prot · FU0957 · 1971-12-31 00:00:00 — Med den omfattning vär u-hjälp fär är belopp av den storleksordningen ingel alt väja för när del gäUer upplysning lill allmänhelen. 106 Jag kan helt aUmänt instämma i deprincipiella synpunkter som fru Lewén-Eliassonframförde om belydelsen av kunskap och upplysning. TUl della skulle kampanjenvara elt vikligl bidrag . Jag viU också betona viklen av att man ien sådan kampanj har ell samarbete med frivUligorganisationerna, inte minst däSvenska FN-förbundel, som bedriver elt energiskt upplysningsarbete om u-hjälpoch . Utskottet förordar, alt motionen avslås. Men man gör detmed skrivningen alt en planering av informationsverksamheten pågår inom SIDAoch tUlägger: "Enligl vad utskottet erfarit kommer i della sammanhanguppslag av den art som presenterats i motionen 1971:176 att diskuleras." Enligt informalioner är man inom SIDA positiv och tänker imotionens banor, vUket belyder all dess syfle i reaUteten har uppnätts. Jagbehöver därför inte yrka bifaU molionen utan är optimistisk om all en sådanhär kampanj kommer sländ. Den vore ett av de viktigaste bidragen tillopinionsbUdningen för en ordentligt tUltagen, gedigen och sakligi grundadu-hjälp i framliden. den 1 aprU 1971 I detta anförande instämde herrar i ,och i KU (samtliga fp). Hen BJÖRKi (s): Det är gamla kända motsättningar meUanpartierna som återspeglas i utrikesutskottets betänkande om biståndspolitiken.VerkUgt ny är väl en tanke som återkommer bäde hos utskottsmajoriteten och hosreservanlerna, nämligen att del är tid för en översyn av insalser påindustrialiseringsbiståndets område. Man kan då knappast säga att någon avparterna gell en rikligt klar bild av inriktningen av denna önskade översyn.Snarare är det fråga om en fixeringsbild. AlUjämt kommer man all sväva iovisshet om gränsdragningen mellan biståndspo-liliskl motiverade insatser ochkommersieUa engagemang, och kanske är del oundvikligt. I varje fall tycks maninom utskottet vara överens om att del nuvarande systemei medinvesteringsgaranlier är moget för översyn. Konslruklionen har väl inle varitsä lyckad, eflersom den inle lockat några intressenter. Den lär inte bli bällreom man som de borgeriiga önskat skuUe tUlämpa den i flera länder. Eflersom jag har motionerat om en sädan översyn, fär jagväl lacka och ta emot. Delsamma gäller förslaget om översyn avindustrialiserings-biståndel i dess helhet, där jag släUl elt besläktat meninte identiskt yrkande. Belräffande biståndets länderinriklning fastslår utskottetall de principer som utvecklades i slalsulskollels utlåtande gergrund för fortsatt biståndssamarbete med nuvarande mottagariänder. Det är engenerös tolkning av etl ullålande som koslade statsutskottets försia avdelningen del mödor. har tidigare här gell en någol märklighistorik av vad som förekom i det sammanhangei. Eflersom han själv inte var medär del kanske förklarligt att historieskrivningen blev litet sned. försöker nu göra troligt att utrikesminisiern på någol sätt tvingatsändra åsikt i dessa frågor från del ena årel UU det andra. Nr 57 Vad som verkligen hänl varföljande: I förra årets proposition förekom Torsdaeenden ' kortfattade ullalanden omländerval för u-landsbisländ, korlfallade 1 aoril1971 ° proposilionsuttalanden nu för liden ofla är. De blev i sin lur --------- _------- bakgrunden vissa nägol bisarra ochextravaganla utlolkningar i olika Detstatliga ut- organ och en förfäriig massa gny i höger- och folkpartipress. vecklingsbiståndet utmynnade slutligen i några argsinta motioner frän moderater ochfolkpartister. I det läget framstod del som angelägel för statsutskottetssocialdemokraUska majorilel att ställa sakerna på plals och ge en mera utförUgbeskrivning av regeringens och riksdagsmajorilelens syn på dessa frågor. Delgjorde vi i ell utlåtande där vi UU anslöt oss tUlproposilionens ullalande, men vi byggde ul det med hjälp av tidigare ullalandensom utrikesministern gjort i andra sammanhang och i samma ämne. All del skulleha krävts någon självövervinnelse av