prot · FU09141 · 1971-12-31 00:00:00 — Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. § 1 Justerades protokollet för . § 2 Föredrogs, men bordlades åter civUutskottetsbetänkanden nr 26 och 27, jordbruksutskottets betänkande nr 61,skatteutskottets betänkanden nr 66 och 68, justitieutskottets betänkande nr28, kulturutskottets betänkande nr 30, trafikutskottets betänkande nr 24,jordbruksutskottets betänkanden nr 59 och 69 samt civilutskottets betänkandennr 28 och 29. § 3 Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Fortsattes överläggningen angåendefinansutskottets betänkande nr 47 och socialutskottets betänkande nr 42. Som vi hört går den konjunkturpolitiskadebatten över I det skede som rör barnfamUjernas situation och de förslag somframlagts tih , bl. a. i form av en rad motioner, och i proposition nr156 och som behandlats I socialutskottets betänkande nr 42. Jag skulle viha säga att man i propositionen har tagit uppbarnfamiljernas situation men tyvärr bara en del av barnfamUjernas situation,eftersom regeringen fortfarande har hoppat över en hel del av de barnfamihersom alltjämt har det svårt och som står i skuggan utan att ha kunnat få del avden standardhöjning som andra barnfamiher får i detta förslag. Det är en föhdav de deUösnlngar och delreformer och det provlsorlebetonade beteendemönstersom kännetecknat regeringens famihepoUtik . Jag skall utveckladetta något närmare. 1965 tiUkallades famihepolitiska kommittén med uppdrag attöverväga samhällets totala stöd åt barnfamiherna. Jag vill här gärna habetygat att de övervägandena har skett I ett kommittéarbete som det har variten glädje att få delta I, under en skickhg ordförande, med ett sekretariat medstort kunnande och stor arbetskapacitet, med ledamöter vilkas arbete harpräglats av ett socialt ansvar, en anda av sohdaritet mot människor som har detsvårt. Ett enda "men" skuhe jag viha åberopa Isammanhanget, och kanske ett allvarligt sådant. Till det tidigare förnämligabetyget åt kommitténs arbetssätt skuUe jag viha tillägga: en kyUg vind frånfinansdepartementet har ständigt svept över dess arbete. Man har känt att dethar vilat över oss en sträng hand som då och då har höjt ett varnande pekfingersom antytt att vi har inga pengar, inga resurser just nu för barnfamiherna. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m.. Trots detta kunde kommittén arbete 1968överlämna sitt betänkande som gällde en översyn av statens totala stöd UllbarnfamUjerna. Det var ett förslag där man myndigförklarade famiherna, ettförslag där man inte styrde konsumtionen, ett förslag som gick ut på attfamUjerna skulle kunna ta emot statens stöd, ett stöd som helt var baserat påfamihens inkomst och famUjens barnantal och som skulle kunna användas för desaker som famUjen själv önskade. Stödet var upplagt så att det hade minsta möjligatröskeleffekter och var konstruerat så att samhället kunde ta In nya resurserefter hand som sådana skulle uppstå, utan att rubba principerna i förslaget ochutan att få andra transfereringseffekter än man från början hade avsett. Vad gjorde regeringen 1 denna situation, där man faktiskthade ett färdigt utredningsförslag och Inte bara en arbetspromemoria? Jo,regeringen föll för trycket från dem som var ansvariga för landets rrusslyckadebostadspolitik och höga boendekostnader - följder av en felaktigbefolkningsfördelning och bebyggelseutveckling - och ryckte loss en bit avfamUjepoUtiska kommitténs förslag 1968. Man lade fram ett förslag om ettbostadstiUägg tUl barnfamiljerna, starkt knutet till bostaden ochboendekostnaderna, vilka man därigenom I viss mån hade lyckats att kamouflera.Borta var tanken på en valfri konsumtion och famUjens dröm om att fritt kunnaväha och forma sin boende- och hvsmiljö. Det var den reform som trädde i kraftden . Vad hände då I famUjepoUtiska kommittén? Ja, det är klartatt man där kände sig htet omskakad, besviken och överspelad. Men man fortsatteså småningom med en del smådetaher och sporadiska uppdrag i form avriksdagsskrivelser