prot · FU0960 · 1971-12-31 00:00:00 — Och föregående år uttalade sig för det var ävenreservanterna fuUt eniga om att den satsning vi kan göra på studieomrädet ifortsättningen skaU huvudsakligast gå tUl VuxenutbUdningen, som ju Ugger istartgroparna och kräver ett allt större tUlskott av statsmedel för varje år.Vi har enigt beslutat att man i försia hand skall gynna de yngre elever som ärberoende av föräldraekonomin och dessutom att man, när det gäller det som iframtiden kan avsättas för ytterligare förbättringar på studiemedelsområdet,skall ta hänsyn tUl dem som går i VuxenutbUdningen. Mot bakgrund av de principuttalanden som hargjort avstyrker ulskottet de propåer som framförts i motionerna och som jag härredogjort för beträffande balanseringen mellan fasla bidrag ochlånefinansiering. Jag ber, herr talman, att få yrka bifaU tUl socialförsäkringsutskottetshemställan i betänkande nr 12. HerrWESTBERG i (fp) kort genmäle; Jag har inte för avsikt att här ingå isvaromål gentemot allt vad fröken anförde och inte heller bemöta hennesenligt min mening ganska underliga argumentering. Men en sak kan jag ändå inleundgå att beröra, nämligen fröken logik i resonemanget omlånemöjUgheterna för de yngre studerandena. Fröken sade att man vUl hälla skuldsättningen nereför de elever det här gäUer. Det kan väl vara riktigt. Men om en elev råkar haföräldrar som äger t. ex. en vUlafastighet eUer elt litet torp men har myckelobetydUga inkomster och därför saknar aUa möjligheler alt hjälpa lUl med dennaelevs försörjning, kan det då vara så oerhört farUgt om jusl den eleven blirlitet skuldsatt under det att det inte är nägon fara alls för den elev varsföräldrar ingenting äger? Är det någon av kammarens ledamöter som begriperlogiken i det resonemanget? Jag begriper den inte. En elev vars föräldrar ägeren vUla har väl minst Uka stora möjUgheter att klara en eventuell och nödvändigskuldsättning som den elev vars föräldrar ingenting äger. Det är väl ändåtämligen självklart - eUer hur, fröken ? Sedan häUer jag med fröken om att vi bör försökagöra bidragsdelen större. Det är vi ju aUa ense om, och det är sålunda ensträvan som vi kan hjälpas ät att förverkliga. Fröken sade vidare att hon har gjort en delekonomiska beräkningar, som visar att det skulle kosta attbifaUa min motion. Det vore mycket intressant att veta hur fröken harkommii tUl det resultatet, eftersom vi motionärer ju bara har yrkat "att den 14 aprU 1971 riksdageni skrivelse tUl Kungl. Maj;t anhäUer om ändring av bestämmelserna förerhåUande av studielån pä sä sätt att föräldrarnas inkomst och förmögenhet ejfär den reducerande effekt som gäUer", Slutligen har fröken inte sagt någonting omglesbygdens elever, som drabbas allra hårdast av restriktionerna. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (fp) kort genmäle; När det gäller att förbättra studiehjälpentiU de yngre eleverna genom att höja rese- och inackorderingsbidragen samträkna upp de inkomst- och behovsprövade tiUäggen har vi inom utskottet varithelt eniga om utskottets skrivning. Men vi har fallit tiUbaka på centralastudiehjälpsnämnden, som sagt att i awaktan pä att detta bUr möjUgt mäslelånemöjUgheterna förbättras. Det är detla som ligger bakom reservationen 1 tUlutskottets betänkande. Den reservationen har även i härtalat för, ochjag behöver därför inte säga mer om den saken. Vad sedan gäUer frågan om bidragsdelen i studiehjälpen ärdet väl tämligen obestridligt att sedan vi 1964 beslöt om den reformen har interiksdagen fattat någol beslul om att höja bidragsdelen. Fröken sade, ochdet har statsrådet också framhåUit, att det vore bättre att höja studiemedlensbidragsdel från faU tiU fall, men det har i varje faU inte skett. När det nuhar skett en sådan urholkning av bidragsdelen menar vi alt man borde se lUl attdel förhällandet på något sätt rättades tUl, Fröken nämnde sedan någonting om vUka kostnader ettgenomförande av motionsförslagen skuUe medföra. När det gäUer