prot · FU0970 · 1971-12-31 00:00:00 — Vidare vUl jag erinra omatt samhäUets resurser förutom på vägväsendet ju också satsas på en rad andrafrån trafiksäkerhetssynpunkt mycket väsentliga områden, t. ex. för att få framsäkrare fordon och bättre förare. Det måste som sagt göras en avvägning mellanolika projekt med hänsyn tiU de insatser som krävs och det utbyte man kan räknamed att få av dem både på kort och på lång sikt. Jag skall där inte ange någraspeciella åtgärder; jag är säker på att i Heden mycket bra kännertUl de insatser som görs på en rad områden inom trafikpoli-tUcenför att förbättra trafiksäkerheten. Jo, en sak kan jag nämna, nämligen den nya väglag somkommer att behandlas här i . I den lagen kommer man såvitt jagförstår att ta mycket stor hänsyn tUl trafiksäkerheten. Lagförslaget skaU inomde närmaste dagarna remitteras till lagrådet och återkommer sedan i form av enproposition. kan vi alltså resonera om den vikt man i lagen läggerpå trafiksäkerhetsaspekterna. Om jag sedan skaU nämna ytterligare en sak, så skuUe detvara transportforskningssidan, som hert i Heden också känner väl tUl.Genom den proposition som framlagts om den framtida transportforskningenkommer vi, visserUgen mera långsiktigt men ändå, att bygga ut våra möjligheteratt angripa olycksfaUens orsaker på olika avsnitt inom trafiken. Om större anslag till statens vägverk för att öka trafiksäkerheten den 27 aprU 1971 Om störra anslag till statens vägverk för att öka trafiksäkerheten TiU slut vUl jag säga att vägförvaltningarna ju blandmycket annat har i uppdrag att följa upp också trafikolyckorna. Jag säger dettamot bakgmnden av vad i Heden nämnde om att det finns en radtrafikfäUor utefter våra vägar. Det skaU inte bestridas. I linje med deintentioner som vägförvaltningarna har skall de göra en uppföljning efterinträffade olycksfall. Även om man om varje olycksfaU kan säga att det inteborde ha skett, skaU naturligtvis samhället, när de ändå har inträffat, ta framalla de erfarenheter som dessa olycksfaU kan ge för att om möjligt förebygganya olycksfaU av den typ som vi för tUlfället studerar. HerrPERSSON i Heden (c): Statsrådet har i sitt senaste inlägg inågon mån förbättrat sitt svar på min interpeUation, då han erkänner atttrafikolyckorna också beror tUl viss del - på vår dåliga vägstandard. Jag nämnde rUcsvägen . Vid inträffarofta trafikolyckor, även mycket allvarliga sådana. Det är ett faktum, att dethar hänt att tre och fyra personer och t. o. m. hela familjer har utplånats därpå en gång. Vägsakkunniga har sagt att vägstandarden och vägdose-ringen är avsådan karaktär att människor som inte känner tUl denna väg inte kan bemästrasin bU i vissa situationer. Det är i övrigt en bra väg, och de flesta håller enhög hastighet när de kommer fram tUl platsen. En sådan väg skuUe mycket lättkunna förbättras med ganska små medel. Jag vet att detta har diskuterats ivägverket, men förbättringar har inte kunnat göras på gmnd av att det harfattats medel. Jag anser att det måste vara något fel i systemet, om det skallbehövas både långt gående utredningar och väntan budgetår efter budgetår, innanman kan få loss pengar tUl sådana enkla saker. Detta var ett exempel, och detgällde en riksväg. Det finns många andra Uknande exempel på länsvägar och mindrevägar. Jag skuUe önska att mer pengar av bilskattemedlen kundeöverföras tUl detta ändamål. Jag nämnde att nära går tUlandra ändamål. Om man överförde något av dessa 2 miljarder tUl vägförvaltningarnaute i landet, skulle de med dessa medel säkerligen kunna åstadkomma enminskning av antalet trafikolyckor, och då i synnerhet av antalet dödsolyckor,genom borttagandet av de värsta trafikfäUorna. Jag känner väl tUl vad som görs i fråga om trafiksäkerheten.Det är aUdeles riktigt, och det är glädjande, att man ägnar sig åttransportforskning, ökad föramtbUdning, förbättring av bUar osv., men detta ärju inte gjort och inte eUer heller, utan det ären verksamhet på , vUket också