prot · FU0985 · 1971-12-31 00:00:00 — I en del fall har staten åtagit sig att med lokaUseringsstöd ochetablerings-främjande åtgärder stimulera tUl företagsamhet i dessa områden.Avsikten därmed är väl att nedläggningar av industriföretag och utflyttningenav Den statliga trafikpolitiken m. m. Den statliga trafikpolitiken m. m. människor skall motverkas. Men skall industrier ochserviceorgan kunna etablera sig fordras godtagbara kommunikationer ochgodtagbara transportkostnader, SJs affärsmässiga principer går enligt min mening stick istäv mot de lokaUseringspolitiska strävandena. Kvarvarande trafik tvingas ut påmånga gånger hårt belastade vägar. Om SJ därigenom får ett bättre driftresultatär det troUgt att utgifterna i stället ökar för stat och kommun på grund aversättning tUl andra trafikmedel, ökade kostnader för underhåU av vägar och förvägtrafiken osv. En annan sak är att effekterna av bannedläggningar aldrigblivit utredda. En tidigare kommunikationsminister anförde på Järnvägsmannaförbundetskongress 1969, att det fanns intresse hos en forskare professor att göra en sådan utredning. Någon sådan har ännu inte kommit till stånd. Det är emellertid alldeles givet att de sociala ochsamhällsekonomiska bedömningarna i hög grad kommer in i sådana här sammanhang,och det borde vara av Intresse att närmare få utrett på vUket sätt enjärnvägsnedläggning påverkar bygdens liv i fortsättningen. är det ju klart att om underlaget av resande är mycketsvagt och i övrigt inte tillräckligt starka skäl talar för ett upprätthållandeav trafiken, så kan en nedläggning inte undvikas. Vad som då är nödvändigt och det har vi, som i påpekade, varit överens om iutskottet är att man får tUl stånd ersättningstrafik som dels gör skäl förnamnet, dels inte är av tUlfällighetsbetonad karaktär. När jag nu är inne på frågan om järnvägsnedläggningarskuUe jag med några ord vilja rikta uppmärksamheten på ett förhåUande somsärskilt de SJ-anstäUda betraktar som mycket anmärkningsvärt. De anser att viden bedömning av en bandels lönsamhet alla transportmedel som tiUhör SJ eUer SJsdotterföretag bör medräknas; det måste ge en fullkomligt felaktig bild av SJsmöjligheter när man får konkurrera med sig själv genom landsvägsbussar ellerannan parallelltrafik, medan lönsamheten uteslutande beräknas på den spårbundnatrafiken. Den sväUande bUtrafiken upplevs av aUt flera som ettmycket stort problem. Detta gäller särskilt den tunga trafiken, som ju sliterhårt på vägarna men också är till stort hinder för den övriga trafiken. Jagskall här inte gå in på någon statistik över hur bUismens andel i trafikarbetethar ökat. Sådana uträkningar finns i flera av motionerna. Jag viU barakonstatera att aUa är väl medvetna om de många problem som följer med enohämmad utveckling av bilismen. BUen har naturUgtvis kommit för att stanna ochdet är aUdeles klart att den för många människor betyder ofantligt mycket förderas möjligheter tiU rekreation och omväxling från ett hårt arbete. Det ärnågot som man kanske har anledning att tänka på när det nu talas så mycket omatt kräva ut bilismens kostnadsansvar. Jag vUl i det sammanhanget erinra om attdet övervägande antalet redovisade uträkningar har visat att kostnaden förbUismen med en hel del miljarder kronor överstiger de avgifter bilismenbetalar. måste man väl konstatera att biUsmen I sig utgör ett oerhörtslöseri med kapital. Det talas ibland om tomvagnsdragnlng när det gäller tåg,men vad skall man säga om det förhåUandet att en bil, som i regel är byggd förfyra, fem personer,kanske tUl - jag tar siffran ur luften - används av Nr 85 Vad vi tycker är nödvändigt är att stimulera den koUektivatrafiken, Därför får man med tillfredsställelse hälsa den utredning som kommuni- \ kationsministernhar tUlsatt och bara hoppas att den skaU ge ett snabbt " statliga trafikresultat.Inte minst i tätorter och i anslutning tUl tätorter kommer det POntiken m. m.orationella draget i billsmen tUl uttryck, och det är här helt nödvändigt attfå tUl stånd en ändrad utveckling. Denna ter sig ännu angelägnare, om manbeaktar de andrahandseffekter som följer med bUismen, såsom trafikolyckor,miljöförstöring osv. Vi tycker därför att det är nödvändigt att styra övertrafiken till de koUektiva trafikmedlen. 