prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrSvensson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: i Arrie (c) anmäldeatt han avsett att rösta ja men av misstag nedtryckt nej-knappen. mom. a(utredning av bankernas roll i näringsUvet) Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemstäUan, dels motionen nr 1604, och förklarades den förra propositionen med övervägandeja besvarad. Utskottets hemställan biföUs. mom. c (förstathgande av affärsbankväsendet) Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 1 b av i , såvitt nu varifråga, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 51 punkten 1 mom. c röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 1 b av i ,såvitt nu är i fråga. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: i (c)anmälde att han avsett att rösta ja men av misstag nedtryckt nej-knappen. mom. d (uttalande i fråga omdecentraliserad företagsstruktur inom bank- och försäkringsväsendet) Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 a av i Glömminge m. fl.,såvitt nu var i fråga, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i Glömminge begärt voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaUer näringsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 51 punkten 1 mom. d röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 1 a av i fl., såvitt nu är i fråga. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåhert i Glömminge begärde rösträkning verkställdes votering medomföstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Punkten 2 (ändrad lydelse av 74 a'§ lagen om bankrörelse)Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemställan, delsutskottets hemställan med den ändring av motiveringen som föreslagits ireservationen nr 2 av hert i , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Punkten 3 (i propositionen föreslagen ändring i lagen ombankrörelse) Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 3 a av herrar Hovhammar och Clarkson, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Propositioner gavs på godkännande av dels utskottetsmotivering, dels motiveringen i reservationen nr 3 b av i ,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 53 i anledning av motioner angående affärstidslagstiftning. 1 detta betänkande behandlades åtta motioner i vilkaföreslagits att affärstidsreglering skulle gälla även 1972. Motionerna hade föranletts av meddelande till omaffärstidsregleringens upphörande . Detta meddelandelämnades i kammaren . motionen 1971:1564 av herrar i (fp) och i (fp), vari hemställts att skuUe besluta att nuvarande affärstidslagförlängdes, att den kommunala dispensmöjligheten slopades samt att affärer ägderätt tiU söndagsöppet efter anmälan till myndighet, motionen 1971 ;1569 av herrAndersson i m. fl. (fp, c, m), vari hemstäUts att skuUe uttala att en lagUg reglering av affärstiderna bibehöUs ävenefter , att denna reglering baserades på nu gällande affärstidslagmed den ändringen att dispensärenden i första instans behandlades avlänsstyrelserna, att i lagen eUer eventueUt i motiven för densamma kraftigtunderströks att dispensgivningen skulle ske ytterst restriktivt och endast ide faU då ett klart dokumenterat konsumentintresse av ökat öppethållandeförelåg. motionen 1971:1570 av i m.fl.