prot · FU0994 · 1971-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tUl en början av fru andre vicetalmannen. § 1 Presstöd och annonsskatt (forts.) Fortsattes överläggningen angående konstitutionsutskottetsbetänkande nr 32 och skatteutskottets betänkande nr 30. HerrCLARKSON (m): När socialdemokratin i fjolåretsval förlorade sin majoritetsställning i inträdde en löftesrikparlamentarisk situation. skulle på nytt få spela en betydelsefuU roUi frågor av avgörande betydelse. Så har det också blivit, men det finns viddetta laget flera skönhetsfläckar på den bUd av det parlamentariska spelet somaUmänheten ser. Regeringen skaffar sig majoritet genom tiUfäUiga förbindelserän här och än där. Det beslut om presstöd och dess finansierande medelstannonsskatt som regeringen med stöd av genomdriver är ett förmångas rättsmedvetande djupt kränkande beslut. Majoriteten här i kammarenkommer att besluta om en godtycklig och hårdhänt beskattning, som kan fåmycket allvarliga konsekvenser . Förslaget är Ula genomtänkt,uppenbarligen närmast ett förfluget hugskott, och har reviderats underförhåUanden som gör att det framstår som ett hastverk. Inom den juridiskaexpertisen är man till och med oenig i frågan om regeringens proposition är iöverensstämmelse med gäUande grundlag. Tveklöst är att stora vähargrupperuppfattar den som stridande mot tryckfrihetsförordningens anda. Det är för svenska folket en självklarhet att vårt friaord överaUt skall kunna komma till uttryck utan inskränkningar, utan att vissapolitiska språkrör skall premieras och andra hämmas. Så blir det emeUertid iframtiden. På samma ort kan den ena tidningen, välskött och effektiv, ipraktiken få betala till sin konkurrent, som kanske är det motsatta. Tänk omsådana fördelningsgrunder skulle börja tillämpas runt om i näringslivet. Låtoss föreställa oss att skulle få lämna bidrag tUl Verkstad eUerGränges tiU ! Vi skuUe snart inte ha några framgångsrikaföretag i vårt näringsliv och inte heller något stigande välstånd. Eftersomcentern delar ansvaret för beslutet , kan man ju nämna som exempel tvåjordbruk som hgger grannar. Det ena sköts i svett och möda av sin phkttrogneägare. Det andra lämnas vind för våg av sin och går med förlust. Den duktigetvingas nu att lämna sitt överskott tUl den andre för täckande av hans förlust.Den sagan har sitt givna slut! Om svensk demokrati hade fungerat väl, hade dettahastverk, som regeringen prackar på oss , förkastats. Visst behöver vi slåvakt om det friaordet här i landet och hjälpaktioner må försvaras, om vi därmed garanterar detfria ordet i aUa dess schatteringar. Men här hjälper man vissa och stjälper manandra. En sådan Lassemajamentalitet får inte förekomma inom detta område! Annonsskattens konstruktion och fördelningen av densamma ärför mig och många andra ett tecken på att den pohtiska moralen är sjunkande.Den utvecklingen får inte fortsätta. Den måste hejdas med risk att väljarnaannars tappar förtroendet för sina företrädare. Annonsskatten kan inte bli föremål för ett uttalande utanatt detsamma innehåller något om den diskriminering som även i detta avseendedrabbar den så kaUade populärpressen. har veckopressen placeratsi strykklass: man har högre posttaxor, man måste erlägga moms, vilketdagstidningarna slipper, och skall annonsskatten drabba dagstidningarna men veckotidningarna . Vem vågar med gott samvete på detta sätt placeraveckotidningarna i en straffbar pariasklass? Se på kvällstidningarnassöndagsutgåvor: ett enormt material av nästan uteslutandeunderhållningskaraktär. Det uppfattas med all rätt som orättfärdigt av mångaatt veckopressen utsattes för extra straffbeskattning på detta sätt. Ompropositionen 1971:28 bifalles, får man kaUt räkna med att bådedagstidningsbranschen och veckopressbranschen speciellt den sistnämnda kommer att drabbas av företagsdöd, anstäUningsstopp och permitteringar,eftersom konjunkturen redan förut präglas av vikande annonsvolym och sjunkandelönsamhet för dessa båda branscher. Inte minst av de anställda