prot · FU09105 · 1971-12-31 00:00:00 — 1 olika sammanhang här i landet har man kunnat se enbenägenhet att i en instans, där departementet borde spara sina möjligheter attagera, departementet inte varit så försiktigt utan placerat eget folk, som påett aUtför tidigt stadium kanske har givit uttryck för regeringens synpunktereller bundit sig och därigenom bundit regeringen och dess ställningstaganden.Det är kanske Utet teoretiskt tänkt, möjligen Utet snusförnuftigt, men jagtror ändå att det Ugger någonting i det och skulle vara tacksam om manövervägde detta när det bUr aktueUt att utse representanter I varvenssamarbetskommitté. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandhngar. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Jag kan svara på fråga, men låtmig innan jag gör det komma tillbaka tUl frågan om de generella subventionerna. Jag tror att det, fastän tiden inte tillåter det, överhuvud taget kunde vara rätt lärorikt att jämföra tonfaUen i dagens debatt medtonfallen i den debatt vi hade i denna fråga. Inte minst gäUerdetta i mycket timida uppträdande i debattenjämfört med de uttalanden han gjorde . Jag uppfattade på det sättet att han står fastvid att det förslag som oppositionen hade beträffande genereUasubventioner egentUgen inte bara då utan även nu sett i efterhand var ett rättrimhgt förslag. Jag viU bestämt hävda att det av flera skäl hade varit olyckhgtom vi hade accepterat det borgerhga förslaget . Först och främst kan man inte föra ett så lättsinnigtresonemang som gör och säga att vi här skaU ha konkunens på hkavillkor. Det låter väldigt enkelt, men där tar i hög grad ett populärt ordöverhand över tanken. Läget är nämligen inte detsamma för svensk uidustri ochsvensk samhäUsekonomi i detta fall som för de på detta område med osskonkurrerande nationerna, eftersom den svenska varvsindustrin utgör en Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri så vidamycket stöne andel av svensk industri än vad varvsindustrin utgör i andraländer. Att i det läget fatta ett beslut att generellt subventionera en så stordel av vår industri som föreslår, hade varit ett industripoUtisktmycket farhgt och för vår framtida utveckling utomordenthgt ödesdigert beslut.Dessutom var den tidpunkt då förslaget frainstäUdes mycket olämphgt vald. Viskall komma ihåg att vi då var hårt engagerade i en internationell förhandhngom att aweckla subventionerna. Jag kan inte tänka mig en sämreförhandUngsteknik, när vi stod inför utsikterna att nå framgång iförhandlingarna, än om den nation som hade tagit initiativet tillförhandUngarna skulle ha infört de subventioner soni förhandUngarna syftade tUlatt avskaffa. Den andra delen i den internationella jämförelsen villeherr RegnéU tydligen inte förstå poängen i. Vi har ju här först och kanskemest emfatiskt finansministern , men sedan dessafrågor flyttades över till mig har jag fuUföljt hans politik från regeringenssida ställt krav på ett ökat samarbete mellan de svenska varven. Det kravet harav den borgerUga opinionen, och till en del också tidigare av varvsföretagensjälva, tiUbakavisats som ett övermaga och av okunnighet framsprunget krav. Detvar mot den bakgrunden som jag rådde våra borgerliga poUtiker att litet grandstudera förhållandena utomlands, där en sådan pohtik inte bara uppfattas somfullkomligt naturhg utan nu också är etablerad. Slutligen som svar på den direkta frågan: I den styrandekommittén kornmer - vilket framgår av propositionen - de oUka varven attrepresenteras av sina styrelseordförande och verkställande direktörer.Styrelseordföranden är, vUket är offentUgt känt efterbolagsstämman, ; han är inte anställd i industridepartementet,som torde veta. Dessutom ingår verkställande direktören iUddevallavarvet. De statUga och statsinfluerade varven är sålundarepresenterade på precis samma sätt som de rent privata varven. bör däremot, om kommittén skall få det arbetssätt och nå de resultatsom är rimUga, vara en person som I