prot · FU09140 · 1971-12-31 00:00:00 — Det är på Utet inte någon rimUg pohtik; den kommer attförorsaka svårigheter för vilken regering det an är som skall hantera vårtlands problem. Många av de selektiva åtgärderna innebär utgiftshöjningarsom mycket lätt permanentas. Om man på det sättet saxar sig fram med storautgiftshöjningar i lågkonjunkturer som sedan permanentas och fordrar kraftigaskattehöjningar för att betala utgifterna I en högkonjunktur, då man ändå skuhebehöva höja skatterna för att styra ekonomin rätt, kommer man snart upp i skattesatsersom är mycket aUvarliga. Man säger från socialdemokratiskt håll att man behöverett starkt samhälle, dvs. en stark statsmakt. Jag tror för min del att omskattesatserna blir för höga, så utvecklas ekonomin så Ula, att vi i ställetfär ett svagt samhälle med nundre resurser för både staten och människorna. Dethar vi ju faktiskt haft . Det är riktigt att säga att dendåliga konjunkturpohtiken kostat samhälle och samhällsmedborgare mångamUjarder. Man skall ju Inte vara alltför klagande. Jagunderstryker att det finns många fördelar med en selektiv politik. Men vad Jaghar vänt mig emot är att vi utan närmare eftertanke försöker låta den selektivaekonomiska pohtiken dra ett för stort lass - då råkar man in i svårigheter avden typ som jag har beskrivit. Jag tror faktiskt att socialdemokraterna självai sina ljusare stunder är medvetna om detta. I anslutning till ett förslag frånoppositionen att man av lokaUseringspoUtiska och andra skäl skulle ha en lägrearbetsgivaravgift I stödområdena än på annat håll säger skatteutskottetssocialdemokratiska majoritet i sitt yttrande till finansut- Konjunkturstimulerande åtgärder, m m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. skottet detta finns återgivet på s, 9091 i betänkandet: "Utskottethar tidigare------ bestämt motsatt sig tanken pä regionala differentieringarav skatte- och avgiftsreglerna. Utskottet vidhåUer att sådana åtgärder måste fåogynnsamma konsekvenser och leda till komplikationer av skilda slag. Detframstår enhgt utskottets mening som angeläget från skatteteknisk synpunkt attbevara de praktiska fördelar som vissa skatte- och avgiftsformer erbjuder genomsin förhållandevis enkla konstruktion. Inför man undantag eller särregler föratt tillgodose särskilda intressen, riskerar man uppenbarilgen att förlora intebara de tekniska fördelarna utan också möjhgheterna att överblicka kostnadernaför samhällets åtaganden," Jag tror att det hgger en hel del I detta densocialdemokratiska majoritetens resonemang, men det underliga är ju attutskottet här faktiskt levererar en kritik som bhr förödande, om den tillämpaspå det regerande med dispenser och undantag som I så hög grad har kommit attkänneteckna regeringens konjunkturpohtik. För min del anser jag i den rentpraktiska frågan här att det vore en klok åtgärd att införa en lägrearbetsgivaravgift I stödområdena än i landet I övrigt och att de nackdelar somskulle vara förenade med en sådan åtgärd, de nackdelar som utskottet pekar på Isitt resonemang här, är betydUgt mindre än de svagheter och svårigheter somfinns i en lång rad regionalpohtiska medel som I stället används. Vad beträffar den differentiering som man här talar om avarbetsgivaravgiften med hänsyn till att vissa branscher har svårt attmekanisera och blir arbetskraftskrävande I hög grad kan det också vara rimligtatt överväga, om man kan göra några förändringar där, eftersom dessa branscherträffas orimhgt hårt av en löneskatt. Men anledningen till att jag, herrtalman, ändå inte avser att stödja reservationen 9 är att jag anser att detyrkande som där finns Inryms I reservationen 8 om en allmän skatteutredning. Det är mot bakgrund av sådana här resonemang som jag serdet förslag som har framförts från oppositionshåU. Till att börja med är detingen tvekan om att oppositionens förslag har varit tidsmässigt bättreanpassade tiU konjunkturen än regeringens. VI framförde som bekant undervårriksdagen synpunkter på den ekonomiska poUtiken som sedermera har