vidgadelånemöjUgheter för de yngre eleverna är det inte 75 mUjoner kronor utan 6miljoner kronor som centrala studiehjälpsnämnden beräknat beloppet lUl. 1 övrigt är att notera att vi i reservationen 2beträffande värdebeständigheten skrivit: "Frägan härom bör tas upp av1968 ärs studiemedelsutredning." Vi menar alt den bör överväga om maninte måste eftersträva någon form av värdebeständighet när det gäUerbidragsdelen i studiemedlen. Delta Ugger bakom reservationen 2, och jag berännu en gäng att få yrka bifall tUl densamma. FrökenSANDELL (s) kort genmäle: När nu reservanterna och motionären härytterligare understryker vad de vUl åstadkomma inom studiehjälpssystemet visardet sig att man bara har en vision av hur man vUl att det skall vara, men manföreslår egentUgen inte några pengar tUl det. Man har här ytterligareunderstrukit att reservationerna inte gäUer några ökade anslag. Det innebär jui själva verket att om bifaller reservationerna så får inte destuderande ett enda öre mer i pengar för det under det kommande budgetåret. i sade förut att han var glad överatt reservanterna inte hade blundat för de synpunkter han framfört i sin motion.Det har de visserligen inte gjort, men de har verkligen blundat för detpraktiska och reella, nämligen varifrån man skaU ta pengarna. När det gäUer eleverna i glesbygderna vUl jag säga att detär jusl dem man tänker på när man menar att man skaU öka inackorderingsbidragenoch om möjligt ge extra inackorderingsbidrag tUl dem som bor i glesbygderna,har länga resvägar och behöver komma hem under veckohelgerna. Den urholkning av studiebidragsdelen som iMora talade om kompenseras inom studiemedelssystemet; länedelen är bunden tillbasbeloppet, och det är den delen som är den viktigaste, de pengar som destuderande har att leva pä, och den är indexreglerad. Där finns det aUtså värdebeständighet. Som jag förut har nämnt har uttalatatt det är lämpligare att man när det gäller de äldre eleverna ger ersällningeni form av ökade lånemöjligheter. som man här talar om de yngreelevernas behov av en förstärkning på studiehjälpsområdet gynnar man i sinaförslag främsl de grupper som hillUls har hafl det bästa sludiekli-matet, degrapper som genom föräldrarnas ekonomiska stäUning haft större möjligheter änandra grupper att tUlvarata den utbUdning som samhäUet kan ge. Jag vUl ännu engäng konstatera all man icke anvisat var pengarna till detta skaU kunna tas.Herr i sade att man inte behöver göra det, därför att det ärnågonting som man hoppas att Kungl. Maj:t skall ta stäUning UU i framliden. Jaghar ju förut sagl alt Kungl. Maj:ts uppmärksamhet är riktad på dessa frågorgenom att centrala studiehjälpsnämnden har tagit upp dem. Vi är övertygade omatt när de ekonomiska möjligheterna finns sä kommer man att ta hänsyn tUl dessaför eleverna mänga gånger mycket vik liga frågor. i (fp) korl genmäle; Fröken säger all den procentuellaminskningen av bidragsdelen inom sludiehjälpssystemei kompenseras av all destuderande nu kan få låna mer pengar. Del är klart alt del räknat i antalelkronor pä det sättet bUr en kompensation. Men man får också en"kompensation" i form av en stöne skuldbörda som sedan skall betalasav när man kommer ut i förvärvslivet. En sädan kompensation kan ju inle varalikvärdig med en uppräkning av bidragsdelen. Fröken älerkommer sedan UUatt vi inle anvisat nägra pengar tUl denna reform. Men när vi i reservaiionenföreslär att 1968 ärs studiemedelsutredning bör fä i uppdrag att se över dennafräga är del självklart att vi avser alt får återkomma tUl den sakennär utredningens förslag Ugger på bord. Får vi ett förslag i denriktning vi önskar är vi nog från vär sida beredda alt medverka UU att pengarstäUs tUl förfogande tUl denna reform. HerrWESTBERG i (fp) kort genmäle: TiU fröken skuUe jag vUja säga, allvisst innebär motionsyrkandet krav på ökade anslag. Men hur har man med ledningav motionen kunnat beräkna delta tUl ? I övrigl ber jag attpä denna punkt fä hänvisa