prot · FU0954 · 1971-12-31 00:00:00 — Utrikes- och handelspolitisk debatt § 1 Justerades protokollet för den 23 innevarande månad. § 2 Utrikes- och handelspoUtisk debatt Herr talmannen lämnade ordel Ullherr utrikesminisiern , som framförde det i Kungl. Maj.ts skrivelse nr96 avsedda meddelandet rörande utrikespolitik, sä lydande: I den inlernationella bilden av konflikteroch spänningar inlär förhällandet mellan supermakterna alltjämt en centralplals. Delta förhällande präglas av en ömsesidig misstro och osäkerhel ommotpartens avsikter. Vardera sidan synes hysa en ökad fruktan för all den andrasträvar att förändra de globala styrkeförhållandena. förefaller bädeFörenta staterna och angelägna om alt förebygga en direktkonfronlalion med militära maktmedel. Enligt både och bedömning utgörMellersta Östern den del av världen, där risken för en sammanstötning mellansupermakterna framstår som särskilt allvarlig. Supermakterna söker därförpåverka de staler i områdel, som stär dem nära, att visa tUlräcklig moderationför alt en lösning av de mångåriga konfliklfrägorna skall visa sig möjlig. Densenasie tidens utveckling har medfört vissa framsleg i denna riklning. Eltfakiiski eldupphör råder alltjämt ulmed . FN:s generalsekreteraresrepresentant, ambassadör , fortsätter att spela en central roll iansträngningarna alt genomföra säkerhetsrådets resolution frän . Huvudparterna i konflikten har förklarat sig godtaresolutionen, men svära motsättningar råder rörande sätlel för dessgenomförande. Frän arabländernas sida kräver man i första hand total utrymningav ockuperade områden. Förenade arabrepubliken har som svar pä en hänvändelsefrän ambassadör i princip åtagit sig all ingå elt fredsavtal medIsrael. Pä israelisk sida understryker man nödvändigheten av en uppgörelse somtillförsäkrar landel säkra och erkända gränser. Härtill kommer bl. a. ocksäsvårigheterna att lösa det invecklade och tragiska palestinskaflyklingproblemet. Förenia siaiernas och Sovjelunionens intressen berörsockså av utvecklingen i . I försia hand har dock den senaste lidenshändelser ökal farhågorna för skärpla molsällningar mellan och Kina.Förenta slalerna spelar den mesl aktiva rollen i detta skeende. De lämnar inleendast en omfattande mililär och ekonomisk hjälp lill sina bundsförvanter ulansätter därutöver in betydande egna flyg- och markslridskrafler. Visserligen harde amerikanska slridskrafterna i Sydvielnam numerärt reducerats som ett led iden s. k. vietnamiseringspoli- Utiikes- och handelspoUtisk debatt Menmalerielinsalserna är allljäml ulomordenlligi slora och sUidshandlingarna harunder amerikansk medverkan vidgals till nya områden. Formellt har man därvid bl.a. hänvisat till tidigare kränkningar av Cambodjas och ' neutralitet. Ipraktiken har invasionerna av dessa länder utomordentligt olyckliga följder. Dedrar in alll fler människor i krigels lidanden och försvårar en lösning avkonfliklen. Spridningen av kriget är en ny påminnelse om hur stormaktersintressen kan åsidosätta smä slalers inlegrilel. Saigonregeringen holade för nägon lid sedan med invasionäven av nordvieinamesiskl område. Särskill oroande var all den amerikanskaregeringen inle log avsländ från dessa ultalanden. President förklaradevisserligen all amerikanska markslridskrafler inle skulle insaltas motNordvietnam, men han uteslöt inle uttryckligen flygstöd till sydvieinamesiskaoperalioner norrut. En sädan ylleriigare upptrappning av kriget skulle berörade tvä kommunistiska stormakternas vitala intressen. och har levererat vapen ochannan materiel lill motståndare men ej engagerat egna stridskrafter. FörKina kan etl direkl hot mot aklualisera elt aklivi ingripande ikonfliklen. Det vore farligt att som propaganda avfärda de varningar i dennariklning som ulgäll frän . Saigonlmppernas molgängar i kan göraperspektivet mindre akluelll men samiidigi minska genomförbarhelen av vietnamiseringspoliliken.En politisk lösning av konflikten i har länge framställ som den endamöjliga. Men del är svärl alt se, hur nägra