visat sighelt riktiga. Det känns Utet skrytsamt, när man stär så här och säger det, mendet är faktiskt sant. VI kom vid höstriksdagens början med förslag på konkretaåtgärder för att förbättra sysselsättningsläget. Att de förslagen kommer upptill debatt I kammaren först nu beror, som vi alla vet, pä att majoriteten Iutskottet har segdragit utskottsbehandUngen i a-waktan på att regeringen skuUefå sitt program färdigt. Våra förslag utgår ju också från att det fordras mera avgenerell ekonomisk politik och att de selektiva åtgärderna är ett komplementoch Inte en ersättning. Reservationen 6 att tillfälligt sänka momsen och tabort arbetsgivaravgiften visar våra huvudförslag på den punkten. Av stor betydelse är också reservationerna 7 och 8 om enIndexreglering av skattesystemet och en utredning om hur detta system skallvara utformat som bäst. Jag tror,herr talman, att en utredning om skattesystemet är i hög grad behövlig.Statsminister , som ju kännetecknas av en älskvärd beredviUighet att rättåterge oppositionens förslag, påstod I TV att en sådan utredningbara skulle ha till uppgift att syssla med arvs-och förmögenhetsskatter ochderas höjd. Men jag anser att skattefrågorna är för allvarUgaför att förlöjligas och nonchaleras på det viset som dä gjorde. Närskattesatserna är så höga att den genomsnittUga Inkomsttagaren - dengenomsnittliga Inkomsttagaren alltså av en Inkomstökning får behålla bara 10procent, när skatten på Inkomstökningen har tagit sitt och ohka Inkomstprövadeförmåner har fallit bort, framför allt bostadstilläggen, anser jag att vibefinner oss I en situation som är allvarlig och som fordrar eftertanke. Närdet på grund av skattesystemets konstruktion faktiskt kan löna sig attsjukanmäla sig, är det också på det viset att man kan komma att inbjuda sigsjälv till svårigheter. När en låginkomsttagare betalar en fjärdedel av sin löni ohka skatter är det också något fel. Mänga av de olika bidrag som betalas ut av det offentligabehöver, herr talman, mottagarna helt enkelt för att ha råd att betala skatten.Men kan kalla bidragen för bostadstillägg eller något annat, men det kunde varaUka berättigat att kalla dem bidrag för att betala skatten. Skatten är jufaktiskt för de flesta Inkomsttagare - även för de flesta genomsnittligaInkomsttagare och låginkomsttagare - den mest betungande utgiften och denutgift som man bäst behöver ett bidrag för att klara. Det skattesystem vi har skapar ekonomisk-politiskasvårigheter både på kort och på lång sikt. 1 dagens läge, då vår uppgiftframförallt är att försöka finna medel att förbättra sysselsättningsläget,skulle vetskapen om att pohtikerna är medvetna om skattesystemets avigsidorvara av stor psykologisk betydelse. En sida av skattesystemet, som jag redan har berört, äratt bostadstilläggens avtrappning vid Inkomstökningar ger upphov till enfaktisk skärpning av marginalskatterna. Detta I förening med att det är rimUgtatt avvakta famUjepoUtiska kommitténs snart färdiga utredning gör att vi yrkaravslag på förslaget om höjningar av bostadstilläggen . I ställetföreslår vi i enUghet med reservationen 2 b att barnbidragen skall höjasprovisoriskt I awaktan på vidare förslag från famUjepoUtiska kommittén. HerrCarlshamre kommer sä småningom att här I kammaren närmare redovisa värtställningstagande I dessa frågor. Reservationerna I övrigt innebär förslag tillförbättringar av oUka selektiva åtgärder för att undvika avigsidor i de förslagsom utskottsmajoriteten framför. Ett exempel på detta finns i reservationen15, där vi framför den tanken att man I rlmUghetens namn måste ge även mindreföretag än dem som har minst 20 anställda möjhghet att få bidrag vidtillverkning på lager. Den sista frågan, helt kortfattat, är då, om vi påoppositionssidan framför så omfattande förslag totalt sett att vi driver upp enefterfrågan utöver vad resurserna tål. Jag tror Inte det, hen talman, men enrisk finns självfallet precis som det finns en risk för att regeringen med sinaförslag gör för Utet. Det finns två anledningar till att denna första risk ärmycket betydelselös. För det första säger vi klart ifrån att våra oUka förslag måste Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. 