prot · FU0996 · 1971-12-31 00:00:00 — Detnaturhga vore en flyttning tUl , vUket också föreslås i motionerna 1294och 1342 som föhs upp i reservationen 2, tiU vilkenjag yrkar bifall. Mycket vore att tlUägga I denna för såväsenthga fråga, men jag Inskränker mig tlU ett par korta kommentarer tUl detvå övriga motioner, för vUka jag står som hu-vudmotionär. Norrtähe är ett regionalt tUlväxtcentrum i län.En lokalisering dit av statlig verksamhet stäUdes I utsikt från regeringshåUsom lockbete för kommunsammanslagningen i Nontäheblocket. Naturhgt hade nuvarit lokahsering dit av , något som krävs bl a. Imotionerna 1302 och 1349, men regeringslöftet höUs inte. Trots länsstyrelsenspåpekanden i sitt remissyttrande föreslår man en annan lokahsering avkriminalvårdsstyrelsen, vars personal helst viUe tUl Norrtähe. Att yrka bifaUtUl motionen vore emellertid en meningslös demonstration som jag avstår ifrån. 1 motionen 1303 slår vi ett slag för . Utskottetsuttalande om framtida lokalisering tiU sydöstra tar jag som ett stödför yrkandet i denna motion. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet HerrOLSSON i SundsvaU (c): För att åstadkomma en bättre regionalpoUtiskbalans måste olika åtgärder vidtas av samhäUet. Den stathga lokahseringspohtlkenI form av lokaUseringsstöd och lokahseringslån är betydelsefull för attmotverka ytterhgare regional obalans. Men det är även av största betydelse attden stathga företagsamheten och den statliga förvaltningen omlokaliseras så,att även dessa verksamheter bidrar tiU att motverka koncentrationstendenserna.Speciellt för Nortlands del har de arbetstUlfäUen, som ohka former av stathgverksamhet ger, stor betydelse nu och torde bh aUt betydelsefuUare ,eftersom Norrlandslänen trots lokaUseringspoUtiska åtgärder ej erhålhttUlräckUgt många nya arbetstUlfäUen som kompensation för den aUt lägresysselsättningen inom främst OmlokaUsering av viss statlig verksamhet När delegationen för lokalisering av stathg verksamhet förganska precis avlämnade sin huvudrapport den urnorrländsk synpunkt flera positiva förslag. Totalt föreslogs utlokahsering frånStockholm av stathga verk med tillsammans ungefär 5 500 anstäUda, Av dessaarbetstUlfäUen föreslogs Inte mindre än nära 3 200 eUer bhlokaliserade tUl . Propositionen awlker i viss mån frånutredningsförslaget. Enhgt propositionen skall ca 6 300 arbetsplatser flyttasfrån , men av dessa föreslås endast drygt 2 200 bh placerade iNonland, vilket jämfört med utredningen innebär en beklaghg reducering förNonlands del mot bakgrund av denna landsdels stora behov av nya och differentieradesysselsättningstillfäUen. Medan delegationen alltså föreslog att av deföreslagna omlokaUserade arbetsplatserna skuUe överföras tiU nöjde sigregeringen med att föreslå att skuUe placeras där. Det ärOtiUfredsstäUande med denna reducering för Nonland, och en förstärkninghärvidlag måste ske vid de kommande omlokahseringar som enhgt bådedepartementschefen och utskottet beräknas äga rum. Av de i propositionen föreslagna orterna i harSundsvaU -den enda föreslagna lokahseringsorten inom Västernonlands län-drabbats av den största reduceringen jämfört med delegationens förslag.Delegationen föreslog lokalisering tUl av ,centrala studiehjälpsnämnden och det sistnämnda medinte mindre än 925 anstäUda. Vad gäller personalpenslonsverket och centralastudiehjälpsnämnden tycks det nästan råda enighet om flyttningen. Jag hörde fören stund sedan angripa flyttningen av personalpenslonsverket. Hantycks bedöma det så att det skuUe vara svårare att få kvaUflcerade tjänstemän,som sköter detta verk, om det placeras på annan ort än i huvudstaden.Kunnigheten hos personalen minskar väl inte beroende på omlokahseringen. Jag ärövertygad om att personalpensionsverket kommer att fungera fuUgott ävenutanför . Många av våra stora företag har sina huvudkontor placeradepå andra orter än i huvudstaden, men de har ändå lyckats att få kvalificeradarbetskraft. De farhågor har när det gäller placeringen avpersonalpensionsverket i anser jag obefogade. 