framsleg i riktning mol en sädanlösning skall kunna göras, medan stridsaktiviteten trappas upp. som supermakterna bevakar varandra ikonfliktladdade delar av världen prover de möjlighelerna all ömsesidigtbegränsa sina rustningar. Huvudintresset knytes därvid till de s. k.SALT-förhandlingarna om begränsningar av de strategiska kärnvapensystemen. Ännuefter 1 1/lycks inga egentliga framsleg ha åstadkommits i dessaförhandlingar. Nya lyper av kärnvapensystem tillkommer och de existerande görsän mer effektiva. Man tycks främst diskutera en kvantitativ begränsning av s.k. strategiska kärnvapenbärare, dvs. huvudsakligen inierkonlinenlala robotaroch antirobolar. Effekten därav kan emellerlid bli all rustningarna än mer änhittills inriktas på en kvalitativ utveckling av redan befintliga kärnvapen medökad uppruslning som följd. En sådan ulveckling skulle försväras genom etl förbud molunderior-diska kärnvapenprov. Vi har framförl krav pä etl dylikt förbud. Detvore en rimlig motprestation frånkärnvapenstalernas sida, sedan andra stalerundertecknat fördraget mol spridning av kärnvapen. Även i frägan om ell förbudmol ulprovning, tillverkning och lagring av såväl biologiska som kemiska vapenförsöker vi fä fram kompromissförslag för all bryla del låsla lägel. Silualionen på nedruslningsområdel ger inle anledning lillopUmism. i har att i hösl avlägga räkenskapinför FN för resullalen av lio ärs arbeie. Om inle supermaklerna vill medverkatUl att överenskommelse träffas under nu pågående Genévesession om dessa av FNprioriterade nedrustningsätgärder, kommer besvikelse här- över allprägla FN-deballen . Supermaklerna gjorde en mycket begränsad eftergift genomdet avtal om förbud mol vissa mililära inslallalioner pä havsbollnen, som elldrygl sextiotal stater, däribland , undertecknade . Enproposition med förslag om dess ratifikation kommer att tillställasriksdagen. Medan förhällandet mellan ochSovjetunionen inle undergått någon förbättring , har ulvecklingeni varit mer hoppingivande. Avspänningssträvandena har kommit till synes i en radolika sammanhang. I förra årets utrikesdebatt uttalade regeringen sitt stödför den nya västtyska regeringens försök att normalisera förhällandet lillÖsteuropa. Vi betonade att dess kurs vittnade om politisk handlingskraft ochklarl verklighetssinne. Det finns skäl att upprepa detla . Del gångna årelhar medfört två händelser av ulomordenllig belydelse för , nämligen undertecknandetav fördragen mellan och respektivePolen. Härigenom har en väg anvisats bort från en kvarlssekelläng fasllåsningav del europeiska läget. Denna väg kan leda fram till avspänning och samarbelemellan länder. 1 Moskvaavlalet den 12 augusli 1970 mellan Sovjetunionenoch förpliktar sig parterna alt respektera de europeiskastaternas territoriella integritet. Dessutom avstår man frän territoriellaanspråk och belraklar nuvarande gränser, inklusive Oder-Neisse-linjenoch gränsen mellan de båda tyska staterna, som okränkbara. 1 Warszawaavtalel fastställerFörbundsrepubliken och Oder-Neisselinjen som västgräns. Därmedhar direkl avståll frän alla anspråk pä områden, som framtill 1945 var tyska och är polska. Genom en ratificering av de båda fördragen avlägsnas ellfariigl Ivisleämne i mill. Del Iredje elemenlel i den västlyska regeringensavspänningspolitik är de direkla konlakterna med Tyska demokraliska republiken.Under del senaste ärel har möten ägl rum mellan de båda siaiernasregeringschefer. Motsättningarna är emellerlid stora. Ösllyskland kräver etlfördrag pä folkrätlslig grundval. Förbundskansler lalar om Ivä slalersom tillhör samma nalion. Förhållandena dem emellan måsle enligl honom vara avspeciell nalur. har deklarerat all en överenskommelse iBerlin frågan är en förulsällning för alt förbundsdagen i skall ratificeraavtalen med och . Därmed är vi inne på ell fjärde element iavspänningspoliliken i , nämligen förhandlingarna om mellan de trevästallierade och . Dessa förhandlingar är uppenbarligen mycket invecklade.Huvudpro-blemel är att förena Tyska