tUl vad i sade. Det gladde mig att fröken inle försökte argumenteramot mitt påslående att de elever vUkas föräldrar har en vUlafastighet har likagoda möjligheter att betala tillbaka lån som de elever vilkas föräldrar inle harnägon fastighet eller inkomst. Det är naturligtvis omöjligl att argumenteramot detla, och då måste det brista i logiken när man går emol detta förslag ochmotiverar det med alt man viU håUa skuldsättningen nere. Vi kommer inle ifrån, fröken , att framför alltelever frän glesbygden som behöver inackorderas på studieorten av olika skälsom jag nu inte skaU gå in på har det största behovet av att låna pengar föratt klara sina utgifter. Men ofta har dessa elevers föräldrar etl litet torpeUer en lilen fastighet och de kanske också tjänar några kronor. Pä grund häravhindras dessa elever från att låna pengar och deras studieföratsäll-ningarförsämras. Det är det jag tycker är allvarUgt. Att i det sammanhanget tala omatt vårt förslag gynnar gmpper som haft goda förutsättningar försiudier är fuUständigt malplacerat. Del är inte det saken gäUer, utan del ärfräga om att hjälpa de elever som har behov av att låna pengar för att klarasina studier, och det är ofla de elever som har en svag ekonorru. Fröken () kort genmäle: Jag viU bara säga tUl i Ljusdalatt jag framhåUit att vid flerfaldiga tUlfällen haruttalat sig för att just elever, vUkas föräldrar har en svag ekonomi och sombehöver inackorderas, kanske långt ifrån skolorten, skaU stödjas. Men det skaUinte ske genom att öka deras skuldsättning utan genom att så långt resursernaräcker öka bidragsdelen inom sludiehjälpssystemei, bäde de inkomstprövade ochbehovsprövade tUläggen. Det är den vägen som aUlid ansett vara denriktiga. Jag tycker nog att reservanternahär nästan har lekt blindbock. Man söker efter någonting för att vinna engoodwiU hos väljarna som man inte - jag vUl understryka detytterligare anvisar nägra pengar tiU del. Man säger bara att lägger Kungl,Maj:l fram ett förslag, skall man gärna vara med om att få fram pengarna. Vifår väl anteckna med tacksanihet att man resonerar pä det sättet. Men jag vUlbara framhålla att om bifaUer reservationerna här blir det i varjefaU inte ett enda öre tUl de studerande under det kommande budgetåret. HerrLARSSON i (c): Jag begärde egentligen ordet när jag hördefröken huvudanförande. Jag förstod att fröken vUle liksombagatellisera vad man i reservationen säger om Edenmans uttalande. Men dels ärjag motionär i detta ärende, dels tUlhörde jag det särskUda utskottet , ochdet kan kanske därför vara motiverat att jag anlägger några synpunkter. Bidragsdelen och lånedelen bör väl stå i viss proportionUU varandra, vUket ocksä 1964 ärs utskott ansåg. Just de av fröken SandeUåberopade naturastipendierna var egentligen förmånligare än den studiehjälp somsedan föreslogs i propositionen, men de var inte generella utan gällde baravissa studerande. Vi accepterade väl över lag att man framlade förslag om en meragenereU studiehjälp. När det gäUer utveckUngen i fortsättningen tycker jag attdel är mycket intressant att här konstatera, att utskottet självt har räknat utatt studiebidragsdelen nu har halkat så längt bakefler all det, om man kräversamma proportioner som 1964, skulle kosta . Redan dämotionerade vi frän om alt man, när man indexreglerade lånen, ikonsekvensens namn ocksä skuUe indexreglera bidragsdelen. De , herr talman, tyckerjag ocksä ären mycket fin Ulustration av var vi har hamnai med vårt penningvärde. De 175kronorna och halva basbeloppet låg ganska nära varandra,men har det uppstått en väldigt stor klyfta. Det är denna klyfta som ViolaSandell här säger blir kompenserad genom att man kan fä låna mera. Beträffandetalet om all en ängel gick genom utskottet, när ni konstaterade vad summan var,undrar jag om inte den ängeln borde ha försökt lala om för de studerande vilkenkonsekvens del finns meUan icke indexreglerade bidrag och indexreglerade lån. Detta är aUtså ett