uppfattasriksdagens beslut som ett hot mot deras existens - otryggheten kommer nuatt vara deras ovälkomna ständiga föheslagare. Jag yrkar, fru talman, bifaU tUl reservationen av herrarHernehus och , vUken är fogad tiU betänkande nr32, samt tUl reservationen 2 av herrar i och iskatteutskottets betänkande nr 30. HerrCARLSTRÖM (fp): Det var när det fanns folk som troddeatt radio och senare TV skuUe göra de dagliga tidningarna överflödiga. Så harsom bekant inte blivit fallet. I stäUet har radio och TV bhvit komplementtingtUl tidningarna och ofta initierat folk tUl att läsa i tidningarna det som deflyktigt hört eUer sett i radio eller TV. Fördelen med tidningarna är ju bl a.att det är läsaren själv som bestämmer när han skaU insupa nyheterna och hurlänge. Trots konstaterandet att aUmänheten icke kan vara utantidningar finns det många tidningar som brottas med ekonomiska bekymmer.Framför aUt är det andra- och tredjetidningarna inom de ohka spridningsområdenasom har det besvärhgt. Man frågar sig vad det kan bero på att tidningarna hardet så svårt att få debet och kredit att gå ihop. Ja, orsakerna är många. Jagskah nämna några, Tidnhigsutgivning är en personahntensiv verksamhet, dvs,det åtgår många människor för att framstäUa en tidning. Löneökningar slårsåledes hårt. Vidare skah mycket av arbetet utföras på obekväm arbetstid, varav föher attde anställdas berättigade krav på ersättning härför blivit en tung post. Undersenare år genomförd arbetstidsförkortning och femdagarsvecka medverkar tUlfördyringen. Kommer så därtiU att papperspriserna höjts med perton den största höjningen och attposttaxorna höjts för postbefordrade exemplar , så förstårman bekymren lättare. Detta betyder att postavgift för ett årsexemplarav en sjudagarstidning varierar och för ensexdagarstidnmg meUan 48 och . Utbärningen har givetvis också blivitdyrare. Totalkostnaden för tldningsframstäUningen har hkaledes gått i höjdenpå ett oroväckande sätt. Vore det då inte naturligt att abonnenterna ochlösnummerköparna finge betala vad produkten kostar, frågar man sig. Riktigt såenkelt är det emellertid inte. Varje tidningsledning vUl sprida sin tidning tUlså stora grupper som möjligt och har i viss mån låtit annonsörernadelfinansiera verksamheten litet mera än vad annonsutrymmet annars skuUebetingat i pris. Härigenom har man håUit tidningspriserna nere och upplaganuppe. Det är ju också ett samhäUsintresse av stora mått att folk medelsttidningsläsning ges möjlighet att få information och kännedom om vad som sker isamhället. En utredning som man har gjort inom tidningsvärlden visaratt ett årsexemplar av en tidning med upplaga över 40 000 exemplar kostar 263kronor. I gruppen 30 00040 000 exemplar är kostnaden och I gruppen10 00020 000 exemplar hgger kostnaden på . Att ta ut dessa priserför abonnemangen är varken önskvärt eUer möjUgt. Givetvis betyder det ocksåmycket för annonsörerna att upplagan håUs uppe, varför det system som nupraktiseras beträffande annonspriserna inte är orimligt. Hur underligt det än låter har den av finansministern ivintras aviserade annonsskatten kastat sin slagskugga framför sig och haft denomedelbara föhden att tiUströmningen av annonser minskat under första kvartaleti år jämfört med med . Det troliga är att detäven finns andra orsaker till minskningen, men tveklöst har den bebådadeannonsskatten satt sina spår. Jag har, fru talman, i min motion 1287 utvecklat detomotiverade och orätta för att inte använda starkare ord i finansministernsförslag enligt proposition nr 28, varför jag också i motionen yrkat avslag påpropositionen, ett yrkande som jag vidhåller. Jag vUl erinra om att regermgenofta motiverar sitt avslag på vissa förslag med konstaterandet att utredningpågår och att man icke vUl föregripa utredningsmännens arbete och fatta beslutinnan utredningens förslag föreligger. 