prot · FU09118 · 1971-12-31 00:00:00 — Vårbedömning stämde aUtså med verkligheten tyvärr. Sedan gjorde ett stort nummer av det referatsom Jag gav av hans TV-lntervju , då enligt min uppfattningstatsministern hävdade att det Inte behövdes några åtgärder utöver vadregeringen redan har gjort. Jag var då I , men jag har fått intervjunrefererad och har en utskrift av den som Jag läst både nu och tidigare. Underhela intervjun tillbakavisar statsministern oavbrutet intervjuarnas frågor omdet behövs några åtgärder. 1 slutet av intervjun säger statsministern att omregeringen anser - syftande alt det behövs något, så skall dengöra någonting. Det här var I ett Improviserat avsnitt av mitt anförande,beroende på att statsministern bröt mot debattreglerna och gick upp först. Omdetta framstod som ett direkt citat, så ber Jag om ursäkt. Jag tror däremotinte att jag behöver befara att statsministern kommer att be om ursäkt för aUade ovederhättlgheter som fanns i hans anförande. Det viktiga är nu vad som skall göras. låtsasför hundrade gången att konjunkturuppgången står för dörren, menkonjunkturinstitutets rapport ger ju mycket Utet stöd för en sådanuppfattning. I själva verket är prognosen för mdustrlsysselsättningen under1972 ogynnsam. Mätt i timmar räknas den tUl 95,5 i jämförelse med talet 100 för1971. På grund av arbetstidsförkortningen bUr den mätt I antalet anställdanågot högre - 98,8 mot 100. Det visar att generella åtgärder med kraftig verkanfortfarande behövs. ironiserade i sin replik över kravet påuppmärksamhet över konjunkturens utveckUng som gjorde att både ochjag redovisade behovet av att månad för månad följa utvecklingen. är Ju justdenna uppmärksamhet på förändringen i läget som ni har missal, och vad herrPalme uppenbarligen är oroUg för är att regeringen än en gång skaU misslyckas.Han anser att det skuUe bU så förfärligt svårt att strama åt Igen, när detögonbUcket kommer, och att stora budgetunderskott nu med nödvändighet skuUeleda till Inflatorisk utveckling . Detta är ingenting annat än ett förordför en helt orörlig ekonomisk politik. Om man av rädsla för att inte kunnastrama åt när det behövs avstår från att späda på köpkraften medanarbetslösheten är stor, då har man ju avsvurit sig den aktivakonjunkturpohtlken, och då blir den lätt karikerade bUden av som enpånyttfödd 20-talspolltlker befogad. Men nog hörde väl tydligt attdet fanns vissa inslag av skämt i den jämförelsen? Det finns en förklaring tiU här . Den regering som han själv leder har vid flera tillfäUen visat att denInte klarar uppgiften att anpassa konjunkturpohtlken till själva verkligheten,VI kommer, nu Uksom tidigare, att driva på, VI har gjort den avvägning som vifinner motiverad. Det är kraftiga åtgärder därför att människorna som drabbasav arbetslösheten helt enkelt Inte accepterar att de som har ansvaret för denekonomiska pohtiken i landet Inte skulle göra det som är nödvändigt att göra.Det bUr historikernas uppgift att sedan bedöma vilken effekt de olika förslagenskuUe ha kommit att få. När vi nu har det så förträffligt att det finnsnationalekonomer som inte yttrar sig förrän de tittar i fach, så kommer både vioch regeringen att bU betygsatta. Men, som sade, vi har gjort vårbedömning och vi står för den, VI tror alt man först om dessa generellaåtgärder genomdrivs kommer att kunna trygga sysselsättningen. Och att minskaarbetslösheten är verkligen värt mödan och besväret att höra . HerrBOHMAN (m) kort genmäle; Jag vill först rikta kammarens uppmärksamhetmot statsministerns minst sagt försåtliga sätt att argumentera. Först kaUar hanmUt parti för högern - det tar tydligen att lära i kanslihuset. Sedanantyder han att det är fråga om "yttersta högern", och så gör hangäUande att det alltid har förelegat föreningsband meUan yttersta högern ochyttersta vänstern. Därpå slår han sig för sitt bröst och talar omcitatförfalskning. När han själv sysslar med verklighetsförfalskning! Det ärbeklämmande, , och det slår tUlbaka mot själv. Hela argumentationen mot oss