2 protokoU 1971. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. omprövas,så snart det finns säkra anvisningar på att konjunkturen verkUgen håUer på attförbättras. Gör man en sådan omprövning och gör den med htet stöne snabbhet änfinansministern har visat sig mäktig I sina ohka konjunkturpohtiska åtgärderunder detta år, tror jag att man kan undvika de nackdelar som skulle kunna varaförenade med att framföra ett förslag om kraftig konjunkturstimulans. För det andra beviljas stöne delen av de pengar regeringenvill ta i anspråk på reservationsanslag. Det Innebär att pengarna Inte kommeratt utnyttjas I större utsträckning än som är behövhgt. Vidtar man de åtgärdersom vi har föreslagit, kommer mindre pengar att behövas tih dessareservationsanslag än som annars skulle vara nödvändigt. Därför är det fel attsäga att regeringens förslag kommer ovanpå oppositionens. Mot bakgrund av vad jag här haft att sägayrkar Jag bifah tiU reservationerna 1, 2 b, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13,14, 15 och 16 vid finansutskottets betänkande nr 47, Hen i (vpk): Arbetslösheten fortsätter att öka, I mittenpå september var 57 800 anmälda som arbetslösa vid arbetsförmedUngen, antalet ökat till 63 700, till 71 300. Det är den högstanovembersiffra som noterats , konstaterar arbetsmarknadsstyrelsenschef i en intervju. Intervjun fortsätter: "Att det bhr ännu flerarbetslösa är AMS-chefen övertygad om. MeUan brukararbetslösheten normalt gå upp mellan 12 000 och 20 000." Detta anser alltså chef varanormalt. Detta är vad lönarbetarna har att vänta. De som äger aktier ochspekulerar på fondbörsen har andra förväntningar. Börskurserna har stigit . Omsättningen på fondbörsen var den högsta sedanjanuari 1969. Och det kan inte bara vara förväntningarna om ännu mera höjdakurser genom stora aktieuppköp av AP-fonderna som skapar denna optimism.Kapitalets profiter har inte alls utvecklats dåligt, sett ur kapitalägarnassynpunkt, under det här året. Titta bara på affärsbankerna. "Efter två pådet hela taget ogynnsamma år kan affärsbankerna vänta en klar ochivissa faU högst betydande förbättring av resultatet", rapporterar . Den redovisar föhande trohga utveckUng av vinstenför jämfört med : Svenska : förbättring 7090 procent.Skandinaviska banken; förbättring . bank: bättre än vartoch ett av , osv. Bolagskapltal ochfondbörs vädrar redan ännu högre profiter. Ekonomisk högkonjunktur eller krisartad nedgång -kapitalet räknar I bägge fallen med att ha sina profiter säkrade. Om det bUr enny produktionsuppgång väntar man sig en ökad profitmängd. Om krisenfortsätter räknar man med att staten skall gå In med ytterUgare åtgärder föratt med hjälp av skattebetalarnas pengar håUa profitkvoten uppe. Den riskkapitalägarna tar är i dagens samhälle ringa eller Ingen alls. Staten förväntasgarantera en genomsnlttUg profitkvot. IndustrikapitaUs-terna har samma krav omskydd och en stabil utdelning som jordbrukarna. De vill också sitta i statensknä. Enda skillnaden är att de kräver högre vinster på det insatta kapitalet. Finansminister har, hette det nyUgen i etttidningsreferat, åter anslagit klart optimistiska tongångar om den ekonomiskautveckhngen . är en husghmt I en tidav pessimism om vår ekonomiska framtid, sade . Finansministern harsåvitt jag kan minnas uttalat sig på ungefär samma sätt hela det här året. Närriksdagen hade stor ekonomisk debatt sade att har"en arbetslöshet som Internationellt betraktas som mycket moderat, ochblygsam, en arbetslöshet som kommer att gå ned under de närmastemånaderna". Endast med hänsyn till den kommande vintern tarvade arbetslöshetenuppmärksamhet, fortsatte finansministern, men han kunde lugna demsom fruktade att mista sina jobb. Han sade: "VI har en hel arsenal avInstrument för att klara sysselsättningen, om det behövs. Det hela är en frågaom graden, arten och tidpunkten." Utan