prot · FU0976 · 1971-12-31 00:00:00 — Kapitalbildningen ökar också med kommunstorleken. Ikommuner med mindre än 5 000 invånare är kapitalbildningen perinvånare enligt den tabeU som är visad, och i kommuner med över 50 000 invånareär kapitalbildningen per invånare. Men går man in i detalj visar detsig att det är mycket ojämna resultat. är inte Storstockholms-, Göteborgs-och Malmöområdena med i just denna statistik, men en förvånande sak kan man se,nämligen att , som räknar med minskat invånarantal, har starkökning av Uivesteringskostnaderna fram tUl 1975, under det att Stockholmsförorter, vilka har en stark Inflyttning och en befolkningsökning, räknar meden mindre höjning av investeringstakten. Det är väl tveksamt om man har utgåttfrån riktiga siffror, men det måste man naturligtvis undersöka vidare. Ja, jag skall inte gå igenom några ytterUgare siffror, menjag vill säga att man på detta sätt kan analysera situationen och avgöra varmöjligheterna finns. Man belyser också osäkerheterna i siffrorna. Man har haftkort tid till sitt förfogande för att göra beräkningarna. Man har vidare haftoturen att komma mitt i en stor kommunsammanläggning, varvid antalet kommunerminskades till hälften och de gamla kommunerna inte riktigt visste för vilkenkommun man skulle göra beräkningarna. En del av de små kommunerna ställdesträngt taget inga anspråk , medan andra har tagit i ordentligt föratt visa att de skaU vara med också då. Man måste också varna förmedeltalsberäkningar med hänsyn tUl att det är stor spridning på uppgifterna. har utnyttjat detta material ochanalyserar befolkningsutveckUngen. Den säger många gjort förut att viunder måste uppmärksamma glesbygdsproblemen. Men man framhållerockså att mycket talar för att de största regionala problemen under 1970-taletbUr utflyttningen från de mindre och medelstora orterna, särskilt de medensidigt näringsliv. Där har vi aUtså en varning från långtidsutredningen. Detgäller för oss att inte vänta för länge med att bygga upp beredskapen fördetta. Vi vet att det av allt att döma blir såsom långtidsutredningen och andratidigare varnat för om inga motåtgärder vidtas. säger långtidsutredningen att det här finns enkonfliktsituation, eftersom en hög tillväxttakt för landets totala produktionkanske strider mot det regionala målet beträffande balansen inom landet. Detfinns exempel härpå, t. ex. beträffande rörligheten hos kapital ocharbetskraft, som på många orter inte står i överensstämmelse med tillväxten.Där manar man i stället tiU centralisering. Det kan naturUgtvis förekomma en uppdelning som kan vararationeU av företag och verksamheter över huvud taget, där en del av verksamhetenkan vara lokaliserad i anslutning tUl naturtUlgångarna. Vi kan t. ex. inteflytta på Lapplandsgruvorna, men vi kan däremot sälja malm från ellerfrån någon annan ort. Där står frågan om man skall ha verksamhetenpå ett ställe eUer skaU dela upp den. Det är något som vi skaU diskutera senareunder våren. säger att man för en god tUlväxtmiljömåste försöka åstadkomma en differentierad företagsstruktur på den ort detgäller, att det måste finnas valmöjligheter för arbetskraften, att det måstefinnas förutsättningar för kuUureUt utbyte och att detta måste finnas inomrimligt avstånd. De tre första vUlkoren uppfyUs i storstadsområdena men detsista - rimligt avstånd - hittar man inte där, och i det avseendet har om integlesbygden så i varje faU andra orter än storstadsområdena sin möjlighet attkonkurrera. När riksdag antog det regionalpolitiskaprogrammet - det hette ju tidigare lokaUseringspoUtik höU man fram vissamedel som skulle föra ut denna poUtik i praktiken. De delades upp i trekategorier. Det gälldepåverkan av företagssektorns lokaUseringsval genom s. k. infrastruktureUa medelav oUka slag, dvs. att samhäUet tUlhandahöU tomt, vatten, järnväg och annat somman behövde för att etablera sitt företag. Det gäUde vidare hushållssektorn,där man möter motsvarande samhällsfrågor, fastän det kanske är större betoningpå bostäder, skolor, utbUdning och sådant. Sedan var det frågan om den statUga sektorn, den enda somstaten i vårt samhällsskick har makten att ensam fördela. Jag kommer här in pådet som har diskuterats , nämligen det decentraUserade samhället.Utan att föregripa den debatt som skaU föras om utiokaUsering avcentrala verk vlU jag säga att förslaget om utflyttning borde ha föregåtts avett verkligt allvarUgt försök att delegera beslutsbefogenheter till andraorter än . Vi har ju i det