1 det sammanhanget bör givetvis aUaarbetsresor i tätorterna observeras men också den tunga trafiken som vi anser istörre utsträckning bör styras över tUl järnväg. Vi menar alltså att det i högre grad behövs planering itrafikpolitiken. Med oUka åtgärder måste en styrning ske för att åstadkomma detur samhäUeUg synvinkel bästa resultatet. För att nå dithän räcker det enligtmin uppfattning inte med att via den sittande vägkostnadsutredningen och vadden kan komma att föreslå söka uppnå en konkurrens på mera Uka viUkor än som gäUer. Därmed är inte sagt att man inte skaU försöka rätta tUl något av denogynnsamma position som SJ befinner sig i gentemot bUismen. Den proposition omnedskrivning av SJs statskapital som vi också skaU besluta om är ju förövrigt ett steg på den vägen. Men jag är inte främmande för och jag tror detfinns opinion för detta - att ytterUgare öka stödet tUl SJ. Det kan inte vararimligt att låta ett stort trafikföretag arbeta under ett starkt lönsamhetskravoch ha ett annat förhållande på andra områden. Både i utskottets betänkande och ifolkpartireservationen föreslås utredningar som skaU överse och komma medförslag tiU traflkpoUtikens fortsatta utformning. Också från vårt håU föreslåsen utredning men då givetvis, mot bakgrunden av vad jag har sagt, meddet uppdraget att även se över riktUnjerna trafikpolitiskabeslut. Riktlinjerna bör omarbetas med tanke på att man i det trafikpoUtlskahandlandet skall kunna ta sociala hänsyn samt närings- ochlokaUseringspolitiska hänsyn. I det sammanhanget bör också trafikföretagensmöjligheter att agera utifrån sådana utgångspunkter observeras, givetvis vidbehov i samverkan med ansvariga myndigheter. Det finns självfallet en hel rad trafikpoUtlska problemsom jag här inte har berört, men som vi i utskottsdiskussionerna har varit innepå. Jag har mest velat uppmärksamma glesbygdsproblemen i detta sammanhang.Tätorternas trafikproblem växer emeUertid även de och här finns det väl utrymmeför mera djärva grepp; jag tror att det blir ofrånkomligt med sådana iframtiden. Just här finns det aU anledning tlU forskning för att få framsmidiga och effektiva transportmedel som kan utgöra alternativ tUlprivatbUismen. Trafikpolitiken måste ju utformas med tanke på människorna och det gäUer både dem som skall betjänas av den och dem som på annat sätt ärberörda av den. Med det anförda, herr talman, vUl jag yrka bifall tUlreservationen 2 b i trafikutskottets betänkande nr 6. 2* protokoU 1971. Torsdagenden (): Redan i årets remissdebatt var vi åtskilliga talare som uppehöll oss vid att trafikpoUtiken tiUdragit sigett allt stöne allmänt Den statliga trafik- intresse, bl. a. på grund av att man har enotiUfredsstäUande transportför- politiken m. m. - 1 ljgt_ Den kritik som framförts har enligt vår meningkommit att felaktigt inriktas mot trafikbeslut. Vad som kan kritiserasär tiUämpningen av det beslutet med de preciseringar därav som gjordes av 1969års riksdag. UtskottetframhåUer i sitt betänkande att det är väsentligt att resultaten av de pågåendeutredningarna, bl. a. vägkostnadsutredningen, får ligga tUl grund för denpraktiska detaljutformningen av trafikpolitiken. Utskottet framhåller ocksådet angelägna i att dessa utredningar fuUföljs med skyndsamhet. Detta uttaladeäven riksdag. Närföredragningar i utskottet gett vid handen att det mycket kompliceradeutredningsarbetet forceras, har vi i moderata samlingspartiet inte funnitanledning att biträda henar i och SeUgrens reservatlon 1, iall synnerhet som vi tycker att utskottets skrivning är stark i kraven på attutredningarna skall påskyndas. Ireservationen 2 a har samma reservanter yrkat på tUlsättande av enparlamentarisk kommitté som skuUe få I uppdrag att företa översyn avtrafikpoUtiken och