prot · FU09148 · 1971-12-31 00:00:00 — Om man har en negativ instäUning tiU deltidsarbete,är detta inte något skäl. Men om inställningen är positiv, om man anser att detär rimhgt att även människor, som inte kan arbeta heltid, skaU ha en möjlighetatt hålla kontakt med arbetsmarknaden, är detta ett skäl för avskaffande avlagen. anser att detta kommer att missbrukas och attföretagen viU att de anställda skaU arbeta . Motdetta kan två saker sägas: Låt oss då för det första göra deltidsarbetet merakonkurrenskraftigt. Låt oss i vidta de åtgärder som behövs för attstärka deltidsarbetets ställning. Det har sannerligen inte saknats initiativför att förstärka sociala förmåner, semesterrätt osv. för de deltidsanställda.För det andra: Om famUjesituationen är sådan att inte båda föräldrarna villeUer kan arbeta heltid därför att man inte har barntillsynen ordnad, är det välbättre att få möjhghet tiU deltidsarbete än att inte få någon möjUghet aUs. sade i går; "Pappa arbetar måndag tiUfredag och mamma arbetar . De får aldrig träffas." Fördet första är det här inte fråga om något tvång utan om att erbjuda ytterligarearbetstiUfällen. För det andra måste man väl ändå ha htet förtroende förfamUjerna. Om hustrun som går hemma hela veckan därför att barntiUsynen inte ärordnad den kommer inte heUer att ordnas genom ett trollslag tycker att hon viU komma ut och få kontakt med förvärvshvetoch dessutom viU förstärka familjens ekonomi och få en egen inkomst, skaU välinte vi stäUa oss som förmyndare och säga: Det är inte bra att Niförvärvsarbetar på det där sättet. Det skaU Ni låta bh! Det är vad man gör, omman viU inskränka möjUgheterna tiU deltidsarbete. Ett tredje starkt skäl för att avskaffa lagen är att detdispensförfarande, som finns, fungerar godtyckUgt och orättvist. Då kan mantänka sig att göra en ändring, och det finns förslag tiU sådana både ireservationen och i det särskilda yrkande som väckts under debatten. Det joursystem som talar för skuUe för vissadelar av innebära en drastisk minskning av nuvarande service. Förandra delar skulle det möjligtvis innebära en ökning. Men detta skuUe ske på ett sätt som sannerhgen inte voretiU konsumenternas fromma. Det är väl knappast någon som tror att detta skuUefungera i praktiken, att konsumenterna skulle hålla reda på att under denveckohelgen är just den butiken öppen, under nästa veckohelg är den andrabutiken öppen osv. När säger att detta baserar sig påservicebehovet och inte på konkurtensbehovet, måste jag fråga: Vem är det somskaU avgöra servicebehovet? Är det kommunalpohtikerna, länsstyrelserna eUerregeringen? Är det inte bättre att låta samspelet meUan handel och konsumenteravgöra servicebehovet? menar att konkurrensbehovet är oväsentUgt. Jagkan hålla med om att det i och för sig inte är något självändamål. Men man kanju inte ha en lagstiftning, som innebär uppenbara orättvisor i konkurrenshänseende;det verkar snedvridande och innebär ett sämre utnyttjande av de gemensammaresurserna. Det är väl ändå ett memento för dem som viU ha kvar ettdispensförfarande när den som skaU ha ansvaret för dispensgivningen i sistahand, nämligen handelsministern, säger: Vi har inte funnit någon annan lösningän att vi avslår aUa dispensansökningar. Vi kan helt enkelt inte bedöma detta. En logisk slutsats är den som dragits i det särskildayrkandet, nämligen att det då är bättre att avskaffa aU dispensgivning. Men detsteg som i så fall skulle tas är onekUgen drastiskt och skulle försvårasituationen för åtskilliga konsumenter. Under debatten har man åberopat mycket av detremissinstanserna yttrat. Jag skaU inte göra det i någon större utsträckning.Jag skaU bara be att något få komplettera bUden. Köpmannaorganisationerna äraUtså den stora gruppen som skulle vara emot ett slopande av affärstidsregleringen.Jag viU bara påpeka att och läns köpmannaförbund, som har destörsta erfarenheterna av dispensförfarandet, hksom Livsmedelshandlareförbundettidigare i ledarartiklar i sin tidning har varit mycket