prot · FU0915 · 1971-12-31 00:00:00 — Vi befinner oss sålunda i ett läge av akut karaktär när det gällerTEKO-branschen. Det beslut som fattade är bra. Dethade dock varit bättre om tUläggsförslag härvidlag hade kunnathörsammas. I svaret sägs att den statliga näringspolitiken har somett av sina huvudsyften att i vidaste mening stärka företagens konkurrenskraft.Men handelsministern ger i statsverkspropositionen följande förklaring tillhemmamarknadsindustrins och specieUt TEKO-industrins svårigheter att klara denutländska konkurrensen: "Liberaliseringen har inneburit att hinder i formav kvantitativa restriktioner och tullar undanröjts i stor omfattning. I stäUetmöter vi på våra viktigaste avnämarmarknader en härdare konkurrens . "Det förekommer sålunda inte bara en mördande konkurrens utifrån, utan attätgärder vidtages; därutöver uppstår ytterUgare svårigheter för värexportindustri och specieUt för TEKO-industrin att klara konkurrensen påutlandsmarknaden. uppmaning att vi i nuvarande situation börköpa svenska varor är fullt berättigad. Men dä mäste det ocksä vidtagas sädanaätgärder att den svenska industrin har möjligheter att konkurrera när detgäller den dumpingimport som förekommer. Vi befinner oss, som jag sagt, i enakut situation, och åtgärderna måste vidtagas , även om tidigarehar fattat beslut på området som ocksä är viktiga på lång sikt, Samma ärförhållandet i fråga om den allmänna upphandUngen för försvarets räkning, därvi tidigare agerat då det gäUt det sätt pä vUket hargätt fram. Jag vUl upprepa min hänvisning i svaret att det iindustridepartementets huvudtitel, som lämnades tUl , finns en mycket utförlig redovisning dels av TEKO-Utredningensbetänkande, dels av den omfattande remissbehand-Ungen, dels ock av den ställningregeringen har intagit. I ett ungefär 15 sidor längt departementschefsyttrandeanges klart vår syn på hur TEKO-industrins problem skall lösas. Det är väl inte mycket mening i att här starta enTEKO-debatt, som vi vet att vi i alla fall kommer att fä fram . Men låtmig därför nu bara ta upp tvä av de punkter som i Heden var innepå. beklagar frånvaron av importrestriktioner på TEKO-området. JagvUl dä erinra om - vUket jag ofta haft tUlfäUe att göra - att den alldeles övervägandedelen av vär TEKO-import inte kommer frän de lågprisländer som ofta nämns idebatten, utan från EFTA- och EEC-länderna. Ungefär tre fjärdedelar av dentotala TEKO-importen kommer därifrån. SärskUt EFTA-ländernas andel av importenhar stigit mycket markant, nämUgen från 1960 tiU 1969.Och jag tror inte att i Heden vUl ompröva vårt EFTA-engagemang ensmed hänsyn tUl TEKO-industrins aktuella problem. Detta betyder att ocksä derent legala möjligheterna tUl importbegränsningar är mycket små. Den andra punkten gäller den statliga upphandlingen. DärvUl jag understryka en sak, som jag inte vet om har uppmärksammat,trots att försvarsministern hade en diskussion med om den sakenden , nämligen att den statliga försvarsupphandlingen avTEKO-materiel numera rutinmässigt sker i samråd med såvälarbetsmarknadsstyrelsen som överstyrelsen för ekonomiskt försvar i samtligafall där den utländska tUlverkaren har lämnat in ett lägre anbud. 1 de fall därsysselsättnings- och beredskapsskäl gör detta påkaUat finns det möjligheter attta hänsyn tUl den svenska leverantören. Om åtgärder för att underlätta hemmaindustrins försäljning i Heden (c); Nej, vi skaU inte ta upp nägon TEKO-debatt ; det medger inte tiden. Men med hänsyn tUl industriministerns senasteinlägg vUl jag säga att den svenska tUlverkningen minskat i sädan utsträckningatt man inte kan köpa vissa TEKO-produkter av svensk tiUverkning.Konkurrensen utifrån har varit så hård att det inte har lönat sig att tUlverkavarorna här i . Därför har de företag som tidigare producerat sädanavaror lagts ned. Den friställning av 350 arbetare under innevarande år som ettföretag i har aviserat är också en följd av importen frän andra länder,oavsett om den kommer från EFTA-länderna eUer från andra håll i världen. Vår beredskap