prot · FU0971 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag ber att få stanna här och yrkar bifaUtill utskottets hemställan under punkten 8. Lokala polisorganisationen, m. m. HerrERNULF (fp) kort genmäle: kommenterade mitt yttrande attfolkpartiet Uksom de andra oppositionspartierna år har begärt högreutbyggnadstakt än vad regeringen har föreslagit därför att vi har ansett detnödvändigt med hänsyn tUl de uppgifter polisen har att fyUa. Han anmärkte påatt vi inte begärde fuUt så stor ökning i förhållande tillregeringens förslag som andra år, och det är riktigt. förelåg, somjag nämnde i mitt tidigare anförande, glädjande rapporter om att kampanjen motnarkotikabrottsUgheten hade lett tiU resultat i form av minskat antal brott.Med hänsyn tUl det ekonomiska läget var vi då angelägna om att Inte begärastörre ökning än vad som var nödvändigt men vi kunde inte godta regeringensförslag då heUer, för det var helt otillfredsställande. UtveckUngen har väl med aU skärpa understrukitangelägenheten om man inte trodde på den av att poUsen den 28 aprU 1971 Ang. den brottsbekämpande verksamheten i verkUgenfår resurser att klara de uppgifter som samhället ålägger den. Vi har fåttuppleva politiska terrordåd. Vi har kraven på personal för ambassadbevakningen.Vi har de uppmuntrande resultaten av en intensifierad trafikövervaknmg Iform av sparade människoUv och sparade personskador. Allt detta motiverarverkUgen att vi höjer utbyggnadstakten Utet mer än vad vi har gjort. Jag fattar ' inlägg som ett ytterUgare skälför reservationen. Det kan hända att vi skuUe ha varit Utet mer anspråksfullaförra året. Men att vi måste vara det tycker jag att erfarenheten med allskärpa har understrukit. HerrLARFORS (s) kort genmäle: talade här om att ökaambitionerna, och det är faktiskt någonting som har skett även frånjustitieministerns sida i årets statsverksproposition. Det har skett en ökningav antalet begärda tiänster från 300 tUl 400 , och det skerockså en ökning av möjligheterna att få poUsmän frigjorda från annat arbete tiUrent polisarbete genom att man begär 150 tjänster som inte ärpoUsmanna-tiänster. När man talar om en ökning av ambitionema skaU man integlömma bort vad som har understrukits av , nämUgen denratlonaUse-ringsverksamhet som pågår. Även andra åtgärder vidtas för att ökaeffektiviteten I poUsarbetet. har t. ex. som det första landet Ivärlden, om jag inte är felunderrättad, tagit ADB i sin tjänst för attunderlätta uppdagandet av brott och för användning över huvud taget mompoUsverksamheten. Det är också ambitioner som vi skaU komma Uiåg. När jag talade om och centerpartietsreservation rörande antalet polistjänster, påminde jag om attmittenpartierna då gjorde ett tiUägg med hänsyn till det ekonomiska läget, därman sade att en ytterligare vidgning av anslaget mte kan tiUstyrkas förnärvarande. Sådana bedömningar måste vi aUtid göra. Mittenpartierna gjorde deti fjol, och utskottsmajoriteten har gjort det . Det är bara det jag vUlframhåUa att detta hänsynstagande tUl de ekonomiska möjUgheterna, sommittenpartierna ansåg vara riktigt , inte heller är felaktigt . () kort genmäle: påstod att årets budgetförslag ifråga om polisväsendet innebär en höjning av ambitionsnivån. Jag försökte imitt första anförande påvisa att I själva verket är det tyvärr en sänktambitionsnivå vi rör oss med. Jo, därför att den ökning av antalettjänster man föreslår I stort sett bara motsvarar arbetstidsförkortningen. Omman därtUl lägger att brottsUgheten har ökat från det ena året tUl det andramed 15 å , så kan inte de rationaliseringar man talar om ge så storaresultat att de motsvarar dessa 15 ä . En sådan ökning avbrottsligheten och en i stort sett oförändrad reeU personaltUlgång ger beklagligtvissom slutresultat en sänkt ambitionsgrad i stället för den höjning som behövs. HerrLARFORS (s) kort genmäle: Det bör kanske här tiUäggas ytterUgare en sakså att det bUr klart vad reservationen innebär. Man har begärt 325 nya tjänster utöver vad som finns med ipropositionen. Men reservanterna