statsrådet sade. De saker som jag har nämnt är sådana förbättringsåtgärdersom man kan vidtaga kortsiktigt nära nog över . Det torde varamöjligt, om vUjan finns, att åstadkomma erforderliga anslag. Människor är mervärda än pengar det måste vi vara överens om. Jag vUl än en gång vädja tUl statsrådet att prövamöjligheterna inom att låta vägförvaltningarna ute i länen få medeltUl vad jag viU kalla förbättringsåtgärder. Det är Inte fråga om några ombyggnaderi större utsträckning utan endast om förbättringsåtgärder på de platser därolycksfrekvensen är påtaglig på grund av vägarnas standard. vägförvaltningarnaute i länen jag är övertygad om att de är samstämmiga i hela landet - intehar högre önskan än att kunna vidtaga förbättringsåtgärder enbart för främjandeav säkrare vägtrafik. i Heden nämnde trafikförhåUandenavid . Alla som varit i området vet att denna väg är mogen för enombyggnad. vet att det skall bli motorväg mellan ochBorås. Detta motorvägsbygge är dessutom påbörjat. Det är självklart att man kanhitta sådana ställen på flera håU i landet där man börjat med ettmotorvägsbygge och där man skaU bygga om hela vägen. arbetetpågår med den nya vägen och ger den motorvägsstandard kan man inte lägga nedhur många som helst på den gamla vägen, vUken så att säga ärstadd på avskrivning. Här måste man göra den normala avvägning som behövs föratt inte skapa alltför stora bekymmer för den trafik som måste gå fram på dengamla vägen innan den nya är klar. Jag vet inte om jag hörde fel, men jag tyckte att att vi skulle disponera ca 2 miljarder i bUskattemedel. Enligt vad jagkan erinra mig är överskottet . Jag vet inte om jaghörde fel eller om använde fel siffror. När vi räknar fram dettaöverskott, har vi inte tagit hänsyn tUl de sociala utgifter som bUismenförorsakar. Om större anslag till statens vägverk för att öka trafiksäkerheten HertPERSSON i Heden (c): Statsrådet hörde inte fel. Jag sadefaktiskt bortåt två miljarder. I denna siffra ingår då inte bara debilskattemedel som går dUekt in i automobUskattefonden. Vi har därtUl den extrabensinskatt som togs 1967 vi har även senare tagit en extra bensin- ochbrännoljeskatt. Vi har momsen på bUförsäljningen. Det är sådana saker som ivarje fall berör motorfordonen, herr statsråd. Det är dessa pengar plus deungefär 800 mUjonerna som enligt beräkningar ger . Dessapengar har kommit statsverket tUl del tack vare bUarna. Utan bUarna hade viinte haft dessa extra pengar. Då borde i varje faU en del av dessa pengar hakunnat användas tUl vägförbättringar. Jag vet mycket väl att vägen BoråsGöteborg skall byggasom. Denna väg bör påskyndas på grund av flygfält. Det är en sak försig. Men trafikolyckorna i Hindåstrakten har inte böriat utan de harinträffat under en följd av år. Den gamla vägen kommer väl även ifortsättningen att vara kvar som en mindre väg. En sådan förbättringsåtgärdbehöver inte kosta . Här gäUer det bara att rätta tUl de aUravärsta felen. En sak tUl. Detta med är bara ett exempel av allade många som vi har i detta land. Därför, herr statsråd, tänk än en gång överdenna sak tUl förmån för trafiksäkerheten. Överiäggningen var härmed slutad. § 8 Omförbättring av trafikförhållandena i Tisdagenden 27 aprU 1971 Om förbättring av trafikförhållandena i Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara fröken () framstäUdainterpeUation, nr 72, och anförde: Fröken har frågat mig, om jag ärberedd att medverka tUl att sådana trafikförhåUanden åstadkommes i Älvsborgslän att en positiv befolknings- och näringslivsutveckling i länets olika delarfrämjas. Inom ramen för de resurser som ställs tiU vägverketsförfogande koncentreras nybyggnadsåtgärderna tUl det trafikstarka vägnätet,dvs. i huvudsak riksvägar och större länsvägar. För länsvägnätet i övrigtdisponeras driftmedel för successiva förbättrings- och upprustningsarbeten. Det kan nämnas att det i flerårsplanerna för perioden19701974 endast för tre län upptagits större medelsutrymme för länsvägbyggenän