utrikesministern att ansluta sig UU sinaegna lidigare uttalanden är en egendomlig lanke. Däremot har ju moderaternabytt fot. De var nämligen förra årel motslåndare lill varje försök allfastställa nägol slags kriterier om vilja lill social ulveckling vid val av nyamottagarländer. I är har de anslutit sig lUl kravel på sädana kriierier ochlill de ultalanden därom som gjordes redan i förra årets proposition. Det ärklart alt det är glädjande all del nu blivit en sådan aUmän samUng kringprinciper som i första omgången blev så häftigt omstridda. Som utrikesutskottetkonstaterar föreligger inget förslag om avbrytande av biståndssamarbetet mednågol av de nuvarande mollagarländerna. Man kan väl ändå konstatera allsamarbetet med nu närmar sig sin avslutning. Ulanför har det juannars förekommil en rält livlig diskussion om avbrytande av samarbelel medEtiopien. Men i är lika litel som lidigare har del förekommil någotmotionsyrkande i den riktningen, och det är därför begripligt all utskottetinle har funnii anledning alt göra något specieUt uttalande om delta land. Mankan bara konstatera att det ingår i begreppel "nuvarande mottagarländer".Sedan kan man ha olika åsikter om omfattningen av biståndel lUl Eliopien ochdess inriklning. De farhågor för en extrem tillämpning av de av riksdagenfastlagda principerna för ländervalet, som kommer lUl uitryck i motioner frän moderater och folkpartister, förefaUer rätt svagl grundade. Bisländsan- delen UU ökar enligt propositionen, som landel har slagil in på en mera konservaliv och försiktig politik än lidigare. Andelen lUl minskar, när den officiella indiska politiken möjligen är pä väg all radikaliseras. blir nyll mottagarland, samiidigi som landel har fält en mililänegim med vissa västliga anknytningar. , , , och SwazUand idel länder utan'någon påtagligt radikal inre politik fär en ökad del av del svenska bislåndet. Vad gäller bisländel väntas det enligl proposiiionen minska slrax efter del att parlier med radikala förlecken vunnit valen i bäde Västpakistan och Öslpakislan. Del blodiga och tragiska inbördeskrig som där har brutit ul lär väl framtvinga en ytterligare revision av planerna, föresläller jag mig, och det kan illustrera svårigheterna med planering av bilateralt 108 bislånd, särskUt när del gällerländerfördelningen. vUl somsagl varken utrikesminisiern eller utrikesutskottet avbryta. Klokl folk är väl överens om all principerna förländervalet hur angelägna de än kan vara inte får lolkas alllfördogmatiskt. Det är inle särskilt lätt alt tillämpa dessa principer, när mansläUs inför verklighelens snabba förändringar. Stalsutskollet betonade förraärel riskerna med alt döma u4änderna efler dagslägets växlingar. hade lidigare ullryckl samma visa mening. Denvägledning principerna kan ge är väl att man bör göra noggrannare studier avnya moltagarländer för att fastställa deras vilja och förmäga att nyttiggörasvenska biståndsinsatser, innan man bestämmer sig för slörre insatser. Om manhade gjort det vid tidigare tUlfällen, hade vi kanske sluppit diskussionen ombiståndet tUl . Del är väl ocksä möjligt att man en gång för länge sedanhade avstått från att göra Eliopien UU den försia mottagaren av svensk u-hjälp.Sedan dess har ju mycket hänl som kan göra det mindre lUlrädligl att avbrytadel mångåriga samarbelel. Vad moderalerna nu hänger upp sig pä i ländervalsdebatlenär all också skall få svenski bislånd. Man kan misstänka att här har blivit vilselett av en rubrikmakare på som förde frambiståndet lUl som den slora nyheten i årels statsverksproposilion. Deredovisade biståndsinsatserna pä för nästa budgetär lycks motsvara entredjedels proceni av den loiala bisländsbudgelen. Det är etl ganska märkligtexempel pä den svenska poliliska deballens förmåga att koncentrera sig tUlfulUileter att della blir en slor affär för moderala samlingspartiet. ärell litel land på goll och ont. Sannolikt kan det bällre nyttiggörabiståndsinsatser pä hälso- och sjukvårdsområdet än exempelvis . Därfinns säkerligen alldeles tUlräckligt många fattiga och lidande människor föratt svenskt bisiänd inle skall vara bortkastat. Vissl är det sanl all landelmollar en omfattande hjälp från , men del är ocksä sanl som fruLewén-Eliasson redan har påpekat all del sedan etl decennium är utsatt för enamerikansk blockad, som har medförl allvarligl avbräck för dess ekonomiskaulveckling. Nog får man lov all häUa någon balans i sin bedömning av olikaländer här i världen. Märkvärdigare är alltså inle saken. Men herr talman, moderalerna har elt intressanl förfluteti den här frägan. För en del år sedan var man pä konservativt häll här i landetangelägen om att det svenska bilaterala bislåndet skulle utsträckas tillLatinamerika. Moderalerna har ocksä varil posiliva svenskabidrag lill Latinamerikanska , vars medel ju har slussats ullUl länder som ingalunda alllid hörl UU de fattigaste. Moderalerna har ocksäivrat för all invesleringsgarantierna skall utsträckas UU , trolsatt det som sagl inle är den fattigaste delen av världen. Så senl som förraåret motionerade elt av unga lejon om att ChUe skulle blimotlagariand, elt land som inle heller, räknat per capita, hör defattigaste. Varför har man hafl denna linje? Jo, uppenbarligen därföratt man varit intresserad av att få anknytningar tUl som i sin lurskuUe kunna underlätta svenska företags investeringar. har det blivit ettland i som får en släng av del svenska bilaterala bislåndet, mendet var lydligen fel land, och då kommer man med detla den 1 aprU 1971 Nr 57 hycklande argument all del böruteslutas därför att det inte är tUlräckligt 1 anril1971 låter del som om moderalerna viU awisa varie polilisk ------------------- bedömning av moltagarländer, förutsatt naturligtvis alt de inte har , , kommunisliska regimer. Men när detexempelvis gällde ville man * jusl pä grund av den sudanskaregimens poliiik avstyrka svenskt bislånd. Det varväl inget orimligt argument, men någon konsekvens kan man ändå begära. I andrasammanhang återigen har framstående moderater uttalat sig för ochAlgeriet som mottagarländer. Eftersom dessa länder med elt diskutabeltspråkbruk brukar betecknas som socialistiska, kan man undra om moderatasamUngspartiet har råkat ut för elt beklagligt fall av vänstervridning. Attpartiets linje är litet vriden förefaUer i varie faU alldeles klart. Jag ber att på samtliga punkler få yrka bifaUtill utskottels hemställan. Hen i (c): Del råder ingel tvivel om alt värl tal ominlernalionell solidaritet och jämlikhet slår i bjärt kontrast tillverklighelen. Aldrig förr har del funnits så många falliga på vår jord ochaldrig förr har rikedomen varit så stor hos ell fåtal. I vårt land har deballen rört sig om hur vi skaU nå framlUl elt siadium där vi av vårl samlade produktionsvärde ger en procent i syfleatt la etl steg mot en intemationeU jämlikhet. Några slora uppoffringar behövervi inte göra för att nå det målet. Sedd mot situationen i världen är deninsalsen lilen. Vill vi försöka nä de mäl, som vi uttrycker i ordeninternationell soUdaritet och jämlikhet, är våra insatser dock alldeles för smäför att vi skaU kunna göra verklighet av de vackra orden, som vi så oftauttalar. är jag helt på del klara med all vi i värt landinte ensamma kan rå på dessa stora problem. Men den relativt högalevnadsslandard som vi har ger oss anledning alt söka bli elt föredöme när delgäller intemationeU solidaritelspolitik. Det finns skäl alt söka analysera orsakerna lUl alturiämningspoliliken internationeUt inte harvaril särskUt framgångsrik. Det finns sannoUkt många problem att ta fram i en sådananalys. Jag vUl här endast ta upp ett par tre frågestäUningar, Även om de handelspolitiska frågorna behandlades igårdagens debatt, kan jag inte komma förbi att svårigheter med attförbättra sin ekonomi och öka sina resurser i hög grad beror på att dessaländer är diskriminerade i världshandeln. Vi kan konstatera alt efterkrigstidensliberalisering av handeln i försia hand gäUt industrUändernas internhandel. länderna har blivit rikare, de falliga har blivit fattigare, Detla faklum- att den som redan är stark vinner över den svagare är tyvärr ett resultatav en alltför liberal politik. Detta gäller i princip oavsett vUket område manavser. Inte av u-landsexporten av färdigvaror är underkastadekvantitativa restriktioner i i-länderna, TUl detla bör läggas 110 alt tuUsystemen utformats så altu-ländernas färdigvaruexport diskrimi- neras.Tullskyddet mol denna exporl är dubbell så högt som i-ländernas skydd i frägaom varor producerade i den egna länderkrelsen. Del är alldeles klarl all i-ländernashandelspolitik försvårar anslrängningar alt skapa egna resurser. Vid ell flertal internationeUa förhandlingstUlfällen harman försöki komma UU rälla med ojämlikhelen i världshandeln. Några verkligtpåtagliga resullal har man lyvärr inte uppnält, främsl pä grund av motståndfrän de stora industrUänderna. Inte ens ell försikiigi syslem medtullpreferenser ål u-landsexporlen har, trots snart etl decennium avförhandlingar ännu genomförts. Del har aUlsä varil utomordentligt svårt att undanröja dehinder som ligger i vägen för när dessa söker alt med egnaexporlanslrängningar skapa de resurser som är förutsättningen för en rimligareekonomisk och social utveckling. Dessa handelshinder har sannolikt Uka sloranegativa konsekvenser som biståndet har posiliva verkningar för dessa faltigaländer. Av dessa skäl är det utomordentligt angelägel att vårlland söker all efler vår förmäga påverka den internationella handelspolitikenUU förmån för . Del är särskilt angeläget att se UU alt vissaliberala krafter, som vill underskatta handelshindrens negativa belydelse föru-länderna, inte får gehör för sina uppfattningar när det gäller den framlidasvenska handelspolitikens ulformning, Enligl min mening är aUlså de internationella handelshindrenför en av de väsentligaste orsakerna tUl de växande klyftorna mellanrika och falliga länder. Jag medger att vi har begränsade möjligheler allpåverka denna handel i en för positiv riktning. Men det måslenalurliglvis vara vär skyldighel alt anstränga oss hårt för att påverkavärldshandeln i rätt riktning. När del gäller den svenska informationen ochopinionsbildningen för slörre svenska biståndsinsatser vilar självfaUetansvarel mera direkt pä svenska poliliker, i försia hand givelvis påregeringen. Tyvärr har den någol svala svenska opinionen som man harlalal om här tidigare i debatten för ökal bislånd hafl en negativ inverkan påvär ambitionsnivå. I varie fall har den mäktige vid någol lUlfällekrupit bakom denna opinion när del gälll att hitta argumeni mot en generösareu-landspolitik. Om den politiska viljan hade varit tillräckligt slark, borderegeringen mera helhjärlat ha satsat på en effektivare upplysning ochopinionsbUdning. a. docent undersökningar framgår all viinle lyckats ge värt utbUdningsväsende en intemationeU profU. Enligt dennaundersökning är skolungdomar mycket c.°.ligl informerade om ochu-landsproblemen. I utrikesulskoltels betänkande nr 2 anser utskottsmajoritetenall tUlräckliga ansträngningar görs för all uppnä del jag och minamedmotionärer kräver i vår moiion en internationalisering av undervisningen.Utskollet knyter sina förhoppningar de samordningsförsök som pågår inomdetla område. Jag har tyvärr inte kunnat bli helt övertygad om attutskottsmajoriteten har rätt på den här punkten. Var finns t. ex. resurserna? den 1 aprU 1971 skolöverstyrelsende personella och ekonomiska förulsällningarna för en omfattandelärarutbildning? En u-landsvänligare handelspolitik och en internationaliseringav undervisningen har stor betydelse för att vi snabbare skaU uppnä målet: enökad internationell jämlikhet. Men även utvecklingsbiståndets ulformning ochinriklning har en väsentlig betydelse för denna målsättning. Vårabiståndsinsatser mäste få en sädan inriktning alt de odelat kommer de fattigabönderna och arbetarfamiljerna lUl godo. Detta innebär att vårabiståndsinsatser måsle förknippas med beslämda krav pä politiska och socialareformer i mottagarländerna. Detta gäller t. ex. jordreformer i många u-ländersom ger de falliga småbönderna trygghet i sin verksamhet, ger dem möjlighetalt förbättra sin jordbruksdrift. Del finns visserligen de som hävdar all vi inte skaU göranågra insatser alls i med s. k. reaktionära regimer. Delta skuUe iprincip innebära att en mycket stor andel av jordens fattiga människor skullelämnas all klara silt öde eUer sin sociala revolution på egen hand. Elt sådantutelämnande av mUjoner fattiga bönder och arbetare och deras famUjer skulleenligt min mening inte slä i överensstämmelse med en internationelljämlikhelspolilik. Man bör inte bortse ifrån alt den upplysning och utbUdningsom ligger i de biståndsinsatser som är direkt riktade tUl de faltiga massornapå sikl kommer att leda tUl ett starkt ökat tryck och ökade krav på regimernanär del gäller sociala reformer. Vi bör ocksä framgångsrikt kunna påverkademokratiseringsprocessen genom att i våra biståndsinsatser slimuleratUlkomsten av fackliga, ideella och ekonomiska föreningsformer. De svenska biståndssalsningarnaborde i delta avseende inriktas på all mera aktivt stödja de svenska konsument-och producenlkooperalionernas arbete i syfle att bygga upp en kooperativrörelse i . Dessa samarbelsformer bör vara en väsentlig plattform föratt nå snabbare och effektivare resultat i biståndsarbetet på det lokala planelsamtidigt som de leder lUl en ökad social och ekonomisk jämlikhel. I vår moiion har vi pekat pä riskerna för alt inriktningenav våra biståndsinsatser leder lUl all mottagarländerna blir kopior av debiståndsgivande länderna. Del är så lätt att direkl föra över våra erfarenheterUU andra länder och tro all de erfarenheter vi har även gäller där. Det finns anledning att kraftigi varna förbiståndsinsatser som kortsiktigt leder tUl snabba, kanske lokalaproduktionsökningar men som tar ifrån människorna arbetstUlfäUen.Genom alt överföra svensk teknik av modeU 1970 UU ett måhända 1200-talsmässigtsamhäUe skapar man sannoUkt endast nya problem. Man riskerar då genom tekniskainsatser - traktorer och sinnrika bevattningsanläggningar - göra mängalandsortsbor överflödiga och tvinga dem alt söka sig till de stora städerna meden hård tiUvaro i slum och fattigdom. Riskerna för en sädan utveckling är storaså länge inle ekonomisk tUlväxt och social utjämning kopplals samman. I mänga byar i finns ett väl utvecklatjämlikhels- och fördelningssystem mellan invånarna. Jorden är t. ex. på sinahåU byns gemensamma egendom. De olika hushåUen, oavsell om de består av en hel famUjeller av en familj som splittrats genom död eUer andra omständigheter, har rälltill lika stor del av byns jord. Del är angeläget, enUgt min mening, alt inleu-landsexperler i sin iver all uppnä ekonomisk tUlväxt bryter ned deradikala jämlikhelsprinciper som dessa människor själva har utvecklat. Dessamänniskor har lUl skUlnad från väsleriändska experter varit tvingade att lagaslällning tUl mänga komplicerade problem för sin jordbruksdrift, för enbetydande tätbefolkning och andra svära problem. De har i mänga fallprioriterat fördelningsfrågorna. Just därför får inte våra bisländsinsalservara sä ensidigt inriktade på ökad ekonomisk tUlväxt att nya fördelnings- ochsociala problem skapas. Jag villsammanfatta mill anförande pä följande säll. Enligt min uppfallning är den poliliska viljan hos de rikafolken i världen skrämmande läg, när det gäller att utjämna klyftorna mellanrika och falliga folk. Delta gäller i allra högsta grad även vårl eget land.Del krävs framför allt intensiva insalser på tre områden och låt mig gämamedge det även på andra områden. För det försia mäsle ges möjligheter all aklivideltaga i världshandeln. är en nödvändig förutsättning för all de med egnaanslrängningar skaU kunna skapa resurser för en rimligare ekonomisk och socialutveckling. Vårl land mäste med all krafl motverka en sädan Uberalisering avvärldshandeln som diskriminerar och skapar nya och slörre klyftormellan rika och fatliga folk. För del andra mäste vi utveckla informationen ochopinionsbUdningen kring u-landsproblemen. Framför allt bör undervisningen gesen inler-nationeU profU. För del Iredje måste vår biståndspolitik inriktas på atthjälpa de fatliga bönderna och arbetarna i . Detta innebär alt vimåste StäUa krav pä mollagarländerna. VUlkoret för insatser måsle varapoliliska och sociala reformer, som ger ulvecklingseffekler för de slorafolkmassorna. Våra biståndsinsatser fär inle vara sä ensidigt inriktade påekonomisk tUlväxt att de dels bryter ned del fördelningssystem sombybefolkningen själv skapal, dels skapar nya sociala problem i form av slum ochfalligdom i nägra få storstäder. Jag har här försökt peka pä nägra handlingslinjer för vårbisländspolilik. Jag hoppas och tror att dessa kan leda tUl all värt land görstörre insatser än hitintills för all uppnå en snabbare och ökad internationellsolidaritets- och jämlikhelspolilik. den 1 aprU 1971 Det statliga utvecklingsbis tände t I detta anförande instämde herrar i Göleborg, i och (samtUga c). HenHELLSTRÖM (s): Det har talals myckel om dogmatik i dennadiskussion. Jag skaU börja med att läsa upp etl kort avsnitt av ett tal sompresidenl i har hållit för nägra är sedan. Han säger såhär: "Pragmatikern i , dvs, en som är fullständigt obunden av denena eller andra doktrinen och i släUel påstår sig bara ta befattning medsituationen som den är, kommer att finna att det verkliga valet är ell Nr 57 annal. Vi kommer all upptäcka allvalet står mellan prival och koUektivt Torsdaeen den ägande. Jag tror nämligen inle alldel finns en enda fri stal i som 1 aoril1971 tUlräckligl med lokalt kapitaleller tUlräckligt mänga lokala företagare Det statliga utvecklingsbis tände t för all enlokall baserad kapitalism skall kunna dominera landel, Privala investeringar iAfrika innebär i allmänhel utländska privata invesieringar. En kapitalistiskekonomi medför all ekonomin domineras ulifrän, Detla är fakta i Afrikassiiualion. Den enda väg pä vilken man kan uppnå nationeU kontroll över ekonominär genom socialismens ekonomiska inslilulioner," fortsätter: "För är deltaoundvikliga val inle ovälkommet. Vi har bundit oss för elt klasslösl samhälle ivUket varje dugande individ bidrar lUl ekonomin genom arbeie, och vi tror alldelta bara kan uppnäs när huvuddelen av produktionsapparaten är under offentligkontroll och ägo. Faktum är att våra vidtagna åtgärder inle genomfördesav blind lydnad en dogm, ulan för värl lands bästa." Det har talals en del om industriaUsering i den härdeballen, och det är etl mycket vikligt område som behandlas lämligen utförligti utskottets belänkande. var lidigare inne på de maktpolitiskaaspekter som berörde. Han sade ungefär så här: Vissl finns det problemmed privat industrialisering när stormakterna etablerar sig. Då finnsmaktproblemel där. Men annat är det med och svenska privata förelag; dehar inle det intresset. Nej, men problemet är inte bara jusl detta maktproblem.Det gäUer också i hög grad hur den privala industrin investerar iunderutvecklade länder, pä vUket säll de förelagsekonomiskalönsamhelskriterierna tillämpas och vilka utvecklingseffekter - eller brislandeulvecklingseffekler och ibland hämmande effekler -delta kan fä. En analys avdet mäste vara utgångspunkten för den översyn på industrialiseringsbiståndetsområde som ulrikesutskotlel har begärt. Det är nu lämligen allmänt känt hur privat industri frånindustriväriden under mycket lång lid har opererat i , påråvarusidan. Jag skaU pä grund av den sena timmen inle ta upp det lUl närmaregranskning; del är aUtför väl känl att planlageekonomierna är isolerade och gersmå effekter, lilen spridning UU andra sekiorer. Det är känt att gruvdriften påsamma sätt bUdar isolerade öar med små effekler. Jag skall i SläUet gä in päetl område som är väsentligt i den diskussion vi för om det svenskainduslrialiseringsbiständels ulformning. Del gäUer förädlingsindustrin. Låt oss se pä hur den privala induslrin i de rika staternahar etablerat sig i och fortfarande etablerar sig! Det är etl parpunkter som är viktiga där.