förslag om att bara bibehåUa deproportioner man hade frän begynnelsen. Därför lycker jag att det inte är heltovidkommande att vi nu fortfarande molionerar om att det i varje fall bordeunderstäUas en utredning för all pröva om proportionerna inte skulle kunnaåterstäUas. Jag tror att de studerande som konstaterar att lånen stiger i taktmed basbeloppet är litet fundersamma över sin skuldsättning i fortsättningen.Jag vUl också erinra 1964 föreslogs att när det gällde detta försökmed indexreglerade län som var det första i - skulle det finnas enspärr. Detta innebär att den löpande räntan utgör spärr vid sidan om indexet. Ja, jag vUle endast anföra nägra ord med anledning avmotionen och av hur utvecklingen har varit, hen talman. Jag kan från cenlernssida hell enkelt yrka bifaU UU reservationen 2. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. Proposilioner gavs på bifaU lUl dels utskottets hemsläUan, delsreservaiionen nr I av i m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i Morabegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition : Den somvUl att kammaren bifaUer socialförsäkringsutskottets hemstäUan i betänkandet nr12 punkten B röstar ja, den det ej viU röstar nej. den 14 apriJ 1971 Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av hen i m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöier ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resullat; Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemsläUan, dels reservationen nr 2 av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votermg uppläsles och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifallersocialförsäkringsutskotlets hemställan ibetänkandet nr 12 punkten C röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservaiionen nr 2 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Däherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resullat: Utskotlels hemsläUan bifölls, § 7 Föredrogs socialförsäkringsutskoltets betänkande nr 13i anledning av Kungl, Maj,ts i statsverkspropositionen gjorda framställningarom anslag för /72 tUl studiesociala åtgärder m, m,, jämlemoiion. Kammaren biföU vad utskottet i detta betänkande hemställt. § 8Framställningar inom verksamhetsområde Nr 60 den Föredrogs socialutskottets belänkande nr 5i anledning av Kungl, 14apr0 1971 Maj:ls i statsverksproposilionen gjordaframstäUningar för budgetåret Allmänna barnbi-1971/72 inomsocialdepartementets verksamhetsområde jämle motioner, drag Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Punkten 4 Allmänna barnbidrag Maj;l hade under punklen C 1(s. 35-36) föreslagit att tUl Allmänna barnbidrag för budgelåret1971/72 anvisa elt förslagsanslag av 2 . I dennapunkt hade behandlats 1. motionen1971:185 av henar och , vari hemslällls att i skrivelsetUl Kungl. Maj:t skulle anhåUa om ularbelande av en samlad plan för barnstödelsulbyggnad i enlighet med vad i motionen anförts och i takt med vad resursernamedgav, 2. motionen1971:360 av i m.fl., vari hemstäUts att skuUebesluta om indexreglering av de allmänna barnbidragen att gäUa fr. o. m. den 1juU 1971. 1. att riksdagenskuUe avslå motionen 1971:185, 2. att riksdagenskuUe avslå molionen 1971:360, 3. att riksdagentUl Allmänna barnbidrag för /72 skuUe anvisa ett förslagsanslagav 2 . 1. belräffande en plan för barnstödets utbyggnad av herrarGustavs son i (c), (), i Öskevik (c). () och (), som ansett alt utskottet under I bort hemställa, att med bifaU tUl motionen 1971:185 hos Kungl.Maj:l skulle anhäUa om en samlad plan för barnstödels utbyggnad, 2. beträffande indexreglering av barnbidragen av fruMarklund (vpk), som ansett att utskottet under 2 borl hemställa, att i anledning av motionen 1971:360 hos Kungl.Maj;t hemstäUde om förslag UU indexreglering av de allmänna barnbidragen. Det har genomförts enomfattan de utbyggnad av de familjepolitiska stödåtgärderna. Det allmänna barnbidraget har fr. o. m. höjts med UU per barn och är. Därigenom har