1 denna fråga har man tvärtemot praxisansett sig oförhindrad att negligera reklamutredningens kommande förslag ochInföra en annonsskatt med verkan från den 1 juh . Finansministern har självsagt att reklamutredningen räknar med att kunna slutföra sitt arbete underdetta år. Varför då rycka ut frågan om annonsskatt ur hela utredningskomplexet?Varför kan man inte vänta och se vad reklamutredningens kommande förslaginnebär? ViU kanske finansministern ge utredningen en fingervisning eller vadär syftet med denna hastigt påkaUade idé. Jag är givetvis Inte främmande för tanken att presstödetskall finansieras med annonsskatten. Finansministern framträder här i denmodema versionen av genom att ta från de rika och ge åt de fattiga. Emellertid kan hela idén vara förfelad. Med debestämmelser beträffande stödet som förehgger i förslaget är det tänkbart atttidningsföretag med sämre ekonomi kanske får hjälpa företag med bättre ekonomi,och det blir i sådana fall kanske effekter som finansministern knappast tänktsig. Jag förutsätter emeUertid att finansministern tUl Pressens lånefond somsin mening uttalar, att medel ur fonden må utgå till företag som är i behov avstöd, ty det bör vara angeläget att icke flera tidningars röst tystnar. Det ärväl den yttersta anledningen tUl presstödet. Behovsprövning när det gäUerstödet tycker jag är en renlighetsåtgärd som jag finner självklar. Jag viU, fru talman, peka på vad jag i minmotion 1287 framhållit beträffande sammankopphngen av vissa av statensinkomster med vissa av statens utgifter såsom skett i det aktuella fallet. Härär det meningen att vissa tidningar skaU betala skatt som utgår som stöd tUlandra tidningar, -vilket möjliggör för dessa senare att skärpa konkurrensen.Osökt kommer jag i likhet med andra i denna kammare in på tanken attfinansministern kanske ålägger AB att betala underskottetpå Tjorven, Har man praktiserat ett system är det lätt att detta fårefterföhare, även om det blir varianter. Jag ber, som sagt, fru talman, att få yrka avslag påpropositionen 28 genom att yrka bifaU tUl reservation iskatteutskottets betänkande nr 30. HerrSÖDERSTRÖM (m): Förslaget om en annonsskatt tillhör enligt minuppfattning de märkligaste inslagen I årets statsverksproposition. Jag tyckeratt det är märkligt från varje rimhg synpunkt. Här sitter en reklamutredningoch analyserar olika slags reklamskatter och deras sannolika verkningar. Varförkan man då inte vänta på resultatet av dessa analyser? EUer tror man att manskaU komma tUl samma slutsats som den första pressutredningen, då dåvarandestatssekreteraren satt som ordförande? Då visade manövertygande vilka snedvridande verkningar en särskUd annonsskatt skulle få. beslöt därför enhäUigt att avstå från att lägga fram något sådantförslag. Jag tycker också att finansministerns argument istatsverkspropositionen för en reklamskatt är ganska märkligt. Det sägs däratt den skaU möjliggöra en utbyggnad av presstödet. Men det är ingalunda detenda motivet. Där framhålls också den finanspoUtiska aspekten, och den är väl isjälva verket huvudmotivet. Då beräknades skatten ge 120 mihoner kronor, avvUket belopp 30 mihoner kronor skulle användas som presstöd och dessutom 15mihoner kronor för ökad samhäUsinformatlon, Återstående 75 mihoner skullealltså utgöra reklamens bidrag till den eftersträvade finanspoUtiskaåtstramningen. är läget ett helt annat, I stället för 120 mihoner får viin 48 mihoner, dvs, vi har prutat bort , och presstödet kommer attkosta i stället för beräknade 30 mUjoner kronor. Man kan fråga sig varför en sådan här åtstramning skuUedrabba annonseringen i pressen. Det Innebär ju ett avsteg från de principer somman bekände sig till I samband med omsättningsskattens införande 1960. Redan dåuttalades att punktskatter bortsett från sprit- och tobaksskatter bordeawecklas. Denna tanke understöddes ytterligare i utredningen ommervärdeskatten. Ett huvudargument både för omsens och momsens införande varatt man inte ville öka av punktskatter utan tvärtom skuUe reduceraantalet till minsta möjliga. Men struntar finansministern helt i en tidigareomhuldad rUctUnje och föreslår under ett kalenderår, när momsen höjs med hela 5procent, att man även skaU