demokratiska republikens och Sovjelunionensuppfattning all är en speciell polilisk enhel med Förbundsrepublikenskrav pä all särskilda relationer med måsle säkerslällas. Vi hoppassjälvfaUet, att den positiva utvecklingen i Tysklandsfrågan Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt För egen del måsle vi undvika att göra någol som kan negalivlpåverka dessa slrävanden efler avspänning. I frägan om inkallandel av en europeisk säkerhelskonferenshar bilaterala kontakter forlsalt under det gångna ärel. Svenska regeringensiöder planerna pä en sädan konferens, förulsatl alt den kan antas ge någraväsentliga resullal. Delta förutsätter i sin lur alt den föregälls av noggrannaförberedelser med deltagande av alla slaler, som har belydelse för Europassäkerhei, inklusive och . NATO-slaterna ställde sig vid ell möte i Romvälvilliga konferenslanken, under förulsällning all man kunde noieraframsleg i de olika konlakterna med öst. Vid ell nytt möle i Brysselkrävde man i anslutning lill Moskvaavialels undertecknande därutöver resullal iöveriäggningarna om . Warszawapaklslalerna å sin sida hävdar, altförulsällningar redan föreligger för inkallandel av en konferens. Del är osäkert, om en konferens kan komma lill stånd i är.Frägan är i sisla hand beroende av förhållandel mellan Förenta slalerna ochSovjetunionen. En uppgörelse rörande skulle öppna vägen för enratificering av de tyska fördragen och sannolikt även för en europeisksäkerhetskonferens. Det är därför av största vikl all Berlinproblemet så snarlsom möjligl fär en tUlfredsställande lösning. utrikespolitiska målsättningar kommer tilluitryck i våra strävanden på det nordiska planel, del europeiska planel ochFN-planel. Regeringen har till avlätit propositionom revision av 1962 ärs nordiska samarbelsöverenskommelse, del s. k.Helsingfors-avtalel. Den väsentligaste nyheten häri är tillkomsten av ellnordiskt ministerråd med behörighel för hela samarbelsområdet. Med hänsyn tillden omfattning och belydelse som det nordiska samarbelel fäll har behovframkommit av en samarbetsorganisation genom vilken frågor som berör ohkaområden kan behandlas pä regeringsplanet i en fasiare form än hittills.Överenskommelsen om ministerrådet kan sedan kompletteras med avtal för olikaspecialområden. sådant avtal för kulturområdet har redan undertecknats ochkommer all föreläggas för godkännande under vårsessionen. Frägan omen nordisk iransporlöver-enskommelse, varom del föreligger en rekommendationfrän Nordiska rädel, kommer all akiualiseras inom en nära framlid. Genom sädanaavtal räknar vi med ännu bällre förulsällningar för del nordiska samarbelel. På del europeiska planel tilldrar sig frågan om Sverigesförbindelser med den gemensamma marknaden särskill intresse. En redogörelsehärför kommer all lämnas av handelsminislern. Vår förhoppning har alltid varit alt Förenta nationernaskall bli en i verklig mening universell sammanslutning och därigenom fä störrelyngd och bättre möjligheter att fylla sina uppgifter. I höslas uppnåddes förförsia gängen majoritet i generalförsamlingen för all regeringen i Pekingänlligen skall få inta plats i FN. Vi hoppas all skall beredas lillfälle alt della i FN-arbelel. Försl dä kan FN bli ellforum för meningsfulla diskussioner om fred och säkerhei i . FN:s roll somfredsfaklor skulle ocksä slärkas om förhandlingarna i Tysklandsfrägan leder Ullatt det tyska folkel blir förelräll i världsorganisalionen. har blivii medlem i FN:s särskildakolonialkommillé. medlemskap ålägger oss ell särskilt ansvar, när detgäller deballer och beslut i frågor som berör södra . Här är positionernalåsta på ett sätt som kan inge känslor av vanmakt. De afrikanska statschefernasförhandlingsinvil genom 1969 ärs Lusakamanifesl har trots säkerhels-rådets alllstarkare varningar inle fält någol gensvar hos de styrande i Preloria,och . har försvårat tillkomsten i FN av resolutioner omvilka en stor majorilel medlemsstater skulle kunna enas. FN;s agerande i södraAfrika mäsle sikla lill all utan att avvika frän