(c), vari Nr 147 1. att affärstidslagen skuUe fortsättaatt gäUa tiUs vidare, 2. att frågan omreglering av affärstiderna borde tas upp till ny prövning när resultatet avdistributionsutredningens arbete förelåg, morionen 1971:1571 av herrarKomstedt (m) och i (m), vari hemstäUts att i skrivelsetiU Kungl. Maj t skuUe som sin mening ge tiU känna att nuvarandeaffärstidsreglering borde gäUa även efter instundande årsskifte, motionen 1971:1572 av fruNordlander m.fl. (vpk), vari hemstäUts att skuUe besluta 1. attaffärstidslagen (1966:668) förlängdes att gäUa fram tiU , 2. att i skrivelsetill Kungl. Maj t hemställa om tiUsättande av en utredning med uppgift att se överdispensbestämmelserna och utarbeta ett bättre skydd för de handelsanstäUda, motionen 1971:1573 av i m.fl. (s), vari hemställts att skuUe anta imotionen infört förslag tUl ny affärstidslag, innebärande bl. a. att öppethåUningstidenpå helgdagsaftnar skuUe begränsas samt att fängelsestraff och ej blottbötesstraff skuUe kunna ifrågakomma vid överträdelse av lagen, motionen 1971:1574 av m.fl. (s), varihemstäUts att attförlänga gUtighetstiden för affärstidslagen tiUs vidare samt att uppdraåt Kungl. Maj t att föranstalta om en ytterhgare översyn av frågan ochdärefter förelägga de förslag som denna översyn motionen 1971:1575 av m. fl. (c), varihemställts att skulle besluta att affärstidslagen (1966:668) skuUe fortsätta att galla tiUs vidare samt att i skrivelse till Kungl. Maj t skulle som sinmening uttala att frågan om reglering av affärstiderna borde tas upp till nyprövning så snart resultatet av distributionsutredningens arbete förelåg. att skulle avslå motionema 1971:1564, 1971:1569,1971:1570, 1971:1571, 1971:1572, 1971:1573, 1971:1574 och 1971:1575. Reservation hade avgivits av herrar i Glömminge(c), i (fp), i (vpk) och i (c) samt (), som ansett att utskottet bort hemstäUa, att i anledning av motionerna 1971:1564,1971:1569, 1971:1570, 1971:1571, 1971:1572, 1971:1573, 1971:1574 och 1971:1575 dels försin del skuUe anta förslag tUl lag om fortsatt gUtighet av affärstidslagen(1966:668), Nr 147 dels som sin mening gav Kungl.Maj;t tiU känna vad reservanterna anfört , , om dispensgivning påaffärstidslagens område. HerrBÖRJESSON i Glömminge (c): Affärstidslag- Herr talman! Det meddelande somden lämnades tiU stiftning av chefen förhandelsdepartementet, statsrådet , angående upphörandeav gällande affärstidslag från har föranlett åtskilhgamotioner från samtliga partier i . majoritet harfunnit övervägande skäl tala för att man skaU slopa den nuvarandeaffärstidslagen. Jag och en hel del ledamöter med mig är av en annanuppfattning. Vi anser att lagen bör ges fortsatt giltighet till och med den 31december 1974. Därutöver föreslår vi att ger Kungl. Maj t tiU kännavissa synpunkter på dispensgivningen. Reservanterna anser inte att man skaU slopa aUtöppethåUande än normal affärstid. Det skulle nog vara oriktigt.Men vi menar att mera Ukformigt verkande och i viss mån skärpta dispensreglerkan vara befogade. Vi har kommit in på tanken att man bör överväga om intedispensgivningen skaU läggas på länsstyrelserna för att garantera att dispensges på mera enhetUga grunder. I statsrådet meddelande frapperas man avtveksamheten när det gäUer slopandet av den nuvarande affärstidslagen. Avmeddelandet framgår att man inte ansett sig kunna dra någon slutsats om vUkaförändringar som kan inträffa om aUa hinder när det gäller öppethåUande nu heltplötshgt skuUe undanröjas. Man är också osäker om vUka förändringar som kommeratt inträffa när det gäller företagens kostnader och framför aUt i fråga omvarupriserna. I meddelandet heter det vidare att det inte heller är trohgt attfria affärstider tillgodoser aUa konsumenters behov och att det därför kanifrågasättas om det inte vore lämphgt att behåUa någon form avaffärstidsreglering för att vid behov kunna styra utveckUngen. Det understryks också att ett upphävande avaffärstidsregleringen kommer att medföra kostnader för företagen och att dekunder som handlar på normal affärstid kommer att få bidra till att täckakostnaderna för att andra kunder bereds möjUghet att göra inköp . Detär nog ganska trohgt att det inte går att tUlämpa ohka priser vid ohka tider. I meddelandet understryks även att affärstidsregleringenutgjort ett visst skydd för en aUtför läng och obekväm arbetstid både för deanstäUda och ofta även för innehavarna av de små butikerna som drivs somfamiljeföretag. Det bör observeras att frånbörjan var av den uppfattningen dels att lagen borde finnas kvar, dels attreglerna för dispensgivningen borde skärpas. När sedan frågan kommit på ghd harman ändrat uppfattning och gått in i en förhandhngsomgång om löner,övertidsersättning och ersättning för obekväm arbetstid. Man har Uksomaccepterat denna utveckUng. Deinstanser som avstyrkt förslaget är . 