prot · FU0919 · 1971-12-31 00:00:00 — ning somgjorts blir att det om vär privata industri fungerar något så när som denskaU mäste finnas expansionsplaner i andra, privata företag. Sä är ocksåfallet. Vi vet att det inom andra företag finns ganska betydande expansionsplanersom rätt snart kommer att sättas i verket. Jag kommer härmed tUl den andra punkt som jag vUl ta upp idetta sammanhang, Pä vUken grund påstår att det är just denstatliga etableringen vUken om allt går som vi hoppas kommer att täcka enmindre del av den svenska marknaden som förhindrar etablering iBorås? Det kunde precis lika väl vara de två andra stora väletablerade företagi branschen om vilka vi också vet att de kommer att expandera. Som vi bedömer saken, finns det utrymme för tre storaproducenter fabriken i och de två andra. Vi kommer inte att slå ihjälde andra tvä, och jag hoppas att de inte kommer att slå ihjäl oss. Hur det gårfär naturligtvis utvecklingen utvisa. Vad beträffar valutaeffekten sä blir den väl densamma, omdet är ett statligt företag som producerar de luftade mattorna eller om det ärett privat företag som gör det, , Ang. den statliga företagsamhetens inverkan på enskildaföretags utbyggnad i (m): Industriministern säger att det härföretagets planer inte var kända förrän först . Detförvånar mig Utet grand, ty dä skulle de uppgifter vara felaktiga som lämnatsbåde i pressen och av företaget självt, enligt vUka den första kontakten medstatssekreteraren i departementet togs månad 1970, När Svetab redansä längt tUlbaka som industriministern säger hade beslutat starta en sådan härfabrik, borde del ha varit på sin plats att den uppgiften hade lämnats, sä attdet här privatföretaget inte hade lagt ned alla de kostnader som var förenademed en utbyggnad. Lönsamheten känner jag inte tiU, men jag har fått uppgiftom att mattfabrikerna i utnyttjar sin kapacitet mycketdåligt. Den siffra som nämnts är så låg som . Orsaken tUl att Sylvansansåg sig kunna starta mattillverkning var ju att företaget var inarbetat ochhade en marknad. Industriministern frågade varfördet här företaget inte kunde starta mattUlverkningen i konkurrens med ettstatligt företag lika gärna som i konkurrens med ett annat privatföretag.Företaget bedömde skUlnaden vara den att när man skall tävla med ett statligtföretag så är det icke konkurrens på lika villkor. Det är någonting som vi harfått erfara i olika sammanhang. Låt mig klargöra tidsförloppet. Det var inte i aprU somSvetab fattade beslut om att gå in i projektet i , utan det formellabeslutet fattades först . Det var man tog upp projektet förundersökning. Denna undersökning visste ingenting om, och dettycker jag var riktigt. Om Statsföretags ordförande, såsom i det här faUet, fårinformation om att ett företag har vissa expansionsplaner och tar upp en Ang. ämbetsmäns ordförandeskap i styrelser för statligabolag diskussionmed företagets representanter i lokaliseringsfrägan, så funnes del enrättmällig anledning till kritik ifall kännedomen om privala företagsexpansionsplaner, som kommer in till Kungl, Maj;t i lokaliseringssammanhang,skuUe vidarebefordras tUl ett statligt företag som arbetar med ett liknandeprojekt. Det är ju just sådant som det har påståtts att det finns risker för.För övrigt nämndes också Norrlandslokalisering som en möjlighet, vUkenemeUertid avvisades av företaget. Det kan vara värdefullt att påpeka detta,eftersom uppgifter i motsatt riktrung har förekommit i pressen, I det här faUet har alltså Svetab pä sm styrelses ansvargätt in i i syfte att få tUl stånd en bestämdsysselsättningseffekt. Styrelsen skall göra det pä eget ansvar. Sä länge denhäller sig inom ramen för sina befogenheter och inom den finansieUa ramen skallden inte understäUa de enskUda projekten departementets granskning. Varför tror att det just är det statligaföretaget som stjälpt lokaliseringen tUl och inte lika väl de andra företagsom är stora och starka pä marknaden och som vi räknar med kommer attexpandera? Varför är det inte deras planer som varit den