punktbeskatta annonserna. I klartext innebär dettaatt det finanspolitiska läget är så pressat att man tillåter sig dessainkonsekvenser för att hitta en ny inkomstkälla, som Inte hrlterarden stora majoriteten vähare. Trots att momsen uppgår till 17,65 procenttillgriper finansministern en ny punktbeskattning, som saknar motsvarighet inågot annat land. Enligt min mening finns det bara en enda håUbar motiveringför en bestämd punktskatt och det är att man viU begränsa den efterfrågadekvantiteten av en viss produkt. När regeringen nu har lagt fram ett förslagtill punktskatt på annonseringen i pressen som är en skatt på annonsutrymmethar den av alla möjliga sätt att beskatta reklamen valt det absolut sämsta. Alla torde vara väl medvetna om att annonsintäkterna ärtidningarnas största inkomstkälla. Härigenom har reklamen även fått ensamhälleUg betydelse, som svårUgen kan överskattas även om den effekten intevar avsedd från början. Den har möjliggjort ett lågt tidningspris tUl frommabåde för prenumeranter och lösnummerköpare och den har dessutom gjort att mankunnat fabricera varor som blir billigare för konsumenterna. Och tack varegoda annonsintäkter har även tidningar med förhåUandevis små upplagor kunnatklara sig i en hård konkurrens. Men vikande upplagor leder snart tUl minskadeannonsintäkter, och tidningsdöden har gått hårt fram i vårt land. TUl dettakommer den klara tendensen tUl vikande annonskonjunktur under det sistahalvåret, som visat en oroande benägenhet attaccelerera. Därför förehgger en synnerligen ansträngd ekonomisk situation förde flesta tidningar. Jag kunde själv konstatera detta när jag tittade påTV-Aktuellt , som sände ett reportage från riksdagsarbetet. Därsåg man konjunktursiffror för annonseringen som månad för månad minskade medmellan tio och tjugo procent. Jag skaU, fru talman, inte gå in på detryckfrihetspohtiska aspekterna. Jag skah begränsa mig tiU skatteutskottetsbetänkande. Jag viU endast uttrycka en viss tveksamhet och jag anser attförslaget är mycket diskutabelt ur dessa synpunkter. Det är kanske därför sommajoriteten i såväl som skatteutskottet inte har velatha förslaget granskat av neutrala experter. Dessutom är det på mig direktstötande att två partier, genom att göra en intern överenskommelse, åstadkommeratt två andra partiers press i stort sett får betala vad kalaset kostar.Moderat press plus folkpartipress och aUmän borgerhg press tUlsammans 76tidningar eller av samtliga får nämUgen betala 90procent av annonsskatten, medan de å andra sidan endast får avpresstödet. och socialdemokratiska partiets press, somtillsammans ger ut 39 tidningar, dvs. av samtliga tidningar, fårbetala av annonsskatten och får tiUbaka . Folkpartipressendrabbas hårdast - den får betala bortåt tre fjärdedelar av annonsskatten ochfår tiUbaka . Moderata pressen får betala och fårtillbaka . Centerpartipressen slipper betala men får 15 procentav presstödet, medan den socialdemokratiska pressen får betala ochfår igen . Det är inte att undra på, om opinionen i många faU ärupprörd över ett sådant förslag. Jag läste en ledare i entidskrift som heter . Jag skall be att få citera ur den; "om annonsskatten och presstödet, som träffats mellansocialdemokraterna och och som i prop. förelagts , ärutan tvekan den mest osnygga kohandel som förekommit . hartvå partier så krasst gynnat sin egen press på andra partiers bekostnad. Inteblir det heUer snyggare genom att de två partierna i vägrat att låtafrågan bU granskad från tryckfrihetsrättslig synpunkt." har vid riksdagsbehandlingenfuUföht sin kritik mot annonsskatten och bl. a. i en uppvaktning förskatteutskottet påtalat omfördelningen meUan tidningarna som "ettutomordenthgt aUvarligt Ingrepp I företagens konkurrenssituation". Detintressanta med den här uppvaktningen är, att trots att det framlagda förslagetinnebär att vissa tidningar kommer att bli gynnade, så stäUer sig samtUgatidningar bakom i dess uppfattning. Det finns medandra ord mera sinne för fair play hos pressen än hos vissa politiker, och