kritiska mot dennuvarande situationen de skuUe säkert vara hka kritiska mot och även uttryckt en betydande sympati för ett avskaffande av lagen. Man har åberopat den aUmänna opinionen. i nämnde om ett antal tidningsurklipp som han hade sparat. Vikan aUa stå här och åberopa opinioner, det bhr mera tro och tyckande ännågonting annat i denna debatt. Det är väl ganska naturligt i den situation somfrågan nu befinner sig med ett stäUningstagande från regeringen att lagenskall avskaffas att de som viU ha lagen kvar låter höra av sig. De många konsumenter,för vUka det är önskvärt att få handla på utökade affärstider, har ingenanledning att låta höra av sig med någon opinionsstorm just . De är inteheller organiserade. Eftersom många remissinstanser har tillgodosett derasönskemål genom sina yttranden har de haft aU anledning att hålla sig lugna. Denna fråga har föregåtts av en utförligremissbehandling, en utredning och en femårig försöksperiod. Det finns starkaprincipiella skäl for att icke ha någon särskild affärstidsreglering. Det finnsockså goda skäl, om man avskaffar denna reglering, att följa utveckhngen föratt se vad som händer på de punkter, där en viss osäkerhet råder omutvecklingen. Jag beratt få yrka bifaU tiU utskottets hemstäUan. 1detta anförande instämde (). FruTHEORIN (s) kort genmäle: Det finns anledning att påpeka att också herrRomanus uppfattade ett ökat öppethållande som ett konkurrensmedel för att, somhan sade, tiUmötesgå konsumenternas behov. Jag har sagt att ett ökatöppethållande är ett konkurrensmedel för detaljhandeln som vi rimligen inte börtiUmötesgå. I det här faUet har möjhgen handelsministern och sammauppfattning. Närhetsservicen kommer att minska, säger , ochpekar på att strukturomvandhngen redan nu har bidragit tUl att antalet butikerhar skurits ned. Det är riktigt. Med denna nya servicemöjlighet, säger han,kommer man att kunna konkurrera om kundernas intresse. Det vittnar om en ganskadålig kunskap om det köpunderlag som handehi räknar med för att kunna varakonkurrenskraftig i en s. k. närhetsbutik. Jag nämnde tidigare att enomsättning på anses nödvändig. Den servicebutik som herrRomanus talade om konkurrerar just med ett väsentligt minskat sortiment men medett utökat öppethållande. Jag vet inte om det ur konsumenternas synvinkel ärrimligt att en närhetsbutik skall ha ett mycket mindre sortiment och troligenhögre priser men ett vidgat öppethållande. Att de "svaga"konsumenterna, som icke är bilburna, skaU få betala mer för dennanärhetsservice kan vi naturligtvis inte acceptera. Joursystemet, som jag har förordat och som sä mångaremissinstanser har ställt sig bakom, innebär, säger , på sina hållen minskning av öppethåUandet och på andra håU en ökning. Jag skall försöka besvara frågan om vem som skaU styrautveckUngen, om det är kommunerna, länsstyrelserna, regeringen eUer om det är"samspelet" meUan handeln och konsumenterna, som kalladedet. I motionen står det att varje kommun kan äga rätt att ha en Uvsmedelsbutiköppen söndag och helgdag och i större kommuner en butik i varje centrum. Det äralltså de förtroendevalda representanterna som skaU avgöra detta servicebehovlika väl som man skall avgöra det servicebehov som konsumenterna har på densociala sidan i vad det gäUer barnstugor, ålderdomshem och annan kommunalservice av ohka slag. Man avgörockså behoven genom utformningen av den fysiska planeringen. FöljaktligenskaU man också i kommunerna avgöra behoven i en sådan här servicefråga. (vpk) kort genmäle; Jag har också ett referat från , somjag citerade ett kort avsnitt ur i går, men det citatet hoppade . Däri sägs att det kommer folk från hela bygden, ja, t. o. m. frångrannstäderna. Där måste det ju då ske en kundomfördelning. Det är ju det endasom händer, om man åker från andra håll för att handla i en butik som haröppet. EnUgt referatet säger också butikschefen som är en avtvå heltidsanstäUda, resten av personalen är sex deltidsanstäUda att det äringet problem att få folk. Det tror jag