den ena eller andra formen är nära knutentill regeringen. () kort genmäle: Trots vad statsrådet säger anser jagmig kunna stå fast vid påståendet, att det i det läge som rådde för ett årsedan alls inte var någon orimlighet att föra fram idén om generellasubventioner för de svenska varven, .Statsrådet pekade på att detta skulle ha bliviten mycket dyrbar historia för staten genom att varvsindustrin är en såbetydande näringsgren här hemma. Det hade det blivit, det är alldeles riktigt.Nu fick de stora kostnaderna i stäUet bäras av varven själva, och det,statsrådet , måste väl ha varit en av orsakerna - en av orsakerna sägerjag; naturhgtvis mte den enda - tUl varvens svårigheter och till att statenmåste rycka ut som hjälpgumma. Statsrådet menar också att det hade varitfuUständigt orirnUgt att följa den linjen just när vi befann oss i ett förhandhngslägedär vi arbetade för att avskaffa de generella subventionerna. visserligenaldrig deltagit i några handelsförhandlingar, men det påstås att man ibland,när man eftersträvar nedsatta tullar, förbereder sig till detta genom att självhöja sina tuUar för att ha något att ge efter på. Det förefaUer inte heltorimligt att så kan ha hänt , men i så faU bör det inte hellerförefaUa helt orimligt att man själv inför genereUa subventioner för att sedankunna säga tUl de andra: "Vi tar och avskaffar det här alUhopa! " Så till de "hka villkoren" för varvens del. Detär riktigt att den svenska varvsindustrin, även om vi hade fått fram generellasubventioner till den och på den punkten försatt den i samma läge somkonkurrenterna i andra länder, ändå inte hade kunnat arbeta på lika viUkor; dethar naturligtvis statsrådet rätt i. Svensk industri betalar nämhgen,som vi alla vet, väsentligt högre löner än vad som görs på annat håll. Inteminst gäUer detta när man jämför svensk varvsindustri med varvsindustri i mångaandra länder, men vi hade uppnått "likare" förhållanden - för att tatill ett ord som väl inte finns och det hade gjort situationen lättare för desvenska varven. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri i (fp) kort genmäle: När vi diskuterade varvsfrågorna för ett årsedan sade jag att man kan fordra av ett varv att det skall kunna producerabåtar lönsamt, men om man på grund av internationella statUga subventioner fårsvårigheter med finansieringen, finns det anledning för staten att övervägavUka åtgärder som skaU tillgripas för att åstadkomma mera Ukvärdiga vUlkor. När det gäller förhandlingstekniska ochförhandUngstaktiska åtgärder lutar jag snarare åt uppfattning änåt industriministerns. När industriministern här säger attjag är mera timid nu än jag var är detta rätt så till vida,att det har visat sig att inte har kunnatproducera båtar på ett lönsamt sätt. Det är därför som denna rekonstruktion ärnödvändig. Det finns anledning att rikta kritik mot bristande effektivitet ienskUda företag lika väl som i StatUga. HerrHAGNELL (s): Det är en stor fråga som vi har uppe. Den rörbetydligt mera pengar än den långa debatt vi hade kring Ritsem nyhgen. Även omdet här gäUer i viss mån andra principer är detta en fråga där samhället hållerpå att engagera sig och som vi förstår av vad sade här ocksåför framtiden kommer att behöva vara engagerat i. Det är en fråga som också har principiell räckvidd. Denlösning som vi här kommer fram tUl är betydelsefuU inte bara för idet här ÖgonbUcket utan också för hur vi kan behöva se på varvsfrågorna på htetlängre sikt. Varvskonjunkturerna går alltid i vågor, och även om vi nu är påden övre sidan av vågrörelsen, så vet vi att det finns en annan utveckhng somväntar och då kommer relationerna mellan samhäUet och den betydelsefuUanäringsgrenen att behöva aktuahseras igen. Varvsindustrin sysselsätter ungefär 25 000 människordirekt och bortåt 50 000 indhekt i material- och utrustningslevererande företag. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Ungefär 70000-75 000 av den svenska arbetskraften är berörd av hur våra varv utvecklarsig, om man Inte kan hitta några alternativa sysselsättningar, nämnde med exempel från HoUand, frånTyskland och från hur den InternationeUa varvskonjunkturen där utvecklatsig på ett negativt sätt. Vi vet ju också hur japanerna hardrivit en medveten varvspohtik och genom den vuxit från nästan ingenting till att nu omfatta meUan av världensvarvsproduktion. En medveten långsiktig närlngspohtik har i det landet givittUl resuhat att landet har kommit fram till en så pass hög andel Där drar mannu andan. Man vill inte ha en högre världsmarknadsandel, men man vUl heUer inteha en lägre. Man kommer att håUa den här andelen. Det är många tecken som tyderpå det. Japanerna viU bygga ut sin stålindustri. För det är de angelägna om attha köpare bland sina varv. De är på väg att bygga ut sin egen rederinäring för det viU de också ha sina varv och de säljer ute i världen, men de behöverinte pressa priserna så mycket nu som de gjorde förut, när de behövde trängasig in på marknaden. är de inne på marknaden. kan de lätta Utet. Det görsituationen bättre för oss. Det har talats om att den något högre ränta, som mankommer att fordra av redarna, kommer att vara fördelaktig för oss. Den räntehöjningenenhgt OECD-överenskommelserna slår igenom . Den gäller förnytecknade kontrakt. Det betyder alltså leveranser om tre å . Förstefter den tidpunkten försvinner successivt de svårigheter som vi nu har. Om, som industriministern förmodade, man iOECD kommer fram till en ny uppgörelse om varvssubventioner och den blirgällande , kan vi väl förmoda att den gällerleveranser ytterhgare tre ä . En sådan utveckhng kommer att varatUl fördel för oss efter 1978. Den bör vi då hälsa medtiUfredsstäUelse. De problem som vi nu har i svensk varvsrörelse ärjämförbara med ett dike det gäUer att komma över diket och få fast mark påandra sidan. De internationella förhåUandena råder vi inte över. Men vad viråder över är, att vi kan bestämma oss för att vara kvar i branschen trotsnågra års uppenbara svårigheter på grund av internationeU subvention i länder,som inte driver en hka hberal ekonomisk poUtik som vi, VI bör inte ge upp andanför att vi är i tlUfäUlga svårigheter. Vi bör med en gemensam ansträngning taoss över detta dike och därigenom trygga sysselsättningen för de 25 000 inomvarvsindustrin och de 50 000 i industrier som levererar sina produkter tiUvarvsindustrin. Denna problematik är någonting som vi kommer att behövauppleva också på andra områden än varvsområdet. Japanerna framhåUer så ofta,att är ett kapitalfattigt land. Därför viU de inte subventionera varvenhur långt som helst. behöver de heUer inte göra det. De har nått sinvärldsmarknadsandel. Den kommer de att kunna hålla utan hka stora subventionersom . I stället kommer de, så långt vi kan bedöma det, att föra över sinabegränsade kapitalresurser till att stödja nya näringsgrenar. Det betyder attandra näringsgrenar I vårt land kommer att få kännaav en motsvarande japansk konkurrens som den de svenska varven fått känna avunder de gångna åren. Det betyder att vi har anledning att se påvarvssituationen som den har utvecklat sig och på varvspohtiken som den harförts eller hade kunnat föras på ett sådant sätt att vi av det kan dra lärdomarinför framtiden för den industripolitik vi kommer att behöva föra också på andraområden än varvsindustrin. Ett sådant område kan gälla bUindustrin. Där har vi merfolk än inom varvsindustrin; omkring 70 000 människor är beroende av svenskbihndustrl Vi ser hur japanerna nu tar fram montagefabriker i med EEC-staternaassocierade länder. Kanske kommer de relativt snart rakt in i med egnamontagefabriker. Lika intressant för oss och våra bUindustrier och derasexportmöjligheter och därmed sysselsättningsmöjhgheter är vad som händer påden amerikanska marknaden. Där är den japanska bihndustrin på mycket starkframryckning. Man har en export som är tio gånger stöne än Volvos och Volvohar håUlt . Japanerna har inte