1 propositionen föreslås att skallstanna i , men att dess ADB-avdelning med ungefär 200 anstäUda flyttastill SundsvaU. För SundsvaUs och aUtså för minskas deföreslagna utlokaliserade arbetstillfällena från drygt I 200 till 560 enhgtregeringens förslag. Med anledning av detta förhållande väckte ochjag motionen 1290, där vi tog upp dessa försvagningar för Västernonlands deloch där vi hemställde att måtte uttala sig för attriksförsäkringsverket lokahserades tlU . Utskottet föreslår att vår motion - Uksom nästan allaandra motioner som väckts i anledning av detta ärende skah avslås. Det är inte min avsikt att här yrka bifaU tUlmotionen mot ett enhälhgt utskott, men jag vUl ändå ta några av kammarensdyrbara minuter i anspråk. En av anledningarna tUl att föreslåsfå stanna I är att en viss decentrahsering av verkets arbetsuppgiftertUl försäkringskassor och lokala skattemyndigheter planeras, varigenom detcentrala verket kommer att minskas med 400 anställda. Denna planeradedecentrahsering av arbetsuppgifterna hälsar jag givetvis med störstatUlfredsstäUelse och den hgger helt I hnje med strävanden. Men ochdet framhöll vi I vår motion borde kunna uttala sig för att verketsefter omorganisationen återstående del lokahserades tiU kanske någon anser att man är en överdrivenlokalpatriot när man talar just för sin egen regions utveckUng. Givetvis måstevi riksdagsledamöter se på hela landets bästa, men inom den ramen är det vårsjälvklara rätt ja, phkt - att aktuaUsera vår egen regions problem och behov. TUl skiUnad från de flesta andra motionärer I detta ärendeförsöker vi Inte beröva någon annan lokaUseringsort ett föreslaget objekt utanviU endast fuUföha vad delegationen ansåg lämphgt. möter man uppfattningenatt SundsvaUsregionen är tUhäckUgt expansiv och att de stathga åtgärdernakanske borde inriktas på andra orter. Men orsaken tUl att vi anser detsynnerhgen befogat att får de antal nya arbetstUlfäUen somdelegationen föreslog är stäUning som centralort för mellerstaNorrland och dess betydelse för . Detta län kämpar sombekant med stora svårigheter att skaffa nya arbetstUlfäUen. Tack vareexpansionen i SundsvaU har befolknlngsmlnsk-nlngen kunnat begränsas, och ett alternativtUl flyttning från länets landsbygd tiU södra och meUersta centra harkunnat erbjudas. Men denna expansion torde i rätt stor utsträckning ha varitoch torde komma att bh beroende av den stathga lokahseringspohtlken. En ökad stathg verksamhet Inom ärsålunda önskvärd, ja nödvändig, dels därför att länet är i stort behov av nyaarbetstUlfäUen för att kunna bibehåUa och helst öka befolkningstal,skatteunderlag och underlag för samhäUsservice, dels därför att en lokaUseringav stathg förvaltning ökar den yrkesmässiga differentieringen avarbetstUlfällena i ett län där skogs- och verkstadsindustri samt jord-ochskogsbruk utgör huvudnäringarna, dels därför att de stathga förvaltningarna,som ju Inte är konjunkturkänsUga, utgör ett värdefullt komplement tUl enkonjunkturkänsUg industri är den enda av regering och utskottsmajoritetföreslagna lokahseringsorten i länet, varför vi ur länets synpunkt i nuvarandeläge måste arbeta för en lokalisering just tUl SundsvaU av statUg verksamhet.Ur länssynpunkt vore det mycket positivt, om man I det fortsatta arbetet föromlokahsering föhde partimotion motionen 1326 och reservationen nr1, där det framhåUes att även mindre orter I vårt län såsom HärnösandKramfors-områdetoch , borde kunna komma i fråga för lokahsering av sådan verksamhetI framtiden. Vår motion gäUer , och jag vUl framhålla attdess efter omorganisationen återstående del verkets lednings-, planerings-och utredningsfunktioner samt dess besvärsavdelning med fördel skuUe kunnaförläggas tUl OmlokaUsering av viss statlig verksamhet OmlokaUsering av viss statlig verksamhet lokahseratett av sina fyra huvudkontor, upprättat genom en utbrytning frånStockholmskontoret. erfarenheter är mycket goda, och det bör vara avvärde att känna tih dem när vi diskuterar omlokaUseringar, varför jag med någraord vill