgen den långa restiden från bostaden till arbetsplatsen. Det kanman i princip göra genom att fördela arbetsplatserna på ett annat sätt . Ett så stort verk som betyder därvidlag ganskamycket. Dessutom har verket en viss geografisk spridning inomStorstockholmsområdet av sin verksamhet. Man kan här peka på primära och sekundära funktioner I denstathga verksamheten. Den primära funktionen är I detta fall att bedriva den verksamhetsom är ålagd verket, medan en sekundär funktion är att verket åstadkommerarbetstillfällen Inom Storstockholmsreglonen, I en sekundär funktion förstatlig verksamhet kan Ingå att skapa en rimligare arbetsplatsstruktur InomStorstockholmsreglonen. Det är dit motionen syftar, hksom andra motioner jaghar väckt här I med samma syfte. Hen (m): TUl det sista som här harsagt vill jag bara framhålla att verket har anfört att man har en sådanspridning i att den medför merkostnader för verket. Det ärdärför som vi delar åsikten att det skulle Innebära en kostnadsbesparing, omman kunde få verkets verksamhet i mera samlad, som vi har avstyrktden motion nu talat om. Hen (fp): Det jag talar om är inte verkets ekonomi eUerrationaliseringsvinster för verket, utan det är om en arbetsplatsstruktur IStorstockholm som ger så stora samhällsekonomiska fördelar och så stora fördelarför de människor som bor I regionen att man av det övergripande skälet måsteföredra denna arbetsplatsstruktur, även om den råkar ge något högre kostnaderför verket. Detta står alltså i någon mån i motsats tiU den typ av"skygglapps-rationaUsering" som ofta förekommer inom statligverksamhet, en skygglappsrationalisering som Innebär en inskränktrationahsering, där bara verkets egna primära funktioner bedöms men därsekundära funktioner, som kanske för samhäUet som helhet är väsentligare, heltglöms bort. Det är detta jag har velat uppmärksamma I det här sammanhanget. Ettmycket vanligt misstag är att man ratlonahserar med hänsyn tiU den primärafunktionen men sedan sätter på sig skygglappar och glömmer densamhällsekonomiska totaleffekten. Organisation m. in. HerrHAGNELL (s): Får jag, efter den debatt vi haft här och därohka synpunkter tagits upp, knyta an till de önskemål som revisorerhar framfört, bl. a. genom i , att vi skall få de StatUgaförvaltningarna - det gäller ju Inte bara det här verket, utan det gäher ocksåandra att fungera smidigt och effektivt och utan onödigt stor personal, såatt de kan lösa de arbetsuppgifter som regering och riksdag lägger på dem. Mot den bakgrunden skuUe det vara värdefullt om regeringenmed hjälp av revisorer och med hjälp av ohka departement tillriksdagen finge fram förslag på smidigare och bättre, mindre byråkratiska ochreglerade arbetsformer än de nuvarande och en smidigare struktur iföretagsuppbyggnaden om vi nu betraktar de stathga förvaltningarna som vilketannat företag som helst som skah lösa en lagringsuppgift och bedriva Inköpsverksamhet med rätt och ansvar för styrelserna att se tlU att arbetet flyter på bästamöjUga sätt Inom de ramar som statsmakterna anger och med befogenhet attsuccessivt och vidta ändringar utan att Lagstiftning mot könsdiskriminering pä arbetsmarknaden,m. avvaktastörre omställningar , som fallet har varit i det verk som vi hardiskuterat. Om vi på det sättet kunde ägna åt ohkaförslag från revisorer och ohka departement, skulle vi kunna få frambättre resultat från de verk och Inrättningar som riksdag och regeringgemensamt är ansvariga för. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 8 Lagstiftning mot könsdiskriminering påarbetsmarknaden, m. m. Föredrogs Inrikesutskottetsbetänkande nr 35 i anledning av motioner om lagstiftning mot könsdiskrimineringpå arbetsmarknaden, m, m, 1 detta betänkande behandlades motionen 1971:1117 av hen m, fl, (fp), vari yrkatsatt i skrivelse tih Kungl, Maj:t hemstäUde om skyndsam utredning ochförslag tiU lagstiftning mot könsdiskriminering samt motionen 1971:1146 av (), vari hemstäUtsatt skulle besluta att hos Kungl, Maj:t anhåUa om en parlamentariskutredning angående åtgärder för att öka jämstäUdheten meUan könen. Utskottet hemstäUde att riksdagenskulle avslå motionerna 1971 :l 117 och 1971:1146, Reservation hade avgivits av herrarEriksson i (fp). (), () och Ekinge (fp), som ansettatt utskottet bort hemstäUa, dels att med blfaU tlU motionen 1971 :l 117 samti anledning av motionen 1971:1146 i skrivelse till Kungl, Maj:t