vad som beräknas för . Detta län har sålunda väl kunnat hävdasig vid fördelningen av det totala medelsutrymme som angivna planer innefattar.I fråga om de driftmedel som i planeringen avses för upprustnings- ochförbättringsarbeten på länsvägarna kan konstateras att för länupptagits för och ca för . Jag vUl avslutningsvis erinra om att flerårsplanernaupprättats utifrån fömtsättningen av en totalt sett oförändrad medelstUldelningunder perioden. Vad som sedan faktiskt kommer att disponeras för vägändamålblir beroende av de anslag som ställer till förfogande. FrökenPEHRSSON (c): Jag vUl tacka statsrådet för svaret påmin interpeUation. Anledningen tUl interpeUationen är den stora betydelse somgoda kommunikationsförhållanden har såväl för det näringsliv som finns i enregion som också I mycket hög grad för en eventueU nylokalisering ennylokalisering som vi i allra högsta grad behöver i . Vi har i stora delar av länet betydande textU- ochkonfektionsindustrier. För att dessa skaU kunna klara sig i den hårdaInternationella konkurrensen behövs tUlgång tUl en väl fungerandetransportapparat. En sådan är också nödvändig för att denna landsdel skaU hamöjlighet att hävda sig vid nylokalisering, som jag sade, och för att näringslivetskaU kunna utvecklas i positiv riktning. Jag menar att en ökning av väginvesteringarna framstår somi hög grad nödvändig. Jag vUl också understryka järnvägarnas möjligheter atttUlgodose näringslivet och enskUda. Dessa möjligheter måste tUlvaratas, och debebådade indragningarna av vissa bandelar bör inte komma tUl stånd. Jag nämnde lokalisering tUl . SJ:sdistriktsexpedition i sysselsätter nu 100 anstäUda. Det har talats om enindragning av denna expedition. Det måste väl ändå vara fel att dra in enexpedition som sysselsätter 100 anställda och sedan behöva nylokalisera ännufler industrier tUl regionen. Jag har den uppfattningen att det är samhäUets skyldighetatt ordna så att aUa människor i samhäUet ungdom, äldre, handikappade, de sombor i glesbygd, alla de som av olika anledningar inte har tUlgång tiU bU skall fä en rimlig trafUcservlce genom samhällets försorg. Jag menar atttUlämpningen av trafikpolitiska beslut borde ändras så attallmänhetens intressen bättre tUlgodoses. Som jag nämnde i interpeUationen har isitt betänkande framhållit vikten av att vägbyggandet i länprioriteras, med hänsyn tUl näringslivet i regionen men också för eventueUnylokaUsering. Samma sak har också framhållits i Länsprogram Älvsborgslän. Gång efter annan påtalar man där vikten av att vägbyggandet prioriterasinom regionen. Man pekar på näringslivet, effektiviteten och lönsamheten. Statsrådet säger i sitt svar: "Inom ramen för deresurser som ställs tUl förfogande koncentreras nybyggnadsåtgärdernatUl det trafikstarka vägnätet, dvs. i huvudsak riksvägar och större länsvägar.För länsvägnätet i övrigt disponeras driftmedel för successiva förbättrings-ochupprustningsarbeten." När jag läste detta fann jag det högst bekymmersamt medtanke på de dåliga vägar som vi har i . Vi fick på våra bord förungefär Vägplan 70, den reviderade vägplanen. Där har vi tabeUersom beskriver vägarnas standard i de olika länen. Låt mig först säga att vägarna klassificeras som fuUgoda,godtagbara och icke godtagbara vad det gäUer standarden. I fråga om riksvägarhar vägar med fullgod standard, medgodtagbar standard och med icke godtagbar standard. På länsvägarnaär det ännu sämre bestäUt. Här är det som har fullgod standardi , har godtagbar standard och har ickegodtagbar standard. Låt oss observera att det är på dessa vägarsom vi forslar tusentals skolbarn tiU och från skolan. Statsrådet nämner i sitt svar och vUl jag citeraigen: "Det kan nämnas att det i flerårsplanerna för perioden 19701974endast för tre län upptagits större medelsutrymme för länsvägbyggen än vad somberäknas för . Detta län har sålunda väl kunnat hävda sig vidfördelningen av det totala medelsutrymme som angivna planer Innefattar. I frågaom de