beröra dem. Dels rekryterade frivilUg personal bland sinaanställda i , dels nyanstäUdes och utbUdades personal i SundsvaU i godtid före det nya kontorets öppnande. Företaget underlättade flyttningen för deanställda genom bevUjande av lån för vlUa- och Insatslägenhetsköp. Knappthälften av dem som önskade flytta från kunde antas, och av de 73 somantogs för flyttning tlU SundsvaU och började tjänstgöra där är det bara femsom hittUls har flyttat tUlbaka tih , av trivselskäl och på grund avspecieUa personUga förhåUanden. Bland de fördelar på den nya orten som deanstäUda nämnde är kortare restider tUl arbetet, bättre bostadsmihö ochnärheten tUl naturen. Som en föhd av personalens trivsel kunde företaget noteraatt personalomsättningen var ungefär hälften så stor i SundsvaU som iStockholm, och likaså var sjukfrånvaron avsevärt lägre. Företaget kundekonstatera god ekonomi på sitt SundsvaUskontor, som hävdade sig väl ijämförelse med företagets tre övriga huvudkontor. De enda kostnader som varhögre i Nonland var, naturhgt nog, telefon- och resekostnaderna, som ju i storutsträckning är beroende av den stathga taxepolitiken. Vi ser hur viktigt det är att uppnå en utjämning itelefonavgifter och kostnader för flyg- och tågbihetter för ohka delar avlandet för att därigenom skapa gynnsammare fömtsättningar för spridning, intebara av stathg utan även av kooperativ och privat verksamhet. Jag har här framhålht att Nonlandslänen harfått en alltför liten andel av de föreslagna omlokahseringarna. Glädjande noghar utskottsmajoriteten uttalat sig för lokahsering av mynt- ochjusterings-verket till , och vi får hoppas att TRU kommer tUl ,vilket tiUsammans utgör åtminstone en Uten förbättring för ijämförelse med regeringsförslaget. Nya arbetstiUfäUen fordras i . För att skapasådana krävs I stor utsträckning statUga insatser i en eUer annan form. Låt ossse den föreslagna omlokahseringen av statlig verksamhet som en av de ohkaåtgärder som samhäUet måste vidta för att uppnå en bättre regionalpohtiskbalans i vårt land! Jag avstår från yrkande, men jag förutsätteratt vid bUdandet av nya stathga verk Nonland tUlgodoses och att de ytterligareförslag tUl omlokahseringar, som skall föha efter denna första etapp, i högregrad skaU ge dess skähga andel av statsförvaltningen. HerrWENNERFORS (m) kort genmäle: i SundsvaU har uppmanat mig attinte hysa några farhågor när det gäUer statens personalpensionsverksutflyttning tUl SundsvaU. Det finns en mängd duktiga människor i SundsvaU,menar i Jag är helt övertygad om det; jag känner många.Och även om jag inte känner i SundsvaU ännu, förmodar jag att hanär en utomordenthg representant för aUt duktigt folk i SundsvaU. Men nugäUer det inte riktigt den saken, hen , utan det gäller de speciaUster,som är anställda vid och som vid en utflyttningdess värre lämnar detta verk. Man mister aUtså på detta verk en mängd duktigtoch specialutbUdat folk, och det är detta jag beklagar, herr talman. i SundsvaU (c) kort genmäle: Jag har inte uttalat mig om duktigheten hosSundsvaUs-borna. Däremot har jag sagt att det inte bör bU någon skiUnad iduglighet hos ämbetsmännen om verket placeras i SundsvaU. VisserUgen kan detuppstå övergångssvårigheter vid en flyttning. Jag känner inte närmare till hurdet hgger tiU i detta fallet, men jag utgår från att flyttningen kommer att förberedasväl och att man vet vUka anstäUda som flyttar med och att man också igod tid förser sig med annan kvalificerad arbetskraft i den mån så erfordras. Att förvaltningar kan drivas med framgång utanförStockholm är uppenbart. Efter vad jag vet finns redan en del statligaförvaltningar utanför , och dessa har hoppas jag - fungerat till fuUbelåtenhet. Om vi nu skah tala om SundsvaUsborna känner denna kammareväl tUl att en av deras representanter lämnade för att tUlträdatiänsten som generaldhektör för ett statligt verk. Och hka väl som en generaldirektörkan flytta från SundsvaU tUl bör ämbetsmän väl kunna flytta i denandra riktningen. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet () kort genmäle: Det är inte fråga om att det inte skuUe finnas Uka duktigamänniskor i SundsvaU som på andra håU i landet. Vad det är fråga om, herrOlsson i , är att de specialutbUdade duktiga människorna på personalpensionsverketicke flyttar med tUl SundsvaU, Det är det som är problemet. i SundsvaU (c) kort genmäle: En visspersonalomsättning förekommer väl även om verken Ugger kvar på en och sammaort. De anställda slutar av oUka anledningar, t. ex. för att flytta över tUlandra verksamheter. Framför allt slutar många på grund av pensionering. Alladessa måste kunna ersättas. Som jag tidigare framhålht måste en utflyttningplaneras I så god tid, att man hinner förse verket med den arbetskraft som ärerforderUg för att detta skall kunna fungera tUl fuU belåtenhet även efterutlokalisering från . Den behandhng som inrikesutskottet har gettmotion nr 1292 från de fyra nordUgaste länens s-riksdagsmän visar lyhördhet förvåra problem. Jag har emellertid inte för avsikt att gå in på vare sig dennamotion eller på propositionen i dess ohka delar. Men jag har ändå funnit detangeläget att mot bakgrund dels av den regionalpohtiska debatt som vi redanhaft i kammaren, dels med anledning av dagens fråga, som ju 5 protokoU 1971. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet är ettuttryck för en konkret regionalpohtisk åtgärd, säga något om de konturer av enny regionalpohtisk målsättning som kan skönjas, en regionalpohtik som skahskapa Ukvärdiga sysselsättningsmöjligheter och levnadsvillkor för människor iohka delar av landet. Jag viU också understryka vad utskottet skriver om inte enbart genom omlokaUsering av statsförvaltning kan bemästra de härproblemen. Då är frågan om kravet på trygghet i omvandlingen kanklaras med nuvarande stathga medel. Näringslivets oförmåga att skapa regionalbalans är uppenbar. Vårt land riskerar att delas i två hälfter: ett expansivtsödra och ett underlndustriahserat . Utan att förringa deinsatser som görs för ökad trygghet måste vi inse att man med socialpohtiskaoch arbetsmarknadspohtiska medel inte kan garantera trygghet åt alla människor.De ekonomiska målen om fuU sysselsättning, stabilt penningvärde, snabbekonomisk tillväxt och jämvikt i utrikeshandeln har uppnåtts med hjälp avnuvarande politik. Däremot har inte kraven på jämnare Inkomstfördelning ochtrygghet i omvandlingen kunnat reahseras. Detta faktum klarlägger behovet avätt tyngdpunkten i nuvarande ekonomi ytterligare förskjuts mot ett starkaresamhäUsinfly-tande. En sådan förskjutning belyses av enjämförelse meUan oUka synsätt . 1 exempelvispropositionen nr 52 angående riktUnjer för arbetsmarknadspoUtiken m.m.sägs på ett stäUe: "ArbetsmarknadspoUtiken utgör aUtså en viktig gren avden ekonomiska pohtiken. Dess mål är att åstadkomma och bevara fuU, produktivoch fritt vald sysselsättning." Det kan finnas anledning att mot bakgrund av det citeradestäUa frågan: Vad menas med fritt vald sysselsättning och Insatt i ettregionalpohtiskt sammanhang? Det finns också anledning att fråga, om ekonomisktUlväxt och ökad produktion medför högre levnadsstandard, sett i ettregionalpohtiskt sammanhang. Dessa långsiktiga målsättningar som uttrycks ipropositionen kan stå okritiserade, om vi ställer oss frågan huravidavi har råd med en pohtik som garanterar trygghet åt aUa. Vi kan kanske gebesked, men endast om vi menar att den framtida ekonomiska pohtiken innefattarinsyn och medbestämmanderätt i näringshvet. hgger måhända tryggheten iförmågan tUl ständig anpassning. Men en sådan framåtsyftande målsättninggagnar inte dagens problem för arbetaren I skogslänen. För honom är trygghet iomvandlingen ingen verkhghet utan en dröm. Hur debatten har förts in i ett regionalpolitisktsammanhang, äom betyder en annan terminologi och ett påvisande av demålkonfUkter som kan uppstå, framgår tydligt om man läser propositionen nr 75år 1970 angående den regionalpoUtiska stödverksamheten. Lokaliseringsutredningensslutsatser refereras där bl a. på föhande sätt; "Vid sin bedömning avfrågan om