hemstäUde omutredning och förslag angående lagstiftning mot könsdiskriminering påarbetsmarknaden, dels att skuUe avslåmotionen 1971:1146, i den mån den inte förut behandlats. HenNORDGREN (m): Vårt samhälle har under senare decenniergenomgått snabba och djupgående förändringar. De tekniska framstegen har Imånga avseenden medfört helt andra levnadsvanor. De har också medverkat tillatt skapa vårt nuvarande välfärdssamhälle. har de medfört attradikala förändringar ägt rum i arbetsUvet, Många gamla yrken har försvunnit,nya har kommit till. Arbetsmarknaden har i åtskilliga avseenden förändrats. Trots all utveckUng och alla jämUkhetssträvanden kan vialltjämt konstatera att den svenska arbetsmarknaden fortfarande i storutsträck- ning Ipraktiken är uppdelad på manUga och kvinnhga yrken. Det betänkUga häriunderstryks av att de kvinnUga yrkena i regel ger lägre status, lägre lön,mmdre inflytande och sämre framtldsmöjUgheter, Det är ett hinder i strävandenamot jämställdhet meUan män och kvinnor, som i övrigt präglar reformarbetet Ivårt land. Visst pågår det en viss utveckhng mot jämstäUdhet, mentyvärr råder det aUtjämt stora brister. Detta påpekas bl, a, i motionen 1146 avherr Wennerfors, vilken hemstäUer om en parlamentarisk utredning om åtgärderför att öka jämställdheten meUan könen. En Uknande hemstäUan framförs imotionen 1117 av m. fl. Skillnaden i yrkandena är att herrWennerfors endast begär utredning om åtgärder för att uppnå jämstäUdhet mellankönen, medan begär en utredning plus förslag om lagstiftning motkönsdiskriminering. Utskottsmajoriteten avstyrker enhgt det förehggandeutskottsbetänkandet utrednings kravet. Vi reservanter håller samthga fast vid utredningskravet, 1reservationens första kläm talas det emeUertid om "utredning och förslagangående lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden". Varkenherr , jag eher mina andra kamrater i moderata samUngspartiet anser attlagstiftning i det här faUet är lämpUg väg. Däremot anser vi det fuUt motiveratmed den utredning som begär i sin motion. Sedan jag , herr talman, fått tiUfälle att i protokoUetmarkera vårt avståndstagande från direkt lagstiftning mot könsdiskriminering,yrkar jag blfaU till reservationen av i m, fl. Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. Idetta anförande instämde (). HenROMANUS (fp): Som sade är den traditionellauppdelningen av den svenska arbetsmarknaden i manUga och kvinnhga yrken ett avde aUvarligaste hindren för jämhkhet meUan män och kvinnor och för individueUvalfrihet. Uppdelningen är ju som vi alla vet sådan, att de kvinnUgayrkena i regel ger lägre status, lägre lön, mindre inflytande, sämreframtidsmöjhg-heter än de manhga eller blandade yrkena, och ofta har karaktärenav underordnade och upppassande befattningar i förhåUande till de män, somfinns inom samma arbetsområde. Vi vet att denna uppdelning inte motsvaras avskillnader i lämplighet mellan män och kvinnor generellt sett. Jag skulle kunna åberopa en mängd siffror för att belysadetta förhållande, men jag skah inte göra det. Vi har redan ägnat en avsevärdtid åt överläggningar, trots att det inte har varit särskilt mångareservationer, och jag skall därför försöka begränsa mig. Jag skaU endastpåminna om att enhgt låginkomstutredningens undersökningar av de s,k, extremt lågavlönade är kvinnor. Det säger ganska mycket. En hel del görs för att komma tiU rätta med dessamissförhåUanden, arbetsmarknadspohtiska insatser, utbildning, omskolning osv.Men man måste ändå ställa frågan om de åtgärder som vidtas är tiUräckUga, Vi inomfolkpartiet anser inte det. Därför har vi lagt fram partlmotlo- Lagstiftning mot könsdiskriminering på arbetsmarknaden,m. nen omutredning och förslag om lagstiftning mot könsdiskriminering. När det gäller ensådan viktig fråga och Ingen kan väl fömeka att bristen på jämhkhet mellanmän och kvinnor är en av vårt samhäUes största jämUkhetsfrågor måste manförsöka använda sin uppfinningsrikedom och undersöka om det finns ytterhgareåtgärder. Man måste också undersöka om det har gjorts något på andra håll somvi skulle kunna ta efter, VI har kommit tiU den slutsatsen, att man borde kunnalagstifta mot könsdiskriminering och dra lärdom av de erfarenheter som gjortsutomlands I det avseendet. En del argument har anförts mot detta förslag. Bl, a,uttalade allmänna beredningsutskottet redan föna året att utveckUngen ju ändågår åt rätt håU, Visst