tvivel har det behövts. Arbetslöshet kan Inteaccepteras. Den är ett ekonomiskt, socialt och mänskUgt ont. Det samhälle somInte kan bereda alla sina medborgare ett meningsfullt arbete har dömt sigsjälvt. Även socialdemokratin har tidigare haft denna uppfattning. Redan Iarbetarrörelsens efterkrigsprogram 1944 skrev man: "Ingen arbetsför maneller kvinna skaU mot sin vUja behöva vara utan sysselsättning änsom erfordras för övergång från en verksamhet till en annan samt för utbildningoch omskolning." Förre statsministern, , skrev så här 1951:"Den fulla sysselsättningen skapar ett permanent Inflationstryck. VI villför den skull Inte avstå från densamma." Och en av socialdemokratins ochfackföreningsrörelsens främsta Ideologer, , förklarade : "VIlever numera I ett fullsysselsättningssamhälle. Arbetslöshet av störreomfattning eller varaktighet är inte längre tiUåten." Varför tillåter man då denna stora arbetslöshet som I dagdrabbar män, kvinnor och ungdom? Varför avstår socialdemokratin från den fullasysselsättningen? Den fråga kvarstår som jag I den ekonomiska debatten I majStäUde tlU regeringen: Kan ni inte avskaffa arbetslösheten och skapa varaktigfuU sysselsättning, eUer vlU ni Inte göra det? Kommunisternas uppfattning i dessa frågor är föhande. Dengrundläggande orsaken tUl den nuvarande krisen och arbetslösheten är att finnai det kapitaUstiska produktionssättet. De särskilda drag, som präglar dennakris, att inflation och arbetslöshet uppträder , sammanhänger medkapitahsmens nuvarande utveckhngsstadlum. Detta måste ges beteckningenstatsmonopohstlsk kapltaUsm. Kapitalismen är oförmögen att upprätthålla fullsysselsättning. Varaktig full sysselsättning kan endast uppnäs under ensociaUstisk planhushållning. När man från socialdemokratin och under senare åräven från borgerligt håll påstått att arbetslösheten kunde avskaffas, menkapitaUsmen vara kvar, så har man lurat människorna. Myten om en beståendefull sysselsättning under kapitalismen har än en gång avslöjats. Det sagda Innebär Inte att regeringen kan hänvisa tillomöjhgheten att undvika kriser under kapitahsmen och krypa undan sitt ansvar.Regeringen har nämUgen fört en pohtik som försvårat verkningarna av deinternationeUa konjunktursvängningarna på landets ekonomi i stäUet för attminska dem. Eller som en ledamot av , även ordförande I Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. ,uttryckte det på : "Regeringens ekonomiska expertis förfäktade länge attkonjunkturen var uppåtgående. Den uppfattningen levde kvar ända fram till mittenav sommaren att det behövdes åtgärder för att dämpa konjunkturen I stället föratt stimulera sysselsättningen. Detta var felaktigt annars skulle vi Inte havarit I den situationen som råder ," Regeringen kan Inte smita bakom någon ekonomisk expertis.Den måste själv ta ansvaret för den bedömning av konjunkturen och denekonomiska utvecklingen I övrigt som den lägger till grund för sitt handlande.Det är svagt att regeringen medger ansvaret för att insatserna motarbetslösheten började . Det är hka svagt att finansutskottet hellerInte vill göra det. Man talar bara allmänt om att arbetslösheten "bhvitstörre än vad som vid årets början räknades med". De arbetslösa får svidaför de felbedömningar som gjorts. Vilken är då den huvudhnje som regeringen och de borgerhgapartierna för fram, nu när man upptäckt att det finns en stor arbetslöshet? Jagtalar om en huvudhnje för regeringens och de borgerUga partiernas pohtik,därför att den är i de avgörande styckena gemensam även om de borgerhga vill gålängre på vissa punkter. De förslag som ställts kan sammanföras I tre grupper; Vissa åtgärder för att öka efterfrågan hos helabefolkningen eller hos bestämda grupper. Regeringen föreslår dels ettengångsbelopp till folkpensionärerna, dels en utbyggnad av det famUjepoUtiskastödet till bostadskonsumtion. Förbättringarna bhr I bägge fallen mycketbegränsade. VPK-gruppen vill bestämt säga Ifrån att folkpensionärerna Inte kanfå avspisas med ett engångsbelopp. Det krävs en genomgående