vad gäller sådanaprodukter är sålunda i högsta grad i farozonen. Vi måste därför undersöka hurstor den svenska produktionen är, om vi är under den tUlåtna produktionen settur beredskapssynpunkt. Sannolikt visar det sig att läget nu är väsentligt sämreän det var under . Och dä menar jag att det är nödvändigt attvidta omedelbara åtgärder och se tUl att våra svenska företag får möjligheteratt konkurrera pä lika vUlkor med utländska företag. I annat fall kommer vårTEKO-industri att läggas ned i sin helhet. kan inte gärna som sammanfatt- Ang. utländskt förvärv av svensk livsmedelsindustri ning avsina förslag säga att han vill att den svenska industrin skall ha möjlighet attpå Uka grunder konkurrera med importländernas industrier, ty det är just denkonkurrensen som i dagens läge är de svenska företagen övermäktig. Här måstedet aUtså råda en viss begreppsförvirring. Vad önskar är att vi avberedskapsskäl och väl ocksä ibland sysselsättningsskäl skall skydda densvenska industrin från denna konkurrens. Jag är ledsen, herr talman, om jag nu upprepar mig, menäven när det gäller försörjningsberedskapen ser jag mig tvungen att hänvisaherr i Heden tUl vad som klart uttalats i statsverkspropositionen idenna fräga. Där har det annonserats att försörjningsberedskapsmålet står kvar.På grund av den fortskridande internationaliseringen och den därigenom ökandeimportandelen närmar vi oss dock nu ett läge där det kan bli svårt attupprätthålla denna försörjningsberedskap. Av den anledningen har vi aviseratatt en utredning skall tUlsättas för att se över detta problem när det gällerbåde TEKO-industrin och andra branscher. Ocksä pä den punkten är det aUtså säatt svaret på fråga finns i statsverkspropositionen. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. utländskt förvärv av svensk livsmedelsindustri Herr industriministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) i kammarens protokoU för intagnafräga, m 28, och anförde: har frågat mig hur jag bedömerutländska kapitaUntressenters strävanden att uppköpa stora delar av den svenskaUvsmedelsindustrin. Livsmedelsindustrin företer inte någon enhetUg bOd utanbestår av ett flertal delbranscher med sinsemellan helt olika produktionsinriktning.Strukturellt uppvisar delbranscherna betydande skillnader vissa domineras avett fätal stora företag medan andra har ett starkt inslag av småföretagsamhet.Vissa grenar med förädling av det svenska jordbrukets produkter som huvuduppgiftär dominerade av jordbrukskooperativa ägarinlressen. En annan storföretagsgrupp ägs av konsumentkooperationen, TiUsammans torde jordbruks- ochkonsumentkooperationen kontrollera uppskattningsvis närmare hälften av densvenska livsmedelsindustrin. Inom livsmedelsindustrin har betydande strukturellaförändringar skett under senare är. Ett drag i denna omvandUng synes vara enframväxt av ett antal stora, internationeUt konkurrenskraftiga svenskaUvsmedelsföretag, Denna tendens kan väntas få ökad styrka i fortsättningen. Inslaget av utländskt ägarinflytande har varitrelativt begränsat inom livsmedelsindustrin. Ett ökat utländskt intresse haremellertid på senare är riktats mot främst de delar som tillverkar merförädlade varor som exempelvis djupfrysta och konserverade produkter. vad jagtidigare sagt om ägarstrukturen och utvecklingstendenserna inomUvsmedelsindustrin anser jag dock inte att det föreligger någon allvarlig riskför utländsk dominans inom detta område. Jag tror för övrigt inte att det i någon utpräglad strävan från utländska kapitalintressenters sida att köpaupp stora delar av den svenska livsmedelsindustrin, så som vUllåta påskina. Vi mäste i detta sammanhang även komma ihåg att för ettland som med stor utrikeshandel och en industri som skall varakonkurrenskraftig på världsmarknaderna är ett visst utländskt inflytande inomföretagandet både ofrånkomligt och värdefullt. Härigenom kan bl. a, nyttkapital och tekniskt kunnande tiUföras det svenska näringslivet vilketmedverkar tUl att trygga sysselsättningen pä sikt. torde omkring70 