framlägga de förslag som föranleds härav. Nuär det emellertid så, att en parlamentarisk kommitté kan lämpa sig väl för enpoUtisk utvärdering av ett färdigt allsidigt utredningsmaterial. Tiden äremellertid tyvän, kan jag väl säga inte inne för en sådan utvärdering. Detsom nu är angeläget är att något trafikpoUtiskt expertorgan dels följer ochstuderar de trafikpoUtlska åtgärdernas verkningar, dels aktivt samordnar depågående utredningarna, som tUl största delen är av kompUceradteknisk-ekonomisk karaktär. Därför har vi funnit det rimligt att den sedannågra år verksamma trafikpolitiska delegationen får denna uppgift och att desssammansättning med hänsyn tUl detta utvidgade mandat kompletteras på ettlämpligt sätt. Somvi ser det föreligger det ingen skUlnad mellan utskottsmajoritetens syfte idess skrivning och reservanternas syfte med reservationerna 1 och 2 a; skUlnaden ligger väsentligen i formuleringar och metoden för att nå syftena. Jag tror att desyftena tillgodoses bäst genom att man stöder utskottets hemställan, tUl vUkenjag därför yrkar bifaU. Hen (): Jag vUl betecknadet utskottsbetänkande som föreläggs kammarens ledamöter som den mest glädjande händelsen sedan 1963 års trafikpoUtlska beslut fattades. Under de år som förflutit har det vuxit fram en kraftig opinion. Den har tUl en del grundats på dåhg vetskap om innebörden av det trafikpolitiska beslutet, men har också haft ett verkUghetsunderlag i den försämrade trafikservice som blivit ett faktum på många orter I landet. har ju under frågestunden lämnat ett drastiskt exempel på hur nonchalant SJ 42 behandlar nedläggningen av en busslinje. Det ärsådana åtgärder som skapar orooch otrygghet. Att trafikpoUtiken är i allra högsta grad aktuell Nr 85 visar inte minst dagens debatt där så många talare är anmälda. 1 och för den sig är detta naturUgtvis en spegling av hur medborgarna ute i samhället 13jj J971 upplever trafikpolitiken. Det är glädjande att nu i detta utskottsbetänkande finnsen majoritets- Den statliga trafikskrivning som klart markerar en vUja atthålla fast vid beslut politiken m. m. men att i dess tUlämpningsynkronisera trafikpolitiken med 1970-talets samhälle. Jag konstaterar attutskottets majoritet nu betonar nödvändigheten av en effektiv samordningmellan trafikpolitik och regionalpolitik, syftande tUl en positiv befolknings-och näringsUvsutveckllng i landets oUka delar. Utskottets majoritet säger vidare att de väldigainvesteringar som krävs på grund av den kraftiga koncentrationen avbefolkningen till storstadsregionerna inte får innebära att vägupprustningar iandra delar av landet eftersattes. Dessutom slår utskottet återigen fast attstor försiktighet skaU iakttas med ytterligare järnvägsnedläggningar och att,om sådana trots aUt måste ske, ersättningstrafik skall ordnas. Utskottet tar också upp frågan om den olönsammabusstrafiken liksom angelägenheten av en samordning mellan järnvägarnaszontaxor och jämvägarnas och postverkets bussUnjetaxor. Vad jag här har återgivit av utskottets betänkande är, omjag fattat rätt, direktiv och målsättningar för ett samordnings- ochutvärderingsarbete. Utskottets majoritet har funnit att den existerandetrafikpolitiska delegationen bestående av representanter för näringsUvet ochtransportföretagen, fackföreningsrepresentanter, experter och parlamentariker skulle kunna vara ett lämpligt organ för att följa upp de trafikpoUtlskafrågorna enligt utskottets målsättning. Jag vill i det sammanhanget erinra omatt utskottet betonat nödvändigheten av att trafikplaneringsutredningen som haratt göra upp modeUer för den regionala trafikplaneringen skall arbeta i närasamverkan med den trafikpoUtlska delegationen. Härigenom har utskottetsmajoritet tUlfört trafikplaneringsutredningen betydande sakkunskap och ettforum där trafikplaneringsutredningen kan testa sina förslag, innan den går tUlett slutUgt ställningstagande. Man kan beklaga att det inte uppnåtts full enighet iutskottet, men bakom utskottet står dock en stark politisk