70 das förbund har som sagt tidigaregått på avslagsUnjen men har på grund av frågansutveckhng manövrerats in i en sådan situation att man numera anser sig kunnaacceptera förslaget. VUka följder kan då ett borttagande av affärsridslagen få?Det kommer naturligtvis i viss mån att verka höjande på prisema. Öppethållandeunder och helgdagar måste naturhgtvis kosta en hel del. Vi anser attett öppethållande mellan kl. 8 och 20 i normala faU kan vara tUlräckUgt och förallmänhetens del en normal tid att köpa vanliga butiksvaror. De små butiksinnehavarna som arbetar själva eUer medfamUjen som hjälp får en onormalt lång arbetstid, och de får sköta sitt hUaföretag vardag som söndag. Vad man riskerar är att de små kvartersbutikernakommer att slås ut av de större varuhusen och butikskedjorna. Pä grund av höjdakostnader för belysning och mycket annat kommer de att trängas från ohka håU. Almänhetens behov av att handla och kanenhgt vad jag finner inte vara så starkt. Människorna har ju allt kortarearbetstid och får allt större fritid. Då skuUe en utveckUng i denna riktninginte behöva erfordras. Om dessa små butiker, kvartersbutiker och närbutiker eUervad man kallar dem, slås ut av varuhusen, bhr det obekvämt för stora delar avallmänheten. Människoma får längre tiU köpstäUena, och servicen minskas påmånga sätt. vet vi att de stora företagen har möjlighet att skapaköpmsh. De håUer sina jippon och bedriver reklam på ett sätt som den hUabutiken naturUgtvis inte kan göra. I debatten sägs att det bhr dyrt för destora varuhusen, om de skaU börja hålla öppet när som helst. Men utveckhngen ärju den att de ofta öppnar vissa avdelningar av varuhuset och stänger deavdelningar som man anser vara minst lönsamma. Jag tror att man söker att kommafram på en väg, där varuhusen kan undgå en del av sina större kostnader. Handelsministern säger att han inte är säker på att lagenkan slopas utan allvarUga följder, och han föreslår att en affärstidsnämndtUlsätts. Den skuUe då följa utveckUngen inom detaljhandeln. Men det måste varaväldigt svårt vilket också har anförts i t. ex. motionen 1569 attomedelbart efter slopandet av den nuvarande lagen finna en orsak att skapa nyaregler. I motionerna 1570 och 1575 från och i tremotioner från andra partier erinras om att det är klokt att ha denna lag kvartiUs den nu verkande distributionsutredningen blir färdig med sitt arbete ochavvakta dess resultat. När utredningar pågår på ett område är det ju vanhgt attdet argumentet framförs här i att man inte pä ett eUer annat sättskaU handla emot det pågående utredningsarbetet. Ett visst antal försäljningsställen är naturhgtvis av ohkaorsaker bra och nödvändigt att ha öppet i icke vanhg affärstid för vissavarusortiment. Dessa försäljningsställen bör finnas, men bestämmelserna börvara hkartade så att aUa som söker dispens kan räkna med att bh behandladeungefär efter samma grunder i ohka regioner i landet. Med en sådan avvägningtror jag man ger de små butikerna en chans mot stormarknaderna ochvaruhuskedjorna. Här kommer att anföras mycket i debatten om denna fråga. Talarhstanär lång, och jag ber, fru talman, med dessa ord att få yrka bifaU tillreservationen i näringsutskottets betänkande nr 53. Under detta anförande övertog fruandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (fp): När handelsministern i sin anmälan tiUriksdagen redogjorde för de skäl som regeringen hade för att affärstidslagenskuUe upphöra att gälla uttryckte han