barnfamiljerna tUlförts 57 den 14 aprU 1971 ytterligare540 per är. AUa barnfamiljer har därmed erhåUit ettgrundläggande ekonomiskt tUlskott, som verksamt bidrar till att utjämnaskiUnader i levnadsnivå mellan barnfamiljer och familjer ulan barn. För barn, vUkas föräldrar lever ätskUda, har ocksä delekonomiska grundskydd som bidragsförskotten innebär förstärkts fr. o. m. den 1januari i är. Bidragsförskotten höjdes då från 30 UU 40 proceni av basbeloppet,vilket i reda pengar innebär en höjning med tUl perbarn och år vid nuvarande basbelopp. har kretsen av bidragsmottagarevidgats genom att åldersgränsen för bidragsförskotten höjts från 16 tUl 18 är.Utöver barnbidraget har de ensamstående barnförsörjarna genom dessa åtgärdertiUförts . Genom beslut om de nya bostadstUläggen haren betydandedel av det ekonomiska familjestödet kunnat inriktas på barnfamiljer med lågainkomster och med flera barn. Systemet med bostadstUlägg har sedan det infördesutvidgats i flera omgångar. höjdes inkomstgränsen för oreduceradebostadstUlägg tUl , i är har denna gränshöjts tUl ca , och i årets statsverksproposition, som behandlashär , föreslås en ytterligare höjning av inkomstgränsen tUl ca 20 000kronor. Enbart denna senaste förbättring av stödet tUl barnfamiljer i lågainkomstlagen beräknas UU ca . Vid sidan av de direkta ekonomiska stödåtgärderna har enutvidgad samhällsservice för barntUlsynen särskilt under senare är kommit attframstå som en aUtmer betydelsefull del av familjepolitiken, vUket avspeglas ien kraftig satsning på utbyggnaden av den verksamhelen under senare hälften av1960-talet. Statens kostnader för bidrag tUl barntiUsyns-verksamhet uppgick tiU23 /66, och kostnaderna för motsvarande ändamålberäknas i årets statsverksproposilion uppgå tUl . Frän infördes statsbidrag lUl kommunalafamiljedaghem, och en kraftig höjning av de statliga stimulansbidragen lUlbarnstugeverksamhelen genomfördes dä driftbidragen tUl daghem höjdes frånI tUl , för fritidshem frän tUl 1 500 kronorper plats och år. Dessa åigärder har bidragil tUl en påfallande kraftig ökningav utbyggnadslakten för kommunernas barntUlsynsverksamhet jämfört medutveckUngen . Som ett resultat av detta har förnågra veckor sedan fått ett förslag om att på tUläggsstat för innevarandebudgetår anvisa ylleriigare för anordningsbidrag till barnstugor.Omkring 50 000 barn tas emot i daghem och fritidshem och över 100 000 ilekskolor. Ciika 35 000 platser står tiU förfogande i kommunala familjedaghem. Jag har nämnt dessa siffror för att visa alt det på olikaområden av familjepoUtiken har skett väsentliga förbättrmgar bara på nägra fäår i slutet pä . Hur skaU nu denna utveckling kunna fortsätta ochytterligare utvecklas ? Miltenpartiernamenar i en reservation tUl det utskottsbetänkande som nubehandlas alt det skall ske genom utarbetandet av en samlad plan förbarnstödels fortsatta utbyggnad. Man säger ocksä att en sädan utbyggnad, medtanke pä de slora ekonomiska insalser som krävs, måste ske i den taktresurserna medger. Vad man försöker glida förbi är att ett omfattandeplaneringsarbete på jusl detta område pågår inom famUjepoUtiskakommittén. En huvuduppgift för kommittén är bl. a. att pröva effektiviteten avolika farrUljepoliliska stödformer. Kommittén skall utarbeta oUka utbyggnadsalternativsom skaU utformas utifrån de samhäUsekonomiska realiteterna. Trots altreservanterna framhåUer alt familjestödel måste byggas ut i den takl resursernamedger - ett i och för sig välkommet drag av realism drar man intekonsekvenserna av detta och gör nägra som helst prioriteringar för dennautbyggnad. Man vUl höja barnbidragen, man vill bygga ut systemet medbostadstUlägg, man viU införa ett särskUt vårdnadsbidrag och man vUl indexreglerade familjepolitiska förmånerna. Man är medveten om att detta kostar pengar mendrar sig ändå inte för att säga att aUt detla skall genomföras. Man skriver enönskelista men överlåter sin vana trogen äl regeringen att svara för denpolitiska