lokahseringsstödet hittiUs har bidragit tUl att utjämna skUlnaderna iekonomisk tillväxttakt, sysselsättning, löner, ekonomisk och social standardmellan å ena sidan stödområdet och å andra sidan landet i övrigt, anförutredningen att några större resultat givetvis inte kan väntas verksamheten pågätt." anges isamma proposition en rad målkonflikter som uppstår, bl. a, den för att ge ettexempel - meUan å ena sidan strävan att uppnå snabb ekonomisk tiUväxt förlandet och å andra sidan ambitionen att häva undersysselsättningen i vissatillbakagående regioner. Jag har velat göra dessa jämförelser meUan tvåpropositioner, främst för att belysa de nya krav som kommer att stäUas påsamhäUet när det gäller de regionalpohtiska stödåtgärderna. Det kan finnas anledningatt påminna om detta just när vi diskuterar en av statens insatser för ökadregional balans och därvid finner att antalet reservationer är stort och attuttalanden mot hela lokaliseringsförslaget inte heUer saknas. Om statens ansvar för regionalpoUtiken talade alla i densenaste valrörelsen, presenteras ett steg I den poUtiken, en konkrethandhng - ett uttryck för en vilja att göra någonting och man noterar intebara reservationer utan också motstånd. Om det funnits en samlad vUja I den härfrågan hade debattens fokus haft en Inriktning också mot de grundläggandeprinciper av vilka utlokaliseringen är en del. Ytterst är detta en fråga omjämhkhet, där jämlikheten skaU vara ett uttryck för relationer mellanmänniskor, en känsla av soUdaritet och meddelaktlghet med drabbade regioner. Jag vUl säga, herr talman, att utskottets skrivningrörande bl. a. motionen 1292 ger uttryck för en sådan känsla, och det är minförhoppning att den vihan skaU bU den grund på vilken vi kan bygga en fortsattstatlig regionalpoUtik. Men ett ja tUl en sådan politik kräver konkreta beskedom vUka medel vi har för att infria den. OmlokaUsering av viss StatUg verksamhet I detta anförande instämde och fra Hanssonsamt (samthga s). HerrCARLSSON i (c): Så här I slutet av en lång debatt skaU jagavstå från att göra några omfattande principiella uttalanden. Jag vill ändåkonstatera värdet av det förslag som föreUgger om utflyttning från av6 300 arbetstUlfäUen. Men låt mig säga att det finns anledning attbegränsa infiyttningen tUl storstadsregionerna, och då framför allt tillStorstockholmsregionen, som enhgt experterna skah planeras för en ökrung avinvånarantalet fram tiU med 1 mihon människor. Det innebär en ökningfrån nuvarande 1,5 mihoner tUl 2,5 mihoner invånare. Stadshu-spoUtikerna här iStockholm har stora ambitioner och de, hksom en del av ledamöter påStockholmsbänkarna, bör erinras om att det finns en värld också utanförStockholms hank och stör. Det finns många områden som behöver få behåUa sitt folkoch som behöver förstärkning ur sysselsättningssynpunkt. Det finns anledningatt framhålla att dessa områden, som kämpar med den regionala obalansen,behöver få en ökad andel av befolkningsökningen I riket. Den inflyttning tUlStockholmsregionen som man planerar medför en omfattande utbyggnad avserviceanordningarna för att befolkningsökningen skaU kunna , medan istora delar av landet i övrigt frågan är hur man skaU kunna utnyttja redanbefintUg service - man har överkapacitet OmlokaUsering av viss statlig verksamhet på grundav omflyttningen. Från dessa allmänna reflexioner vill jagsedan gå över tiU att säga några ord med anledning av motionen 1295 angåendeutlokaUsering av skogshögskolan tUl . Motionen är undertecknad av representanterför fyra partier från oUka delar av landet. I motionen framhåUes att denväsentUgaste delen av hela skogshögskolans verksamhet är forskning, som tar av skogshögskolans budget i anspråk. Detta är en föhd av attskogshögskolan är den enda statliga ivårt land. Forskningens betydelse för denna näring är vi alla medvetna om. VIär också medvetna om skogens betydelse för vårt näringsliv inte minst för vårexportindustri. Forskningen på skogsbrukets område sker på bred bas och i ohkadelar av landet. Skogshögskolan har