detkan ju vara en tröst i bedrövelsen. Dhektör BertU NUsson på , som ju knappast kanbeskyllas för att gå de borgerligas ärenden, hade ett starkt inlägg vid denuppvaktningen. SärskUt hans slutord bör bevaras till eftervärlden: "Detframlagda förslaget kommer helt att motverka sitt syfte resultatet kommer attbli det rakt motsatta mot vad man tänkt sig - det bhr en ökad tidningsdöd blandandrahandstldningarna." SkaU det gå så IUa att presstöd blir pressdöd? Men inte bara är enig.Skatteutskottet har fått skrivelser från . Fackliga tjänstemannaförbundetpå , ochInternationeUa handelskammarens svenska nationalkommitté. AUa varnar förföhderna av det här förslaget och avstyrker det. Om det här förslaget hade fåttgå ut på remiss i vanlig ordning, hade säkerligen remissvaren bhvit såförödande att jag vågar tro att propositionen inte hade lagts fram. Skälen för ett avslag på utskottets hemstäUan är alltsåmånga. Det enda skälet för en tUlstyrkan skuUe vara att två pohtiska partierhar gjort en majoritetsöverenskommelse som gynnat dem och deras press på andrapartiers bekostnad. Jag ber, fru talman, med det sagda att få yrka bifaU tiUreservationen 2 i skatteutskottets betänkande nr 30. HenSVANSTRÖM (c): Det har varit en lång och delvis intensiv ochhela tiden Intressant debatt med ganska väl tUltagna tUlmälen emot bl. a. detparti som jag tillhör. Det var i det sammanhanget ytterst välgörande att höravår partUedare här i debatten. Han talade utan att på något sättöverdriva, som varUigt lågstämt men med en Intensitet som klargjorde frågansaUvar. Jag skuUe vid denna sena timme strängt taget kunna nöja mig med attinstämma i de synpunkter som han där framförde. Det torde dessutom råda stor enighet om att dagspressenaUtfort utgör en viktig del av vårt samhäUsliv, Den förmedlar ju informationvia text och annonser från såväl stathga som kommunala myndigheter ut tillaUmänheten, den redogör för vetenskaphga och tekniska nyheter, berättar om vadsom händer i världen, i det egna landet och så länge vi har någraortstidningar kvar också i den egna bygden. Föreningslivet som betyder såmycket för oss här i har i dagspressen ett organ för kontakt ochupplysning. Genom ledare, artiklar, uttalanden och insändare kan opinion skapasoch myndigheternas åtgärder bh föremål för kritisk granskning. Allt detta är självklara saker som så ofta sagts, att deej behöver upprepas, allra minst i slutet av denna långa debatt. Jag vUlinstämma i de förut anförda synpunkterna I det sammanhanget. Därför råder det väl egentligen också enighet om attstaten bör på ohka sätt stödja tidningarna - och särskUt dem som av olikaanledningar har det besvärligt ekonomiskt och enhgt min mening också dem som,ehuru förstatidningar på sin ort, ändå arbetar under med andratidningarjämförhga förhåUanden. Jag är med bland dem som tidigare i motioner tUlriksdagen, bl. a. vid den riksdag då presstödutredningen begärdes, har önskatstatligt stöd tih tidnmgspressen, I denna motion ingick som ett led en statliginformationsannonsermg med lika stora annonser i aUa tidningar. Förden stora tidningen skuUe en sådan annons naturligtvis vara välkommen, men förden mindre tidningen kunde en sådan annonsering rent av även få en avgörandebetydelse för ekonomin. Tyvärr kom dessa förslag ej att då accepteras avutredning och regering. När nu förslag om införande av informationsannonseringföreligger är det klart att jag och mina dåvarande motionärer är glada överdetta förslag, som jag nu också varmt vill tillstyrka. Jag har egentligen begärt ordet för att tala htet grand omen motion, nr I 277, som och jag väckt. Vi har där föreslagit attbestämmelserna om presstöd får en sådan utformning att det är möjligt även fören mindre förstatidning att få del av presstödet. I denna motion lämnas ett parexempel. Ett är från , som har en sexdagarstid-ning med en upplaga påca tiotusen exemplar men där också tre Malmötidningar har lokalredaktioner,vUka ständigt försöker öka sin andel av prenumeranter och annonser i staden. Det andra exemplet är från Vlmmerby, där Tidning-Klnda-Posten också har ca tiotusen exemplar men där tidningar från ,och med upplagor på ca 60 000, 35 000 och 50 000 exemplar harredaktioner i Vimmerbyområdet och självfallet på ohka sätt försöker stärka sinstäUning, har bl, a, vid åtskilhga tillfällen underdagens debatt nämnt som ett exempel på encenterpartitidning, som otUlbörligt får del av det föreslagna presstödet. 