säger också att det kan räcka med en ökningmed , därför att det i budgeten redan finns anslag förövertidstjänstgörlng som skuUe tas i anspråk för resterande täckning. Irealiteten måste detta Innebära att den ökning som föreslås i förhåUande tiUpropositionen endast .svarar mot drygt 200 nya tjänster. den 28 aprU 1971 Lokala polisorganisationen, m. m. Herr förste vice talmannen anmälde att att tiU protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterUgare replik. Jag vill börja med ett par ord om hertPolstams inlägg, där det fanns flera positiva inslag. a. vilken betydelse det kan haatt poUsen får lov att komma till skolorna och där göra propaganda för polisenoch poUsens arbete. Jag vUl helt Instämma i uttalandet om betydelsen av denverksamheten. Vi har haft överläggningar med rikspoUschefen om detta, och detfinns en mycket positiv inställning där också. Det är emellertid det vanliga,naturUgtvis, att det gäller att disponera över knappa personalresurser. Men sålångt möjligheter finns vUl man försöka att fortsätta med denna synnerUgenbetydelsefulla uppgift, som ju hos barnen grundlägger en uppfattning om vadpolisen är i samhället och vad den betyder. frågade också om sänkningen på en del vägarav hastighetsgränsen hade föregåtts av överläggningarmed . Det har givetvis varit sådana över-läggrUngar.Nu vUl jag säga att i och för sig kan det inte vara svårare att övervakahastigheten om den är på en väg än om den är . Jag kanemellertid göra den reservationen, att det är ju möjUgt att det blirflera överträdelser, när man sänker hastighetsgränsen på en del vägar. Men detfår vi väl försöka motarbeta med upplysning och propaganda. , utskottets ordförande och företrädare förreservantema, hade en hel del synpunkter i sitt inlägg som jag inte delar ochsom jag åtminstone på de viktigaste punkterna skaU försöka bemöta. Först viU jag bara säga att jag inte finner det såmärkvärdigt att rikspolischefen som verkschef i petitaarbetet Uksom alla andraverkschefer försöker lägga ned så mycket arbete som möjUgt för att få sinaönskemål tUlgodosedda. Lika naturUgt är det att aUa verkschefer får accepteraatt det i denna trängsel, med den ambitionsgrad som det är i det här samhället,måste bU avvägningar som i de enskUda faUen kan förefaUa kraftiga men som avekonomiska skäl är ofrånkomUga. vUl särskilt trycka på att här bordeman ändå prioritera mera än på andra områden, där det framkommer önskemål omökade samhällsinsatser. har beträffande brottslighetens ökningframhållit att man ju inte bara kan ta hänsyn till det antal brott Lokala polisorganisationen, m m. som anmälstiU poUsen, utan det finns också brott som inte anmäls uttrycket mörkertalet. Det går väl heller Inte att bestrida att så ärfaUet. Men jag skulle tro, och där undrar jag om vi inte äröverens att detta gäller företrädesvis de obetydUga brotten. Beträffande degrövre och svårare brotten kan man med större säkerhet gå efter de uppgiftersom finns över anmälda brott. Sedan snuddade vid propositionen omskärpning av straffen för olaga vapeninnehav, och bakgrunden tiU denpropositionen behöver jag här inte uppehåUa mig vid. frågade omstraffskärpningen bara tog sikte på utländska medborgare. Det gör den inte. Vihar i propositionen uttryckligen framhållit att det också bland svenskamedborgare finns aUdeles för mycket Ulegala vapen i omlopp. 1 vUkenutsträckning det förekommer känner vi Inte särskUt väl tiU, men propositionen som vi senare får tillfälle att behandla syftar till att ge poUsen möjUgheteratt ingripa precis Uka mycket när det gäller Ulegala vapen bland svenskar sombland utländska medborgare. Vad sedan gäUer frågan hur man skall räknaresursförstärkningseffekten av de förslag vi lagt fram och tidigare, såvidhåller jag att vi har gjort mycket stora satsningar just på polisområdetinom ramen för våra ekonomiska möjligheter. TUl det, och utöver vad herrLarfors sade, viU jag lägga att när vi nu föreslår 400 nya polistiänster och150 biträdestiänster, så är det meningen att man tack vare de sistnämnda 