bedömningen bäde när det gäller prioriteringen och att skaffa fram deekonomiska resurserna. SkaU vi bygga ut de famUjepoUtiska stödåtgärderna i dentakt resurserna medger måste vi göra prioriteringar, och regeringen är bereddatt liksom hittiUs - ta ansvaret och göra dessa prioriteringar så att de mestangelägna reformerna kommer i första hand. Det gäller då inte enbart ätgärderav den art som reservanterna har lyckats få med pä sin önskelista, utan detgäller också hela frägan om utbyggnader av servicen för barnfamiljerna genomfler platser i daghem, friiidshem, lekskolor osv, förbereder nu siltslutbetänkande, som skaU ge underlag för beslut om hur de ekonomiskastödåtgärderna ytterligare skaU byggas ut. Huvudfrågan måste här bliinriktningen av åtgärderna, sä att de i första hand sätts in där behovet ärstörst. Vi har här redan ett instrument för en sädan styrning, nämligenbostadstiUäggen, som ulgår lUl familjer med låga inkomsler och familjer medmånga barn. Ett annat viktigt instrument som bör kunna vidareutvecklas ärmoder-skapsförsäkringen. Familjepolitiska kommiltén skaU enligt sina direktivbehandla aUa dessa frågor. Men arbetar barnstugeutredningen med motsvarandeplaneringsfrågor på barnstugeomrädet, bl, a. för att utforma en planeringsmetodiksom syftar lUl full behovsläckning och som kommunerna kan tUlämpa vidutbyggnaden av barntiUsynsverksamheten. Jag skall inte gä närmare in pä de frågorna i dettasammanhang. Jag vUl bara erinra om att utredningen har presenterat endiskussionspromemoria om innehåUet och metoderna i förskoleverksamheten. Därunderstryks det hur viktigt det är att vi satsar mera på barnen redan föreskolstarten för att ge dem bättre möjligheter alt utvecklas på alla områden. Promemorianoch diskussionerna kring denna utgör underlag för elt utredningsförslag somskall avse ulformningen och omfattningen av en aUmän förskola frägan omutbyggnadstakten för barnstugeverksamheten i dess helhet. den 14 aprU 1971 Jag vill undersiryka all vi vid prioriteringen av defamiljepolitiska åtgärderna givelvis måsle sälta in ocksä dessa frågor i delekonomiska sammanhangei lUlsammans med de direkta ekonomiska stödåtgärderna förfamUjerna. i (c); De frågor som vi har att behandla i sambandmed detta utskottsbetänkande berör ju på ett alldeles speciellt sätt de enskUdamänniskornas trygghet i skUda situationer. Del är insalser pä delfamiljepolitiska omrädei, det är frågan om på vUkel säll vi skall kunna skapaförutsättningar för en tUlfredsställande hälso- och sjukvård, och det är fråganom pä vUkel sätt vi bäst skall kunna ordna sä att de ungdomar som pä etl eUerannat sätt spårat ur skall kunna återföras lUl ell normalt samhäUsliv detsamma gäller även dem som har drabbats av alkoholism. Det här betänkandetinnehåUer också vissa insalser för handikappvården, liksom bidrag tUlsärskoleverksamheten, insalser etl förbällrat arbetarskydd saml vissaanslag för samverkan på det internationella området belräffandesocialpolitiken. Det har i skUda sammanhang lalals om den tysta nöden ivärl land. Och jag tror all del finns ett vissl fog för delta påslående. Vi kani olika sammanhang konstatera att behovet av insatser pä skUda områden ökar,Detla sker under en samhäUsutveckling där vi ofta rör oss med procenttal förhöjd levnadsstandard och ökad produktionsutveckling. Kvar slår dock all fråganom grundtryggheten för samhäUsmedborgarna är brännande aktueU. Den har vi inleklarat på etl tUlfredsställande sätt. Därför mäste den frägan få etl ökatutrymme i den socialpoliliska debatten och det socialpoliliska handlandet. FrågestäUningen blir naturligtvis: Har vi gjort de rättaprioriteringarna när de socialpolitiska besluten har fattals? Eller vad äranledningen UU att problemen, som kräver socialpoUtiska insatser, ständigt är istigande? Och i del sammanhangei möter vi nästa betydelsefulla frågestäUning:VUka resurser står tiU samhäUets förfogande för att ge medborgarna entUlfredsstäUande grundtrygghet?