går den åt rätt håU det vore ju hemskt annars -men dengår så oerhört långsamt att det Inte är tiUfredsställande, En av de mest tydUga lUustratlonerna tlU långsamheten kanman få om man går till statistiken över ungdomarnas studieval. Vilkastudievägar väljer ungdomen i yrkesskolan ? Jag kan lämna några uppgifter,som jag fått från ett föredrag av utbUdnlngsmlnlster , där han talar omyrkesskolan. Han påvisar att av de 32 000 eleverna I yrkesskolans heltldskurserför Industri och hantverk var 2 000 flickor. Av dessa 2000 flickor valde Inte mindre än 1 900 utbildning I textil och sömnad, medandet I utblldningshnjerna för metallarbete fanns bara 60 fUckor mot 17 000pojkar. Omvänt fanns det bara ungefär 700 pojkar bland de över 8 000 eleverna iyrkesskolans vårdutbildning. Det är dessa ungdomar som kommer att utgöraarbetskraften under en generation framåt. Mycket av orsaken till denna fördelning är attityder ochföreställningar om vad som är lämphgt för män och kvinnor, något som det integår att komma åt genom lagstiftning. Men man kan inte frigöra sig frånmisstanken, att det också spelar en betydande roU hur dessa ungdomar väntar sigatt bh bemötta när de kommer ut på arbetsmarknaden. De vet, att om man i dagväher yrkesutbildning okonventloneUt och går mot strömmen, löper man enbetydande risk att bh diskriminerad, 1 slutet av föredraget kommerutbUdningsministern in på detta och säger: "En intensiv bevakning frånmassmedias sida när det gäller könsdiskriminering, och ännu större aktivitetbåde från de centrala arbetsgivarorganen och de fackhga organisationernas sida,skulle troUgen kunna påskynda upplysningen. Men om inte detta hjälper, måste viha en offenthg och ingående debatt om vUka andra åtgärder från samhällets sidasom kan komma i fråga. Arbetsgivarna måste garantera att de som har gjort ettokonventloneUt yrkesval får arbete på samma viUkor som andra, annars kommer vialdrig att kunna bryta det könsbundna yrkesvalet I skolan. Samhället gör enormaInvesteringar i utbildning av båda könen, och vi kan inte låta dem bhoutnyttjade på grund av Irrationella fördomar hos dem som kontrollerar urvaletav personer vid anställning." Det är just detta resonemang som har lett oss fram tilldiskussionen om vilka andra åtgärder man kan vidta. En av de åtgärderna ärlagstiftning. Man kan invända att detta löser Inte problemen. Nej, det ärklart, det har jag redan sagt. Här behövs fler åtgärder av olika slag. Men om enlagstiftning verkar åt rätt håh är det ju skäl nog för att vidta åtgärden. Den skulle i varje faU ge ett påtagUgt resultat omedelbartoch det är att de, som söker arbetskraft, inte i sina annonser och meddelandenskuhe få tala om att de kommer att diskriminera arbetskraft av det ena könet, Ioch med detta skuUe man ju få tiUgång till arbetssökande av båda könen i störreutsträckning än , och därmed skulle man ha skjutit ett första skott motslentriantänkandet på detta område. På tåget in till roade jag mig med attgå igenom vår största morgontidning och titta på platsannonserna. Jag skah beatt på TV-skärmen få visa för kammarens ledamöter ett axplock av vad jag dåhittade. Här är ett företag som annonserar efter en kvinnUgverkstadskontorist. Inte nog med att man talar om att man kommer attdiskriminera manUga sökande, utan man säger också att den som man vill ha skahvara i lämphg ålder, nämUgen . Detta exempel var inte det enda i dengenren. Jag kan visa ytterhgare några. Här söker man en kontorist. Det skaU vara en dam . Det är nog typiskt för många som söker kontorsarbetskraft. Vad somkan vara motivet kan vi i detta sammanhang lämna därhän. Här vUl man ha enreceptionist. Det skah vara en representativ person. Jag antar att i det falletär det också en ung kvinna man viU ha. Det är Inte bara på kontor utan också inom butiksområdetsom man är Intresserad av att ha unga, vackra, kvinnhga anställda. Både när detgäller att försälja herrkläder och när det gäller att försäha sybehör framgårdet av de annonser som jag nu visar att man viU ha kvinnliga anställda. De skaUvara unga och vackra och ha låga löneanspråk, kan man förstå. Hur är det då när man söker manlig personal? Då är detandra krav. Man viU t, ex, som chef ha en erfaren, branschkunnig man. Jag tror inte att jag behöver iUustrera mer.Det var aUtså bara några axplock ur en av dagens tidningar. I fråga omhushållsarbete kan säkert var och en förstå hur tendensen var.