I övrigt för passivitet underåret tyder också på att man Inte läser InnantUl I kanslihuset. Läsreservationen I finansutskottet! Där upptas ohka punktåtgärder för att komma ätden arbetslöshet som vi varnade för. Läs de uttalanden som Jaggjorde , , och ! Och så bhr vi beskyUda förpassivitet. Vad kunde oppositionen göra under den tiden mer än att görauttalanden? VI är hänvisade till att kritisera och att göra uttalanden. Detförsta tUlfället vi hade att åstadkomma något konkret var när börjadeoch då utnyttjade vi en undantagsbestämmelse för att lägga fram våra motioner. Passiva har vi inte varit. Det är regeringen som varitpassiv och avvisat aUa generella åtgärder som regeringen aUtid gör så fort de generella åtgärdernafår positiva konsekvenser för konsumtion och enskilda människor. Men när detgäller att höja skatterna, då avvisar man inga generella åtgärder, då använderman dem gärna för att påverka konjunkturerna. Men när konjunkturerna svänger åtandra hållet, då har man Inget till övers för generella metoder. Vad skall nu göras? Jo, man måste handla, inte barahoppas, hoppas på att det skall bil bättre. Jag är rädd förinflation, säger statsministern. Ja, vem är inte rädd för inflation? Därförgäller det att vidta sådana åtgärder som man kan häva dåkonjunkturen svänger, NI har varit rädda för inflation säger ni, NI har avståttfrån att handla i ett läge som successivt har förvärrats. Varje steg somvidtagits av regeringen har varit ett steg i efterhand, när utvecklingentenderat att löpa förbi er, då ni har tvingats atl göra någonting. Varjeuttalande har ackompanjerats av orden: Det finns Ingen anledning till oro.Konjunkturen kommer alt vända. Ni har handlat mot aUa råd frän den ekonomiskaexpertisens sida, och sedan gör gäUande att en av anledningarnatill atl han var "sur" över att oppositionen enats om ett paketvar att det var "ansvarslöst". Då skaU beskyllningen föransvarslöshet riktas mot många andra, mot den samlade ekonomiska expertisen,mot LO;s ekonomer, mot LO:s egen ordförande som har förordat åtgärder avgenerell natur för att få I gång efterfrågan och stimulera Investeringar, Hur känns det egentligen ~ ibland undrar man det - hurkänns det att alltid ha råtl, , att aUtid känna, alltid tycka att manhar rätt? Gör det inte ont ibland, om ni tänker på de misstag somäven och regeringen gjort I det förflutna? Gör det Inte ont att gåut och tala om att "vi har rätt", att "vi vet bättre än allaandra" när man ändå borde vara medveten om sitt ansvar för deninflationistiska utveckling som är en av orsakerna till det läge som vi i dagbefinner oss i? Läs och läs andra av era partivänner som kanekonomi! Är del av förtjusning över vad , eller ligger det någon sorls ringaktning av förmåga attgöra ekonomiska bedömingar? Det kan vi kanske få reda på senare, Alla har inte förlorat minnet, statsministern! Jagapostroferade här den förmån som vi har att leva i ett frittland, och jag skulle kunna traveslera det med att säga att vi lever i ett frittland där en statsminister tydligen får vara hur ovederhäftig som helst. Detkunde möjligen vara statsministerns egen sak, men del är det inte, därför attvad statsministern säger och vad statsministern gör påverkar ytterst deenskilda människornas trygghet, de enskilda människornas upplevelse av sinsituation, deras bedömning . Och det tycker Jag att man Inte harräti: att glömma bort när man går tUl anfall på det sätt som statsministerngjorde . HerrHERMANSSON i (vpk) kort genmäle: Fru talman! sade I etttidigare anförande att en viktig orsak lill krisen och arbetslösheten är altdet Inte lönar sig att göra riskvilliga satsningar, och en mycket viktiguppgift för oeh Jag förmodar för aUa de borgerUga partierna -ansåg han därför vara att förbättra och stabilisera företagens lönsamhet. Om man tittar på det materialsom lagt fram verkar dessa påståenden en smulatvivelaktiga. Nettoinkomsterna av kapital ökade med 38procent och 1970/71 förutses en ökning . vet vi attunder det år som vi nu upplever har det skett