000 svenskar vara anstäUda i företag som kontrolleras av utländskaintressen. Som jämförelse kan nämnas att svenska företag utomlands sysselsätteromkring 200 000 personer. Fördelarna med utländsk företagsetablering mäste emeUertidvägas mot de risker detta kan tänkas medföra när det gäUer kontrollen över vårekonomiska och sociala utveckling. Regeringen ägnar därför stor uppmärksamhetåt vad som sker i detta avseende, inte bara inom livsmedelsindustrin utan inomnäringslivet som helhet. Ang. utländskt förvärv av svensk livsmedelsindustri HerrMÅBRINK (vpk); Jag viU tackaindustriministern för svaret. Jag har stäUt denna fråga tiU industriministern medanledning av det amerikanska multinationeUa företaget planer påatt köpa upp GevaUaföretaget i och därmed lägga under sig ungefär 50procent av den svenska kaffemarknaden. har redan etablerat sig iett 25-tal länder. Enligt företagets svenske chef strävar man efter att inomnågra år bli en av de tio största livsmedelstUlverkarna i värt land. Vidare harman från företaget uttalat att det politiska klimatet i vårt land är bra, ochdärmed kan man också räkna med en god vinst, en vinst av vilken största delenförs ut från vårt land genom diverse manipulationer. Det är en berättigad oro som kommit till uttryck från de400 anställda vid , Om försäljningen blir av kommer företagetsvidare öden att avgöras någonstans i av ett fåtal kapitaUster. I flera fallär också de verkliga ägarna okända, och det är dessa okända ägare som med ettenda penndrag kan sparka ut samtliga anställda. kommunisternahar tidigare i motioner framhållit att fritt tillträde till svenskt näringslivför utländskt storkapital innebär ett hot mot självständigheten, kan försväraden fackliga kampen och medföra ödesdigra närings- och arbetsmarknadspoUtiskakonsekvenser. Det är inte aUtid så att ett utländskt jätteföretag köper ettsvenskt företag för att fortsätta och kanske utöka driften. Det kan ocksä varasä att man köper upp ett företag i vårt land för att begränsa detta företagsverksamhetsområde. Motivet kan även vara att lägga ned företaget och därmedförhindra viss konkurrens. Vi har ett färskt exempel härpå, nämligen iÖrebro, som visserligen tillhör en annan bransch. Denna transaktion skeddeockså med industriministerns hjälp. Ang. utländskt förvärv av svensk livsmedelsindustri Vad många frågar sig är; Om överenskommelse träffas meUanGevaUaföretaget och om försäljning, har då regeringen någramöjligheter att ingripa och förhindra försäljningen? En konstruktiv diskussion om fördelar och nackdelar medutländskt deltagande i svenskt näringsliv måste utgå från en realistisk bUd avvärt näringslivs nuvarande och framtida internationella engagemang. Det går entrafik över gränserna. Som jag nämnde består den trafiken i väsentUgt högregrad av svenska etableringar utomlands än av utländska etableringar i . En annan sak som vi bör tänka på när vi diskuterarutländska företags etablering i är att svensk industri kommer att mötade multinationella företagen, oavsett om dessa företag tiU en viss del råkarvara lokaUserade i . Även om vi inför en mycket restriktivdiskriminatorisk lagstiftning med förbud mot utländska företags etablering iSverige jag förmodar att det är någonting sådant efterlyser -betyder det ingalunda att vi härigenom avskärmar vår ekonomi från inflytande avde multinationella företagen. Vi möter nämligen dessa företag utanför våragränser, och där får de svenska företagen kämpa med dem. Jag har därför ofta i diskussioner om denna fråga sagt,att vi inte löser dessa problem annat än kanske mycket kortsiktigt genom enren förbudslagstiftning. Den enda möjligheten att i behållakontroUen över det svenska näringslivet är att bevara dess konkurrenskraft,och det är något som i sin tur förutsätter att vi får tUl stånd denkoncentration och samplanering i oUka branscher som den internationeUakonkurrensen framtvingar. När det gäller den svenska livsmedelsindustrin, som äraktuell i detta faU, anser jag att vi bör kunna ha en relativt optimistisk synpä dess