prot · FU0946 · 1971-12-31 00:00:00 — Det lär ocksåförekomma att läkare hänvisar "hopplösa" fall tiU en chiropraktor. Chiropraktorverksamheten har uppenbarligen en uppgift attfylla inom svensk sjukvård, och det vore därför önskvärt att ersättning frånförsäkringskassa kunde utgå vid sådan behandling. Eftersom utbildningsnivånbland verksamma chiropraktorer är mycket varierande torde det vara nödvändigtatt införa någon form av legitimation för att få garantier för att inteförsäkringskassemedel utgår vid behandling hos icke utbUdade chiropraktorer. Med hänvisning tiU det anförda anhäUer jag om kammarenstUlstånd att tUl herr socialministern få ställa följande fräga: Är statsrådet beredd att vidta sådana ätgärder attersättning från försäkringskassa kan utgå vid behandling hos utbildadchiropraktor? Denna anhåUan bordlades. § 23 Interpellation nr 84 ang. granskningen av läroböckerm. Ordet lämnades pä begäran tiU HerrWERNER i (m), som yttrade; EnUgt svensk författning skall lärobok somantages tUl användning i det svenska skolväsendet finnas uppförd på enläroboksförteckning, som upprättats i enlighet med vissa angivna regler eftergranskning och godkännande av statens läroboksnämnd. Skälen för denna ordningär självklara. SamhäUet har på detta sätt sökt skapa garantier för att deläroböcker som kommer tUl användning ligger inom ramen för de mål för skolansom angivits av samhället och att de uppehåller en tUlfredsstäUande standard ifråga om sakriktighet, objektivitet och pedagogisk ändamålsenUghet. De skäl som Ugger bakom läroboksnämndens existens är såviktiga att det ter sig ytterst allvarligt att sädana situationer kan uppstå att man ser sig nödsakad att kringgå reglerna om granskning av läroböcker. När nu gällande läroplan för började tUlämpas , hade läroboksnämnden inte hunnit granska aUa de läroböcker som skuUe 48 användas i den nya skolan. Mantvangs att ge genereUt tillstånd tiU en lång radläroböcker för "praktisk prövning" i landets skolor under ett Nr 46läsår utan att någon sakgranskning skett. Följden av detta har blivit att detunder innevarande läsår i undervisningen i landets skolor förekommer böcker medstora brister i fråga om sakriktighet och objektivitet. Detta kan icke fåupprepas, och åtgärder bör vidtas för att, i den mån detta inte redan skett,undanröja de värsta följderna av beslutet om "praktisk prövning". Den principiella inställning som gäller beträffandegranskning av läroböcker bör enligt min mening ocksä omfatta olika ersättningarför läroboken i undervisningsarbetet. I detta sammanhang är undervisningsprogrammeni radio och television av stort intresse. Säsom det påpekas i en partimotionfrån moderata samlingspartiet tUl årets riksdag är det synnerligenotUlfredsstäUande att skolprogram i radio och television inte är underkastadesamma kontroU som den som föratsälts gäUa för läroböcker. Exempel saknas hellerinte på att program sänts, som vid ansvarig granskning sannolikt inte skulle hagodkänts som undervisningsmaterial. Med det utökade utrymme skolradio och TVfår i det dagUga undervisningsarbetet blir detta förhåUande aUlmeroacceptabelt. Ätgärder måste, enligt nun mening, vidtas för att få tiU stånd enordning enligt vUken varje för skolväsendet avsett undervisningsprogram förstskaU ha godkänts av ett sakkunnigt organ motsvarande läroboksnämnden. Skolprogram i radio och television kombineras iundervisningen med tryckt material i form av elevhäften och lärarhandledningar.I de fall elevhäftena anses ersätta läroböcker skaU de jämstäUas med sädana ochsåledes vara underkastade reglerna om granskning av läroboksnämnden. Detlasynes vara en helt självklar ordning beträffande t. ex. så stora projekt som"åk 7", som är avsett alt genom program och tUlhörande trycktmaterial täcka in mycket stora delar av undervisningsområdet i en hel årskurs. Det är därför, i Uka hög grad som beträffande läroböcker,otUlfredsstäUande att praktiska svårigheter föranlett myndigheterna