avgörande faktorn förföretaget att avstå frän produktion i ? Jo, säger och upprepar en fullständigt obevisadanklagelse; Man kan inte konkurrera med ett i detta fall Svetab-företag utanatt utsättas för en konkurrens som icke sker på lika vUlkor. Det är en likaoförsynt som obevisad anklagelse mot detta företag som mot andra statligaföretag. Herr talmannen anmälde att herrMagnusson i anhålUt att tiU protokollet fä antecknat att han inte ägderätt tUl ytterligare anförande i denna debatt. Överläggningen var härmed slutad. § 12 Ang. ämbetsmäns ordförandeskap i styrelser för statliga bolag Herr industriministern erhöll ordet för attbesvara ' (m) i kammarens protokoU för intagnafråga, nr 39, och anförde: har frågat mig om jag anseratt det är förenligt med objektivitetens krav och behovet av opartiskhet atthöga statliga ämbetsmän också är styrelseordförande i statliga bolag. Jag anser det självklart att det måste föreligga ett närasamband mellan de statliga bolagen och staten som ägare, vilket även framhöUs ipropositionen 1969:121 om det blivande förvaltningsbolaget. Jag citerar;"Den nära kontakt som självfallet måste föreligga meUan departementet ochden statUga företagsgruppen finner jag det lämpligast att åstadkomma genom attdepartementet på tjänstemannanivå blir företrätt i förvaltningsbolagetsstyrelse," hade inte någon invändning pä denna punkt. Motsvarandekontakt bör i princip kunna åstadkommas meUan andra statsägdabolag och de myndigheter som har att företräda statens ägarinlresse. Detta fåranses bekräftat då det sä sent som i förarbetena tUl de nyabisysslebestämmelserna i statstjänstemannalagen uttalades att bisysslas tUlåtlighetpåverkades av att aUmänna intressen kan tala för att tjänsteman åtar sigsyssla. Jag ber att få tacka industriministern försvaret. Industriministern har förstått att denna fräga är en följdfråga tillden som ställde. Jag hoppas hinna förklarasituationen, eftersom industriministern inte tUlräckligt förslår bakgrundentill den. En allt större del av näringsUvet och av industriidkarnamäste samarbeta med statliga myndigheter och underordna sig statliga beslut.Det blir nödvändigt för industrin att samtala med representanter förstatsmakterna när det gäller nyinvesteringar, när det gäller lokalisering, närdet gäller återgång av investeringsmedel och när del gäller miljöfrågor. Det ärtusentals människor inom näringslivet som nöter trapporna i statsförvaltningen- med eller utan hatten i handen. Ofta måste dessa företag mycket noggrant ange helaföretagets verksamhet, delge idéer, nytänkanden, problemens förutsättningarosv. Departementet tar alltså emot hela den beskrivning som företagen lämnar iförtroende. har staten också börjat etablera sig medsmåföretagsamhet. Samma personer som lyssnar och ger förslag har attdirekt aktivt arbeta med statsföretag som redan konkurrerar med dessanäringsgrenar eller när det gäller nyinvesteringar kan komma attkonkurrera. Hur frestande nära är det inte att man använder uppslag och idéertill aktivitet för staten som direkt kan hämma de många enskUda. Jag måste sägaatt det är ganska mänskligt om så skulle kunna ske. Jag säger inte"stjäla" men ordet används inom näringslivskretsar, och det ärotillfredsställande att staten skall kunna misstänkas för sådant. Styrningen mellan industridepartementet och ABStatsföretag gör att det är olämpligt att låta en statlig tjänsteman varastyrelseledamot i ett statligt bolag. Statsrådet säger i sitt svar:"hade inte nägon invändning pä denna punkt." Jag tror inteatt när beslutet fattades förstod vad det skulle kunna innebära. Ang. ämbetsmäns ordförandeskap i styrelser för statligabolag Jag ser gärna ' fråga som en följdfråga tUlherr i fräga. Därför tycker jag att det är tråkigt att herrLothigius helt missade poängen i min redovisning av vad som har hänt i"faUet Sylvan-Svetab". Den var nämligen att Statsföretags ordförandeför det första icke meddelade Svetab någonting om planer och för detandra ända tiUs Svetabs styrelsebeslut hade fattats var helt