och hängde sig efter hand mer och mer fast vid enformulering I propositionen 1968, där det stod att utredningen dock trots alltskulle fortsätta sitt arbete. Det som mest påtagligt stod kvar oförändrat I uppdragetshantering och karaktär var den snåla vinden från . Detoskrivna men fullt tydliga direktivet kunde beskrivas ungefär på följande sätt:Det finns inte några resurser just . Ni kan ta det litet lugnt, och om nikommer med ett färdigt betänkande på grundval av denna totala översyn ochprövning , kan det med ett normalt remissförfarandetänkas vara lämphgt med en proposition kanske . Med en sådan inställning tUl sitt arbete sattfamUjepoUtiska kommittén så sent som detta år och övervägde Ilugn och ro en av många arbetspromemorior. Då började det plötshgt att händasaker slag I slag. satt regeringen i en presskonferens angåendedet konjunkturpohtiska läget. Oppositionen höll på att förbereda motioner. a. under utarbetande ett förslag om att höja barnbidraget med 200kronor per barn och år, tUl vilket förslag redan har yrkats bifall I dennadebatt. Regeringen satt i denna presskonferens tomhänt, utan något förslag UUbarnfamiljerna, och det gick då llbud famiheministern att här måstenågonting göras. Och det skedde snabbt, nämligen redan den 1 närfamiheminlstern från vår kommitté fick en del uppgifter om de förberedandediskussionerna, den arbetspromemoria som jag tidigare nämnt. tUlregeringsförslag den 15 för att kunna vara i press lördagenden 1 6. Jag säger ingenting i och för sig om handlingskraft ochett snabbt skeende. Det finns kanske inte så mycket att Invända mot det, ty detkan behövas . Vad jag i det här sammanhanget vill diskutera är Inte ensituation som en kommitté plötsligt kan komma I, ty det är ointressant. DetIntressanta är barnfamiljernas situation och samhällets möjligheter att skapaen helhetsbild. Jag anser att de möjligheterna i ganska hög grad förstördesgenom det ryckiga förfaringssätt som tillämpades. Inte nog med att PM nr 199, som jag anser varaofullständig och principiellt tvivelaktig, blev regeringsförslag, utanregeringen pumpade friskt In 100 mUjoner kronor utöver det belopp som angavs iarbetspromemorian. I promemorian räknades det med en 60-procentlg täckning avden del av famUjernas hyra som skjuter - en kostnad på ungefär200 mihoner kronor. Regeringen ökade på med friska tag UU , vilketkostar ytterligare 100 miljoner. Det var Inget fel I och för sig attbarnfamUjerna skulle få mera pengar. Felet var att systemets konstruktionmedförde mycket besvärande tröskel- och marginaleffekter, som ytterligareförvärrades ju mera pengar som pumpades In. I det läget var det Inte så mycket tal omutredningsresultat eher remissinstanser, och jag vill ha sagt här att manmåste förstå utredningens ledamöter, om de anser att det tar litet tid att pånytt skapa respekt och förtroende för regeringens utredningsuppdrag, attåterinföra den hänsyn och diskretlon som tUlhör svensk utredningspraxis när denär som bäst. Man måste också förstå hur löjeväckande det förefaller oss, när vidagligen i riksdagsutskotten får lyssna att majoriteten är tvungen attavstyrka rader av motioner, eftersom det möjligen kan tänkas att det Inom någonutredning pågår överväganden i det aktuella avseendet. Trots det förfaringssätt som jag nu beskrivit vill centerni dagens läge göra det bästa möjliga för barnfamiljerna. Det är ju trots alltförst och främst för dem situationen är besvärande. förslag är Ikorthet föhande, ur motionen och ur reservationerna: Först och främst föreslås en höjning av barnbidraget med200 kronor per barn och år. Det förslaget borde redan ha varit effektuerat, mendet har tyvärr först nu kunnat föhas upp I form av en reservatlon . Som jag sade har det I den här debatten redan yrkats blfaU Ulldetta förslag. Den höjningen kan genomföras snabbt därför att det Inte ärfråga om att slå fast en ny princip. Det behövs inget nytt administrativtkrångel eller någon ny besvärlig prövning. I reservationen 2 vid socialutskottets betänkande nr 42har