atttUlstädja att en slor del av detta läroboksersättande material underinnevarande läsår ogranskat användes i undervisningen. Det är i delta sammanhang inte bara elevhäftena som är avintresse. Det kan i vissa faU finnas skäl att jämställa läraranvisningar medläroböcker i gi"anskningshänseende, nämligen då de innehåller material somär avsett att vidarebefordras tUl eleverna. Det kan exempelvis ifrågasättas ominte någon form av granskning bör förekomma, som förhindrar olyckshändelser avföljande lyp. gavs i radio en programserie i ämnetreligionskun skap, betitlad "I hemmet", avsedd för årskurs 7. Utöveretl elevhäfte - som på ovan angivet sätt undgått granskning - förekom i anslutning tUl serien tre sidor i den periodiska , som innehåUer läraranvisningar m. m. En av dessa sidor upptog ett "underlag för elektrostencUering", Detta utgjorde en rad frågor med alternativa svar. Bland dessa frågor förekom exempelvis en av följande lydelse: "har jag elt behov att fly bort frän den vardagUga verkligheten därför att ...." Bland de alternativa svaren förekom: "därför att jag plägas av att en eller båda föräldrama missbrukar sprit" och 49 Nr 46 "därför att jag plägas av attjag känner att jag inte är önskvärd hemma". Dessaexempel kunde flerfaldigas. Dessa frågor och svar skuUe alltså i stencUeradform delas ut bland eleverna, som visserUgen utan att skriva namn påformulären skulle återlämna dessa besvarade tUl läraren för bearbetning ochredovisning av materialet inför klassen. 1 årskurs 7 är eleverna som bekant 13år. De frågeställningar jag här berört skaU möjligen mednågot undantag aUa behandlas av den tUlkaUade läromedelsutredningen, somenligt riksdagsberättelse beräknas slutföra sitt arbete i år.Eventuella beslut i anledning av utredningens stäUningstaganden torde därförknappast träda i kraft under de aUra närmaste åren. Det synes därför föreliggaskäl att överväga om inte vissa interimistiska åtgärder bör vidtas i syfte attundanröja de mest uppenbara bristerna i fråga om granskningen av läroböcker ochläroboksersättande pedagogiska hjälpmedel. Med hänvisning tUl vad jag här anfört hemställes omkammarens tUlstånd att tUl herr utbUdningsministern få framställa följandefräga: Är statsrådet beredd att i awaktan på de beslut som kan bUföljden av läromedelsutredningens arbete ta initiativ tiU interirrUstiskaåtgärder i syfte att förbättra situationen beträffande granskningen avläroböcker och läroboksersättande pedagogiska hjälpmedel? Denna anhållan bordlades. § 24 InterpeUation nr 85 ang. det rättspsykiatriska undersökningsväsendet Ordet lämnades på begäran tUl FraKRISTENSSON (m), som yttrade; Vid riksdag behandlades fleramotioner angående väntetider för de rättspsykiatriska undersökningarna ibrottmål (se I LU 1970:15). Första lagutskottet hänvisade i sitt utlåtande tUlatt tUlsatt en arbetsgrupp med uppgift att utreda deträttspsykiatriska undersökningsförfarandet och att framlägga förslag om bl. a.en förenkling och rationaUsering av detsamma. I utlåtandet anförde utskottetvidare särskUda synpunkter på ätgärder utöver dem arbetsgruppen enligtutskottet hade att överväga. Utskottet ansäg att de av utskottet förordadeåtgärderna borde av Kungl. Maj;t skyndsamt upptagas tUl prövning. Utlåtandetantogs av (rskr. Den av tUlsatta arbetsgruppen framlade29.1.1971 utredning och förslag angående de rättspsykiatriska undersökningarna. Av utredningen framgår att de länga väntetiderna minskade och att antalet expektanter sjönk påtagUgt. Det påvisas emeUertid även att de i månadsrapporter givna uppgifterna om väntetider icke var tUlförlitUga och att den faktiska väntetiden var väsentUgt längre än den angivna beräknade (t. ex. för för häktade mot uppgivna ). Den 50 verkUga förbättringen under 1970har därför tyvän inte varit sä stor. tiUgängUg statistik visar att antalet nytUlkomnaundersökningsfaU Nr 46 av häktade ökade kraftigt utan att motsvaras av Torsdaeen den ökat antal utlåtanden. var antalet häktade