driftmedel som i planeringen avses för upprustnings- ochförbättringsarbeten på länsvägarna kan konstateras att för länupptagits för och ca för år1974." Låt mig tiU detta för det första konstatera att Älvsborgslän är ett av våra allra största län. Det måste vi tänka på när statsrådetsäger att endast för tre län har upptagits större medelsutrymme förlänsvägbyggen. För det andra, när det gäller driftbidraget förupprustning och förbättring av vägarna så är den ökningen mycket värdefuU - iden mån den icke försvinner genom penningvärdeförsämring och kostnadsökningar.När vi tittar på det anslag som beviljats , måste vi göra det motbakgrunden av den dåliga standard som vägarna har. Kommunikationsdepartementethar upprättat flerårsplaner och fördel- Om förbättring av trafikförhållandena i 2 protokoll 1971. Om förbättring av trafikförhållandena i ningsplanerför , och från dessa vUl jag citera följande ord: "Vidprioriteringen av projekt som ifrågakommer för intagande i flerårsplan skallnäringslivets behov av tUlfredsstäUande transportmöjligheter beaktas. SärskUduppmärksamhet bör i detta sammanhang ägnas åt bärighetsupprustningen avvägarna." Denna hänsyn tUl näringslivets behov av upprustning av vägarnatycker jag för min del är mycket tUltalande, och jag hoppas verkligen att detbehovet tUlgodoses. Även Vägplan 70, som jag nämnde, understryker att ettsamarbete meUan vägverk, näringsliv och andra företrädare för vägkonsumenter ärmycket viktigt. Jag tackarän en gång för svaret. HertERNULF(fp): Vid debatten här i kammaren före påsk omanslagen till vägväsendet framhöU jag att särskUt de mindre vägarna enligt minmening har blivit styvmoderligt behandlade när det gäller anslagen, framförallt beträffande underhåUs- och förbättringsarbeten. Jag uttryckte också minafarhågor för att detta kommer att både minska trafiksäkerheten och försvåra enframgångsrik regionalpolitik bl. a. i den valkrets jag representerar. Älvsborgsläns södra del. Dessa synpunkter överensstämmer i stora delar med vad i Heden framförde i föregående ärende och med vad fröken nuhar yttrat. Jag kan alltså i det väsentliga instämma i vad dessa ledamöter harsagt. För att motverka svårigheterna för näringslivet i södraÄlvsborgs län och de svårigheterna, som bl. a. består i nedläggning avföretag, är ju väl kända är goda vägkommunikationer av utomordentligt storbetydelse, framför allt för alla småföretag på mindre orter i länet. Att visedan inte heller vUl att skolbarnen skaU skjutsas på trafikfarliga vägar ärväl helt naturligt. Vi har t. o. m. haft exempel på att en skolskjutschaufförhelt enkelt vägrat att fortsätta att skjutsa skolbarn, eftersom han ansettvägen vara trafikfarlig. Även för samfärdseln i övrigt är ett väl fungerandevägväsen av stor vikt. Om vi menar allvar med våra ofta uttryckta önskemål attundvika en koncentration av befolkningen tUl ett mindre antal orter och med vårofta uttalade vUja att satsa på möjligheterna för mindre orter att fortleva ochutvidgas, måste vi också se tiU att kommunikationerna, och då i hög gradvägkommunikationerna, är i ett godtagbart skick. Jag viU på samma sätt som fröken anknyta tUl vadkommunikationsministern nämner om att det endast för tre län har upptagitsstörre medelsutrymme tUl länsvägbyggen än vad som beräknats för län.Ja, men då bör man kanske ta hänsyn tUl att vägarna i har engenomsnittligt mycket låg standard. Startar man från denna låga nivå är mantvungen, om man inte skaU behandla alltför styvmoderligt, attlägga litet mer än genomsnittet på detta län. Jag vet att kommunikationsministern har ett pressatarbetsprogram, men jag önskar att han trots det skuUe kunna ta sig att påort och ställe studera vägarna i . Vi skulle välkomna honom dit.Jag tror att jag efter ett sådant besök skuUe stärkas i min förhoppning att kommunikationsministernvid nästa budgetberedning - om inga politiska händelser har ändrat situationen- skaU finna det möjligt att avsätta litet störte anslag tiU byggande