höjning avpensionerna, vilket vi föreslagit årets riksdag men som de andra partiernaInte ville vara med om. VI återkommer med förslag förbättringarför pensionärerna. Även bostadstilläggen för barnfamiljer borde ha gjorts bättre,bl. a. genom höjning av åldersgränsen för barnen upp till 17 är I stället försom nu . De borgerliga vill därutöver tillfälligt minska mervärdeskatten.Kommunisterna vill helt slopa mervärdeskatten på hvsmedel. Det senare är enreform som betydhgt skulle förbättra levnadsstandarden för barnfamiljerna ochför alla lönarbetare. För det andra har det ställts förslag som avser ökadebidrag till vissa kommunala arbeten, nämligen dels beredskapsarbeten, delsreningsverk m. m. Här är det nödvändigt att påtala de problem som en radkommuner har. De höga kommunalskatterna drabbar de lägre Inkomsttagarna hårtoch kommunernas budget är I allmänhet redan mycket ansträngd. Det är därförnödvändigt att kommunerna I ökad utsträckning ges möjlighet att på lånemarknadenfinanslera sina Investeringsutgifter. måste kravet än en gång medskärpa resas att staten skall överta finansieringen av vissa utgifter somkommunerna nu måste betala. För det tredje har det från regeringen och de borgerhgapartierna lagts fram oUka förslag som avser lättnader I beskattningen ochdirekta bidrag m. m, till de kapltahstiska företagen. Det gäller höjning av detnuvarande särskilda investeringsavdraget för maskinanskaffningar från 10 och utsträckning av dess giltighet även 1972, dispens från energiskatttUl företag branscher med hög relativ energiförbrukning, det gäller ett20-procentlgt bidrag till lagerökning I företag som med hänsyn tillavsättnlngsmöjUgheterna har svårigheter att upprätthåUa sysselsättningen, detgäller från till höjda bidrag till vatten- ochluftvårdande åtgärder Inom Industrin m. m. Några skattelättnader tilllöntagarna föreslås däremot Inte av regeringen. De borgerliga partierna vill gå ännu längre när det gällerdenna socialvård tlU de kapitaUstiska företagen. De vill ha särskiltInvesteringsavdrag också för byggnadsarbeten. De är Inte nöjda medInvesteringsavdrag företagen utan de kräver också direktaInvesteringsbidrag. De kräver vidare bidrag till åtgärder förbättre arbetsmiljöer I företagen. Det är, herr talman, rätt fantastiska krav som deborgerUga partierna här ställer. De kapitalistiska storföretagen skall ha gåvoroch subventioner som betalas av staten med skattemedel, vilka tas ut bl. a.genom mervärdeskatten på den mat som barnfamUjer och pensionärer köper. Närfamiljen köper mjölk, bröd och korv skall den tvingas betala kostnaderför att finanslera de storföretag som familjen äger. Detta ärInnehållet I regeringens förslag och I de borgerUga partiernas förslag. När lönarbetarna på detta sätt tvingas betalamaskininvesteringar, energiskatt, lageruppbyggnad, mUjövård, byggnadsinvesteringaroch förbättringar I den Inre miljön I de kapitaUstiska företagen så är det juhelt logiskt att de borgerliga partierna också vill avvecklaarbetsgivaravgiften som man kallar löneskatt. Nästa steg är väl att staten medskattebetalarnas pengar direkt skall betala löneutgifter för storföretagen.Ett finger har fan redan fått genom att socialdemokraterna gått med på att gepengar till personalutbUdning I vissa privata företag. VI anser det för vår del principiellt oriktigt attskattebetalarna på detta sätt med tunga pålagor skall ge gåvor och subventionertill kapitalistiska storföretag i syfte att bereda dessa en högre profitkvot.De sysselsättningsskapande effekterna av dessa bidrag torde vara relativtringa. När det gäller bidragen till lagerökning kan det ifrågasättas om de interent av fördröjer ett uppsving. Regeringen ställer I sin krisproposition Inga som helstförslag som Innebär att staten får ett ökat Inflytande över Investeringarna,över lageruppbyggnaden eller över produktionen. Ännu mindre ställs någraförslag som Innebär ett ökat Inflytande för lönearbetarna. Regeringens poUtlkär begränsad till åtgärder som avser att söka få kapitaUsmen att fungera"bättre", att