är helt riktigt. Siffrorna beträffandeförsäljningen skaU jag här inte ta upp. Beträffande arbetet säger man vidareatt var och en har ett schema. Ingen tjänstgör t. ex. två i följd. Påvarje skift är man bara två i affären. Det visar ju att ett utsträckt ÖppethåUande medför sämrearbetstider för de redan anställda. Man måste aUtså arbeta i skift. Det är klart att kundunderlaget i viss mån blir tiUfredsstäUandeså länge det bara är en affär som har öppet. Det säger man också i en annanpressdebatt, att så länge få haft sent öppet på en ort, har det ofta varitlönsamt. Men om alla skall konkurrera på det sättet så upptäcker man snart attkundunderlaget och köpkraften är begränsade. Det är väl ändå ingen sombetvivlar att detta skuUe förändras med öppethåUandet. Kunderna bUr inte fleroch köpkraften bhr inte större. Jag har hävdat motsatsen. Sedan har det talats om ob-tiUäggen som man får i sambandmed lagens slopande. Här viU jag citera från . Det harsagts att det var inga motioner väckta i frågan, men kongressens första storadebattämne var just affärstidsfrågan. I referatet sägs på den punkten att"ett ökat ob-tUlägg inte ska hgga tiU grund för ett lagrums vara eUer ej.Det är en ren förhandlingsfråga som ska göras upp vid bordet utan sidobhckar påbytesobjekt." Det varjust vad jag sade också i går. Det har skett en svängning i opinionen, men det tycks desom är för lagens slopande inte ha märkt. På kongressen sade också ordföranden i Handels avdelning iStockholm; "Klockan är en minut i tolv, kanske finns det en möjhghettrots aUt med hänsyn tiU den förskjutning vi har fått i debatten. Det är nuinte enbart tal om de handelsanstäUda och deras situation utan det gäUer ocksåkostnaderna för samhället i form av barntillsyn och liknande. Jag föreslår attkongressen uppdrar åt förbundsstyrelse och förbundsråd att bevaka eventueUaöppningar för att få tiU stånd en skärpning av affärstidslagen." HerrROMANUS (fp) kort genmäle; TiU skUlnad från vad påstod sadejag inte tvärsäkert att det kommer att bh en utveckUng av närhetsservicen, utan jagbetonade mycket starkt att det finns en osäkerhet om vad som kommer att händahär. Därför bör man följa utvecklingen. Men man kan ju heller inte varatvärsäker på motsatsen, som var då hon sade att det ärsjälvklart att om affärstidslagen avskaffas så kommer den här butiken iLidköping inte längre att kunna hålla samma låga priser och ha samma gynnsammasituation. Jag åberopar ett uttalande av en av de ansvariga i iLidköping. Han tror att man kommer att kunna konkurrera bl. a. därför att maninte har så stor butik. Slutsatsen bör väl bh: Låt utveckUngen visa om denna formav närhetsservice är konkurrenskraftig! Jag ser inte något skumt i att manpåpekar att öppethållande är ett konkurrensmedel och innebär en bättre service.Det är för övrigt inte min upptäckt utan det är något som utredningen myckettydligt har visat. Enhgt mitt sätt att se skaU vi ha en decentrahseradekonomi, där de ohka näringsidkarna konkurterar om konsumenternas gunst genomatt ge service, håUa låga priser och upprätthåUa ett sortiment. Konsumenternafår då genom sina inköp visa vad de föredrar. Man kan väl inte som fruTheorin gör säga att vi självfallet inte kan acceptera att en närhetsbutikhåller ett mindre sortiment. Det måste väl vara politikerna som intekan acceptera det. Det är en utopi att tro att vi skaU kunna ha ennärhetsservice med samma sortiment som de stora varuhusen och fackbutikerna. Omvi mte kan acceptera ett annat alternativ, kommer vi inte att få någonnärhetsservice aUs. Vi får lov att finna oss i att närhetsbutikerna har ettsmalare sortiment, om de över huvud taget skaU kunna överleva. Jag ställde vidare tiU frågan vilka som skaUha avgörandet; poUtikerna, länsstyrelserna eUer regeringen. svaradeatt jag borde ha kunnat läsa i motionen att det var kommunalpohtikerna somskulle ha avgörandet. De avgör så mycket annat att de kan avgöra också detta.För det första står det i reservationen, som ju är vad man har yrkat bifaU