en avdelning i i södra ca 25 tjänster. Där hgger första årskursen av jägmästarutbildningen, mendär bedrivs också en viss forskning, främst inom ämnet skogsteknik. Detförehgger från skogshögskolans sida planer på en fortsatt utflyttning avlämpliga forskningsenheter tUl detta ur kUmat- och tenängsynpunkt lämphgaområde. Skogshögskolan har också nyUgen fått en forsknlngsfihal iUmeå, Vidare finns utöver vad jag här har redovisat fem försöksparker i riket,nämhgen Tönnersjöheden i . Bogesund i , SUjansfors , KulbäcksUden-Svartberget i och Ätnarova iNorrbottens län. Utöver detta finns också ett stort antal fasta försöksfält ochprovyteförsök för avkommeprövning m, m. utspridda över hela landet. Huvuddelenav verksamheten hgger i , där de khmatiska förutsättningarna föratt få snabba resultat är gynnsammast. En betydande del av dessa fältförsökkan, som jag sade, med hänsyn tUl de kUmatiska förhållandena av biologiska skälöver huvud taget inte heller utföras på annat håU i landet. Som exempel på de skoghga försökens utspridning i landetskall jag här bara med några siffror redovisa fördelningen . I södraSverige finns 278 försöksfält av detta slag, i meUersta 65 och i norraSverige 47. Det ger en bUd av hur fördelningen är på dettaforskningsområde. En betydande del av skogshögskolans forskningsverksamhet ärareal-bunden, vilket kräver, som det har uttryckts, närhet tUl objektet. Densydliga tyngdpunkten för såväl produktion som forskningsproblem beror som jagsagt, och jag vill betona det igen, ytterst på klimatiska och biologiskafaktorer. VUka faktorer är det då som främst kommer in i bUden? Man kan närmastpeka på följande: Banträdensvegetationsperiod är I nordhgaste endast hälften så lång som iSydsverige. 1 har man en sen vår och en tidig höst, och det hjälperinte att midnattssolen lyser under den korta sommar man har där. Man har ändocksödemt en betydligt längre vegetationsperiod. från Syd-och MeUansverige skuUe vid fältförsök i övre skadas hårt av frost ochsnöskytte. En jordmånbehöver för att utbUdas i men i norra delenav landet. Detta påverkar också de nödvändiga markförändringsstudier,som man vill ha resultat av inom rimlig tid, 4, Rotrötan - inteminst i granskogen - åsamkar landet stora förluster. Tyvärr förekommer dessaproblem främst i och måste studeras där, 5, Som en föhd avproblemen i Syd- och på det lokala planet med motståndskraftenmot sjukdomar bedrivs den största delen av resistensforskningen ochresistensprövningen där, 6, De stöneinsektsskadorna uppträder tih dominerande del i , och de allvarUgaskadorna ökar av flera skäl kraftigt i denna landsdel, bl. a. som hen Turessonsade här på grund av ändrade transportförhåUanden. En annan uppgift som ger belysning åt denna fråga är attvid skogshögskolan insamlas ca 25 000 prover. Många av dessa är avsådan natur att transporten tUl provningslaboratorierna måste ske i kylboxförpacknlngar.Proverna måste trots detta nå laboratorierna , vUket redan nuvållar stora svårigheter trots att man i södra och harvälbelägna forskningscentra. MUjövårdsproblemen och ekologiska studier över huvud tagethar väsenthgt större såväl samhälleUg som näringspolitisk vikt i de södra ochmellersta delarna av landet enär markanvändningen är intensivare ochbefolkningstrycket är starkare. Ytterhgare ett skäl som man kan anföra är den långa tidenmellan sådd och skörd på skogsområdet, vilken gör att forskningsverksamheten ifält i hög grad är bunden tUl redan anlagda försök på givna lokaler. Jag kan vidare peka på de skogsgenetiska försöken. Man harpå Bogesunds försökspark vid ett unikt ympträdsmaterial Där finns delsmellan- och sydsvenskt material, dels också meUaneuropeiskt trädmaterial, ochden försöksverksamheten kan av khmatskäl inte drivas längre norrut. Därutövermå här nämnas att vid skogshögskolan finns en för den genetiska ochfysiologiska forskningen nybyggd fytotron, dvs, en anläggning med kontroUerbarakUmatrum. Kostnaderna för uppförande av en sådan anläggning uppgår i dagenspenningvärde tiU minst 8 mUjoner kronor.