150tjänsterna skaU kunna lösgöra ett antal poUser från sådant arbete och låta demgå ut i direkt poUsverksamhet. VI har räknat med att det skaU innebära ett60-tal utöver de 400 nya poUstjänstema. Anslaget tlU poUsväsendet har fördubblats sedanförstatligandet. Där kan man nu räkna på flera oUka sätt, och också en räkneoperation, vars siffror jag inte vUl bestrida i och försig. Hon kom fram tUl att den verkliga öknUigen skuUe vara eller,rättare sagt, hon sade "inte ens ". Men kanväl ändå medge att är en ganska hyggUg och rund siffra. DetväsentUga Ugger emellertid i att man i denna debatt enlig min mening aUtförensidigt har tagit sikte bara på tiUskottet av människor som skaU syssla medpoUsverksamhet och underskattat de vinster som ligger i rationaliseringarna.Dessa kan emeUertid inte mätas på samma sätt I antal ytterUgare tjänster. Detgår naturUgtvis inte. Men det förslag som skaU genomföras har ändå mötts medstort positivt intresse från bl. a. , där man har uppfattat detså att det kommer att ge stora rationaUseringsvinster. Jag skaU inte ytterUgare Ingå på dessa frågorutan vUl bara avslutningsvis säga att det är en faktor tiU som vi här skallobservera, nämligen den att vi nu har gott hopp om att lösa polisens löne- ochanställningsvillkor på ett hyggligt sätt. I varje faU bör vi kunna uppnå inom poUsorganisatlonerna jag säger inte att man skall vara nöjd, det ärman aldrig vid en förhandling nu åtminstone bör kunna ge det erkännandet attuppgörelsen skaU medföra bättre förhåUanden. Och vad det innebär med bättrelöneförhåUanden där kommer också arbetstidsförkortningen m i bilden skallman inte iinderskatta. Därmed ges också en bättre grand för ännu mera effektivaInsatser av polispersonalen I dess svåra arbete. () kort genmäle: Jag skuUe vilja passa på tUlfället att tackajustitieministern för det svar jag fick på mina frågor. Det var för migspeciellt glädjande att höra att statsrådet har denna positiva inställning jag hade knappast väntat mig något annat. Jag hoppas bara att det här gårigenom och att vi skaU kunna använda dessa resurser så mycket som möjUgt närdet gäUer kontakten meUan skolbarnen och poUsen, och de resultat vi uppnår därbör kunna borga för en bättre framtid. Det är naturligtvis inte svårare att övervakaefterlevnaden av bestämmelserna om man har som bashastighet än det är att övervaka efterlevnaden av en begränsning . Det är bara det att vi får betydligt fler vägsträckor som fartbegränsas . För att skapa respekt för trafikbestämmelserna måste vi då också öka övervakningen. Annars ärdet risk för att man inte alls följer bestämmelserna, och då har det inte varitnågon mening med en sänkning av bashastigheten tUl . Lokala polisorganisationen, m. m. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Jag har inte sagt och i varje faU inte menatatt det skuUe vara konstigt att en verkschef försöker att få fram aUa medel hankan för att kunna sköta sitt fögderi på ett riktigt sätt. Jag tycker inte heUerdet är konstigt att den slutUga prioriteringen görs av de poUtiska Instanserna,statsrådet och oss andra. Jag konstaterar bara att vi i just den här frågan haroUka bedömningar av vad vi skall prioritera. Det har jag talat om tidigare, ochjag behöver inte upprepa det. Statsrådet sade att mörkertalet när det gäller de grövrebrotten troUgen är mycket litet. Ja, det skuUe bara fattas annat. Det är välrätt naturUgt. Det är också mycket naturUgt att uppklaringsprocenten när detgäUer de grövre brotten är större än när det gäller andra brott. Det vore juuppseendeväckande om så inte vore faUet. När det gäUer vad jag sade om propositionen om skärptstraff för olaga vapeninnehav måste väl ändå herr statsrådet ha missförståttmig. Jag utgår självfaUet från att lagen gäUer både svenska medborgare och andra.Vad jag tUlät mig säga var att det skulle vara önskvärt att mte bara reaktionerfrån utlandet mot våra missförhållanden beträffande brottsbekämpningen ledertlU aktiviteter från departementet, utan att också reaktioner från svenskamedborgare gör