en nedpressning av konsumtionenvUket drabbar de vanliga människorna i samhäUet, Man har visserligen en Utenökning av Uvsmedelskonsumtio-nen, totalt med en halv procent, men enbefolkningsökning av en och en halv procent. Även Uvsmedelskonsumtionen haralltså pressats ned under detta år, VI har fått uttryck för kapitalismensvanUga cynism: de som arbetar och skapar nyttigheterna får sänkt levnadsstandard,medan de som har arbetsfria inkomster av kapital får en ökad vinst. Det finns litet olustiga inslag I dennadebatt. Alla försäkrar från talarstolen att de vill föra fram program ochgenomföra åtgärder som kan ge arbete åt aUa och skapa full sysselsättning, mendet väsentliga som åhörarna får ta del av är anklagelser för citatförfalskningoch verklighetsförfalskning. Vi har då kommit en bra bit från de problem som viborde diskutera och som borde lösas. Det finns nämligen sådana problem. Jag vUl ta upp en långsiktig fråga som berördes avstatsministern i hans anförande och som är utomordentligt viktig. Den gällerhela synen på samhället. Han framförde som en viktig uppgift att förändragränserna för vad han kallar biandekonomin och vad Jag kaUar det kapitalistiskasystemet och menade att politiken måste Inriktas på att öka lönarbetarnasinflytande i samhället. Jag stäUde då frågan på vUket sätt som regeringensnuvarande krispaket enligt hans mening ökar arbetarnas inflytande, men denfrågan har jag ännu inte fått svar på. Jag tror att den är väsentlig. Vi vet att den offenthga sektorns andel i ekonomin harökat alltmer. Vi har fått ett samarbete mellan staten och dem som behärskar destora privatkapitaUstiska företagen. Detta samarbete mellan stat och näringsUvhar faktiskt fått den innebörden I vårt land, att det är med storfinansen-monopolkapitalet - som staten har de Intima förbindelserna. Det är medrepresentanter för den som man samlas till mer eller mindre hemligaöverläggningar kring runda eller trekantiga bord, det är med storfinansen somman blandar kapitalet i vissa företag, det är den som tjänar på exportkreditoch investeringsgarantier. Och det är storföretagen som vinner på ett systemmed skattefria investeringsfonder, då de små kapitalen Inte orkar bygga uppnågra sådana. Pä lokal nivå är det också så att de stora företagens åtgärderväger tyngre än de smås - man tar större hänsyn till Volvos intressen än tUlAnderssons bilverkstads osv. De borgerliga klagar över dessa förhåUanden och säger måste hjälpa småföretagsamheten. Men som jag redan påpekat har de stäUt sigbakom och stött just den politik som har lett till koncentratlon ochmonopoUsering inom det svenska näringslivet. Samarbetet meUan stat och monopolkapital har utvecklatsohka i olika länder, 1 har den fått särskUda drag bl, a. därav attsocialdemokratin har varit i regeringsställning.Socialdemokratin vill reformera kapitalismen. Men strävar man efter reformermåste man givetvis slå vakt om reformernas resultat. urgröps isynnerhet då konjunkturerna går ned, arbetslösheten ökar och arbetarklassenssociala läge försämras det är nämligen aUtid de svaga I samhället :;omdrabbas av arbetslöshet och dåliga tider. För att värna resultatet av sinareformer måste därför socialdemokratin försöka få det kapitalistiska systemetstabUt. Därför har man undan för undan glidit ifrån Utusionen som man hadetidigare att reformera kapitalism till socialism och i stäUet ställt detbegränsade målet att få en stabil kapitalism att reformera i. Vägen som mantrott leda tUl stabihtet har gått via samarbete med storfinansen. Reformismenhar övergått I klassamarbete. Man trodde sig ha funnit en genväg till en drägligaretillvaro för arbetarna. Man hade, som statsministern uttryckte det i en artikeli sin bok, I Keynes' metoder "funnit ett alternativ övertagandet avproduktionsmedlen" som hade vissa fördelar. Men skapandet av en storoffentlig sektor har visat sig inte lösa problemen. Kapitahsmens motsättningarfinns kvar. Det är i det dUemmat man nu sUter. Enligt vår mening behövs det en grundläggande förändringav