här landet väl utvecklade regionalastatsorgan, och vi har landstingen. Bägge sorternas organ är beredda att tahand om en hel del av det beslutsfattande som sker centralt. I samband medförslaget om utlokaUsering av centrala verk har den meningen framkommit attverken inte vUl flytta sina centrala delar, medan de däremot är vUliga attflytta andra delar och delegera vissa funktioner. Den möjUgheten har inteanvänts tUlräckUgt, tycker jag. Det är klart att även i ett decentraUserat samhällemåste det finnas någon som centralt beslutar och centralt fördelar vissatUlgångar och befogenheter, och detta hör ihop med regeringsverksamheten ihuvudstaden. Jag tror att man här har missat en del av det man sadeförra året att man skuUe göra, nämligen flytta ut lämpUga statsbefogenheter. Jag vill tUl slut nämna något om kommunindelningsreformen.Den motiverades ju med att kommunerna skulle kunna bättre vårda sinaangelägenheter. har kommunernas antal minskat från 2 500 tiU 270, somdet blir 1974. Det borde ge resultat i en starkare självstyrelse och ocksåansvar för hur utveckUngen skaU gå i kommunerna. Regionalpolitiken börutformas så att kommunernas självstyrelse får spelrum. Olika statsorganbedriver väldigt mycket frågesport, vUket gör att kommunerna misstänker attavsikten är att dirigera dem mera än vad som kan vara riktigt att göra. Dekommer kanske tiU resultatet att det inte är lönt för dem att själva hålla påmed någon verksamhet. SkaU vi leva upp till det beslut som fattades om den nyakommunindelningen, så skall vi också satsa på det och lämna initiativkraft tlUkommunerna. Statsrådet sade att man mte kanhålla benhårt pä att alla kommuner skall klara sig. Jag tror inte heller attdet finns någon möjlighet tUl det, men ambitionen måste väl vara den, när vihar och i slutomgången med tvång skapat dessa kommuner, att vi skaUhjälpa dem till ett liv, om mte I solen så åtminstone Inte i skuggan. På förslag av fru andre vice talmannen beslöt kammaren attuppskjuta den fortsatta överläggningen rörande detta betänkande samt behandlingenav återstående ärenden på föredragningsUstan tUl . § 8 InterpeUation nr 116 ang. bristen på röntgenläkare 76 den Ordet lämnades pa begäran tUl , imi , i (c), som yttrade;--------------------------------------- Röntgen är en diagnostisk discipUn som är enintegrerad del av totalsjukvården. För att sjukvården skaU kunna fungera är detnödvändigt att det på röntgensidan finns tillräcklig kapacitet. ärväntetiderna ofta mycket långa, vilket kan få svåra följder för de patientersom i väntan på röntgenundersökning inte kan få en adekvat behandUng. Antalet obesatta tjänster på röntgensidan ökade underperioden 1 april1 från 55 tUl 83. Det innebär att var sjätteröntgenläkartjänst var obesatt . Situationen tordevara ännu värre. Inom läkamtbUdningen har röntgendiscipUnen en i förhåUandetiU andra specialområden eftersatt ställning. Detta har lett tiU att aUt färreav de blivande läkarna ägnar sig åt röntgen. Man kan aUtså inte vänta sig att situationen påröntgensidan kommer att förbättras i takt med den ökade utbUdningskapacitetenpå läkarsidan. Situationen är ohåUbar, och vidtas inteåtgärder för att få tUlräckUgt antal röntgenläkare kommer det att ha allvarligakonsekvenser för hela sjukvårdssektorn. Med hänvisning tUl det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att tUl herr socialministern få ställa följande fråga: VUka åtgärder avser statsrådet vidtaga för att komma tUlrätta med den aUvarliga bristen på röntgenläkare? Denna anhållan bordlades. § 9 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj:ts proposition nr111 om anslag tUl Täckning av merkostnader för löner och pensioner m. m. /72. § 10 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor denna dagframställts, nämUgen Nr 218 i (s) tUl herrfinansministern angående åtgärderna mot företag som underlåter att inlevererakäUskatte-medel: Överväger statsrådet pröva möjUgheterna av en sådanskärpning och effektivisering av gällande uppbördssystem att skatte- ochkronofogdemyndigheter får möjlighet att på ett tidigare stadium än vad som nuär fallet vidta erforderUga åtgärder mot företag som underlåter att inlevereraInnehållen käUskatt? Nr 219 () tUl herr kommunikationsministernangående omlokaUsering av delar av statens järnvägars verksamhet iAnge: 147 Nr 76 ViU upplysakammaren om det inom SJ finns planer Onsdaeen den ** flytta delar av SJ;s organ i Ange tUl andra platser? -------------------- § 11 Kammaren åtskildes .