det. Ja, herr talman, att är en ganska rund siffrakan jag hålla med om. Men vad jag försökte säga var att skillnaden meUan enhöjning på och en fördubbUng av anslaget i alla faU är ganska stor.De i anslagsökning svarar Icke mot den brottsutveckling vi harupplevt och mot de anspråk på en förstärkning av anslaget som den borde ledatUl. Jag konstaterar aUtså att herr statsrådet intar en attityd som närmast gerintryck av att man mer eUer mindre har givit upp kampen mot brottsUgheten. Manintar en försvarsposition och låter sig åtnöjas med att vi mte får någonförstärkning av resursema netto, utan att man bara gör vad som är möjligt inombudgetens ram. Vi har från de borgerUga partiemas sida konstaterat att dettaicke är någon stark satsning. Någon sådan påstår vi mte att vi föreslagit frånvår sida heUer. Lokala polisorganisationen, m. m. Men vi haråtrrunstone framlagt förslag som mnebär en nettoförstärkning, och det är detsom är den stora skUlnaden. TUl sist, herr talman, vUl jag uttrycka min glädje överatt statsrådet tror att det nu skaU fmnas möjUghet att åstadkomma hyfsade löne-och anstäUnlngsvUlkor för poUsen. Jag önskar att så bUr faUet. Jag har begärt ordet för att kompletteradebatten ur en aUdeles speciell synvinkel; regeringens aUmänna ansvar för enbrottsut-veckUng, som djupt oroar oss här i kammaren men kanske i ännu högregrad de enskilda människorna ute i landet. Mitt parti, moderata samUngspartiet, har bUvit beskyllt och beskylls fortfarande, i varje fall ute i buskama för att tro sig kunnabromsa brottsutveckUngen enbart genom att öka antalet poUstjänster. Att enbartkräva lag och ordning, att vädja tUl den breda opinion som reser samma krav ochatt ropa på fler poUser, löser självfallet inte rättstrygghetens och denväxande kriminalitetens problem i och för sig. Men det är obestridUgen på detsättet att en starkare ordningsmakt ger ett starkare skydd åt de mångamänniskor runt om i landet som utsätts för övergrepp av oUka slag övergrepp tUl person, övergrepp tiU egendom. Det är framför aUt människor sommte kan hänföras tiU de starka, tUl de stora I samhället. De mest utsatta eller de som känner sig mest utsatta ärframför allt gamla, ensamstående människor eUer handikappade på ett eUer annat sätt, som inte har styrka eller råd att försäkra sig om det skydd andra kan få. Gå bara tvärs över gatan och titta efter vad slags människor det är som får de hårdaste knuffarna, de värsta glåporden i och utanför tunnelbanestationen vid . Vi har självfaUet aldrig påstått eUer ens antytt attbrottsutvecklingen är en direkt följd av regeringens politik, även om brotts-och våldskurvan oavbrutet stigit socialdemokraterna suttit vidmakten. Vi kan iaktta motsvarande tendenser utomlands det är aUdeles klart.Men den sklUnaden bör ändå uppmärksammas, att brottskurvans utgångsläge iglesbygdslandet utan de inbyggda sociala och andra latentamotsättningar som präglat kontinentens täta, befolkningsmässigt och språkUgtofta sphttrade stater var väsentUgt gynnsammare än på andra håll och attförsämringen med hänsyn härtill är långt mer allvarUg hos oss än annorstädes. Urbaniseringsprocessen, uppbrottet från förutvarandemiljöer, brytningen med tidigare gemenskaper och i samband därmed upplösningenav det förflutnas värderingar och normer har i hög grad bidragit tlU de oroandetendenser som präglar dagens samhäUe. Att den utvecklingen sammanfaUer med densocialdemokratiska maktutövningen kan självfallet - jagupprepar det - inte i och för sig läggas regeringspartiet till last. Men det borde å andra sidan Inskärpa regeringens ansvar för att begreppet rättssamhäUe inte förlorar sin innebörd. Det är kanske betecknande att i det Interpellationssvar, som justitieministern lämnade, fanns det Ingenting medtaget om värderingamas och normemas betydelse I detta hänseende. Man fick en känsla av att bedömningarna i mycket stor utsträckning var gjorda från mer "tekniska" utgångspunkter. om ökning av antaletsjälvbetiänmgsaffärer, checklönekontonas ökning osv. Därmed förbigicks det somkanske