okunnig omprojektet i . Eftersom det inte kan undvikas att sådana här frågor isista hand blir frågor om hur enskilda tjänstemän uppträder vUl jag gärnaanknyta lUl diskussioner som vi har haft om en möjlig konfUktsituation för den Ang. ämbetsmäns ordförandeskap i styrelser för statligabolag händelsestaten blandar samman sina funktioner när det gäller dels dessmyndighetsintresse och myndighetsinformation, dels dess intresse somföretagare. HittUls har man i debatten alltid från ' partis sidavarit angelägen om och det tycker jag att skall fortsätta attvara att hålla tjänstemännens integritet utanför debatten och inteifrågasätta den. Detta är nämligen i sista hand en fråga om statligatjänstemäns integritet. Men precis samma konfliktsituation kan förekomma och förekommerpå den privata sektorn. Om tvä konkurrerande företag har samma bankförbindelsekommer i och för sig det ena företagets planer att via denna bankförbindelsekunna vidarebefordras till det andra företaget. Man kan bygga in vissa organisatoriska konstruktioner somminskar dessa kontaktmöjligheter. Det har vi gjort jag skall inte gä in pådetta , ty det tUläter inte tiden, men jag har berört den frägan i tidigareriksdagsdebatter. Vad i grand och botten måste mena med sittinlägg -om det skall ha någon operativ mening är att staten över huvud tagetinte skaU uppträda som företagare på områden där konkurrens föreUgger medprivata företag. Staten skaU vara hänvisad tUl - och det är i och för sig enviktig uppgift som vi redan är engagerade i områden där privata initiativ ochprivat konkurrens saknas. Men det är inte möjligt att med statligt företagandedriva en aktiv lokaUseringspoUtik, om vi inte då är beredda att räka in isituationer där vi de facto konkurrerar med privata företag. att den verksamheten bör staten inte ägna sig åt - förstårsäkert att det är en åsikt som jag inte kan dela. HerrLOTHIGIUS (m): En tjänsteman må vara hur oförvitlig somhelst - han ställs dock i sådana här fall inför aUdeles särskilda prövningar.Tjänstemännen måste ges sädana arbetsförhåUanden att de inte utsätts ens förmisstanken att kunna lämna sädan information. Industridepartementet skall ju äena sidan ta del av näringsUvets utvecklingsbekymmer och handläggautvecklingsfrågor och å andra sidan begagna sig av sina erfarenheter på ettannat plan, där staten är ägare tUl företagen. Jag skulle mycket ,väl kunnatänka mig att andra tjänstemän som representerar andra departement kan skötasädana uppgifler, men här är kontakten för nära. Vi måste ta bort grunden fördenna misstanke inom svenskt näringsliv, om förtroendet skaU kunnaupprätthållas. Jag tror att ett rätt effektivt sätt att få bort misstronoch misstänksamheten är att moderata samlingspartiet upphör med sin kampanj iden här frägan. Lät de konkreta fallen tala för sig själva, ge inte som i dettafaU en klart vUseledande bild av vad som faktiskt har hänt! Överläggningen var härmed slutad. § 13 Ang. etableringen av s. k. fläskfabriker Herr jordbruksministern ordet för alt besvara () i kammarens protokoll för den 12januari intagna fräga, nr 15, och anförde; har frågat om jag anser det varaprincipiellt riktigt att tiUäta etablering av en fläskfabrik i en bygd där enstark och allmän opinion motsätter sig etableringen, MUjöskyddslagen reglerar hur tUlständsprövningen sker videlablering av bl. a, anläggning för djurhållning med utrymme för mer än 1 000slaktsvin. Tillstånd att uppföra en sädan anläggning meddelas . Enligt lagen skaU anläggningen lokaliserassä att minsta inträng och olägenhet uppkommer. TUlstånd tUl anläggning kanförenas med sädana vUlkor att olägenheterna elimineras i största möjligautsträckning. SkuUe verksamheten i alla fall föranleda väsentliga olägenheterfår den inte tillåtas, I lagstiftningen är det också föreskrivet hur etttillståndsärende skall handläggas. Nämnden skall bl. a. genom kungörelse beredadem som kan beröras av anläggningen tUlfäUe att yttra sig och skaU dessutomsamräda med statUga och kommunala myndigheter som har intressen att