ochkanske framför allt tiU förbättring och underhåll av de mindre vägarna. Och dåtänker jag alltså främst på mitt eget län. Fröken började med att beröra de avSJ tUltänkta ändringarna i SJ:s regionala organisation och nämnde som exempeldet förslag som SJ har lämnat tiU Kungl. Maj:t rörande en eventuellförflyttning av distriktsexpeditionen i . Jag vUl bara i det sammanhangetsvara att en proposition i sinom tid kommer att föreläggas ianledning av SJ .s förslag tiU ändrad regional organisation och att jag därförUite går in på den frågan. Det andra som fröken tog upp gäUde en omprövningav hela trafikpolitiska beslut. Jag får på samma sätt som beträffandeSJ:s förslag om ändring av organisationen konstatera att Innan vi skUjs åt försommarferie inom den allra , kanske -har vi att behandla trafikutskottets betänkande över den långa raden avtrafikpolitiska motioner, av vilka många tar sikte just på 1963 årstrafikpolitiska beslut. Det finns därför, såvitt jag förstår, ingen anledningheller i det fallet att gå m på någon närmare diskussion. Vi fåråterkomma tUl den. När fröken läste vad som står i mitt svar tUlhenne om det sätt på vUket våra väginvesteringar sker, nämligen utifrån deriktlinjer som är fastlagda av , att man skall satsa i första hand destora summorna på det trafikstarka vägnätet och större länsvägar med starktrafik, så blev hon överraskad och förvånad t. o. m. förskräckt tror jag atthon sade. Ja, men det beslutet gäUer fortfarande. har ännu inteändrat sig på den punkten. Därför får det väl ändå bli så att fram tUl dentidpunkt när bestämmer en annan fördelning av vägpeng-arna, så får vimåhända förskräckas, men vi får i alla fall ha förståelse för att ettriksdagsbeslut gäller tiU dess har ändrat sig. Om fröken vUländra på koncentrationen av vägpengarna det var väl tanken så får välförsöken att göra det ske på den vanliga parlamentariska vägen. Vägplan 70 togs också upp av fröken här. Även jaghar fått tUlfäUe att läsa den av naturliga skäl men jag vUl konstatera attvi, vUket också fröken väl känner tUl, ännu inte har tagit stäUningtUl Vägplan 70. Vad som än står i den det är en mycket intressant läsningi och för sig - så har vi ännu inte tagit stäUning. Jag sade som svar på enfråga för halvannan vecka sedan att regeringen kommer att presentera sininställning tUl Vägplan 70 , statsverksproposition. Vid dettUlfället får vi naturligtvis anledning att gå in i det siffermaterial och detövriga tänkande som presenteras i Vägplan 70. Jag vill erinra om, eftersom fröken också nämndedet, att i arbetet med Länsprogram 1970 har länsstyrelser och kommuner inventeratvUka åtgärder även på trafUcsidan som erfordras för att påverka utvecklingen ienlighet med målsättningen för den regionala politiken. Om förbättring av trafikförhållandena i Om förbättring av trafikförhållandena i län När det gäUer vägarna fördelas investeringsmedlen mellanlänen tUl olika vägföretag enligt uppgjorda planer för en femårsperiod, ochsedan revideras dessa planer . Vid de revideringarna inomparentes sagt förestår en sådan - får man i enlighet med vad som ärinskrivet i vägstadgan en samtidig vägning av olika angelägna vägföretag ochfår på så sätt en konsekvent och riktig utbyggnad av vägnätet. Det planläggningssystem, som arbetar med,omfattar samtliga åtgärder på vägarna. Även förstärknings- ochförbättringsåtgärder, som finansieras inom ramen för driftanslaget, är med där.Vi skall inte glömma bort att det inte bara är en fråga om nybyggnadspengar,utan i planerna ligger också det som har att göra medförstärknings-och förbättringsåtgärder. Man får ibland en känsla av attförbättringar och förstärkningar inte är något väsentligt påväginvesteringarnas område. Vad man skaU ha är nybyggnadspengar; får man intedet är pengarna inte lika mycket värda. Jag är angelägen att säga vid det härtUlfället att förstärknings- och förbättringsåtgärderna även omdet kanske inte behövs så stora ekonomiska insatser i det enskUda