1samma län förekommer - också en centerpartitidning men i dettafaU förstatidning i staden - och det är tveksamt huruvida dennatidning kan komma att få del av presstödet. Det är därför som ochjag har väckt vår motion, där vi understryker önskvärdheten av att man vidbedömningen av denna tidning i enhghet med 7 § i kungörelseutkastet Ipropositionen skulle ha möjligheter jämväl för tidningar, som formeUt ärförstatidningar men som har svårigheter motsvarande vad som gäller förandratidningar, att få del av presstödet. 1 motionen har vi anfört att den här paragrafen bordeförtydligas. En tidning kan inte, anser vi, betraktas som förstatidning om deninom hela sitt spridningsområde har samma svårigheter som en andratidning.Formuleringen borde ha omformats så att det klart framgår att det är möjligtäven för en mindre förstatidning att få del av presstödet. Utskottet har I sin behandling av denna och flera liknandemotioner, som jag bedömer det, positivt beaktat vad som berörts. Utskottetanför i sin skrivning att presstödet icke bör betraktas som slutgUtigt utformatgenom det framlagda förslaget. Utskottet föreslår att en särskUd kommittétiUsätts för att studera effekten av presstödet och föha utveckhngen samtföreslå de förändringar som även på resulterar i för pressenlämphga och ändamålsenliga stödformer. Utskottet säger vidare att den föreslagna bestämmelsen ommöjlighet för dagstidning som ej är andratidning att erhålla bidrag börtUlämpas generöst av styrelsen för Pressens lånefond. Dessutom anför utskottet,som jag sade, att den förordade kommittén bör överväga de aktuahseradefrågeställningarna. Jag har nog den uppfattningen att denna utskottets enhälUgaskrivning är så pass positiv att vi motionärer har lika stor behållning av attunderstryka, så som jag här nu har gjort, värdet av detta utskottets uttalandesom att rösta för den reservatlon från folkpartihåU i vilken haranfört vår motion som en av de motioner som ligger tiU grund för reservationen. Efter redovisningen av vad som förslås i utskottetsbetänkande anser jag att vårt motionsledes framförda önskemål om större hänsynäven till mindre förstatidningar skall kunna beaktas av den föreslagnakommittén och även tillämpningen av den föreslagna 7 § i kungörelseutkastet.Jag skaU därför nöja mig, fru talman, med att understryka vad som här sålundahar angivits i positiv anda till förmån för jämväl mindre förstatidningar avortstidningskaraktär och kan därför instämma i yrkandet om blfaU tUl utskottetsförslag. Jag skall inte aUs beröra vad som har förekommiti debatten om behandhng av frågor rörandetryckfriheten. Jag tror att man därvid har gjort sig skyldig tUl väsentliga överdrifter,och jag tror inte att överdrifter är ägnade att betiäna ett framåtskridande inågot sammanhang. Här har vi anledning att lugnt pröva vad denförsöksverksamhet kan leda tUl som kommer att bU resultatet av dagensdiskussion. Sedan ärdet en annan sak att många anser att finansieringen av presstödetej behövt ske genom en särskUd annonsskatt. Även om jag kan Nr 94 haförståelse för sådana synpunkter, så anser jag att det modifierade Tisdagenden förslagsom här föreligger kan accepteras, Med detanförda, fru talman, ber jag som sagt att få yrka bifaU tiU -------------- Hen RINGABY (m): Trots att jag kommer nästan sist i den långatalarkön har jag kanske några synpunkter att framföra, som inte tidigare kommitfram i debatten. Om det föreliggande förslaget tUl presstöd kan man med entravestering av ett uttalande av en känd statsman säga, att säUan har så mångakänt så stor olust mot en så tveksam lagstiftning tUl nytta för så få.