bara export. De går medvetet inmed pengar som måste ha något ursprung och bygger upp serviceindustrin,försähningsapparaten, reservdelsförsälj-rUngen och vad som måste vara tlU föratt Industrin och försähningen skall fungera och sysselsättningen upprätthåUasinom produktionen. Där finns också lärdomar för oss som vi har aU anledning attta vara på. Antingen vi giUar eUer ogiUar det är världen sådan som den harvisat sig vara för vår varvsindustri Den är allt annat än hberal. Det kommerden också att visa sig vara för andra av våra industribranscher. Det är ytterligare en anledning att understryka att vi behöveren mer långsiktig näringspohtik i detta land för att säkerställa vår egen fullasysselsättning. Den behövs för att göra det möjligt att uppnå dereaUöneförbättringar som löntagarna genom sina fackligaförhandhngar eftersträvar och också för att vi skall kunna få ett ekonomisktunderlag för att driva den omfattande socialpoUtik och UtbUdningspoUtik som viönskar upprätthålla i vårt land. Den generella varvssubventioneringen räknat jämnt över ivärlden hgger någonstans på mellan . Ett Uberalt land somFörenta staterna är uppe I 45 ä subvention på ett fartygspris. Dethar varierat htet meUan ohka år, I har vi sett subventionssiffrorrunt , och 15 har förekommit på andra håll i , Det är mot den bakgrunden som den svenska varvsindustrinhar fått arbeta. Jag för min del har bara gått och väntat på att situationenskulle utveckla sig så för varven som den nu har gjort för , Det varganska självklart att det skuUe ske - förr eller . Vi såg hur detekonomiskt svagaste varvet, som mycket riktigt karakteriseradeUddevaUavarvet, fick faUa på knä 19561957 närvarvskonjunkturen slog om från att man förut fick betalt när man levererade ettfartyg tiU att man därefter måste sälja fartyget på kredit och skaffa pengar åtredarna. De gamla varven hade tiU skiUnad från Uddevallavarvet egnapengar, som de hade tjänat under de från varvssynpunkt sett gynnsamma Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Koreaåren.De kunde fortsätta sin produktion längre än Uddevallavarvet, Men den dag skullekomma när också de rikare varvens rikedomar skulle vara uttömda. Vi är framme iden situationen . Det är stora förphktelser som staten tar på sig genomdirekta satsningar men ännu större genom indirekta, även om vi inte räknar medatt de skall behöva utfalla. Jag tänker bl. a, på de garantier som statenlämnar åt varven för att de skall kunna låna pengar när de själva inte harsäkerheter att låna emot. Det är statsgarantier som lämnas för att varven skallkunna låna upp pengar på Londonmarknaden eller på andra håll I världen. Det som gäUer speciellt för är att mantUlför företaget har det sagts . Jag menar att beloppetär ytterligare 25 miljoner större, dvs. Det är 150miljoner kronor genom , Det är en båt i första hand. Det ärseglatlonsinkomster från båten i andra hand. Det kan bh lösa pengar såsmåningom. Därutöver är det det statliga räntefria och amorteringsfria lånet på75 miljoner. Ett lån som är räntefritt och amorteringsfritt under fyra årbetyder ju mer än 75 miljoner. Det betyder ytterligare 25 miljoner isubvention. Därför viU jag som sagt höja siffran från 475 tiU 500 miljoner. Vidare det obUgationslån som staten skall garantera.Vidare tiUkommer redarnas bidrag med 140 miljoner plus 35 miljoner i långaranterat av staten och gemensamt. Det är mycket pengar. Hur mycket pengar är 500 miljonerför , om vi jäniför med de tiUskott av kapital som vi under årenslopp har behövt göra till Uddevallavarvet? Där gick staten in från början med20 miljoner. Staten garanterade därutöver ytterligare 20 miljoner från ägarhåU,nämligen genom att skriva en borgen åt Broströmkoncernen som genomEriksbergsvarvet kom med där. Det blev aUtså 40 miljoner. DärtUl ett lån medstatsgaranti på . Därutöver har staten i två fall avägartUlskott fört dit , summa . Eftersom Uddevallavarvet, räknat på en av de senareårsproduktionerna, Ugger på av den svenskavarvsproduktionen och med sitt dotterbolag på är aUtsåGötaverken 3,3 gånger större än , och 3,3 gånger 245 miljoner ärdetsamma som . Alltså omräknat tiU ett varv avGötaverkens storlek har tiUförts pengar, där vi från samhällets sida harmedverkat, tiU ett belopp av . 