de principer som stadgan ochfolkrätten uppdrar söka hjälpa de förlryckla befolkningsmajoritelerna.Samiidigi gäller det all visa minoriletsregimer-na hur isolerade de stär, närde framhärdar i en politik som direkt kolliderar med grundläggande krav påmänskliga rättigheter. FN;s 25:e generalförsamling bekräftade lyngdpunklsförskjulningeni organisalionens roll frän den egenlliga poliliska sfären till det växandeanial områden, där den snabba utvecklingen inom vetenskap, leknik ochkommunikalioner skapal nya möjligheler och nya problem. Det gäller att lillseall fruklerna av den nya lekniken kommer alla lill godo pä lika villkor. Vimåste undvika en ulveckling där ett fätal stater i kraft av sin tekniska ochekonomiska potential tillskansar sig en monopolställning och härigenomförsätter de övriga i en ny form av kolonialt beroende med växande klyftor somföljd. Varje stal mäste ges möjlighet alt själv spela en roll i frågor som blirav alltmer avgörande betydelse för alla, oavsett utvecklingsgrad. harkonsekveni hävdat, all della mäl kan uppnås genom ökad internationalisering avverksamhelen pä dessa områden. Del är angeläget all nu siärka EN:s roll för eltsamfällt utnyttjande av den nya teknikens möjligheler. Som exempel på områdenför sådan samverkan kan nämnas utnyttjandet av direktsändandekommunikationssatelliter, användandel av kärnexplosioner för fredligl bruk samllillgodogörandet av havsbottnens rikedomar. är värdland ärs om denmänskliga miljön. Vi hoppas all konferensen skall komma fram lill åigärder molmiljöförstöringen. Syftet är också all urskilja och inbördes prioriiera deuppgifler pä miljöomrädel som det är mest angeläget att lösa genominlernationella insatser samt att dra upp riktlinjer för hur delta arbete skallbedrivas. vill bidra till all stärka och utveckla den internationellarättsordningen. Alla internationella problem kan naturligtvis inle lösas genomatt man uppställer lagregler. Pä mänga viktiga områden är emellertid existensenav entydiga rättsliga regler för umgänget mellan slaler och folk ägnad altminska riskerna för molsällningar och all underlälla lösningen av uppkomnatvister. Särskill för små slaler, som inle kan förlila sig pä ekonomisk ellermililär slyrka, är del av vikl att detta umgänge grundas pä gemensamma regler,att rätlssysleniel utvecklas och respekteras. Det har ibland hävdats att de folkrällsliga reglernautvecklals under starkt inflylande av de dominerande västliga slalerna och intelagit lUlbörlig hänsyn till de nya staternas iniressen. Nägol har del väl legali denna kriiik. Stora och vikliga delar av den centrala folkrätten har dock Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt numerakodifierats och moderniserats under medverkan av alla FN:smedlemsslaler. Vi har sålunda fåll moderna regelkomplex rörande havsräll,rymdräll, diplomatiska och konsulära förbindelser och -- traklalrätten.Efterkrigstidens arbete pä att utveckla internationella normer rörandemänskliga rättigheter har gett betydande vinningar på ell område som lidigarehänförts till kategorien inre angelägenheter. har sökl bidra till del tidskrävandeinlernationella arbelel pä rältsomrädel. Vid FN;s 25-ärsjubileum anlogsenhälligl en deklaralion, som bl. a. syflar lill all ulveckla och preciseravissa regler i FN-sladgan om förbud mol våld och inlervenlion. Vi hyser inlenågon överlro pä deklaralioner som skydd mol våld. Men man bör inle underskalladen inverkan på staternas beleende som gemensamt utarbetade normer kan fä ävennär del gäller våldsanvändning. Delta gäller ocksä de normer som syftar tillatt i möjligaste mån humanisera krigföringen. En översyn och komplettering avreglerna pä detla område kommer inom korl all påbörias. Ingen föreställer sigatt dessa regler kan göra krig "humana" eller alt reglerna alltidrespekteras. Men deras praktiska belydelse skall inte underskallas. Vi kommer,som jag förut sade, all aktivt della i FN:s och Internationella Rödakors-kommitténs anslrängningar alt effektivisera och modernisera reglerna pädetta