poUtiken som säkrar arbete åt alla, som medför en radikal förkortning avarbetstiden och som medför en radikal sänkning av pensionsåldern - två viktigareformkrav som är av stor betydelse, särskilt I nuvarande situation. Det ligger någonting I vad sade om olustiga Inslag I debatten. Det är bara det att när mandrabbas av en direkt beskyUning för att ha vUselett svenska folket itelevisionen är man tvungen att belägga att det var en citatförfalskning. Herrar och var väldigt argsinta i sina Inläggoch hade så förskräckligt mycket hårda ord att komma med. Jag skall försökaundvika att använda sådana, så kanske de lugnar ner sig till nästa replik. Mendet Ugger naturligtvis någonting i det här med misstag, som togupp. SjälvfaUet begås misstag. Politiker är skröpliga människor som aUa andra,och konjunkturbedömning är en utomordentligt svår konst, som mgen regeringeller enskild företagare har lyckats med helt. Jag tycker att Jag ofta ägnarmig åt försök atl se efter vad man kan lära av ett tidigare skede och grälarmed mina vänner ekonomerna om det. Men när vi står här I har vi Juoppositionspartierna att jämföra med, och då mildras synen på en själv. Det kanvara litet farligt, men jag skall Illustrera det med ett enkelt exempel, NI harförsökt hudflänga oss här för att vi inte förde en tillräckligt stram finanspolitik1970. Det är en efterklokhet som man kan kosta på sig, men varför accepterar viinte utan vidare den kritiken från oppositionens sida? Jo, därför att vi måstetitta pä det ni har röstat för här i . har jag redannämnt. ville försämra saldot för budgetåret med 749 miljoner ochför helår med . Det var den pohtik ni stod för, dvs. ettkraftigt försvagande av finanspolitiken utöver den enligt er mening iefterhand - slappa politik som regeringen har fört. I alla konjunkturlägen harni krävt skaltesänk- ningar;det är förklaringen. I jämförelse med detta framstår regeringens politik somganska klok. Det ligger också htet grand i den här dlsskuslonen somherr tog upp om att hade bedömt situationen så riktigt ivåras. Det går att hitta uttalanden åt alla håll Inom , och detfanns sådana som innebar att det skulle bil sämre. Men det väsentliga är Ju attkonstatera att det var bara marginella förändringar i regeringens politik manföreslog. Det är det första. När vi drog i gång hela dettaväldiga maskineri av arbetsmarknadspolltlska åtgärder kallar ni det passivitet.Det är också väsentligt, för det röjer något slags ideologisk uppfattning, 1övrigt skall Jag inte vidare bemöta herrar och , tar upp frågan: Hur ökaslöntagarnas inflytande med de här förslagen? Jag tror att den selektivapolitiken delvis gör det. Om man vidgar insatserna för utsatta grupper, somlöntagarna ju har Inom sina led - bygger skyddade verkstäder, ser till att deäldre får jobb, ger tUlfälle tUl utbUdning för ungdomarna och för kvinnorna,satsar på objekt som ur löntagarnas och alla samhällsmedborgares synpunkt ärviktiga innebär det självfallet ett ökat direkt löntagarinflytande och ettökat samhäUsinflytande. Det är väl därför som de borgerliga tycker så Illa omdessa åtgärder. Dessutom vill jag säga till att Jag I mittanförande talade om åtgärder som innebär en förändring av biandekonomin - denvidgade förelagsdemokratin, lagen om arbetsmiljö, lagen om anställningstrygghet.När dessa ting är genomförda så är det en väsentlig förändring i biandekonomin. ogillar att -vi talar med representanterför storkapitalet, har konferenser och överläggningar med dem. Jag tyckerattdetta är en 1 grunden felaktig syn. Det här lilla landet kan mte fortsätta attutvecklas om man inte har förmåga till konstruktivt samtal, till dialog, ävenöver Intressemotsättningar och ideologiska skillnader. Därför känner jag migInte särskUt träffad när frammanar bUden alt Jag skullesitta I dunkla rum och resonera med storkapitalet. Det är Jag fuUt beredd attgöra därför att det är nödvändigt för landets intresse. Det Innebär ingenuppgivelse av vare sig Idéer eller Intressen. Så länge vi har en stor privatägddel