förhoppningen att slopandet av affärstidslageninte skulle medföra några större förändringar i fråga om butiksstrukturen,boendeservicen för konsumenterna och de handelsan-stäUdas arbetsförhållanden.Handelsministern kände sig väl inte riktigt på den säkra sidan, eftersom hangarderade sig med att en särskUd nämnd skuUe tUlsättas för att övervaka, om detuppkommer några negativa konsekvenser av beslutet om den fria affärstiden. Som underlag för detta meddelande tiU av affärstidskommitté och remissyttrandena däröver.Utredningen affärstid är verkhgen så fylld av reservationer att man har aUaskäl att se skeptiskt på frågan om slopandet av den nuvarande affärstidslagen.Samtliga de motioner som har väckts i detta sammanhang går ut på att nuvarandeaffärstidsreglering bör förlängas. Vad man i motionerna har tagit upp som detstora problemet är att ett frisläppande kommer att medföra ett utbrettöppethållande på söndagama. i Glömminge redogjorde för vad som föreslåsi motionerna, nämligen att regleringen skall skärpas vad gäller dispensgivningenoch att affärstidslagens giltighetstid skaU förlängas. SjälvfaUet kan man se med oro på denna utveckUng. Det ärväl inget tvivel om att de mindre företagen och de handelsanstäUda inte mednågon större glädje ser fram emot om affärstidslagen dä kommeratt slopas. Detta är ett problem framför aUt för storstäderna ochsärskUt för . Anledningen tih den mesta kritiken har varitden rikhga dispensgivningen i , vilken knappast står iöverensstämmelse med lagens anda och mening. Det visar sig att den möjlighetsom finns att hålla affärerna öppna meUan och inteutnyttjats som har förflutit sedan den nuvarande lagen trädde ikraft. Det är självklart att detaljhandeln inom ramen för sinaföretagsekonomiska bedömningar och med hänsynstagande till personalen inte harkunnat hålla butikerna öppna så länge som lagen har medgivit. Vad beträffar affärernas öppethåUande på söndagama harutan tvivel vissa konsumentgrupper redovisat att de i och för sig önskathberala öppethåUandetider , men de är inte viUiga att betalavad denna extra service kostar i form av höjda varupriser eUer andraolägenheter. Man har därvid påtalat riskerna för att denna typ av öppethållandekommer att menhgt påverka närhetsservicen. Också i Glömminge harpåtalat detta. En öppethåUandekonkurrens som framför aUt kan utövas av vissastora företag kommer utan tvivel att medföramöjUgheter till skärpta strukturförändringar med sämre närhetsservice somföljd. Det måste stå helt klart att de företag som har möjlighet att drivakonkurrens genom söndagsöppethållande gör detta för att öka det egna företagetsomsättning. Eftersom den totala omsättningen inte påverkas avöppethållandetidema måste därför omsättningsökningen inom en företagsgruppmedföra motsvarande omsättningsminskning hos andra grupper. uppgick det totala antalet nedlagdabutiker tUl ca 15 000, varav drygt 10 000 sålde dagUgvaror. En ytterUgareutarmning av butiksnätet kommer utan tvivel att inverka menligt för mångakonsumenter genom en försämrad närhetsservice. Diskussionen om en bättrekonsumentanpassad affärstid med ett väsentligt inslag av söndagsöppet-håUandemåste betraktas som en margineU och ganska oviktig förbättring för ettvisst antal konsumenter i de allra största tätorterna i , medan detverkhga problemet inom varudistributionen ur konsumentsynpunkt är att aUt flerkonsumenter i landet särskUt i glesbygderna men även för gamla ochhandikappade har fått en klart försämrad detaljhandelsservice. Den här utveckhngen har ju tilltagit och kommer attförstärka de redan nu från inköpssynpunkt starka konsumenterna och ytterhgareförsvaga situationen för de redan inköpshandikappade. Detta poängteras ocksåmed skärpa av servicekommittén i dess remissyttrande, ,som lämnat ett mycket väl motiverat yttrande, kan inte frågan om friaaffärstider ses isolerad utan måste inordnas i ett system av faktorer. Vi har aUtså här i haft en affärstidslagstiftningi . Det torde inte ha varit någon särskild olägenhet för de svenskakonsumenterna. Det kommer heller inte att bh det om vi under ytterhgare någraår får behåUa den nuvarande liberala ramlagstiftningen. Detta skulle ske underden tid som behövs för en distributionsutredning i syfte att kartlägga ävendenna del av varudistributionen. Utskottsmajoriteten har inte beaktat dessa frågor underbehandhngen utan man går på Kungl. Majts förslag om ett slopande avaffärstidsregleringen. Utskottsmajoriteten åberopar vissa remissorgan såsom varandepositiva tiU affärstidsregleringens slopande, bl. a. ,statens pris- och karteUnämnd, liksom de organisationer,som anses stå särskilt nära för att föra konsumenternas talan LO och TCO. Menutskottsmajoriteten konstaterar också att det finns en hel del reservationer ide positiva yttrandena. Vad säger nu de uppräknade remissorganen? Ja, statenspris- och karteUnämnd säger sig icke kunna finna annat än att ett ökat öppethållandekan leda tiU en höjning av prisnivån eller en stegrad nedläggning av butiker.Man framhåller att möjhgheten att tiUgodose konsumentbehovet av bättrenärhetsbutiker torde minska vid en ökad butiksnedläggning. Ett annat exempel är , som anser detvara outrett vUken inverkan ett fritt öppethåUande kan få påstrukturutveck-hngen och att det är omöjligt att förutse vad det kan betyda förpriserna. Nå, vad säger då de remissorgan, som skall förakonsumenternas talan? LO baserar sitt tillstyrkande på en förväntan attöppethåUandet inte 3* protokoll 1971. kommer attutökas särskilt mycket, och TCO tillfogar om än inte som en reservation att detkan vara nödvändigt att tillskapa specialbestämmelser så att friheten intemissbrukas. Vad säger då konsumenterna, vilka framför allt är de somberörs av detta? Det är intressant att ta del av de hearings, somaffärstidskommittén hålUt i fyra städer. Där hade man en sammansättning avkonsumentgrupper, som utgjorde en allsidig representation för konsumenter medförvärvsarbete, dvs. konsumentgrupper, som rimligen skulle kunna ha vissabesvärhgheter med sina inköp. Tack vare medverkan från vissa lokala fackhgaorganisationer uppnåddes också en god fördelning mellan dessa oUkayrkesgrupper. Även om denna medverkan från de fackUga organisationerna kan hafört med sig att deltagarna kom att utgöras av fackUgt intresserade personer,torde de i övrigt vara helt representativa för genomsnittet avförvärvsarbetande konsumenter. Det bör också poängteras att urvalet av dessakonsumenter var inriktat på att även ge underlag för bedömningar av skillnadermed hänsyn rill belägenhet av bostad och arbetsplats samthushållssammansättning. redovisar i sin utredning att en klarmajoritet av dessa intervjuade konsumenter var nöjda med nuvarandeöppethållande. Endast ett fåtal var intresserade av att handla på andra tiderän dem som lagen medger. Bland dem som var nöjda med nuvarandeförhållanden förekom flera som var klart negativa till ett vidgatöppethållande. Särskilt intressant är att dessa hearings redovisar att depersoner som har från normala arbetstider avvikande arbetstider inte har någraproblem med sina inköp. Tvärtom förefaller det som om de som har skiftarbetetycktes ha särskUt goda möjligheter att klara sina inköp. Naturligtvis förekom det önskemål om vidgat öppethållande.Konsumenter, som representerar vårdyrkena, anförde att det fanns visst behovav ett ökat öppethållande. De konsumenter som deltog i dessa hearings och som uppgavatt de utnyttjade möjligheterna att handla gjorde nästan ettintryck av att vara förnärmade över att de inte kunde planera sina inköpordentligt. Det var enligt dem ett bevis för dåhg planering. Även för ganskakvahficerade inköp av typ kapitalvaror och hknande ansåg de konsumentgruppersom deltog i dessa hearings att de