I det aktuella läget söka påskynda och utjämnakonjunkturens förlopp. I detta syfte vill man alltså ge oUka skattelättnaderoch bidrag till de privata företagen. kommunisternas åsikter om de åtgärder somär nödvändiga för att bekämpa arbetslösheten har utförhgt utvecklats I deframlagda motionerna. VI kräver där dels anläggande av stathgt ägdabasindustrier m. m., finansierade med medel ur AP-fonderna, dels stathgaåtgärder för samhällsnyttiga arbeten på ett antal angivna områden. a. mUjövård, utbyggnad av barnstugor och annan service, vårdsektom, åtgärder för att skapa ökad trafiksäkerhet samt Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. yrkesutbildning,särskilt för kvinnor och ungdom. Sådana samhällsnyttiga arbeten ger resultatsom är av en betydUgt högre kvaUtet sett utifrån människornas behov än många avde varor som förs ut på marknaden av privatkapitaUstiska företag. Det av regeringen och av de borgerhga partierna föreslagnaprogrammet grundar sig på ett ekonomiskt betraktelsesätt av samma slag somförekom , TUlfällig ökning av efterfrågan, lös-släppande avvissa byggnadsinvesteringar och ytterligare lättnader åt företagen är desshuvudsakliga innehåU, Läget är emellertid ett väsentUgt annat än under1930-talets mer renodlade konjunkturkris. Dagens kris och arbetslöshet ärsamtidigt en följd av långsiktiga förändringar av djupgående natur. Dit hörbl, a. hela problemet om det kapitahstiska systemets otUlräckhga tillväxt,uppkomsten av en stadigvarande reservarmé av arbetslösa eller endast delvissysselsatta, den regionala krisen, som drabbar särskilt vissa delar av vårtland så hårt, samt frågan om produktionens kvaUtativa inriktning, dvs. vad denskall bestå av. Inte bara hur stor den skah vara. ViU man angripa kärnan idagens problem måste man utgå från en granskning av dessa förhållanden. Detförbises helt såväl I regerlngsförslagen som I de borgerliga förslagen. En aktiv konjunkturpoUtik , som vill vara effektiv,kan inte skilja det kortsiktiga från det långsiktiga betraktelsesättet. Det kanhända att det bUr en uppgång i produktionen men att en storarbetslöshet finns kvar i landet. Man måste ta upp frågan omtiUväxten och om InvesteringspoUtiken i stort. Att styra och kontrollerainvesteringarna är en oundgänglig del av varje effektivt program mot krisen ocharbetslösheten. Att avstå därifrån är att sohdarisera sig med de krafter, somutnyttjar krisen och arbetslösheten för ett aUmänt reaktionärt angrepp pålönerna och på arbetarklassen. Jag yrkar bifaU till motionerna 1492 och 1533I aUa de delar som berörs i finansutskottets betänkande nr 47, Dä detta försummatsi motionerna yrkar Jag här särskilt avslag på propositionen I vad gällergodkännande av höjda statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder InomIndustrin, Mihövård är mycket viktig, men den skall betalas av dem som smutsatner. Vidare yrkar jag blfaU till hemställan I motion nr 1493såvitt gäller första dels-satsen samt punkterna a, d, f och g i andradels-satsen. Då vi för vår del inte kan godkänna vare sig den skrivningsom finansutskottet har gjort eller den som de borgerhga reservanterna hargjort beträffande den punkt i finansutskottets betänkande som gäller denallmänna uppläggningen av den ekonomiska poUtiken, yrkar jag för min del attriksdagen, I anledning av vad I statsrådsprotokoUet anförts härom, som sinmening ger Kungl, Maj;t till känna föhande - jag måste läsa upp detta och jagber, hen talman, om ursäkt för att jag överskrider denanmälda tiden, "Den aktuella krissituationen har sina rötter I detkapitaUstiska systemet på dess nuvarande utvecklingsstadium. De ekonomiskakriserna tillhör kapitalismens lagbundenheter. De särskilda drag som präglarden nuvarande krisen är att inflation och arbetslöshet uppträder . Dennuvarande arbetslösheten kan emeUertid inte förklaras enbart Den är också en produkt av kapitalkoncentrationen och denalltmer framträdande geografiska snedlokaUserlngen av näringshvet, som medförtatt landet fått avfolkade och överbefolkade områden.