1 faU är det nu fråga om 500 miljoner kronor.Att det rör sig om en relativt stöne summa för Uddevallavarvet är naturUgt motden bakgrund som skisserade, nämligen att det från början varett svagare varv som aldrig hann fondera sig ordenthgt innan varvskonjunkturenslog om strax efter mitten . Svårigheterna har varit ungefär hkartade förUddevallavarvet och för Götaverksgruppen - och ungefär hkartade också för deandra varven, fast det av ohka skäl inte har synts lika tydhgt. Det är intressant att se också hur stora förlusterna kanvara i de två företagen. Vi uppskattade först att årsförlusterna iUddevallavarvet varit i runda tal20 på grund av ränteförluster. Uddevallavarvet har alltså måstlåna pengar till högre ränta än vad det har kunnat låna ut dem för tiU redarna.Detsamma har gällt för , siffra har kanske legat vid 55 ä60 mUjoner kronor. Det är aUtså fråga om en summa som är ungefär 3 gånger såstor som Uddevallavarvets, och är i storlek 3,3 gångerUddevallavarvet, Övriga förluster varierar kraftigt tiU år,UddevaUavarvet ligger någonstans omkting och Götaverkennågonstans omkring 50 mUjoner kronor , 1 detta avseende harGötaverken en större förlust än Uddevallavarvet, Men till den bUden kommer sedan det som industriministernnämnde när han sade att man i Uddevallavarvet har måst vara sparsam medinvesteringar. Det betyder i andra ord att man har eftersatta investeringar iUddevalla liksom också inom , dock kanske inte i samma höga gradeftersom man där fick ett varv färdigt , som kostadeungefär , Arendalsvarvet. Det finns aUtså störreeftersläpningar i fråga om investeringarna i , även om det är brainvesteringar som har gjorts på sätt som angavs. Också en förlustjämförelsemellan varven tyder på hkartade problem, naturhgtvis med hänsyn tagen tiU attvarven är oUka stora. De eftersatta investeringarna är ett betydelsefulltproblem. Jag skulle viha exempiifiera saken på det sättet, att så snart som de Arendalsdockorna var byggda, hade man behövt uppföra nya dockor vid Arendalsvarvet medbetydhgt större bredd. hade emeUertid inte kvarså mycket av sina rikedomar, som man hade tjänat in , att varvetkunde göra nya investeringar och bygga ytterligare en stöne docka, något somför landet och Industrin i dess helhet hade behövts redan i mitten på1960-talet. Om vi skaU driva en samhälleUg näringspoUtik, bör den varaute ; i det här faUet när de första Arendalsdockorna var klara, dvs. 1963.Då hade behövts ett finansiellt stöd för nästa steg i den tekniska utvecklingen,som var fullt synUg ute i världen. Därmed skulle vi haft möjligheter att imitten av ha bredare och modernare dockor klara. Det är i dessabredare dockor man har kunnat bygga de större fartyg som ger bättre priser ochsom bättre skuUe ha säkerstäUt sysselsättningen och klarat finanserna dockmed ett undantag. Ju bättre utrustning man arbetar med, desto större bhrproduktionen och därmed lånebehovet. Då ökar också förlusten, eftersom manförlorar genom att låna pengar i tUl 1012 procents ränta och sedanlånar ut dem till redarna från och tiU 6 procents ränta. När vi vUl driva näringspoUtik måste vi besluta oss, ävennär vi ser att UtveckUngen ute i världen är på väg mot vad vi moraUskt settskuUe vilja beteckna som en icke önskvärd riktning. Då måste vi i vårnäringspoUtik bestämma oss för att vara med eller icke vara med i en bransch.Det är farhgt att vänta på att de rika företagen först skall tappa sinarikedomar och därmed eftersätta sina investeringar, dvs. inte ha modernaanläggningar åt de anstäUda. Utan moderna anläggningar går det ju inte att taut hygghga löner. Här måste vår näringspolitik förenas med den fackligapohtikens krav på bättre löner och med våra sociala krav på