expektanter jo jqi 117, efteratt ha varit nere i 80, och den beräknade -------- genomsnittUgaväntetiden uppgick tUl . väntade 132 häktade, ochväntetiden var då drygt . Liksom tidigare är också nu läget för denpå alltjämt inrymda StockholmskUniken särskUt besvärande. Arbetsgruppens förslag tUl förbättring av läget omfattaren lång rad åtgärder. Jag viU här beröra två väsentUga frågor, nämUgén desärskUda problemen med Stockholmskliniken samt behovet av en effektiv centraltUlsyn. AUtjämt är väntetiderna för häktade som undersöks påStockholmskliniken längre än för landet i genomsnitt, aUtjämt måste dessapersoner inhysas i de synnerUgen undermåliga lokalerna på . Alla somkänner tUl förhållandena någorlunda torde vara ense om att kUniken så snart sommöjligt måste få nya lokaler. En särskUd arbetsgrupp har också fått i uppdragatt utreda möjUgheterna av en snar lösning med lokaler anknutna tUl ett sjukhusi . Något resultat har tydligen ännu inte kunnat uppnås. EnUgtuppgift har svårigheter uppkommit genom att man på ifrägakommande håll inte ärbenägen att ta emot en rättspsykiatrisk klinik. En viss motvUja kan måhända ioch för sig vara förståeUg om den, som väl ofta är faUet, bygger påofullständig eller missvisande information om vad det är frågan om, men ensädan inställning kan inte rirrUigen fä bU hinder för att äntUgen få slut på demiserabla förhållandena för de hundratals häktade från somärUgen undergår rättspsykiatrisk undersökning. Den av tiUsatta arbetsgruppen kritiserar isin utrednuig med skärpa bristen på central tUlsyn över den rättspsykiatriskaverksamheten och hävdar att det är "angeläget, för att inte säganödvändigt, att inom vartdera berört departement och centrala förvaltningsorganutses en för ändamålet verkUgen kvaUficerad tjänsteman att särskUt svara föratt den rättspsykiatriska verksamheten bedrivs på ett tUlfredsstäUandesätt". Åberopande det anförda hemställes om kammarens tiUståndatt tUl hen justitieministern få stäUa följande frågor; 1) Anser herrstatsrådet att förhåUandena inom det rättspsykiatriska undersökningsväsendetändrats så att de nu är godtagbara? 2) När kanStockholms rättspsykiatriska klinik få flytta från ? 3) Delar herrstatsrådet åsikten att den centrala tiUsynen inte är tiUfredsstäUande och - iså fall - vUka åtgärder ämnar statsrådet vidta för att få tUl stånd erforderUgcentral tiUsyn över det rättspsykiatriska undersökningsväsendet? Denna anhåUan bordlades. Nr 46 § 25 Upplästes följande tiU kammaren inkomna ansökan: Härmedbegärs ledighet från riksdagsgöromål för deltagande i en av Nordiska rådetanordnad resa i för följande riksdagsledamöter: GunnarHelén för tiden 23/3-24/3 för tiden 22/3-25/3 för tiden 24/3-26/3 för tiden 22/326/3 för tiden 22/3-26/3 Kammarenbiföll denna ansökan. §26 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj:ts proposition nr 45 med förslag tUl lagom ändring i , m. m. §27 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor denna dagframstäUts, nämligen av Nr144 () tUl herr kommunikationsministern angående kriteriernaför beslut om maximihastighet på aUmänna vägar; Vilkakriterier anser statsrådet böra Ugga tUl grund för beslut om maximihastighet påaUmänna vägar? Nr145 i Agnas (m) tiU herr kommunikationsministern om avdelning förrökare på flygplan tillhöriga ; det möjUgt att vidtaga åtgärder i syfte att å Linjeflygs planåstadkomma en särskUd avdelning för rökare? Nr146 Hen njfröff! (vpk) tiU herr civUministern angående bevarandet av parker m. m. vidtrafikplanering: Vilkenbetydelse vUl statsrådettUlmäta skyddandet av estetiskt värdeftdl grönska i äldre stadsbebyggelse fråningrepp i samband med planering för trafiklösningar och i samband härmeduppförandet av köpcentra? Nr 147 () tiU henjustitieministern angående kontrol- 52 len av att de nya hastighetsbestämmelserna iakttas: VUka åtgärder planeras föratt efterlevnad av de nya hastighets- Nr 46 bestämmelserna skaU kunnakontroUeras? -r j j § 28 Kammaren atskUdes .