vi accepterat proposition 156 - som ett provisorium; jag vill starktunderstryka detta. VI har I den reservationen också utvecklat kravet på enfortsatt förutsättningslös prövning med möjlighet att ersätta de nu gällandeprincipiellt felaktiga provisorierna med definitiva lösningar som meröverensstämmer med principerna I det betänkande som jag tidigare refererat tilloch som jag också tidigare uttalat mina sympatier för. Dessutom har vi ireservationen 2 också mycket starkt understrukit det uppdrag som står kvar förkommittén, nämligen att pröva frågan om ett Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. vårdnadsbidrag.Frågan om barntillsynen är en mycket stor och väsentUg fråga, och den är alltjämtolöst I mycket hög grad. Kravet att samhället skah tillskapa valmöjligheter bhrallt större. Då alla erfarenheter dessutom pekar på att det blir mycketbilligare för samhället att tUlskapa någon form av vårdnadsbidrag, bör dennavalmöjlighet också prövas. Jag ber med detta att få yrka bifall tUl reservationen 2av herrar och i Öskevik m. fl. Vidare anser vi att när nu lastar på kommunernaen ny och stor ekonomisk börda, bör man också med statsbidrag kompensera kommunernaför detta. Socialdemokraterna i utskottet anser att en del av familjestödet börbetalas med proportionell skatt och aUtså bäras i hka mån av de ekonomisktsvaga som av de andra, men vi anser att detta bör finansleras med progressivskatt. Det anser också utskottsmajoriteten, och därför vill jag yrka blfaU tUlutskottets hemstäUan under E i socialutskottets betänkande nr 42. VI har dessutom också ett förslag att redan nu rätta del av felaktigheterna i nuvarande bestämmelser för inkomstprövning. I motionen1562 och reservationen 3 i utskottets betänkande har vi redogjort förorättvisan i att små företagare vid inkomstprövning belastas avförmögenhet överskjutande , ofta en fiktiv tUlgång, fastlåst Iföretaget, en Ullgång som plötsUgt då och då kan höjas i värde avtaxeringsnämnden utan att famihen får ett enda öre mer i skattekraft eller 1konsumtionsutrymme. Detta krav avfärdas ofta med att det är riktigt att detförhåller sig på detta sätt, men när man avyttrarfastigheten har man detta ökade värde. Redan från början vill jag säga attdetta är en felaktig bedömning, eftersom en sådan reaUsatlonsvlnst redan ärintecknad i realisationsvinstbeskattningen. Det är inte heller någon hemlighetatt denna orättvisa särskUt drabbar mindre famUjejordbruk. Jag vill bara sägaatt det i längden måste vara mycket besvärande för en socialistisk majoritetatt acceptera en hög levnadsnivå på bekostnad av en underbetald minoritet ochdessutom löva av dessa famUjer deras rättmätiga barnstöd. För var dag som gårbhr det också alltmer ohåUbart att helt cyniskt bara föreslå att dessamänniskor bör syssla med något annat, om det är så ekonomiskt ofördelaktigt.Det är alltför cyniskt I ett soUdarlskt samhälle att bara uppmana människor attplötsligt bryta upp från en hvsform för att ställa sig I omskolnings- ocharbetslöshetskön i en redan bekymmersam konjunkturpohtisk situation. I reservationen 6 har vi fört fram en del önskemål somgäller famihedaghem, men de kommer här ytterUgare att kommenteras av frökenAndersson i . Jag ber med detta att få yrka bifah tillutskottets hemställan under E samt tUl reservationerna 2, 3 och 6. Hen (): Vid den senaste större famUjepohtlskadebatten här talade vi en hel del om den grupp avbarnfamiher som har kaUats de nya fattiga, dvs. de människor, kanske framföraUt bosatta i nya bostadsområden i tätorternas utkanter, som trots hygghgainkomster måstevända sig tih de sociala myndigheterna och be om socialhjälp. Jag tror att vi har anledning att vidga perspektivet ytterligare och uppmärksammasituationen för det stora flertalet barnfamUjer aUa utom det lUla fåtal somhar mycket stora Inkomster. Hur upplever dessa barnfamUjer sin tillvaro ? Jagtror att två inslag är karakteristiska. För det första känner man i flertaletfaU sin ekonomiska situation mer pressad än man gjorde för ett par