majoritet som visaten vilja att i samförstånd lösa problemen och utvärdera transportpolitiken.Studerar man exempelvis reservationen nr 2 a finner man att den i sak inte innehåller någonting annat än vad utskottets majoritet nu föreslår attbesluta SkUlnaden är att reservanterna inte tilltror trafikpolitiskadelegationen kraft att lösa frågorna utan i stället vill ha en heltparlamentarisk kommitté. säger i att det aUtid tarlång tid för en utredning att komma i gång med sitt arbete. Ja, det är en avanledningarna tUl att vi valt att lägga arbetet på den redan existerandetrafikpolitiska delegationen. För del har vi accepterat den trafikpoUlskadelega tionen, trots att vi i en partimotion krävt en parlamentarisk kommitté. Vi har kunnat göra detta, eftersom vi funnit att den trafikpolitiska delega tionen nu får ett utökat mandat och direktiv för sitt arbete. Den statliga trafikpolitiken m. m. centerpartietsmening är det dessutom en fördel att parlamentariker tUlsammans mednäringslivets, transportföretagens och arbetstagarnas representanter gemensamti delegationen nu får försöka att lösa de här frågorna. Det är självklart attvi kommer att följa delegationens arbete med uppmärksamhet. Vad gäUer reservation 1 beträffande vägkostnadsutredningenhar utskottet påpekat att det är angeläget att denna utredning liksom andrautredningar bedriver sitt arbete med största möjliga skyndsamhet. ReservanternavUl dessutom ha en tidsplan för att utredningen snabbt skall komma fram medsitt resultat, har visserligen arbetat och kanännu inte med säkerhet säga när ett slutbetänkande är att vänta, men jag harett bestämt intryck av att utredningen egentligen inte skulle behöva påskyndaspå det sätt som angivits i reservationen, betänkande , medtiteln , har efter vissa justeringar lett fram tiU ettbeslut i att omfördela skatterna på den tunga trafiken. Det varkostnadsansvarighetsprlnciperna som motiverade detta, och de skatter sombestämdes gjordes beroende av fordonens axel- och boggietryck samt bruttovikt.Man konstaterade hur axel- och boggietryck inverkade på kostnaderna för bådevägbyggande och vägunderhåll, och så anpassade skatterna därefter. Genom att detta har åstadkommits för de tunga fordonen,aUtså för både lastbUar och bussar, har vi enligt min mening redan kommit enbra bit på väg mot ett kostnadsansvar. Det är viktigt vid bedömningen avgodstransporter på väg och järnväg. Detta är något som vänsterpartietkommunisternas företrädare helt tycks bortse ifrån när han i reservation nr 2 btalar om att "den tunga lastbUstrafiken inte har fått arbeta under ettstarkt lönsamhetskrav". Jag vUl inte att vi för bilismen i dess helhet skallundandra oss en seriös diskussion om kostnadsansvar, men jag hävdar att ettgott utredningsmaterial är bättre än ett material som framkommit på ett sådantsätt att det på grund av tidsnöd kan vara behäftat med allvarliga grundfel. Medhänvisning tUl vad jag sagt om de redan beslutade höjda skatterna för dentyngre trafiken menar jag att det är ingen riksolycka om vägkostnadsutredningenfår den tid på sig som den behöver för att lägga fram ett objektivt material,som skaU utgöra grunden för en seriös debatt om bilismens kostnadsansvar. Jag yrkar därför, herr talman, bifaU tlU trafikutskottetsbetänkande nr 6 i dess helhet. 1 detta anförande instämde herrar i Heden,och (samtliga c). HerrMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle: Jag opponerar nug Utet grand när säger att opinionenmot trafikpoUtiken ute i landet grundats på dåUg vetskap om Det kan naturUgtvis vara sant tiU viss del - jag vUlinte bestrida påståendet men jag tror att man skall iaktta en viss försiktigheti detta hänseende. Detär väl också så att ute i landet finns den uppfattningen att de riksdagsmän somvar med om att fatta beslut inte då kände tUl vad de egentUgenbeslutade om. Jag kan ta ett citat ur , där mansäger: "Sanningen är att detta viktiga beslut om trafiken, vägarna och denstatliga verksamheten ramlade igenom i utan att partierna orkadesätta sig in i de många frågorna. Sedan beslutet väl är fattat så vUle interiksdagsmännen tala om saken de visste då vUket dumt beslut de varit medom." Dettaär kanske överdrifter, men det finns visst stöd för just den här tanken och fördet här påståendet hos de riksdagsmän som själva har sagt att de inte varriktigt klara över vad de fattade beslut om. Bland dem finns, om jag intemisstar mig, också partikamrater tUl . Jag tror alltså att viskall iaktta en viss försiktighet när det gäller att döma ut den opinion somfinns ute i landet beträffande trafikpolitiken. 