framtid ur just denna synpunkt. De utländska intressena inom dennaindustri är begränsade. Det är riktigt att de finns där vi har UnUever ochNestlé, och är enligt uppgift intresserat av . Det är emeUertiden stor skUlnad meUan intresse för GevaUa och Bata-engagemanget iOscaria, varför jag tror att det är felaktigt att dra den analogi som herrMåbrink gjorde dessutom räcker tiden inte tiU för att ta upp en ny diskussionom Bata-fallet. Pä konkreta fråga vUl jag svara; Någonframställning från GevaUaföretaget om regeringens tillstånd till affären harinte ingivits, och jag vet inte om det finns någon utlänningsklausul iföretagets bolagsordning. Någon valutatillståndsansökan föreligger inte heller av det mycket enkla skälet att i dagens läge något avtal inte har träffatsmellan och GevaUa. HerrMÅBRINK (vpk): Det hade varit korrektare, om industriministern hade sagtatt regeringen inte kan göra någonting för att hindra en försäljning avGevaUaföretaget, 1 själva verket har ju regeringen underlättat för utländskaföretag att etablera sig i vårt land. Om jag inte har fel ändrades lagen omutländska företagselableringar är 1968 för att den skulle bU bättre anpassadtiU de regler som gäUer inom EEC, Dåvarande justitieminister sade dä följande: "Avväsentlig betydelse är att en svensk lagstiftning pä intet sätt försvårar ensvensk anpassning till etableringsregler. Tvärtom innebär förslagetatt en sådan anpassning underlättas," Vad denna anpassning innebär för Sverigeskall jag inte här gå in pä - vi har i en motion utförligt redogjort för detta men jag vUl säga så mycket, att den betyder en ökad etablering av storautländska monopolföretag i vårt land. Ang. redovisning av försöksverksamheten med vidgad behörighetför universitetsstudier Den gällande lagstiftningen om utlännings rätt attförvärva svenska företag är icke anpassad till EEC-lagstiftningen. Den är vilket egentligen borde vara mer anmärkningsvärt heller icke anpassad tillden typ av ekonomi som vi nu lever i. Jag syftar lag, som i dettaavseende är i hög grad föråldrad, eftersom den återspeglar ettråvaruproducerande lands intresse att skydda sina naturtillgångar. Däremotinnehåller lagstiftningen och det är väl vad syftar pä - ickenågot skydd för andra företagstUlgångar än sädana som finns nedlagda i fastegendom, skog, gruvor och övriga naturtillgångar. Jag häUer därför gärna med om attlagstiftningen är i aUa avseenden föråldrad. Den tillämpas så, att när fastegendom ingår i ett företags förvärv krävs Kungl, Maj;ts godkännande för attutlänning skall få förvärva företaget. Därför har sådant tillstånd ocksålämnats av Kungl, Maj;t i flera av de faU som här har påtalats. Med avseende på en framtida lagstiftning vill jag bara somen principiell och personlig deklaration säga att vi icke bör inrikta oss päatt möta ett sådant handlande frän utländska företagsägares sida som orolig för genom att rent primärt försvära utländsk etablering i ,utan vi mäste ingripa mot sådana beteenden helt oberoende av om det är enutländsk eller en svensk ägare som vidtar åtgärderna. Därför tror jag att defundamentala samhällsekonomiska intressena och löntagarintressena här i landetbör tillgodoses genom en generell lagstiftning och inte inom ramen för endiskriminatorisk, enbart mot utländska ägare riktad lagstiftning. Överläggningenvar härmed slutad. redovisning av försöksverksamheten med vidgad behörighet föruniversitetsstudier Herr statsrådet erhöU ordetför att besvara () i kammarens protokoU för den 13 januariintagna fråga, nr 20, tiU herr utbildningsministern, och anförde: har frågat chefen förutbildningsdepartementet, om han med hänsyn tUl U 68 :s pågåendeställningstagande är beredd att redovisa försöksverksamheten med vidgadbehörighet för universitetsstudier. 