tiU,att man skaU överväga om överflyttning av dispensgivningen tiU länsstyrelsernaskuUe gagna reservationens syfte. Det talas aUtså inte där omkommunalpolitikerna. För det andra vUl jag med all respekt i världen förkommunalpolitikernas förmåga att fatta beslut säga, att det i varje fallenUgt mitt sätt att se måste vara bättre om man i större utsträckning kanöverflytta bestämmanderätten från kommunalpoUtiker-na tUl konsumenterna, så attde enskilda människorna själva får visa vilka önskemål de har. Det är, för attanvända ett poUtiskt värdeord, bättre närdemokrati. För övrigt viU jag beträffande de deltidsanstäUda säga attdet inte är säkert att dessa värderar deltidsarbete och högre ersättning förobekväm tid lägre än att ha ett heltidsarbete enbart på vardagar. FruTHEORIN (s) kort genmäle; När det gäUer vem som bör avgöra vilketsortiment konsumenterna skaU ha, , talar jag om den erfarenhet manhar inom detaljhandehi, och det är detta som konsumenterna enhgt mittförmenande borde ha rätt att ställa krav på. Man skaU kräva antingen ettfullgott sortiment till hygghga priser inom nära och rimligt avstånd och detankommer på kommunerna att planera avståndet till butikerna eUer andradistributionsformer som hemsändning och telefonbestäUning, konsumentbehov somman inom handeln inte varit beredd att tUlmötesgå. Man bör aUtså, omman nu skaU räkna med en uttunning av butikerna, kunna kräva andraserviceformer. Men ett smalare och aUtmer minskat sortiment tiU högrepriser drabbar bara de svaga konsumenterna, som icke är bilburna. De andrakommer att med bU ta sig tiU de butiker där de kan köpa tiU biUigare priser.Det är inte den utveckUngen jag viU ha. För mig är de fria marknadskrafternasspel verkhgen avskräckande, och det kan bh dyrköpta erfarenheter om vi intelåter samhäUsinstanserna bära ansvaret för planeringen. Att kommunerna enUgtmitt förmenande är den rimliga instansen i detta sammanhang innebär ju inte, somdet framhålles i reservationen, att man skall överväga om ett överflyttande kantillmötesgå detta krav. Om dispensrätten bör hgga hos länsstyrelserna är aUtsåen värdering som regeringen får göra. Därefter bara ytterUgare ett förtydUgande. sägeratt det finns stora konsumentgrupper som tidigare krävt ett ökat öppethållande.Han åberopar därvid en utredning , där en tredjedel av de famUjer somicke hade hemarbetande vuxen önskade ökat öppethåUande. Men att omtala att vi efter 1963 har fått ett annat öppethållande, nämhgentiU . Denna möjlighet har icke utnyttjats av dessakonsumentgrupper. Det är en stor minoritet, säger . är det enbart storföretagen som har krävt detta. Vad utredningenhar tagit hänsyn tiU är att det har visat sig icke förehgga någotuttalat konsumentbehov av öppethåUande utöver vad vi har. Beträffande de deltidsanstäUda viU jag för min del sägaatt det inte kan vara rimUgt att man utnyttjar kvinnorna tiU deltidsarbetekanske med en sämre social trygghet och mindre socialaförmåner, som det därvid otvetydigt bUr fråga om. Man skaU inte acceptera ensådan utveckUng utan man skaU självfaUet kräva att de skaU ha en trygghet i sinanstäUning och en fuUgod ersättning. Som jag ser det skall det i första handvara fråga om heltidsanställning. FruNORDLANDER (vpk) kort genmäle: Jag har htet svårt att förstå, ,sambandet meUan låga priser och ökat ÖppethåUande. Jag tror att vi aUa måstevara överens om att avskaffandet av affärstidslagen troUgen kommer att innebärahöjda priser. säger också, att man tvingar inte utkvinnorna i det här arbetet. Men frågan är ju vilka som står tiU förfogande.Det är enbart den grupp som jag talade om mycket utförligt i mitt anförande . De kvinnor som står tUl förfogande är de som inte kan konkurrera om andraarbeten och som därför är hänvisade tiU ett visst, trångt område. Då blir detingen valsituation, utan de befinner sig i en tvångssituation. För att klarasin ekonomiska situation tvingas de ut på arbetsmarknaden på de vUlkor som MajBritt här har talat om. HerrROMANUS (fp) kort genmäle; Först skaU