av vår ekonomi, är det en självklar uppgift för samhäUets representanteratt resonera med dess företrädare och se om man I konkreta frågor kan fä ettsamarbete. Det är naturligtvis en fördel om man kan övertyga hela näringslivett. ex. om hur viktigt det är med en bättre arbetsmiljö, om man får en positivmedverkan "det här skall vi vara med och satsa på" - och inte baratillgriper styrning genom lagstiftning. Går det, så är det utmärkt. Därförkommer jag att fortsätta den här typen av samtal och känner mig inteideologiskt belastad av den. Det var intressant att lyssna på , Hanargumenterade för slopande av arbetsgivaravgiften och sade att det skulle varaen lättnad för företagen. Det är självklart att det skulle vara det. Men låtoss tänka på att dessa företag varit beredda atl gå med påungefär 30 procents löneförbättring för alla anställda.Någon tidsavskaffande av arbetsgivaravgiften motsvarar en kort tids löneglidning, enkort tids rationahseringsvlnst. Det väger trots allt Inte så tungt I företagensekonomi jämfört med - det har gjorts ohka undersökningar som jag :inte behöverta upp tiden med här tvä mUjarder eller en mUjard, beroende pä hur länge detgäUer. Det är pengar som vi kan använda för att stödja bl. a. företag sombefinner sig I svårigheter för att de har stora lager, för att de harstrukturproblem, för att de är belastade av energiskatt, för att de inte harnågra krediter. Det är ett bättre sätt att hjälpa dem. Däremot talade Inte alls om momsen I dettaanförande Inte ett ord. Men det kan Jag förstå. Det var ett bättre sätt änatt försöka förklara hur kunde säga alt man underinga förhållanden kan acceptera 5 procents sänkning av momsen, utövercenterpartiets förslag, medan man accepterar momssänkningutöver förslag och utöver regeringens hela sysselsättningspaket på 2mUjarder, Det går Inte att klara ut, och han förbigick det med tystnad. När vi räknar , är det bara rimligt. Dethänder Inte I något land att man gör skatteförändringar från en månad till enannan, är ungefär ett minimum I en rörilg politik - det gårinte på något annat sätt, SkuUe man sänka momsen, vilket Jag alltså är emot,fick man börja genomföra en ganska hård priskontroll, bygga upp enadministrativ apparat för att se till att momssänkningen skulle slå Igenom ochkomma konsumenterna till godo. Det går inte att göra en momssänkning för enmånad eller två. Det är bara ett uttryck för ert dåliga samvete att ni sägeratt det kostar inget, för vi kanske tar bort den där momssänkningen till julIgen, Så kan man inte göra. Visserligen skall det vara en storflexibilitet i den ekonomiska politiken, men så kan man inte hantera den. Renttekniskt ligger det tUl så. Däremot sade att nu skall vi ha 65 årspensionsålder. Det har man ju delvis klarat genom avtalet här. Men Jag påpekaratt det skulle kosta 700 miljoner, om Jag minns siffran rätt. Det är dags att säga det , när ni i går har varit med omatt skriva på en kommuniké, där ni förklarar att ni skall sänka momsen och taner arbetsgivaravgiften och sedan Indexreglera den dhekta skatten samt därefterunder jubelrop gå med pä en utredning om den direkta skatten. Dehär jubelropen ger ju besked om vad papperet gäller. Jag begriper över huvud taget inte vad dessa långsiktigaförsvagningar av budgeten har med konjunkturpohtlken att göra, men det står påpapperet I alla fall. Visst skall man samla krafterna och visst skall man sättain åtgärder så snabbt som möjhgt Men stod inför ett val här. Hanvisste att en sänkning av momsen i det här läget kunde socialdemokraterna intevara med om, precis på samma sätt som inte kundevara med om det. Där stod vi alltså alldeles klara. Den typ av åtgärder som vikunde gå in på var visserligen vissa generella åtgärder -det Ingår I puketet -men framför aUt var det sådant som kunde stärka sysselsättningen , somkunde hjälpa oss I regionerna, som direkt kundehjälpa människorna som satt i kläm. Och stod inför valet: SkuUe man välja vår Unje,vår uppläggning, att hjälpa de utsatta bland människorna, bland