2 protokoll 1971. Ang. redovisning av försöksverksamhet med vidgadbehörighet för universitetsstudier det på migatt besvara frågan. För att försöksverksamheten skall kunna utvärderas måstetillräcklig tid har förflutit. Såsom meddelades i svar den 1 och den 2 december1970 på interpellationer av respektive räknarjag med att erfarenheterna skall kunna redovisas i samband med kommandestäUningstaganden tiU kompetensutredningens betänkande. Jag ber att fä tacka statsrådet försvaret, även om det var ett eko av det besked jag har erhållit avutbildningsministern. Svaret blev alltså då som att erfarenheterna avförsöksverksamheten med vidgad behörighet för universitetsstudier fårutvärderas senare och att man först därefter kan ta ställning tUl saken. Ochhur länge detta dröjer, vet jag inte. Om tidpunkten för detta ställningstagandelämnas inte ens en ungefärlig uppgift. villjag tUl säga följande. Trots att erfarenheterna av försöksverksamheten alltsåännu inte redovisats och blivit offentligt granskade, begärs det ändå att desom nu yttrar sig om kompetensutredningens betänkande, som rekommenderar enutvidgning av försöksverksamheten, skaU la ställning tUl förslaget om dennautvidgning. Det innebär ju faktiskt att de får famla i mörkret. Och det ärkanske det som herrar och unnar remissförfattarna. Jag harsjälv stått i den situationen, när jag skulle bilägga ett egetsärskUt yttrande till 1968 ärs utbildningsutrednings remissbetänkande överkompetensutredningen. I mitt krav pä omedelbar redovisning av de vunnaerfarenheterna lät vara att dessa givetvis inte är sä omfattande stöds jagocksä av U 68 själv, som i sitt remissvar menar att försöksverksamheten medvidgad behörighet - jag understryker att det står - börutvärderas. Det är denna begäran, denna nytillkomna faktor, som har föranlettmig så efter min interpellation att fråga på nytt. Jag anser, , att det inte är riktigt anständigtatt inta den håUning som bäde herr utbUdningsministern och hargjort. Lägg de resultat som finns pä bordet, sä att man har något underlag förde fortsatta ställningstagandena inom U 68 i denna fråga! Vi inomreferensgrupperna avsikten är ju att vi skall ha möjUgheter att yttra oss har behov av att fä veta något om ifrågavarande försöksverksamhets utfaU. Det kan väl inte få dröja ett, två eUer kanske flera årinnan departementet tar ställning till kompetensutredningens förslag. Hur längeskaU ni vänta med det? Det är riktigt, som säger,att det i och för sig hade varit önskvärt att remissinstanserna införställningstagandet tUl kompetensutredningens förslag hade haft mer kunskaper omdenna försöksverksamhet än vad man faktiskt haft. Men det är ju ett passeratstadium. Remissyttrandena har fått avges på basis av den information som fanns.Något känner vi ju tiU om verksamheten. Vi vet hur mänga som gettsig in pä äventyret. Vi vet hur de fördelar sig efter ålder och förkunskaper,jag tror också efter yrkesinriktning. Däremot vet vi inte, hur dessa människorhar lyckats i sina studier. Det är framför allt det som kanslersämbetet nu haratt insamla uppgifter om och naturligtvis ocksä om de problem som både dessapersoner och universitetens inslilulioner ställts inför i denna nya situation. De erfarenheterna räknar jag med att departementet skallkunna tillgodgöra sig innan departementet för sin del tar ställning lillkompetensutredningens betänkande. När det ställningstagandet kan äga rum, kanvi inte ge något exakt besked om. Vi har, som jag antydde, fått inremissyttrandena. Det gäller här en stor problematik, men vi skall gripa oss anmed den . Kanske - i varje fall inte förr kandepartementets och regeringens ställningstaganden vara klara. Ang. redovisning av försöksverksamhet med vidgadbehörighet för un iversite tss tudier HerrNORDSTRANDH (m): Jag ber att fä tacka statsrådet för deupplysningar som senast lämnades och som ger en smula hopp om att fä ta delav resultaten av försöksverksamheten innan ytterligare ställningstaganden inomU 68 blir nödvändiga. Inom utredningen gär nämUgen, såsom statsrådet väl vet,behandlingen av denna fräga nu in i ett avgörande skede. Det är givetvis avvärde för er inom departementet att via universitetskanslersämbetet kunna fä tadel av dessa utvärderingar och erfarenheter. Det unnar jag er gärna, och jaganser att ni noga