fallet kanvara minst lika värdefulla om inte värdefullare än den andraformen. En icke oväsentlig del av behoven bl. a. på länsvägnätet tUlgodosesgenom sådana enklare Investeringsåtgärder som förbättringar och förstärkningar. I flerårsplanearbetet, fröken , har också olikamyndigheter och planerande organ i länet deltagit i att angelägenhetsgraderavägprojekten inom ramen för de resurser som länet tilldelats. Förslaget tUlden flerårsplan, som är under förverkligande, har upprättats avlänsstyrel-sema i samråd med i respektive län. Man kan väldärför förutsätta, att angelägenhetsgraderingen av vägprojekten är sådan att enpositiv befolknings- och näringslivsutveckling även i skallfrämjas så långt det är möjligt. Vi kommer, såvitt jag förstår, alltid att ha olikauppfattningar om hur mycket pengar vi skuUe vilja satsa och hur mycket vi i detenskUda fallet och under det enskUda budgetåret kan satsa. Jag måste även i denhär diskussionen konstatera, vUket är en självklarhet i och för sig, att vad viän viU göra har vi, hur vällovliga ambitionerna än är, att ta hänsyn tiU deekonomiska realiteterna. Vi kan alltså mte rycka ut vägpolitiken ur det storasammanhanget och säga att vi skall blunda för alla andra behov i samhället ettögonblick och lägga så mycket på väginvesteringarna att vi bUr ense om tagenallesammans. Det klarar vi inte, och det vore förresten ett stort fel att göraså. Vägpolitiken lever inget eget liv, den skall leva tiUsammans med all annanpolitik. Därför måste vi se tUl att vi från tid tUl annan tar ut det bästamöjliga resultatet av vad vi har tUlfälle att satsa. TUl hert behövs väl ingen annan kommentar än atthan på de frågor han ställt kan få samma svar som fröken fått. Han harunderstrakit fröken synpunkter när det gäller . Kvarstår emeUertid när det gäUer detta län, som jag säger i mitt svar, att man därhaft möjlighet att få medel. En jämförelse mellan olika län visar, som jag serdet, att har fått ganska goda resurser. bjuder mig att åka ner tUl Älvsborgslän; han har framfört den inbjudan tidigare, inte från denna talarstol men iannat sammanhang.Jag tackar både för den tidigare inbjudan och för den som jag får meraofficieUt här, och jag skall försöka göra vad jag kan för att komma tUlÄlvsborgs län. Fröken (): Jag vill också gärna understryka attkommunikationsministern är välkommen tUl ; det skulle vara myckettrevligt om vi fick se statsrådet nere hos oss. Jag kan instämma i vad statsrådet sade beträffandeanslaget tiU förbättringar och förstärkningar av vägnätet det är i aUrahögsta grad väsentligt och kan ge så betydande förbättringar att vi bör varaganska nöjda om vi får ett bra sådant anslag. Naturligtvis är jag helt på det klara med att vi måste setUl de ekonomiska realiteterna och inte kan få allt vi önskar. Men jagframstäUde interpeUationen av den anledningen att jag liksom så många andra ivårt län känner stor oro för väg- och kommunikationsförhållandena i länet.Gång på gång understryks i tidningar och tidskrifter av olika slag hurbesvärande situationen är för när det gäUer näringslivet, när detgäUer trafikservicen över huvud taget. uttaladevägdirektören att vi måste finna oss i en standardsänkning för vägnätet ilänet. Det råder oro och bekymmer. Jag sade att jag var bekymrad över läget jag sade inte att jag var förvånad eller förskräckt. Jag förstår mycket väl att statsrådet harsvårigheter att tUlgodose så många önskemål i fråga om både väganslag ochförbättrade kommunikationer, men jag har ändå velat redovisa dessa problem, somvi i vårt län känner så starkt för och är så bekymrade över och som vi menarhar så stor betydelse för näringslivet i regionen och för den nylokaUsering somvi hoppas på. den 27 aprU 1971 Ang. fortbildningen av körkortsinnehavare, m. m. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. fortbildningen av körkortsinnehavare, m. m. Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara i (fp) framställda interpeUation,nr 3, och anförde: