prot · FU0987 · 1971-12-31 00:00:00 — Det är en plikt och en nödväncUgheti en dechargedebatt. Sedan sade HUding det var öppningen i hansinlägg att här har pågått en stor debatt om , väldigt mycket kritikhar framförts i pressen och på andra håU, och när ärendet kommer upp idechargediskussionen så är det bara på en enda punkt som man har invändningaratt göra. Det tyckte var "intressant". Då viU jag påpeka för HUding att jag gör en klarboskillnad mellan dechargen och min inställning i sakfrågan för eller emotett raffinaderi på Lysehalvön; för eller emot att mitt på öppna ettnytt industriområde för oljeindustrin. På den punkten känner HUding JohanssontUl min uppfattning. Jag anser regeringens handlande i sak vara djuptolyckligt. Men den här debatten handlar inte om det utan om vad somär lämpUgt eller olämpUgt från administrativ och principiell synpunkt. Ocksådå, utöver den kritik man alltså i sakfrågan kan rikta mot regeringen, kan mankritisera från en neutral utgångspunkt i sakfrågan. Det gäUer aUtså det beslut som regeringen fattade inovember , EnUgt vår mening var det fel att göra det då och att inteavvakta koncessionsnämndens behandling. Det är ju klart att vi kunde ha tagitupp också en del andra punkter, som är administrativt intressanta och där mankan diskutera regeringens handläggning. Jag kunde t. ex, ha tagit upp några avde punkter som har skrivit om i sin bok, som kom ut i går ochsom kanske har hunnit läsa, skriver på ensida, att efter vägrade regeringen att väntapå stads kommentar till den. "Förmodligen var regeringen heltenkelt rädd för att få ta del av stads synpunkter innan den fälldesitt beslut," Vi kunde naturligtvis också ha tagit upp att man inteavvaktade den västkustgrupp inom planverket som regeringen själv hade beställtutan fattade sitt beslut under föregripande av denna grupp och dessutom frånstatsministerns sida under desavuering av den gruppen. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Men koncentrerade vi behandlingen till det som viupplevde som det mest viktiga från administrativ synpunkt: tågordningen mellandet stora beslut som regeringen fattade och denkoncessionsnämndsbehandling som har inletts först , HUding säger att OK inte behövde ha gått tillkoncessionsnämnden. Det var ett frivilligt avgörande från företagets sida, ochav det skälet kunde regeringen med gott samvete ha kunnat fatta beslutet viddenna tidpunkt. skall vi ju komma ihåg att alla människor förra höstenutgick från att OK skulle gå till koncessionsnämnden. Såvitt jag vet sade OKockså att man skulle vända sig tUl koncessionsnämnden.Man säger dessutom i regeringens kommuniké : "Prövningenligt vattenlag och miljöskyddslag återstår. Därvid skall bl. a. preciserasvilka krav på åtgärder som bör ställas för att motverka föroreningar från denplanerade industriella verksamheten," Ingenting säger att regeringen intemed den meningen avsåg just en behandling i koncessionsnämnden, som allamänniskor i den allmänna debatten, inklusive OK, utgick från skulle följa efterregeringens beslut. Den typ av advokatyr från sida som vi nuhört att det egentligen var generöst av OK att gå till koncessionsnämnden,eftersom företaget inte hade behövt göra det - är alltså bara ett försök attlägga saken tUl rätta i efterhand. Dessutom hade ju regeringen kunnat säga att den för sindel tyckte att det här var ett så viktigt avgörande att den velat se vadkoncessionsnämnden skuUe säga om luftutsläppen. Det hade stått regeringenfritt att göra det och att avvakta med sitt ställningstagande. säger att det är riktigt att ärendetkanske kommer tillbaka till regeringen. Efter det att koncessionsnämnden prövatdet kanske OK eller någon sakägare från andra sidan överklagar. Då kommer detatt gå till Kungl, Maj:t enligt 6 § i miljöskyddslagen. Men då är frågan: Ärdet verkligen rimligt att regeringen som den högsta instansen enligt miljöskyddslagenredan i förväg i ett annat beslut som gäller en stadsplan har bundit sig föratt acceptera OK vid ? Då föregriper man ju sitt ställningstagandesom överklagandeinstans enligt miljöskyddslagen, och därmed urholkar ochuttunnar man betydelsen av miljöskyddslagen. Det är just detta som debatten gäller. Genom att förstfatta ett beslut avhänder man sig sin handlingsfrihet i nästa beslut. Efter detatt vi har utarbetat vår reservation i dechargepromemorian och ikonstitutionsutskottet har bok kommit ut, och han tar upp justden här saken. Jag antar att HUding finner detta intressant. skriver i sin bok: "Som vi finner av ovanstående ärlagstiftningen så Utet samordnad att stat och kommuner beslutar om en bit itaget. Det gör att senare led i en prövning av ett stort bygge förlorar sinbetydelse. Det är absolut nödvändigt i fortsättningen att ettbyggnadsärende av OK-typ avgörs enligt byggnadslag (stadsplanen),miljöskyddslag (utsläppstUlstånd) och vattenlag (utsläpp och byggande ivatten). Nuvarande ordning har bara OK och andra exploatörer fördel av." Vi har alltså i , när vi hargranskat dessa lagar och handläggningen av det här ärendet, nått precis sammaslutsats som denne avdelningsdirektör vid statens planverk, som från delvisandra utgångspunkter har skrivit sin bok. Därför tycker jag inte att HildingJohansson bör spela förvånad över att vi riktar kritik mot regeringenshandläggande av ärendet. Det är "endast" frågan om luftutsläppen somprövas i koncessionsnämnden, tyckte jag att sade. Jag hoppasatt jag missuppfattade honom, ty det är ju betydligt mer, vilket var och en harkunnat läsa som följt de olika ansökningarna. Men också om det"endast" gällde luftutsläppen så är ändå de uppgifter som har kommitfram - efter det att regeringen alltså har fattat sitt beslut anmärkningsvärda. Vi fick ju reda på först att OK skulle använda olja meden svavelhalt på . Det betyder att man släpper ut svaveldioxidi timmen, ibland upp tUl , varje timme dygnet runt i ca 345dagar . Det betyder i sin tur att nära svavelsyra hamnar inaturen som en följd enbart av OK-raffinaderiet. Per år skulle dethär bli, enligt en tidningsuppgift, svavelsyra som kommer ut inaturen, främst i , tUl följd av utsläppen från OK-raffinaderiet, har i samband med att det yttrade siginför koncessionsnämnden i den här saken gjort en undersökning av 314 insjöarlängs , 113 av dem har ett lägre pH-värde än 5, vilket vanligen ärskadligt för ädelfisk, speciellt för rom och yngel, 63 hade ett så lågtpH-värde att fortplantning för de flesta fiskarter torde vara omöjlig. Denförsurningen är främst en följd av ökade svavelutsläpp på , inteminst från de petrokemiska anläggningar som finns i , Därför kräver att den olja OK användervid skall innehålla högst svavel i stället för 2 procentsom OK begärt. Det blir en betydande minskning av utsläppen av svaveldioxid.Och, , de uppgifter som jag nu refererat kände regeringen intetill när den fattade sitt beslut. Genom att föregripa inte bara den fysiskariksplaneringen och planverkets västkustgrupp utan också koncessionsnämndenfattade regeringen sitt beslut på otillräckliga grunder, och man föregrep ettstäUningstagande inför eventuellt senare besvär från . Om det som hänt i detta fall är rimligt och riktigt, dåhar man gjort delar av miljöskyddslagen tiU ett dåligt skämt. Det är trist attmajoriteten i kotutionsutskottet inte ställer större krav på miljöpolitiken ochpå rimlig användning av våra lagar än att den helt och fullt försvararregeringen i den här frågan. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. HerrWERNER i (m); i TroUhättan tyckte sig avmitt anförande förstå att jag endast pliktskyldigast ställde mig bakomreservationen. Det är klart att man inte kan gjuta sitt hjärteblod i allafrågor. En beryktad potentat sade en gång: "Vad jag har skrivit det harjag skrivit," Jag kan tiUägga: Vad jag har talat det har jag talat, ochjag Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. menar detockså, , Anmärkningen att regeringen avgjorde det här ärendetförsta gången för tidigt och på otillräcklig grund ställer jag mig helt bakom.Det är klart att juridiskt kan Kungl, Majts handläggning försvaras, men medhänsyn till att ärendet berör allvarliga miljövårdsfrågor borde regeringen setill att det tUl alla delar fanns vattentäta skott. Det är min oförytterligamening. Hen i (s): Jag noterar först att betraktardet som en plikt mot kammaren att på förhand karakterisera argument som någontill äventyrs kan komma med senare i debatten. Man kan naturligtvis uppfattasitt riksdagsmannaskap på olika sätt, men för min del tycker jag att jag kannöja mig med att möjligen karakterisera argument sedan jag hört dem. Jag vill gärna på en punkt helt hålla med ,nämligen om att det gäller handläggning av ärendet, och ingenting annat.Därför tänker jag inte gå in i sakfrågan, och därför tar jag inte upp vad herrAhlmark sagt om svavelutsläpp och sådant. Men jag noterar med en viss förvåning att framför sig, och han försummar inte tillfället att talaom att är avdelningsdirektör. Men det är väl knappast i denegenskapen som han skrivit sin bok. Vi som känner vet att han ären flitig och hård debattör. Han har med liv och lust gått in i denna fråga ochdet är hans rätt att utveckla sina ståndpunkter. Men jag är inte säker på attRonny har granskat detta ur konstitutionell synpunkt. I varje fall ärdet inte hans skyldighet att göra det. Däremot har denskyldigheten när en ledamot, , tagit upp den frågan, och resultatetav granskning återfinns i en promemoria som finnsintagen i betänkande nr 34, Den är mycket läsvärd förden som vill ha en bild av hur detta ärende handlagts. Tyvärr har jag ännu intehunnit läsa bok. Därför kan jag inte diskutera de argument somtagits ur den. Men självklart skall jag läsa den. Den väsentliga punkten i inlägg ärfortfarande att man inte skulle ha avgjort stadsplaneärendet förränkoncessionsnämnden yttrat sig. Låt oss hålla i minnet att det inte var OK utanLysekils kommun som har begärt prövning och som var sökande i stadsplaneärendet.Det är väl regeringens skyldighet att avgöra ett ärende när det förs upp påregeringsnivå. Söker man i ett stadsplaneärende är det enligt gällande lagregeringens skyldighet att här besluta. Däremot bestämmer OK självt när bolagetvill lägga in sin koncessionsansökan. Jag har inte talat om att det är någonsorts generositet eller dylikt från OKs sida i detta fall, jag bara konstateraratt sökanden enligt gällande lagstiftning bestämmer när han skall begära enkoncession, I Hogdalsfallet har vederbörande företag gått en annan väg. Jag haringet att erinra mot det, men jag kan inte anklaga regeringen för att ettenskilt företag valt en annan väg. Det är ju den synpunkten somkonstitutionsutskottet ändå har att klara ut. Får jag tillägga att det är möjligt att man här måste förändra lagstiftningen,så att man i själva bygglagstiftningen skriver in vissa regler Nr 87 hur det skall gå till i detta hänseende, men det är absolut inte Fredaeen den konstitutionsutskottetsuppgift att här tjänstgöra som utredning. Vi har 14 mai 1971 nu enbygglagutredning och den får pröva denna fråga. Det är möjligt att ---- denutveckling som äger rum på detta område tvingar oss att förändra '-rransKning av stats-lagstiftningen. Men reservation innebär en kritik av raaens amoetsutov-regeringens sätt att handläggadenna fråga med den lagstiftning vi nmg rn. m. då hade ochfortfarande har. Både och har hävdat att beslutetkommit till för tidigt och på otiUräckliga grunder, och spetsadetill det i förklaringen att miljöskyddslagen blivit ett dåligt skämt genomregeringens deklaration och handläggning av Brofjordenärendet, Mot dennabakgrund förvånar det mig att inte har något som helst yrkande.Anser man att detta har ägt rum borde man väl följa upp det. Det gör inte herrAhlmark, Han beklagar endast att han inte får stöd i kanske går beklagandet alldeles särskilt till , vad vet jag. Jag vet emellertid att många människor som bor i deberörda områdena kände mycket stor tUlfredsställelse över regeringens deklarationi . De upplevde det som något oerhört positivt att man nu kunde fåett industriområde på Lysehalvön, att man där kunde skapa sysselsättnings- ochutvecklingsmöjligheter. Och jag kan gärna tillägga att denna positivainställning spred sig också upp till de områden där jag bor. Det berodde på dendeklaration som finns inrymd i kommunikén, nämligen den som lyder: "Regeringen har mot denna bakgrund bedömt det somönskvärt att främja utvecklingen av en samplanerad industriregion baserad påVänersborg, , och . Bakom ställningstagandetligger en önskan att efter hand tUlföra detta område ökade sysselsättningsmöjligheteroch därigenom åstadkomma en mera balanserad fördelning av det industriellatrycket mot ." Jag är inte säker på att om han kom ned tUldessa områden och förklarade att regeringens handläggning var felaktig, att manbeslöt för tidigt och på otillräckliga grunder och att man gjordemiljöskyddslagen till ett dåligt skämt skulle inhösta några stora applåder fördessa deklarationer, inte ens bland sina egna partivänner på och itrestadsregionen. Det är litet lustigt att på den enda punkt där HildingJohansson och jag är överens har han de senaste minuterna desavuerat sig själv.Vi var ju eniga om att detta inte gällde vår hållning i sak till raffinaderietpå Lysehalvön, gjorde t, o, m. ett stort nummer av det ibörjan av sitt anförande för att slippa diskutera svavelutsläppen. Men i slutetav sitt anförande märker han att han inte har haft några argument dåkastar han sig in i en ny diskussion och säger att man kände tillfredsställelseöver sysselsättning osv. Javisst,det var många som tyckte att detta var ett bra beslut. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. fanns mänga andra som tyckte att det var ett dåUgt beslut.Det hör inte hit. Vad vi nu diskuterar är hur en viss lag skall tolkas och ivilken ordning som ärenden av detta slag skaU handläggas, oavsett om vi är föreller mot raffinaderiet på Lysehalvön, Det borde som mångårigledamot av ha hunnit lära sig. Det är klart att inte skrev sin bok utifrånsamma synpunkter som vi har granskat ärendet i . Huvuddelenav hans bok handlar om andra ting. Men i delar av denna bok kommer han in påprecis samma sak som vi har diskuterat i vår reservation: att man, genom tar ett stadsplaneärende först där regeringen fattar ett beslut, binderregeringen inför ett senare eventuellt ställningstagande som besvärsinstansefter koncessionsnämndens behandling. Detta har nått fram tillfrån delvis andra utgångspunkter; det tycker jag stärker vår argumentering. Sedan säger jag tycker att han harrätt i sak men att han når en felaktig slutsats - att LysekUs kommun hadeansökt om denna stadsplan och sedan var det regeringens skyldighet att besluta.Men regeringen hade ingen som helst skyldighet att besluta . Detfinns ingen som helst lag som säger att regeringen måste besluta i november1970 med föregripande av koncessionsnämndens behandling. Den hade mycket välkunnat handla på ett helt annat sätt: väntat på att koncessionsnämnden hadeklarat av saken för sin del och sedan träffat ett avgörande. Det finnsingenting i lagen som säger att det hade varit fel. Men då kommer till slut in på det somjag tycker är det allvarligaste i den här debatten. Han säger att tågordningenfick företaget avgöra, regeringen hade bara att besluta om stadsplanen. Om OKville komma med en ansökan till koncessionsnämnden före eller efter det attstadsplanen hade fastställts var OK:s sak. Det kunde regeringen inte bestämma. Men detta är väl ändå att avskriva regeringsmakten storahandlingsmöjligheter. Det är väl att förvandla regeringsmakten i vissa frågortill en lekboll för vad som ett företag anser vara taktiskt lämpligt. Är detverkligen på det viset att det är OK som skall avgöra med vilken tidtabell manskall besluta i enlighet med byggnadslag och miljöskyddslag? Är det så atttidpunkten för dess ansökan måste bestämma tidpunkten för regeringens slutUgaställningstagande? I så fall har HUding aningslöst formuleratlaisser faire-socialismens egen trossats, nämligen att regeringen inte kanbestämma tågordningen, utan att företaget gör det självt. Och dessutom har handragit ett brett streck över den proposition som föreslog den härmiljöskyddslagen. Det står nämligen i proposition nr 1969 att det är"av vikt att miljövårdens synpunkter beaktas på ett tidigt stadium avarbetet med sådana föreskrifter och anvisningar" (s. 231), Och i meningefter mening slår departementschefen fast just detta att miljösynpunkternaskall in på ett tidigt stadium. säger tvärtom att det var OK attmiljösynpunkterna kom in på ett mycket sent stadium, för det fick OK bestämma.Om han dä inte har gjort delar av miljöskyddslagen till ett dåligt skämt vetjag inte hur man skall göra det. HenJOHANSSON i TroUhättan (s): Jag skall inte fästa något avseende vid detmästrande som sin vana trogen utsätter kammarens ledamöter för,Hans kunnighet, hans förmåga att bedöma, anser han själv, är ju vida överlägsnanågon annan människas i denna kammare. Men låt mig få konstatera attmiljösynpunkterna inte är åsidosatta. har själv läst upp en satshär, och kanske jag skall repetera den: "Prövning enligt vattenlag ochmiljöskyddslag återstår. Därvid skall bl. a. preciseras vilka krav på åtgärdersom bör ställas för att motverka föroreningar från den planerade industriellaverksamheten." Detta har regeringen skrivit, inte . Men låt mig också få konstatera att gången i ärendetuppenbarligen måste vara den, att har en kommun sökt i ett stadsplaneärendemåste detta avgöras, även om man kan skjuta på avgörandet. Men den prövning urmiljösynpunkt som koncessionsnämnd och vattendomstol som intehar talat någonting om - här skall företa kan göras senare, och det är vad somsker när det gäller , Jag vill också fästa uppmärksamhet på attkoncessionsnämnden prövar luftföroreningar och buller i det här fallet alltsåinte bara luftföroreningar. Detta sista ord måtte inte ha nått ut överkammaren. Det har blivit så på grund av övergångsbestämmelserna attvattendomstolen prövar avloppsutsläppen i havet. De här faktorerna skall nuprövas. De kommer in, och sedan får det hela avgöras. Det är en handläggningsom är helt möjlig att genomföra och som jag för min del inte kan rikta någonanmärkning emot. Det har inte heller majoriteten i konstitutionsutskottetgjort. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Hen (): För det första: Jag skulle uppskatta om oavbrutet i alla sina inlägg ojade sig över att jag "mästrarkammaren" när jag för en debatt med honom om och detadministrativa handläggandet av den här saken. Man skall kunna ta en duell omsådana ting utan att börja jämra sig i varje inlägg över att andra"mästrar". Detta är en debatt i en sakfråga. Den bör man klara av medgott humör. För det andra: Om det är på detviset att man låter ett enskilt företag bestämma tågordningen, låter man därmedockså regeringen fatta sitt beslut utan kännedom om de fakta som kommer framvid koncessionsnämndens behandling. Det är detta som debatten har gällt, ochjag finner att tycker att tågordningen har varit bra. Detbetyder att propositionen 1969 på den här punkten har avskrivits. Jag tyckeratt tågordningen har varit dåUg och hoppas att man vid kommande fall''avUknande typ låter koncessionsnämnden ta ställning innan regeringen binder sig. HenJOHANSSON i TroUhättan (s): Det var det sista sade somgjorde att jag steg upp en gång till. Det står inte i den lag som förklarat har avskrivits, att man skall tillämpa den tågordning som herrAhlmark anser vara den riktiga. Sedan sadeherr att jag bara klagar. Men alla här utom herr Fredagenden själv måste väl ändå tyckaatt det inlägg där han klagade över 14 maj1971 mig hade en ton av mästrande. Mendet var kanske speciellt riktat mot 7, ,intrnv 'itat-i- S- Jag behöver kanske också få undervisning av herrAhlmark, och den rådensämbetsutöv- undervisningen skall jag ta emot med tacksamhet, men då börnog ning m. m. undervisningenkännetecknas av litet mer saklighet från Jag kan då starta med att tala om för HildingJohansson att det står i den proposition som lade fram förslaget ommiljöskyddslag, att miljösynpunkterna skulle komma "på ett tidigtstadium" vid handläggningen. I fallet har de kommit på så sentstadium att de inte får påverka regeringens beslut. Reservationen C handlar också om ett område som blir alltviktigare. Den gäller hur vi skall bedriva internationellt och främst nordisktsamarbete. antog 1966 en konvention om medborgerligarättigheter, I artikel 20 vill man förbjuda "all propaganda till förmånför krig". Det är en kautschukparagraf som främst i kritiska utrikespolitiskalägen allvarligt skulle inskränka den utrikespolitiska debatten i omkonventionens bud blev svensk lag. 1 sakfrågan har regeringen och ingaolika meningar. Till slut valde ju justitieministern i ett frågesvar till mig iandra kammaren att avskriva tanken på en svensk lag som skullekriminalisera s. k. krigspropaganda. Men hade varit med och gett frittfram för liknande lagförslag i och . Det framgår klart avjustitiedepartementets stencil 1970:19, som citeras i bilaga 9 tillkonstitutionsutskottets betänkande: "Vid överläggningar mellan representanter för denordiska ländernas justitie- och utrikesdepartement har diskuterats fråganvilka förbehåll länderna avser att göra vid ratifikation av bl. a. deninternationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Därvidhar enighet nåtts om att förbehåll inte bör göras mot bestämmelserna i art. 20om krigspropaganda," Innebörden av det som står i justitiedepartementetsstencil är helt klar. Ratificerar man den här konventionen utan att göraförbehåll för artikel 20, blir man också tvungen att i den egna lagstiftningenföra in straff för s, k. krigspropaganda. stencilföreslår också en sådan lag och en sådan ändring i tryckfrihetsförordningen.Och har alltså i nordiska överläggningar gett intryck av att man skullegenomföra en sådan lag. Läser vi propositionerna från och , finner viatt de båda åberopar just de här nordiska överläggningarna. Det danska lagförslaget förebådar den svenska propositionen, som sedan aldrig kom, och i det norska regeringsmeddelandet säger man att den kommer att lägga fram förslag enligt ungefär samma riktlinjer som den norska, har alltså varit med och påverkat och 26 till att lägga fram lagarsom kan begränsa yttrandefriheten i Sedan blev det en pressdebatt i , och många blevmedvetna om vad som var i görningen. Då kastade regeringen om och bestämde sigför att inte lägga fram det förslag som man först avsåg att presentera. Och närnorrmännen upptäckte att ändrat mening drog man tUlbaka sin egenproposition i med hänvisning till vad som hänt i ! I Danmarkhar förslaget mött hård kritik, och har såvitt jag vet ännu inteslutgiltigt behandlat det. Det svenska uppträdandet finner jag uppseendeväckande hurman än ser det. Jag har här antagit att de ämbetsmän som förde förhandlingarnafrån svensk sida i förväg hade gått igenom problemet med justitieministerneller utrikesministern eller med dem båda. Och är det anmärkningsvärt attregeringen först intar en hållning, som underlättar för och attlägga fram sina propositioner, för att sedan när det blir debatt i intamotsatt hållning, vUket tvingar den norska regeringen att dra tillbaka sinproposition. har det en gång sagts av justitieministern attregeringen inte var ansvarig för vad ämbetsmännen kom fram till. De agerade påeget ansvar och regeringen tog ställning först när man bestämde sig för attinte i svensk lag kriminalisera s, k, krigspropaganda, I så fall finner jag detminst lika anmärkningsvärt att ämbetsmän utan politiskt ansvar och utankännedom om vad statsråden anser gör upp med och på ett sätt somfår de båda grannländernas regeringar att lägga fram likartade propositioner.Sådana ställningstaganden måste självfallet från början göras av de politisktansvariga, alltså av regeringen själv. Hur man än ser det här är det som inträffat orimligt frånadministrativ och principiell synpunkt.