bör studera detta material. Det vore emeUertid önskvärt och jag förmodar attstatsrådet menar att sä skall bli faUet att materialet blir offentliggjort päett sådant sätt att även andra än de inom departementet berörda kan taställning tUl det. Visserligen är det enligt offentlighetsprincipen möjligt attutfå dessa handlingar, men jag menar att denna fräga har sä stor betydelse ochalt diskussionen om behörighetsreglerna är sä pass het, att det kunde varaönskvärt att ge en ordentlig publicitet ät materialet, sä alt även de som inteaktivt utnyttjar sin rätt enligl offentlighetsprincipen skulle kunna fä ta delav det. Härigenom skulle den allmänna deballen ytterligare befruktas. Det är väl ocksä U 68 :s mening att en sådan diskussionbör föras, vUket framgår exempelvis genom utredningens egna debattskrifter. Jag räknar med all regeringensställningstaganden till kompetensutredningens förslag kommer att få sädankaraktär att de i sina huvudlinjer mäste föreläggas , och därmedföljer att materialet blir föremål för debatt i kammaren. Härigenom kommer enav de stora jämUkhetsfrägorna inom den högre utbildningen alt kunna debatterasi kammaren. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Föredrogs och hänvisades motionernanr 227229 till , motionerna nr 230232 tillfinansutskottet, motionerna nr 233240 till skatteutskottet, motionen nr 241till justitieutskottet, motionerna nr 242244 till socialförsäkringsutskottet,motionerna nr 245248 tiU socialutskottet, motionerna nr 249 och 250 tiUkulturutskottet, motionerna nr 251-253 tiU utbildningsutskottet, motionerna nr254267 till trafikutskottet, motionerna nr 268274 till jordbruksutskottet,motionerna nr 275280 tUl näringsutskottet, motionen nr 281 tiUutbildningsutskottet, motionen nr 282 till näringsutskottet samt motionerna nr283286 tUl inrikesutskottet. § 12 InterpeUation nr 32 ang. betalningen för åtgärdermed anledning av oljeskador Ordet lämnades på begäran tiU (), somyttrade: Den ständigt tUltagande oljeföroreningenutefter de svenska kusterna aktualiserar frägan om effektiva åtgärder för attåstadkomma en oljedestruktion utan onödigt dröjsmål. De nuvarandebestämmelserna ger inga klara anvisningar om vem som är betalningsskyldig fördestruktionen i de fall då den som förorsakat skadan inte går att spåra. Detfinns inte heller några bestämmelser som reglerar hur betalningen skall ske ide fall då betalningsansvaret kommer att föranleda ofta långvarigaförsäkringsprocesser. Den nuvarande situationen gör att kommunerna i de flestafall anser sig skyldiga att stå som ekonomiska garanter för destruktionen Uksomför att förskottera betalningen i de fall dä försäkringsbolaget inte är berettatt utan föregående process stå för kostnaden. Det förefaller helt orimligt atten privat destruktionsfirma skall lämna långvariga krediter oftast pä obestämdtid av den anledningen, att det inte är möjligt att fastställa det slutgUtigabetalningsansvaret. Det finns naturligtvis oUka sätt att komma tUl rätta meddetta förhällande. Man kan t. ex. tänka sig inrättandet av någon form avoljeskadefond, vars uppgift skuUe vara att stå för den omedelbara kostnaden isamband med oljeskador, med möjlighet att i andra hand utkräva ersättning avden som förorsakat skadan. Oavsett vilken väg man väljer för den slutgiltigaregleringen av skadekostnaden, framstår det som ett klart önskemål att inteonödigtvis belasta destruktionsföretagen med kostnadskrävande krediter utanunderlätta dessa företags verksamhet genom en statlig garanti i någon form. Med stöd av det anförda hemstäUer jag om kammarenstiUätelse att tiU herr jordbruksministern få ställa följande frågor: 1) Är statsrådet beredd att vidtaga åtgärder föratt genom skapande av oljeskadefond eller på annat sätt genom statens medverkanbefria kommunerna från betalningsansvar vid oljeskador längs våra kuster, ifall där ansvarsfrågan ej kan faststäUas? 2) Vill statsrådet medverka tUl att genom statens medverkan skapa Nr 15 möjligheterför företag, som arbetar med oljedestruktion, att erhålla den