bättre Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri Jag hade velat ha ett snabbare framtagande av envarvspohtik. Staten haf haft fuUt synUga bevis i sin egen verksamhet för hurkinkig situationen varit och varthän utvecklingen pekat. Staten hade juintressen i UddevaUavarvet . FörhåUandena i världen.Londonräntan och annat verkar ju på samma sätt antingen ett varv iUddevalla, eller . Nå, vad sker nu? I det här läget går staten med. Deinvesteringar som är eftersatta är eftersatta. Vad som är gjort behöver vi intenu diskutera. Det är många pusselbitar som skulle behöva passa in på ett bättresätt för framtiden, och jag är helt vUhg att understryka vad industriministernhar sagt, nämhgen att vissa - inte aUa - i ledningen för icke i tidvelat samarbeta med samhäUet på det här området. Å andra sidan har det välheller inte funnits en varvspohtik inom industridepartementet, eftersom dettadepartement kom tiU relativt sent . Det tar också tid att byggaupp den personalorganisation och skaffa de erfarenheter man behöver ha i ettdepartement för att syssla med dessa frågor. Om man skaU göra någonting, såbehövs det pengar, det behövs organisation, det behövs folk och det behövs enmedveten långsiktig politik. Man skaU veta vad man viU. Japanerna har byggt upp en sådan organisation sedan 15 åri sitt ministerium för industri och internationeU handel, MITl. Där har defolk, där har de pengar, där har de kunnat ställa bakom varven enutveckUngspohtik som varit gynnsam för varven. Trots att är ettkapitalfattigt land i förhållande tiU vårt, har japanerna ändå kunnat genomföradetta. De har byggt upp sin industri på det sättet. Där finns aUtså en del somvisar vad vi behöver göra här i landet, organisatoriskt sett, och som IngvarSvanberg sade, för att utveckla företagserfarenheten och ha den tiU förfogandeinom organisationen. Vidare behövs pengar och former för finansiering päområdet som gör att man kan vara med i utveckhngen. Det här är på inget sätt någon anmärkning mot dem som haragerat i det här fallet. Jag anser att statsrådet har gjort vad han har kunnat,statssekreterarna har också gjort ett gott arbete på området. Och man anställdei höstas en f.d, konsult, visserhgen inte med branschkännedom men en person medarbets- och metodfrågor MTM-frågor och liknande som specialitet. Denne fårnu hand om varvskontakterna på heltid. Penningfrågan, att ha pengarframme, att veta hur mycket man har och efter vilka regler man kan använda dem,är en sak som vi också behöver titta på för sådana här faU . Ännuhar vi inget , Vi behöver se över vår näringspohtik. Det gäUer inte baravarvsfrågan, som är aktuell , utan det gäUer generellt. Här föreligger också ett avtal om ytterhgarevarvssamarbete. När vi läste igenom detta papper i utskottet måste vikonstatera att det är synnerhgen löst skrivet. Det är inget färdigt samarbete,och vi vet också att Salénrederierna som går in här som en part inte har velatvara bundna av detta avtal utan viU att det skall bh en ny Götaverksstyrelsessak att titta närmare på dessa överenskommelser. Det förhåUandet kan också habidragit tiU den mycket lösa skrivningen. Vi kan t, ex. inte ur den skrivningenläsa ut om det bhr något samarbete meUan varven i syfte att bygga upp enmotorindustri som kan ge sysselsättning åt folk, låt säga i , därman kanske har räknat med en sådan möjhghet. Vi har också kommit In i en ny situation. UddevaUavarvetoch svarar för av den svenska varvsindustrin. Nubygger man upp ett nytt intresse i , ett starkare varv som ligger iförbindelse med ett rederi. Det är bra i och för sig. Det är bra försysselsättningen. Det blir emeUertid en svårare part för staten att förhandlamed när man skaU komma in på detaljer om hur man skaU styra ihop dettaförhandhngssamarbete tUl ett varvssamarbete. Det betyder också att vi inte barahar varv som behöver samarbeta , osv, - utan vi harrederier: Broströmkoncernen bakom och bakom , som harspeciella Intressen i ett sådant samarbete.