är mest väsentUgt och som Ugger i botten, nämUgen människornas grandsyn,respekten för andra människor och andra människors egendom. Statsmakternakräver för att viktiga samhällsfunktioner skaU kunna upprätthåUas det må gäUapå beskattningens, trafikens, pris- och hyresregleringens område för att barata några områden där samhället självt kan sägas vara part laglydnad avmedborgarna och ställer upp hårda repressaUer I de fall sådan laglydnad intekan vinnas. ordförande pekade särskUt på dehårda krav som samhället ställer då det rör samhäUets egna Intressen. Om demedborgare, som berörs av sådana regler och gentemot vilka samhället resersådana krav, anser sig inte finna samma grad av målmedvetenhet, samma vUja attgarantera lagstiftningens efterföljd på andra viktiga områden då det rörövergrepp mot enskUda undergrävs snabbt respekten för rättssamhäUet. Och detär i det hänseendet som jag tycker att det finns anledning att rikta kritik motregeringen. Den har i själva verket visat ett påfaUande svagt Intresse för attbryta de nuvarande aUvarliga utvecklingstendenserna med aktiva, kraftfullamotåtgärder över hela fältet. Regeringen har tvärtom, som jag ser det,ådagalagt en alldeles obestridUg passivitet och brist på intresse då det gälleratt angripa även de mest överhängande problemen. Det har varit oppositionen,hert justitieminister, och framför aUt moderata samUngspartiet som har drivitpå. Regeringen har bromsat eUer förhalat och har synbarUgen blundat för vad sompågår, blundat för säkerhets skuU med båda ögonen. Harregeringen sökt göra klart för sig om jag säger om och i så fall i vUkenutsträckning det finns ett samband mellan den allmänna krimlnaUteten ochvåldstendenserna ute i samhäUet samt de djupt antidemokratiska proteströrelsersom tar I anspråk ett mycket stort utrymme på kulturområdet, i TV ochradio och ibland även i pressen. Ett demokratiskt samhäUe fömtsätter garantierför de gmndläggande mänsk-Uga fri- och rättigheterna: yttrandefrihet,åsiktsfrihet, IndividueU hand-Ungs- och rörelsefrihet samt säkerhet tUl liv ochegendom. Då vissa grapper, som ju faUet är i , målmedvetet sökerriva ner det bestående samhället, därför att det inte motsvarar deras bild avhur mänskUg samlevnad skaU gestaltas, och i sm aktivitet sätter sig över dessagmndprinciper för den demokratiska rättsstatens bestånd, då tycker jag atträttsstatens neutraUtet, om jag får använda det ordet, också skaU upphöra. Omdet skaU kallas för indoktrinering att värna sig mot den åslktsförföljelse ochden skadegörelse i begreppets vidaste bemärkelse som dessa minoritetsgruppersysslar med, då betraktar jag indoktrinering som ett honnörsord, framför aUtdärför att den aktivitet som jag nu talar om är riktad just mot detdemokratiska samhälle som vi alla stäUer oss bakom. a. frågat förut, hert talman, om inte känslan för de demokratiskavärdena i längden kan undermineras genom upprepade sympatiyttringar ellersoUdaritetsuttalanden för oUka klart antidemokratiska system ute i världen.Jag har också frågat om man inte möjligen skulle kunna dra vissa paraUellermeUan å ena sidan den otvivelaktigt , nu m. 4 protokoll 1971. , m. m. växande bristande hänsynentiU annans Integritet och egendom och å den andra sidan regeringspartietsmålmedvetet bedrivna uppluckring av den enskilda äganderätten och den enskUdearbetstagarens rätt att fritt förfoga över resultatet av sitt arbete. Det voreju egentUgen rätt besynnerUgt om inte den mera spontant reagerandeunga generationen, i varje fall undermedvetet, tog ett visst intryck av densocialdemokratiska gmndsynen på förhåUandet mellan Individ och 'samhäUe.PoUsutredningar som sökt klargöra motiven för handlandet i vissa faU har visatatt sådana slutsatser inte utan vidare kan uteslutas. Som vi aUa vet ärbegreppet "privat område" inte särskUt populärt. Jagpåminde , hert talman, om att de aUmänna tendenser som döljer sig bakom detväxande antalet brott är en följd av djupgående förändringar I samhället och avbrytningen med tidigare normer utan att några nya positiva