öppethållandetider som detaljhandeln i daghar väl räckte till. Efter en sådan här redovisning kan det vara naturligt attfråga sig varför konsumenterna vid dessa samtal uttalade ett så svagt intresseför förlängt öppethållande och även söndagsöppethållande. Det framgår klart avaffärstidskommitténs redovisning från dessa hearings att man från konsumenthållhyste farhågor för att ett ökat öppethåUande också skulle leda till högrevarupriser. Man menade också att pensionärer och andra särskUt beroende avnärhetshandel löpte risker att få ökade svårigheter att genomföra sina inköp. När det gäller att bedöma affärstiderna med hänsyn tillkonsumenternas intressen kan väl också framhållas, att vi får 40rimmars arbetsvecka och att vi har haft ett vidgat öppethållandepå vardagarna som i stort sett torde kunna ge konsumenterna tillfredsställande möjUgheter att klara av sina inköp. timmarsarbetsvecka blir genomförd kommer det övervägande flertalet förvärvsarbetandeatt sluta sitt arbete meUan och 16.00 . När man tidigarehade ett konsekvent öppethållande meUan kl. 9.00 och 18.00 och hade var det inte några särskUt stora krav på ett slopande av denaffärstiden. Under hela 1940-och 1950-talen har man i de olika kommunernaförsökt att förbättra för de handelsanstäUda och självklart även för de mindreföretagarna. Det har varit ett klart intresse, framför allt frånsocialdemokratiskt håll, att i ohka kommuner framföra propåer, självfallet medstöd från de handels-anställda. när arbetstiden är så avsevärt förkortad,när man har fått en affärstidslag som ger så generösa möjligheter förkonsumenterna att göra sina inköp på rimliga tider, så tycker jag inte detfinns någon anledning att gå ifrån nuvarande lagstiftning. Vad frågan i daggäller är framför allt problemet med dispensmöjUgheterna. Det här problemet löses inte med hänvisning till att detkommer att bh ett begränsat antal varuhus och buriker som har söndagsöppet. Dethar också sagts att personalrekryteringsfrågan är lätt att klara med ett ökatöppethållande. Det finns så många hemmafruar som vill arbeta på söndagarna.Också jag tror att det är tämUgen lätt att få hemmafruarna att göra det. Menjag frågar mig om det är vad vi strävar efter . SkaU inte även dehandelsanstäUda ha möjhgheter att planera sina tillsammans medfamiljen? Vad som är skrämmande i detta sammanhang är hur man utnyttjardenna personal. Jag har tagit reda på deras genomsnittliga timtid. Denhgger enhgt uppgift. Det är så pass mycket som man kanutnyttja dem utan att behöva betala sociala avgifter. Är det det vi strävarefter - att man skall kunna ha en personal som man över huvud taget intebehöver ha några kostnader för på den sociala sidan? Jag tycker det är ett steg åt fel håll när man genom dennya ordningen tror sig slå ett slag för konsumenterna och för hemmafruarnasmöjligheter till en extra förtjänst just . Huvudmotivet för den lagstiftning vi har om affärstid varatt säkerställa att de i detaljhandeln sysselsatta fick tillräckhgt med fritid,och man kan väl säga att det fortfarande finns fog för detta. Familjeföretagen kommeri fortsättningen, om nu affärstidslagen slopas, att vara tvingade till ettvisst öppethållande därest de över huvud taget skall kunna klarasig i den konkurrens som de har att räkna med från de större företagen. Vi reservanter räknar inte med att öppethållandet påvardagarna kommer att utsträckas nämnvärt. Det visar utveckhngen under desenare åren. Man har inte utnyttjat de möjligheter man nu har. Men vi befararatt ett utbrett söndagsöppethållande kommer att få en ofördelaktig inverkan pådetaljhandelns struktur och på prisnivån. Och det är väl sannohkt att de större företagen i storutsträckning kommer att gå över till specieUa förmåner och jippon påsöndagarna. Det skall bli intressant att se vad den föreslagna reklamskattenm.m. i det avseendet kan innebära.