bevaka ifrägan. , och hälsovårdsnämnden hörs av nämnden ialla ärenden. Vid det offentliga sammanträde som koncessionsnämnden håUer påorten, och som kungörs i ortens tidningar, har den kommunala och allmännaopinionen möjlighet att komma tUl tals. Enskild sakägare som berörs avkoncessionsnämndens beslut kan vidare föra talan mot detta genom besvär, som dåprövas av regeringen. Besvärsrätt har även naturvärdsverket som företrädare förde allmänna intressena pä miljövårdsområdet. Etableringsfrågan bedöms aUtså i varje enskUt faU medtiUämpning av den miljöskyddslag som 1969 antagit. Det är enligt minmening väl sörjt för att olika meningar får komma tiU tals och attkoncessionsnämnden kan grunda sitt avgörande på ett allsidigt och uttömmandematerial. Jag kan självfallet inte här gå in på en bedömning av nämndenstillämpning av miljöskyddslagstiftningen i enskUda fall. Det avgörande som fäUsav nämnden måste baseras pä fakta och kända erfarenheter och ske i enlighet medlagens bestämmelser. Ang. etableringen av s.k. fläsk fabriker Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fräga. Anledningen tUl att jag ställt den är etableringen av ensvinfabrik i strax utanför . har idecember givit tiUstånd tUI denna anläggning. I bygden och i hela länet harreaktionen mot detta beslut blivit mycket stark. Jag är väl medveten om att jag inte här kan fä besked omdet enskUda faUet, och därför har jag stäUt en principfråga. Jag vill bl. a. hareda på hur regeringen själv stäUer sig principiellt tUl huruvida man skaU tahänsyn tiU den aUmänna opinionen i bygden. Regeringen kommer ju att få pröva denna fräga och kanskemänga andra liknande, och regeringen måste dä ändå ha en princip att följa, I Ang. etableringen av s.k. fläskfabriker detavseendet tycker jag inte att jag har fält något egentligt svar pä min fräga.Har det någon betydelse om en stor mängd enskUda i bygden anser att det är enfelaktig lokalisering? Har del nägon betydelse om ansvariga kommunalamyndigheter och anser detsamma? Beträffande en annan principfråga, som har direkt sambandmed den första, har jag fått svaret att enligt lagen skall anläggningenlokaliseras så att minsta intrång och olägenhet uppkommer, I det aktuella faUet och liknande fall är det väl obestridligt att den verksamhet som bedrivs ärmiljöfarUg i avseende pä luft- och vattenföroreningar. Var skall man dä, principiellt sett, lokalisera en sädananläggning? Skall man göra det i en glesbygd eller i en inflyttningsbygd? Enliknande anläggning har lokaliserats i en glesbygd i , i Blacksta, ochdel kan väl anses vara riktigt ur lokaliseringsmässiga synpunkter. Men Snösvad,som det här gäller, är en inflyttningsbygd. Vi har inte bara tätorterna runt omutan ocksä en stor mängd fritidsbebyggelse i nära anslutning tUl anläggningen.Även sjön med tUlflöden ligger mycket nära. Denna sjö är unik i fleraavseenden, dels ur naturskönhetssynpunkt, dels ur den synvinkeln att det än sälänge är mycket bra vatten i Bäven, så bra att man kan använda det direkt somdricksvatten vilket man ocksä gör i hela kommunen. Mot denna bakgrund vUl jag ännu en gäng fräga statsrådet:VUken principiell inställning har statsrådet tUl beslut i dylika frågor? Skallman ta hänsyn till en stark opinion bland allmänheten och bland kommunalamyndigheter? Det hade väl tett sig utomordentligtanmärkningsvärt om en ledamot av regeringen hade sagt; "Min principiellauppfattningar att vid tUlämpningen av en av antagen lag skall man iförsta hand ta hänsyn till en stark allmän opinion," Jag undrar om detvore tiUfredsställande ur rättssäkerhetssynpunkt att göra sä. Den miljöskyddslagsom vi har antagit är lUlämplig för alla bygder, för alla kommuner och för aUverksamhet, även denna verksamhet. Vi måste pröva detta ärende i enlighet medden lag som har antagit. Man kan inte principiellt säga att så fortdet uppstår en lokal opinion skall den vara utslagsgivande. Beträffande denna verksamhet, svinhällning, harnaturvärdsverket utarbetat mycket stränga riktlinjer, som skaU ligga tUl grundför