årsedan. För det andra tycker en stor grupp att man lämnas i sticket avpoUtikerna -eller i varje fall av vissa politiker. Hurdan är den ekonomiska situationen? Vad har hänt? Pågrund av sin ålder och yrkessituation är många av famUjerna 1 det mellanlnkomst-skiktdär man på grund av marginalskatternas utveckling och kommunalskatternashöjning fått mindre köpkraft trots vissa inkomstförbättringar, TUl det harnaturligtvis också bidragit utveckhngen av levnadskostnaderna. Trots att vihaft ett s, k, prisstopp har -det fick vi reda påhäromdagen - levnadskostnaderna ökat med . I dagenstidningar kan vi läsa att matkostnaderna kommer att öka med 150 kronorför en tvåbarnsfamih. som man är med om denna utveckling, får man höraav de socialdemokratiska pohtikerna, att man har det så bra att man intebehöver någon lättnad i sina bekymmer; några famihepoUtiska åtgärder som berördenna halva av barnfamiherna vidtas inte. I stäUet ser famiherna hur kommunalpohtikernaför att klara sina problem, som är betydande, börjar strama åt på just sådanasektorer som är av stor betydelse för barnfamUjerna, Det gäller socialastödåtgärder, barntillsyn högre avgifter konstrueras osv. För många familjer framstår då som den enda, eller i varjefaU den mest naturliga, lösningen på famihens ekonomiska problem att hustrunträder ut på arbetsmarknaden. Och det har hon uppmuntrats tUl genom uttalandenfrån alla poUtiska partier och genom skattereformen. Men fårkvinnorna höra hur deras svårigheter att få arbete används av regeringen som enursäkt för misslyckandet att klara sysselsättningen. Det är, som i går, detsamma som att säga tiU dessa kvinnor: Era bekymmer är inteUka aUvarhga som andras. Kom tUlbaka med era yrkesplaner när tiderna blhbättre. Då har vi nytta av er, inte . Dessa kvinnor ser också hur nya hinder läggs 1 vägen förderas yrkesarbete i stället för den gamla skattetröskeln som togs bort. Omkvinnorna tar ett arbete får de räkna med, utöver skatterna, attbostadstillägget faller bort om famihen har ett sådant, I stället kommeravgifter för barntiUsyn, avgifter som man nu på många håll är i färd med atthöja och som är inkomstgraderade. Har de studieskulder ökar kanskeåterbetalningsskyldigheten när famihens Inkomster stiger. Det här tillkommeralltså utöver aUa andra kostnader som famUjen får när båda makarnaförvärvsarbetar. Det bli aUt svårare att förklara för dessa famiher varförde ökade kostnaderna inte får dras av i deklarationen. Jag anser inte att debör få dras av, men det blh allt fler som frågar om det här, och det är klartatt det hade varit lättare att förklara för dem varför de inte har avdragsrätt Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. om manhade haft det vårdnadsbidrag som vi länge krävt och som länge har utretts. De familjer som har ett egethem, som de ofta har skaffatmed stora uppoffringar och som de får klara räntor, amortering och underhåll avgenom en ekonomisk anspännlng, får nu titt och tätt höra hur gynnade de är ochatt de nog borde klämmas åt Utet mer. Det är klart att man kan jämföra medhyresgäster, människor som, I synnerhet i ett nytt bostadsområde, har en kanskeännu värre situation med höga hyror, där kostnaderna till Ingen del går till enegen amortering, som det ändå är fråga om när man har ett egethem. Derassituation kan naturligtvis vara ännu svårare, men de här famUjerna som medstora ansträngningar har skaffat sig ett egethem jämför sig Inte medhyresgästerna i nybyggda hus, utan de ser på sin egen trängda ekonomiskasituation och de frågar; Hur skaU vi få utrymme för ytterligare pålagor baradärför att vi vill ge våra barn en god bostadsmUjö, en lugn omgivning och ennära kontakt med mark och natur? Det är ju värdefulla saker, men de ökar intefamiljens ekonomiska resurser. 