branscherna, iregionerna - gammal småfolkspolitik - eller skulle man ge sig ut på de härstora kortsiktiga eller långsiktiga löftena om skattesänkningar till allmänköpkraftstimulans och skattesänkningar tUl bolagen och skattesänkningar genomomkonstruktlon av skattesystemet? Det är inte fråga om procedur och brådska -om det var förr eller . Det är ett principieUt val mellan tvåoUka sätt att se pohtiken: ett löntagarln-rlktat socialdemokratisktsmåfolksbetonat sätt att se på problemen och ett mera traditionellt borgerUgt,traditionellt högerpoUtiskt - även om det kallas moderat - sätt att seproblemen. Och i detta val mellan principer valde hen FäUdin dettraditionellt högerpolltiska sättet att se på problemen. Det är hans val ochInte mitt. Men han skaU inte komma efteråt och säga att det berodde på proceduratt -vi inte fick i gång en diskussion mom och så där att gickihop med . HerrFÄLLDIN (cp) kort genmäle: Jag skall bara säga att jag förstår egentligeninte vilket val det är statsministern talar om. Vi har lagt våra motioner. Statsministern säger att hansinriktning av politiken är att den bara skaU inriktas på utsatta grupper. Menom man bara arbetar med den metoden kommer Ju alla grupper att bh utsatta. Jaghävdar nämhgen att varken statsministern eller jag eller någon annan någonsinkommer att vara utrustad med den kunskapen och den visdomen att vi kan sitta ikanslihuset eller här i och säga att nu behövs den insatsen däroch den insatsen där osv. för att få detta att fungera. Att så kategoriskt somstatsministern gör avsvära sig att en generell åtgärd får verka för att dämmaupp takten i arbetslösheten förstår jag Inte, Jag förstod och tog det intesärskUt allvarligt när statsministern på en fråga om hiu han ställde sig tUlmitt förslag om räntesänkning bara viftade bort det, vUket han gjorde tidigarei somras. Varför är det otänkbart att i detta läge ta upp en bred diskussion omdessa saker? Vad sedan högerskattepolitiken beträffar kanstatsministern inte ha undgått att notera att jag har förklarat motiven för attvi skaU ha en aUmän skatteutredning. Först och främst tycker jag inte ommetoden att göra upp skatteförslagen i kanslihuset och sedan lägga dem påriksdagens bord. De förslagen skall göras upp av en offentlig utredning, och sedanskall man låta intresseorganisationer och andra se på dem. Det är väl ensjälvklarhet. Vi har krävt en utredning, och jag har markerat vad som ärutgångspunkten för mig för det kravet. Det är att de allra lägstainkomsttagarnas situation Inte är bra. Det framgår med aU önskvärd tydlighet.Vidare är de faktiskt sambeskattades situation inte bra. Det har statsrådetRune erkänt i debatt I . Vidare ärsituationen inte heUer bra för inkomsttagare , ty darförsvinner förmånerna och skatterna ökar. Där finns det ett tröskelproblem. Dethar LO och TCO m. fl, också sagt ifrån. 3 protokoU 1971. Skall vidå inte angripa problemen där? Vågar statsministern inte låta en utredning taupp de frågorna? Tror statsministern att uredningens majoritet skulle komma attservera vad han kallar högerpolitik? Jag tror inte det. Litar intestatsministern på sitt eget folk i den utredningen? Vad sedan angår de där har Jagkategoriskt sagt nej tUl , men är nästan Uka mycket. Men varför bråkar vi om sådana ting? Statsministern har ju överhuvud taget inte velat gå In i en diskussion. Vad sluthgen folkpensionerna beträffar menar jag att detär typiskt för en sådan kvardröjande social värdering, som jag nämnde i mitttidigare anförande, att man inte beslutar om sänkning av pensionsåldern till65 år. Är senareläggningen av sysselsättningsåtgärderna ettuttryck för att påfrestningen på statskassan skall bil så liten som möjligt?Om man tror att det är så djupgående och allvarligt, sätt då in åtgärderna nu! () kort genmäle: Jag vill börja med att tacka iStockholm, inte för innehållet I vad han sade utan för att han genom sinlågmäldhet fick ned statsministern och oss andra i ett htet vanligare tonfall.Jag erkänner gärna att det blev htet hetsigt ett slag.