område. Modern krigföring har visat behovet av nya regler, främst för altge ökal skydd äl civUbefolkningen. Värl konsekvenla slöd äl ulveckling och förslärkande avden iniernaiionella rättsordningen förpliktar oss all själva efterleva dennaordning. Enligl allmänt accepterade folkrättsliga regler är vi exempelvisförpliktade att tillse alt officiella representanter för främmande stater här ilandel behandlas med tillbörlig aktning och alt angrepp mol deras person,frihel och värdighet förhindras. Vi har vidare särskild skyldighel att skyddautländska beskickningar och konsulat mol kränkningar. Utländska representanterutgör en kommunikationskanal niellan sina regeringar och värdlandets regering.Alla länder är överens om alt sådana kanaler är prakliska och mäsle skyddas, sälänge man alls vill tala med varandra. Kränkande handlingar mot utländskarepresentationer är ovärdiga värl land med dess rällslradilioner ochdemokraliska ideal. Under senare lid har kränkningarna mol utländskaofficiella representanter i vissa fall stegrats lill allvariigavåldshandlingar. Även smärre grupper av utländska medborgare har deliagil isädana akiioner mol officiella representanter för de länder, varifrån de självakommit. Regeringen kommer inle att tolerera sädana lagbrott. Liksom myndigheternagör aUt som står i deras makt att skydda utländska officiella representanteroch organ mol övergrepp, kommer våldshandlingar mol dem att beivras enliglsvensk lag. Den svenska ulrikespolitikens mål är allIjäna både våra egna och omvärldens grundläggande iniressen inom ramen för våramoraliska och rättsliga förpliktelser. Regeringens förhoppning är att riksdagenliksom hillills skall ge silt slöd åt de huvudprinciper, som är vägledande försvensk utrikespolitik. Härefter framförde herr handelsminislern del iKungl. Maj:ts skrivelse nr 96 avsedda meddelandet rörande Sverigeshandelspolitik, sä lydande: traditioneUa frihandelspolitik samlhänsyn lill för vär ekonomi grundläggande fakla gör att värt intresse är storlför alt aktivt della i internationelll ekonomiskl samarbete i syfle alt rivaner tullar och andra handelshinder. Utrikeshandeln är av avgörande betydelse för våramöjligheter alt driva en framgångsrik politik med målen fuU sysselsättning och snabbekonomisk tillväxt. Exporten uppgick förra årel till omkring 35 miljarderkronor. Del motsvarar av vär bmltonationalprodukl. Närahälflen av det som svensk induslri producerar säljs utomlands. Vi har 2 procentav världshandeln medan vär andel av världens befolkning endasl uppgår till 2promille. Målet för vår handelspolitik är en väridsomfatlandeavveckling av tullar och andra handelshinder en frihandel som omfattar inlebara utan hela den industrialiserade delen av världen ochu-länderna. Vikliga framsteg mot en global frihandel har ocksä gjorls under1960-talet. Del vikligasie är de tullsänkningar som man kom överens om underden s. k. Kennedyronden. Under slutet av 1950-talel splittrades Västeuropahandelspolitiskt i två block, EEC och EFTA. Under 1960-lalet gjordes i tväomgångar försök all nå fram lill en västeuropeisk stormarknad. deltog ibåda dessa försök. De blev emeUerlid fruktlösa. Vi är nu inne i etl skede dådenna tanke måhända kan förverkligas. Vi ser slrävandena mol ökad frihandel i som ellsteg pä vägen mol mera världsomfattande frihandelslösningar. De europeiskaländerna har varit och är i princip eniga om detta långsiktiga mäl förhandelspolitiken. Regeringen har vid sammanträde med utrikesnämnden den 18mars i är redovisat sill slällningslagande lill frågan om neutralitetensförenlighet med ett svenski medlemskap i , Som underlag för nämndensöverläggningar överlämnade regeringen en promemoria, I min fortsattaframstäUning följer jag i huvudsak denna promemoria. inledde överläggningar med deEuropeiska Gemenskaperna. Vi angav då all vi eftersträvade all della iutvidgningen av EEC genom nära, omfallande och varaktiga ekonomiskaförbindelser under hänsynslagande lill neutraliteten. Regeringen säg medlillförsikl på möjligheterna