jag be att få påpeka att denundersökning som jag citerade avser önskemål om Uvsmedelsbutikers öppethåUandepå . Den finns återgiven i den offentliga utredningen . Vaddet kan ha för betydelse att öppethållandet därefter har utsträckts tiU klockan20.00 på vardagar förstår jag inte riktigt. sade att det inte är rimligt att utnyttjakvinnor tiU deltidsarbete. De skall ha trygghet, och de skaU i första hand haheltidsarbete, ansåg hon. Här är det väl en fråga om hur mycket vi skaUdirigera människors tUlvaro. Många människor viU arbeta deltid. För min del vUljag gärna se en utveckUng därhän att män arbetar deltid i större utsträckningoch att kvinnor får en möjhghet att ta deltidsarbete i stället för att som nuinte få något förvärvsarbete aUs. Det är vad det är fråga om, . Att föräldrar tiU små barn båda två i första hand skaUarbeta heltid är något som man kan bedriva opinionsbildning för, om man viUdet, men det skaU sannerligen inte poUtikerna sitta och bestämma. Vi böracceptera att många människor viU arbeta deltid och att en hel del av dem viUvara mer med sina barn. Det är min principiella uppfattning, och den stämmeröverens med många människors önskemål. Den tvångssituation som man råkar ut för innebär juatt deltidsarbetet är sämre ställt från social synpunkt och på många andrasätt. Det bör rättas tUl genom att deltidsarbetet ges en bättre stäUning. Dethar vi också föreslagit i . Den tvångssituation som fruNordlander sätter dessa kvinnor i är att de inte får något förvärvsarbete aUs.Det tror jag varken de själva eUer någon annan kan anse vara en bättresituation. Det är ingen måtta på regleringslusten hos en delsocialdemokrater. Inte nog med att man skaU bestämma affärstiderna. verkardet som om var inne på att man skuUe bestämma sortimentet iaffärerna också. Det är den enda rimUga slutsats jag kan dra, när hon säger attvi inte kan acceptera ett smalare sortiment i närhetsservicen. Jag tror för att det måste vi göra om vi skall ha någon närhetsservice. Det säger sigsjälvt att en närbutik inte kan ha hur brett sortiment som helst. Det är välockså ganska rimligt att av det som man kan köpa på nära håll finns ett mindreurval än som kan erbjudas i ett större köpcentrum. Framför aUt tror jag emeUertid att man mte bör förstoraupp följderna av en förändring på det sätt som gör och säga att ensådan kommer att gå ut över närhetsservicen. Det är över huvud taget ickebevisat vilken riktning ändringen får, om man avskaffar lagen. Vad som stårklart för de flesta är väl ändå, när diskussionens hetta har gått över, attnågra dramatiska förändringar blir det inte, om affärstidslagen avskaffas, utanendast en mindre anpassning tiU konsumenternas önskemål. Hert tredje vice talmannen anmälde att anhåUitatt tiU protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tiU ytterhgare rephk. 2* protokoll 197L Nr 148-149 Nr 148 \(); Av debatten om affärstidslagens vara eUerinte vara framgår med önskvärd tydlighet att detta är en svårbedömd fråga. Något egenthgt faktaunderlag om konsekvenserna av lagens avskaffande kan Affärstidslag- man inte hitta, och då blir detnaturUgtvis lätt så att tro och tyckande får stiftning vara argument för den ena eUerandra ståndpunkten. Men vi skaU väl inte heUerbortse ifrån att det Ugger motstridiga intressen i botten. Det gäUer inte minstde konkurterande företagen inom detaljhandeln. De enskilda köpmännen har sinaintressen att bevaka, kedjeföretagen har sina, kooperationen har sin syn,kioskhandeln sin, osv. Detta återspeglas naturUgtvis i debatterna här iriksdagen. Vi har ju aUa våra påtryckare. Men aUa skjuter konsumentintressetframför sig. Dock kan man väl säga att konsumentintresset är också ett ganskamångtydigt begrepp. SkaU man hävda detta rent och klart, måste det innefattaett motstånd mot prishöjningar och mot en utarmning av närhetsservicen. Men redan inför den enkla frågan om butikstiderna måste vikonstatera att ohka konsumenter har ohka behov och önskemål. Vi har då att göraen bedömning av vilka krav som är så väl grundade att en lagstiftning inte fårhindra att de uppfyUs. har inte gett oss så mycket faktaom konsumentkraven. Jag vet för övrigt inte heUer vilket slags undersökning manskuUe ha gjort för att kunna prestera ett sådant underlag. Vi vet ändå att allt flera hushåll saknar någonhemarbetande medlem, vidare att antalet hushåll med lång resväg meUan hemmetoch arbetsplatsen ökar. För dessa gäller att de har ett begränsat utrymme förinköpsarbete. Antalet personer på landsbygden och i mindre tätorter som harofullständig butiksservice är redan nu betydande. ÅtskiUiga av dem disponerarbil endast på kväUar, och om det nu finns en sådan ifamUjen. För aUa dessa kan en utsträckt affärstid, inklusive söndagsöppet, varaav stor betydelse. Detta om behovet av fri affärstid. Och så tiU konsekvenserna. Betyder det höjda priser? Detär återigen en fråga som knappast går att besvara på teoretisk bas.Handelsministerns meddelande ger inte heUer sken av att man kan bedöma densaken i förväg. Därför är en skärpt prisövervakning nödvändig näraffärstidslagen upphör dels för att för konsumenterna påvisa om prishöjningarinträtt på vissa köpställen, dels också för att påvisa om slopandet geranledning tiU mera aUmänna konsekvenshöjningar i vidare kretsar. På dennegativa sidan har vi vidare farhågor för att strukturförändringarna, vilkasärskilt drabbar vissa grupper, skall påskyndas. De har ju flera gångeråberopats i denna debatt. Frågan är aUtså om en annan ordning för butikstidernapåverkar denna utveckUng. Detta kan sägas ha ett mycket nära samband med distributionsutredningensuppgifter och vara en del i hela det problemkomplex som denna utredning har attbehandla. Är det då en så viktig del att man skaU låtadistributionsutredningen ta hand om frågan såsom det föreslagits, eller skaU man awakta distribu tionsutredningen innan man tar itu med öppethåUandefrågorna? Först viU jag säga att distributionsutredningen, som jag har ett visst ansvar för, 42 vid utarbetandet av sitt remissvarnoga övervägt denna fråga och för sin delfunnit, att man inte skaU invänta dess betänkande. Skälen har varit deuppenbara olägenheterna med gäUande dispensförfarande. Vidare finner distributionsutredningen att fördelarna medfrisläppande ur konsumentsynpunkt synes vara större än nackdelarna. Manrekommenderar emeUertid att konsekvenserna beträffande prisnivån ochstrukturutveckUngen särskilt skaU undersökas, och den senare är självfalletjust distributionsutredningens huvudfråga. Den nämnd som här föreslagits kan göra detta på ett ganskabra sätt. Personhgen har jag den meningen att frågan om när ohkaförsäljningsställen skaU ha öppet naturligtvis har ett sammanhang med hur deattraherar ohka konsumentgrupper och på det sättet påverkar sin försäljningsvolym.Men jag kan inte inse att ett ökat öppethåUande motverkar de små enheterna, des. Här har sagts att man tror och jag villgärna ansluta mig tiU den tron att det kan vara ett verksamt konkurrensmedelför just dessa att de anpassar öppethåUandet tiU föreliggande konsumentbehov.Eftersom man på så många håll och med ohka medel eftersträvar just ennärhetsservice är det väl intressant att se vad ett ökat öppethållande kanbetyda. , en av de få remissmyndigheter som hargått emot förslaget från affärstidsutredningen, förtjänar och har också fåttuppmärksamhet. Kommittén åberopar den helhetssyn som måste styrasamhällsutveckUngen och som den har försökt formulera. Den räknar invarudistributionen i en grupp funktioner där kommittén anser det vara ettsamhällsansvar att grundförutsättningar för fuU behovstäckntng skapas i form avplaneringsåtgärder. Man ger i fortsättningen en ganska pessimistisk bild avförhåUandena och utveckhngen. Jag har ingen anledning att polemisera mot detta,inte heUer mot uttalandet att konsekvenserna av de fria marknadskrafternas speli fråga om butikstäthet, butikslokahsering, varudistribution ochkommunikationer hitintiUs har varit av övervägande negativt slag för stora konsumentgrupper.