1 ett nötskal tror jag man kan säga att de flestabarnfamiljer upplever sin situation som mera trängd . Ochhälften av dem finner att de lämnas I sticket av regeringen. De kan inte enströsta sig med löften om skattesänkningar löften som de för övrigt inteskulle tro på utan talas det om skatter är det numera bara fråga om enhöjning, antingen av kommunalskatten eller av vlUabeskattnlngen eller av någonannan skatt. Uppfinningsrikedomen på den fronten är ju betydande. Människor som har vardagsbekymmer uttrycker ofta ettfrämlingskap inför det sätt vi politiker har att tala. Ett av det poUtiskaspråkets vanligaste uttryck är "utredning pågår". Regeringen vUlgärna att det uttrycket skall tydas så här; " Det här är någonting som vii regeringen är Intresserade av. Här kommer någonting att ske." Men harvi fått ett bättre besked. När man säger "utredning pågår" betyderdet: "Det här är inte så angeläget. Det kan gott vänta." För vore det angeläget, då skulle regeringen låtahindra sig även utredning. Inte ens om den bara hade några månader kvar av sittarbete. Det har vi fått bevis på, när propositionen 156 lades fram, i tvåavseenden: dels när det gäller famUjepoUtiska kommittén, vars utredningsarbeteman inte bryr sig om att vänta på, dels när det gäller driftbidragen tiUdaghem; de bidragen höjer man också utan att invänta den utredning som pågår. VI är nog många här I kammaren som tycker detär bra att man har upptäckt att det är angeläget att barnfamihernas köpkraftstärks. Det gjorde regeringen först när oppositionen hade utlovat konkretaförslag tUl höstriksdagen. Det är också bra att bidragen till daghem ochfamiljedaghem höjs. Men när ni nästa gång kommer och säger, att nu pågår enutredning så vi måste säga nej tUl oppositionens förslag, då vet vi vad detbetyder. Då menar ni: "Det här är Inte så angeläget, tycker vi iregeringen." Vi har, som hen i påpekade, länge krävt ensamlad reform av familjepohtlken. Varför har vi gjort det? Jo, för det förstadärför att skatter och bidrag hör ihop. Åtgärder inom det ena systemet Bidragen Infördesju som en ersättning för skatteavdrag. Närfamiljepolitiska åtgärder tas bort ur skattesystemet bör det leda tUlförbättringar av det kontanta stödet. Och för det andra: När man rör sig medInkomstgraderade åtgärder, då måste nian ta hänsyn tUl de samlade effekterna avolika Inkomstgraderade åtgärder - marginalskatter, inkomstgraderade bidrag avtypen bostadstillägg, avgifter som är Inkomstgraderade, för barntUlsyn bl. a.,och en inkomstberoende återbetalning av studiemedel, för att ta de viktigasteexemplen. kommer senare att mera utveckla just de här sakerna.Jag skulle annars, om tiden tUlät det, kunna dra fram många konkreta exempel påhur det här slår, men det skaU jag inte göra. För det tredje: Man bör inte genom etappvisa reformerinteckna utrymmet för famihepolitiska åtgärder utan att kunna väga ohkatänkbara Inslag mot varandra. VI har de allmänna barnbidragen. VI harbostadtllläggen och man kan överväga andra inkomstgraderade stödformer.Vårdnadsbidrag har föreslagits, och tanken på förlängd moderskaps-pennlng harförts fram. Man skulle kunna tänka sig särskilt stöd för flerbarnsfamiljerna,och vi har hela den stora sektorn med barntillsyn och andra former av service.Alla dessa stödformer måste ju ses och avvägas mot varandra inom det utrymmesom man vill ge åt famUjepolltiken. Det är klart att den avvägningen försvårasom man med olika delåtgärder binder stora penningsummor. Det hade varit bättre att , I detta konjunkturläge,vidta uttalat tUlfäUiga åtgärder. Jag har därför sympati för greppet I herrCarlshamres motion - att helt säga nej till propositionen och vidta tUlfälUgaåtgärder. Men jag kan inte föha honom, bl. a. därför att de åtgärder hanföreslår är för begränsade. och jag väckte vid början enmotion om tiUfälliga åtgärder av en annan storleksordning, som hade varitmotiverade av konjunkturpohtiska skäl. har regeringens förslagkommit, och partierna har I finansutskottet lagt fast sina positioner i frågaom de tUlfälUga åtgärderna. och har enats om attutöver regeringens förslag kräva en allmän förstärkning av barnfamUjernasköpkraft på två sätt - dels genom en tillfällig sänkning av mervärdeskatten,dels genom permanent höjning av barnbidraget med . VI godtar