värderingar satts ideras ställe. Det är I första hand i hemmen, i familjerna, vilkas berättigandesom bekant på många håll börjar ifrågasättas, och i andra hand i skolansom den nya generationen skaU bibringas förståelse för de regler för mänskUgsamlevnad som karakteriserar och bygger upp ett civUiserat kultursamhälle. Harstatsmakterna den frågan kan man också ställa sig gjort vad på demankommer för att stödja eUer garantera den påverkan, den fostran eUer den"indoktrinering" i ordets rätta bemärkelse som detta fömtsätter?Hemmets och familjens roll är självfallet svårare att påverka. Men det bordeändock vara möjUgt att genom aUmänna politiska åtgärder ge dessa enheter,famUjeenhetema, ett bättre stöd än I utövandet av debetydelsefulla, samhäUeUga funktioner som jag här har talat om. Denna aspekt har tyvärr spelat en undanskymd rolli den famUjepolltlska debatten. Och vad skolan angår kan väl kort ochgott konstateras att bristerna numera framstår som så påtagUga att aUt fler harbörjat tänka om. Detvore också Intressant att få klarlagt vUken betydelse mUjöfakto-rerna utanförhemmet och skolan har för brottsutveckUngen. Det kan i varje faU inte uteslutasatt här föreUgger ett klart samband med de i många hänseenden sterUastadsmUjöer som har tiUkommit under den socialdemokratiska bostadspoUtlkensårtionden. Nog hade omgestaltningen av det svenska samhäUet även underurbaniseringsprocessens mest hektiska årtionden kunnat ske med betydligt störrekänsla och med mera hänsynstagande tUl stadsmUjöns betydelse för mänskliggemenskap och friktionsfri samvaro människorna emellan. Atttunnelbanestationerna i storstädema skaU behöva spela den roU för denkontaktsökande unga generationen och göra det på det sätt som är falletvittnar väl, enbart det, om stadsbyggnadspoUtikens totala misslyckande. Även omkommunema och kommunalpolitikerna har att bära sin del av ansvaret, liggerändå huvudansvaret på den starkt centraUserade och styrda statUga bostads- ochbyggnadspoUtiken. Respektför lagen kräver insikt om att samhäUet kommer att ingripa vidlagöverträdelser. Att brott skall beivras är ett krav, betingat Inte enbart avdirekt hänsyn tUl den förfördelade och ur synvinkeln att brott icke får lönasig. Lika väsentUgt är det för det allmänna rättsmedvetandet på längre sikt.Statsmaktema skaU därför inte utfärda bestämmelser, vUkasefterföljd de inte kan kontroUera och garantera. Varje avsiktUg överträdelse avgäUande lagregler är ägnad att undergräva respekten för lagstiftningen somsådan. Och ju mer sådant förekommer, desto mer förödande för rättssäkerhetenoch rättsvården bUr konsekvenserna. Har inte justitieminister tagit upp ensamvetsdebatt, åtminstone med sig själv, om hurvida det kan vara rimUgt attstraffbelägga i den utsträckning som sker exempelvis på trafikområdet, därhan för egen del dagUgen måste ha konfronterats med mängder av människor somöppet visar sin totala brist på laglydnad och respekt för bestämmelserna. Det finns någonting som kallas "röda gubbar" även utanför de poUtiska kraftfälten. Jag vågar påstå att i varje fall här iStockholm två fotgängare av tre struntar i förbudet att gå emot dessa rödafigurer. Och kvar står där på trottoaren den ensamme, laglydige, och känner sigaUtmer fånig för att använda ett målande uttryck låst av en, skall vi säga"konservativ" uppfattning att lagar är tUl för att lydas. Finns detnågon av kammarens ledamöter som Inte har gått emot en röd gubbe,skulle ni kunna räcka upp en hand? Såvitt jag ser. Vi har inte poUser som kan svara för kontroUen, svaras detnär man diskuterar detta. Nej, det har vi inte, och vi kommer säkert inteheller att få det. PoUsema bör ha annat att syssla med än att kontrollera dehär röda gubbarna som befolkar vår stad. Ändra bestämmelserna - vare sig detåvUar justitieministern eller kommunikationsministem på det sättet att deuppfattas av de enskilda trafikanterna som så meningsfulla och så förnuftigaatt det inte kommer att stå i strid med förnuftet och rättsmedvetandet somborde vara samma sak att följa dem.