bedömningen. Dessa riktUnjer har utarbetats i samråd med lantbruksstyrelsen,, , länsstyrelserna, RLE,och representanter för aktiva producenter. Riktlinjerna ärmycket detaljerade och mäste aUtså följas när man prövar ett dylikt ärende. kan självfallet vara ännu strängare i sin bedömning, och detkan naturligtvis regeringen ocksä vara då den slutgiltigt fär handlägga ettsådant ärende. Svaret pä fräga mäste vara, att regeringenslutgUtigt måste bedöma detta ärende såsom lagstiftarna har tänkt sig. Den endaprövning som kan ske efteråt, om regeringen här handlat fel, fär ju riksdagengöra genom . Det uppstår en mycket besvärande situation,herr talman, när man i drar upp ett enskUt ärende som jusl bereds i regeringen, eftersom statsrådet är förhindrad att Nr 19 diskulera ärendet. Men principiellt vill jag svara att detta ärende Torsdaeen den självfallet kommer att prövas av regeringen i enlighet med lagen. Jag är medveten om att man självfallet inteenbart fär ta hänsyn tUl den allmänna opinionen utan att man skall beaktasakförhåUandena, Jag hoppas också att regeringen, när den skall ta ställningtill denna fräga, noga beaktar vissa skUjaktiga uppfattningar som finns och deförändringar som kan sägas ha skett. hade vid sittstäUningstagande att beakta att hälsovårdsnämnden i visserligenmed mycket knapp majoritet tUlstyrkt denna etablering. Frän iår befinner sig anläggningen emellertid i Flens storkommun, och kommunen harenhälligt gätt emot projektet i en besvärsskrivelse. Vidare har, enligtuppgift, hälsovårdsnämnden i den stora kommunen helt gätt emot anläggningen.Jag hoppas att regeringen tar hänsyn tUl detta. Jag tycker att i aUlför Uten utsträckningbedömt risken av luft- och vattenföroreningar. Jag hoppas att regeringen ser päde erfarenheter som finns frän andra håU i detta avseende. Erfarenheter finnst, ex, från län, där länsläkarorganisationen med anledning avbesvär som anförts över liknande anläggningar uttalade att "dementalhygieniska skadorna är av sädan grad, att de kunna förmå de förolägenheterna utsatta och drabbade att t, o. m. avflytta från orten". Jagkan ocksä redovisa erfarenheter som man bör ta hänsyn till frän iSödermanlands län. En lantbrukare vid namn som bor i närheten aven sädan här anläggning det gäller i detta fall höns, men man användersvämgödsel liksom Snösvad säger följande: "För ortsbefolkningen hardetta blivit något sä vedervärdigt att det möter svårigheter alt beskrivas. - Vi lantbrukare är knappast kända för någon intolerant instäUning tiUluktbesvär, men att bruka våra åkrar i närheten av bolagets spridningsområde ärmer än en normal människa står ut med. Lukten är helt enkelt outhärdlig," Och när det gäUer vattenföroreningarna säger dennelantbrukare: "Den del av , som gränsar intUlspridningsområdena blir sä infekterad att vi inte ens kan vattna våra kreaturdär," Det har blivit stor debatt i tidningarna om detta. Ang.etableringen av s.k. fläskfabriker Om ursprungligen hade ställtfrågan som han nu gjorde huruvida regeringen tänker ta hänsyn tillsakförhållandena hade det varit litet enklare att svara. Det är aUdelesuppenbart att regeringen kommer att göra det. Det ärende som hamnat hosregeringen för prövning remissbehandlas i vanlig ordning. Vi hämtar in aUatänkbara expertutlåtanden i ärendet och kommer alltså att göra en total bedömningav det. Jag är inte, herr talman, beredd att .diskutera vare signaturvårdsverkets eller koncessionsnämndens handläggning av ett enskiltärende. Men jag viU säga att då det gäUer bedömningen av denna typ av Ang. viss avgränsning genom kollektivavtal av arbetstidslagenstillämpningsområde pä den statliga sektorn anläggningar har naturvärdsverket utarbetatriktlinjer pä basis av de erfarenheter man har och med stöd av aU tänkbarexpertis, I dessa föreskrifter anges beträffande etablering av sådana härföretag bl. a. hur de bör vara lokaUserade med hänsyn tUl lukten och det behövssä länge vi inte kan få fram luktfria svin, vUket vi inte lyckats med ännu! Detär klart utsagt vilka riktlinjer