alltsåregeringens förslag tUl förstärkning av bostadstilläggen som en provisoriskåtgärd. Men vi säger klart ut att när famUjepoUtiska kommitténs arbete ärfärdigt och en samlad reform skall göras, är vi obundna att pröva ahabeståndsdelar fritt och förutsättningslöst utan bindning av det beslut somfattas . Vi gör, som jag nämnde, en viktig komplettering av regerlngsförslaget.Famiheminlstern tycker säkert att även höjning av barnbidraget ärett gottköpsbidrag, som hon brukar uttrycka saken, och det är naturligtvis lättatt säga. VI har krävt en Indexhöjning av barnbidraget som regeringen vUl gåmed på. Vill man förverkliga den i praktiken, kan man Inte alltid skapa utrymmeför stora höjningar. Men de famiher som i dagens tidning läser om de höjdamatpriserna tycker kanske ändå inte att det är helt ointressant om barnbidragetskall ligga still eUer höjas med . Det är klart att det ärroligare att vänta och höja Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. 1 protokoU 1971. Konjunkturstimu -lerande åtgärder, m. m. rejälarehtet mera sällan; det framstår kanske som mera handhngskraftlgt. Men undertiden får ju barnfamiherna betala det som staten sparar in. En annan viktig komplettering till regerlngsförslaget somvi har fört fram är att statens bidrag de kommunala bostadstilläggen skallökas. Utvecklingen av kommunalskatterna är ju, som är välbekant för kammarensledamöter, mycket oroande och kännbar för människor med vanliga Inkomster.Under de senaste åren har de ökat med I runt tal en krona . Den totalakommunala utdebiteringen har ökat med , och . under desenaste tre åren. skuhe man kanske kunna hoppas att utvecklingenskulle stanna av, men då får man Inte ha stora anspråk. Enligt Kommunförbundetsberäkningar, och med den skattehöjning som beslöts här I I går,kommer genomsnittet för landet att öka med . Då är det klart att det Inte duger att bara tala om attkommunalskatterna ökar och här I lassa nya kostnader påkommunerna. Finansministern hade ju en viss förståelse för detta resonemang , men han ville Inte vara med om att redan nu hejda den här UtveckUngen. VI har föreslagit att man skuUe höja bidragsprocenten av det kommunala bostadstillägget. Detta har tiUstyrkts avsocialutskottets majoritet. En del tidningar har av det dragit slutsatsen attdet redan är bifallet och beslutat av . Jag har för min del varnat aUasom jag träffat för att dra några förhastade slutsatser. Med den situation vihar här i är det allt säkrast att vänta tills omröstningen är klarInnan man Inkasserar några beslut, hur kloka de än kan framstå för aUmänheten. hade ett Intressant resonemang I går när hantog upp den här saken. Han sade att om man höjer detta bidrag kommunernablir det trängt på lånemarknaden, för då måste staten låna mer pengar ochdärigenom får kommunerna svårare att låna. Det är möjligt att han med detresonemanget kan övertyga och hennes partivänner vi får väl senar diskussionen går vidare. För min del har jag Utet svårt att förstå varfördet skulle vara bättre för kommunerna att få låna än att få bidrag, men dennatankegång kanske familjeministern kan utveckla litet ytterUgare. Och om det nuär så farligt att höja det här bidraget för kommunerna, hur kanman då våga höja det som regeringen föreslär? Även detta bordeväl I så fall Inkräkta på kommunernas låneutrymme och alltså vara nackdelför kommunerna. Jag vet Inte hur famUjeminlstern vill motivera den höjningen. Men det är ju ändå så att den här ökningen avdaghemsbidraget som regeringen har föreslagit är Ingen kompensation för alla dekommuner som får ökade kostnader. För en del stämmer det inte - de har inte såmänga daghem att de får så stor del av detta bidrag. Och Jag förstår Inte hurman kan komma till förtroendemännen i en kommun och säga, att nu får nivisserUgen ökade kostnader, men det skall -vi kompensera er för genom att gepengar till en annan kommun. Vad är det för kompensation? Vad svarar fruOdhnoff de kommunalmän som frågar om det här? Det måste vara ganska många somfrågar, misstänker jag.