1frågan om att vi inte tagit någon hänsyn till lastbilstrafikens kostnadsansvari vårt reservationsyttrande vUl jag bara peka på att det är en faktor som ärmycket svår att komma tUl rätta med. Jag är väl medveten om att lastbUstrafikenhar pålagts ytterUgare skatter, men det sägs ju i de seriösa utredningar somredovisas att det är svårt att faststäUa arten av just den tunga trafikenskostnadsansvar därför att den sliter vägen mycket hårdare än vad privatbUismeni övrigt gör. Det är alltså Ingen lätt fråga. Denstatliga trafikpolitiken m. m. () kort genmäle: framhöU vissa målsättningar i trafikpolitiken som vargemensamma för majoriteten. De målsättningar som han nämnde är också gemensammaför oss som står under reservationen 2 a. Vadär det då som skUjer de här aktstyckena åt? Det är för det första att ireservationen 2 a finns på s. 19 en kritik av den nuvarande trafikpolitiken. Väginvesteringarnahar inte kunnat ske enligt uppgjorda vägplaner. Väganslagen släpar efter.Indragning av tåg, nedläggning av stationer och bandelar har skett utan att entUlfredsstäUande ersättningstrafik kunnat ordnas på . I fråga ombusstrafiken är bristerna särskilt iögonenfallande. Attcenterpartiet håller med om detta tvivlar jag inte på ty det ståri partimotion, men jag skulle vilja ställa frågan tUl utskottetsvice ordförande, som också representerar majoriteten: Är hen MeUqvist med pådet? Vidarefinns i reservationen en begäran om översyn av trafikpolitiken. Attcenterpartiet är med om det tvivlar jag inte på, ty det står icenterpartiets partimotion. Men jag skulle vUja fråga hen ; Är henMellqvist med på detta? Sedanhar vi frågan om vägkostnadsutredningen. Jag tycker faktiskt den är angelägen iett läge då vi har så motstridiga uppgifter som jag refererat i mittanförande. Det hade varit synnerUgen angeläget att denna utredning hade arbetatmed fuU fart från början och inte fått driva omkring utan att hastyrfart ens i arbetet. har den tagit sig Den statliga trafikpolitiken m. m. samman det är sant men jag tror det är viktigt att utredningen verkUgen påskyndasoch får en tidsplan. TUl sist vUl jag ta upp frågan om trafikpoUtlskadelegationen. Man säger att en utredning tar och att man därför väljertrafikpolitiska delegationen för denna uppgift. Jag anser att den skaUfortsätta sitt arbete och även gärna Intensifiera det, eftersom det har varitganska långt meUan sammanträdena . Men vi skaU ju enligt vadförutvarande kommunikationsministern sade få en parlamentarisk utredning. Omdet tar för en utredning att sätta i gång, låt den då börja ju förtdess heUre! HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: Jag vUl naturUgtvis inte säga tUl hertMagnusson i att han inte kan trafikpoUtlska beslut, mendet var ändå så att det beslutet byggde på fri konkurrens, kostnadsansvar ochen tiUfredsställande transportförsörjning för landets olika delar. Vi menar attdetta är grundläggande, men att det i tillämpningen inte har följts upp, och vitror, att vi nu kan åstadkomma det genom majoritetens skrivning här . Jag vlU också säga tUl hen i vad gällerfordonsbeskattningen på den tyngre lastbUstrafiken att det ändå är så att ettskogsbUseklpage som tar får en ökning av skattebelastningen från 30 000tUl genom de beskattningar som beslöts föna året. Jag tycker attdet är en betydande skattehöjning. Detta täcker in en hel del av det kostnadsansvarsom bilismen självklart skall ta. Utredningen om fordonsbeskattningen, som ladegrunden tUl det beslutet, hade en intim kontakt med vägkostnadsutredningen, ochdet resultat man kom fram tUl var ett gemensamt arbete. TiU i viU jag säga att jag juockså framhöU att det i sak inte skiljer någonting mellan reservationen 2 ochutskottsmajoritetens skrivning. Det är fråga om en gemensam målsättning.Skillnaden var främst att vUle ha en parlamentarisk kommitté istäUet för vad som föreslås i majoritetens skrivning. En annan skUlnad är naturUgtvis också att det finns mer avkritik I folkpartireservationen. Jag har den meningen att man kan framförakritik i motioner och i debatter men att det I utskottsarbetet är vårskyldighet att försöka göra det bästa möjUga och föra frågorna framåt. 1 varjefall ser jag det så att jag i utskottet vUl föra mitt partis krav framåt genomatt åstadkomma en majoritetsskrivning från utskottet. Vad som åstadkommits i utskottet är en kompromiss med dessfördelar och nackdelar, men vi har där kommit fram tiU en gemensam målsättningsom, om trafikpoUtlska delegationen blir vad jag tror att den kommer att bh,kan leda tiU en utvärdering och ett fullföljande av tUlämpningen av 1963 årsbeslut. Under detta anförande övertog fruandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandUngar. Låt mig börja med att besvara den fråga somutskottets värderade ordförande stäUde aUdeles . Om jag fattade honom rätt,polerrUserade han mot men stäUde tUl min ringhet frågan vad viansåg om översynen. Jag vUl därvidlag bara hänvisa tiU vad vi säger iutskottets betänkande. Man kan där faktiskt läsa om den uppfattning som vi geruttryck för. Jag vet inte om frågan stäUdes mot den bakgrunden att herrGustafson i försökte överbrygga den spricka, som trots allt finnsmellan ert parti och inom er mittensamverkan här. Jag får sägaatt såvitt jag förstår har gjort en mycket realistisk bedömningav hela denna problemstäUnlng, som vi så länge haft att brottas med inomutskottet. Utskottets värderade ordförande måste väl ha kommit någotpå sned, eftersom tolv av femton ledamöter kunnat stäUa sig bakom utskottsbetänkandet,under det att ordföranden har hamnat i en mycket liten minoritet i det härsammanhanget. Jag är inte kapabel att bedöma orsak och verkan vad gäUer dennasom jag tycker litet skeva inställning, men det måste väl finnas ett underlagsom vi ännu Inte har fått någon stöne klarhet om. Låt mig säga tUl att han på ett förnämUgtsätt har dragit fram det väsentUga i utskottets betänkande. Jag vlU ocksåunderstryka vad han sade, när han uttalade sin glädje över att vi i alla faUhar kommit överens om den skrivning som vi presenterar för ettstäUningstagande. Vi har kunnat resonera oss fram tUl en skrivning som ärbaserad beslut och som i sin tur också Innebär en vidgad uppgiftför trafikdelegationen att nalkas dessa frågor från kanske något andrautgångspunkter än den har gjort tidigare. i tog upp en hel del spörsmål, somdelvis redan har besvarats och kanske också kommer att besvaras Utet närmare.De återfinns i reservationerna och gäller vägkostnadsutredningen, nedläggningav järnvägar, en parlamentarisk översyn samt forskning och UtveckUng Inomtransportområdet. Jag kanske får tiUfäUe att återkomma något tiU dessa frågorlitet längre fram. sade att det inte finns några störreskillnader meUan reservanternas synpunkter och den uppfattning som majoritetenhar gjort sig tUl talesmän för. Det kanske kan förefaUa så, men jag tror attdet i aUa faU finns en ganska stor skUlnad i synsättet och Inte minst iförtroendet för traflkdelegationens möjligheter att lösa de uppgifter som vi nulägger pä den att klara . Där finns, såvitt jagförstår, en ganska väsentUg skiUnad, men jag skaU inte orda mer om det. Jag vUlän en gång understryka att vi under utskottsbehandlingen faktiskt lyckatsåstadkomma en stor enighet. Det är också glädjande att så många intresserar sig förtrafikpolitiken. Inte mindre än ett 25-tal motioner 27 för att vara exakt vid årets riksdag tar upp trafikpoUtiken från olika utgångspunkter.