att nå en uppgörelse som bygger pä likarättigheter och skyldigheter för båda parter. I deklarationen förklarade sig berell alt delta itullunionen för industri- och jordbruksvaror och den gemensammajordbrukspolitiken. utllalade även sin villighet att förhandla omsädana ekonomiska och sociala åtgärder som kommer att anses erforderUga för altden gemensamma marknadens fördelar fullo skall realiseras. En svensk medverkan i Gemenskapernas utvidgning måsle ske"med hänsyn de krav pä nationell handlingsfrihel somneutralitetspolitiken släller", Deklaraiionen angav ivå områden förEEC-samarbetet där konflikl kunde uppstå med våra krav pä nationell handlingsfrihet.Det Utrikes- och handelspoUtisk debatt 1* protokoU 1971. Utrikes- och handelspolitisk debatt ena varetl utrikespoliliskl samarbele av den lyp soin EEC-slalerna beslulal all inledai enlighei med Davignonrapporlen, del andra var planerna pä all tiUskapa enekonomisk och monetär union pä basis av Wernerrapporten. lämnade frägan om anslutningsformen öppen, dvs.ingen anslulningsform uteslöts pä förhand. Öppningsmölel följdes av den försiafasen av sonderande samlal mellan och kommissionen. Samtalen inleddesmed elt ömsesidigt ulbyle av sakUga informationer, avsedda all skapa elt merpreciserat underlag för själva förhandlingarna. Den andra fasen av de sonderande samtalen med kommissioneninleddes och pågick . Under dessa samlal blev dellillfälle lill en samlad genomgäng av de upplysningar som lämnals från ömsesidor. Samlalen med kommissionen har förls ulan bindningar frånnägon sida. Samlalen har förls med slor öppenhel och gell delinformativa ulbyle som den avsåg. Regeringen har under denna lid hafl konlakl med andra regeringarinom EEC och EFTA. Kontakterna har intensifierats. När den svenska deklarationen överlämnades den 10 november1970 hade Gemenskapernas ministerråd ännu inle lagil slällning lill rapportenfrån . Det skedde vid sammanträde i är. ställningstagande har inle formen av ettbeslut ulan av en resolulion en polilisk viljeyttring frän rådet som inlefinns nämnd i . Ett beslut är rättsligt bindande för dem del riklarsig till. En resolution kan inte sägas ha denna juridiska bindning men måstelikväl anses vara politiskt och moraliskt bindande för de berörda staterna. Enligt resolutionen skall Gemenskaperna byggas ut till enekonomisk och monetär union. Detta skall ske av lio är. För denförsta etappen och för de åtgärder som under denna skall vidtagas föreliggerbindande beslul. Minislerrädets ställningslagande har sålunda skapatklarhet på några väsenlliga punkler. Målet är fixeral, lidtabellen angiven meninte definiiivl beslutad, och ell juridiskt bindande beslut föreligger förgenomförandel av den första etappen. EEC-regeringarna har vid olika tillfällen, bl. a. genomHaag-beslutet och ministerrådsmölet den 8-9 februari1971, bekräftat sin beslutsamhet all förverkliga planerna på en ekonomisk ochmonetär union. Den ulgår vid sin bedömning av frågan omanslulningsformen för del frän dessa ställningstaganden fränEEC-regeringarnas sida. Vi har anledning alt se med tillfredsställelse på enutvidgning av ekonomiskt-poUliskl samarbele i . har sedan längtid bl. a. inom strävat efler ett sådanl samarbele. Vad gäller samarbetetinom EEC på delta område synes de inslag i samarbelel, som siklar motfördjupade ekonomiskt-poliliska konsultationer pä del slabiliseringspoli- tiskaomrädei, ocksä ligga i linje med våra strävanden. Tillskapandet av en ekonomisk och monetär union innebärdock elt ekonomiskt-poliliskl samarbete, som är längl mer bindande och begränsarde dellagande ländernas handlingsfrihel härdare än de slag av motsvarandesamarbete som vi varit beredda att delta i. En av de frågor, som ministerrådet inle lagit ställninglill vid behandlingen av Wernerplanen, är institutionerna för samarbelel och deformer varunder unionens gemensamma politik skall bedrivas. Enligt resolulionenskall rädel före försia etappens utgång besluta om den instilulionellaulformningen av del forlsalla samarbelel.