som därvidlag skall följas. När det gällergödselförhällandena har man ocksä mycket stränga vUlkor, men i detta faU harkoncessionsnämnden gått avsevärt längre än vad har föreskriviti sina riktlinjer. Svaret är alltså: Regeringen kommer självfallet att prövadetta ärende sakligt. Överläggningen var härmed slutad, § 14 Ang. viss avgränsning genom kollektivavtal av arbetstidslagens tillämpningsområde på den statUga sektorn Herr statsrådet erhöllordel för all besvara () i kammarens protokoll för den 12januari intagna fråga, nr 5, och anförde; har frågat mig om jag anseratt en avgränsning av arbetstidslagens tUlämpningsområde på den statligasektorn kan ske genom kollektivavtal, såvitt avser frägan vUka tjänstemän som iarbetstidshänseende intar särskild förtroendeställning. Enligt 2 § b allmännaarbetstidslagen (1970:103) undantas från lagens tUlämpning bl. a. arbetstagaresom har särskild förtroendeställning i arbetstidshänseende med hänsyn tiU sinaarbetsuppgifter. I 3 § sägs att undantag frän lagens tUlämpning utöver dem somanges i 2 § får göras genom koUektivavtal. Om undantagskretsen enligt 2 § b kanbestämmas genom kollektivavtal eller inte får pä sedvanligt sätt avgöras genomlagtolkning i första hand av dem som har att tiUämpa lagen. Det tUlkommerinte mig att tolka hur lagstiftningen skaU uppfattas i denna del. FruKRISTENSSON (m): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fräga. Innan jag kommenterar svaret vill jag erinra om denmålsättning som läg bakom utredningen om arbetstidslagstiftningen och denproposition som sedan förelades . Målsättningen var att lagen skuUegöras så omfattande som möjligt och att de kategorier som ändå ställdes utanförlagen skulle vara mycket begränsade. De undantag frän lagen som skulle görashar ju statsrådet här också angivit i sitt svar. Under denna frågas remissbehandling framförderemissmyndigheterna viss kritik över att det kunde uppstå oklarheter rörandevUka kategorier som skulle ställas utanför lagstiftningen. Departementschefentog upp den kritiken i propositionen och sade då två saker, som jag tycker attdet i detta sammanhang finns anledning att fästa avseende vid. uttalandetvar att den närmare gränsen för lagens tUlämpningsområde alltid skulle kunnafaststäUas av arbetsmarknadens parter i koUektivavtal, Det andra uttalandet som inte är mindre viktigt var att departementschefen utgick från som någotsjälvklart att det var arbetsmarknadsparternas sak att med ledning av deriktlinjer som kommittén dragit upp konkretisera undantagens innebörd. Jag vUl här med nägra ord beröra hur denna lagstiftninghar tUlämpats, Vissa personalorganisationer har begärt att få förhandla medstatens avtalsverk om arbetstidslagens tUlämpningsområde och om undantagsbestämmelserna.Men avtalsverket har avvisat denna begäran och sagt -liksom statsrådet har framhåUit - att det var en lagtiUämp-ningsfräga och en sak förarbetsgivarparten. Då vUl jag fråga hur det stämmer med uttalandet ipropositionen att det är arbetsmarknadsparternas sak att fastställaarbetstidslagens tUlämpningsområde. Och parterna är ju två;,arbetsgivare ocharbetstagare. Särskilt förvånad blir man, när man upptäcker att det inomstatsrådet egna domäner, dvs, när det gäller kanslihusels personal,tydligen har förfarits så att man genom ensidiga dekret har utfärdatanvisningar om vilka arbetstagarkategorier som skall undantas från lagenstUlämpningsområde, Såvitt jag förstår går också de undantagen vida utöver demsom i varje faU enligt socialministerns och mening skulleundantagas. Inom kanslihuset har man sålunda undantagit personal inte bara päbyrächefsnivå utan ända ner tiU byräassistenter och kanslister i 17 lönegraden.Man menar att de skaU undantas frän arbetstidslagens bestämmelser. Dä vill jagfråga statsrådet; Kan det verkligen vara avsikten med propositionen attundantagen skall göras sä vida? Det var den ena frägan. Min andra fräga är: Har intestatsrådet den uppfattningen att en fråga av denna art bör lösas i samrådmellan arbetsmarknadsparterna?