prot · FU09149 · 1971-12-31 00:00:00 — Det är klart att det är aUdeles riktigt, om man bedömervolymen och ser på hur mycket som har gått tiU industrier med över 500anställda och tiU mindre industrier. Men jag kan försäkra att vidInvesteringsbankens bedömningar har det funnits företag som bara haft en eUertvå anställda och de har, om det har varit fråga om fuUgoda projekt, varit likavälkomna som de stora låntagarna. Det finns alltså från Investeringsbankenssida ingen åtskiUnad i bedömningen om det är ett stort eUer , utanvi har försökt att behandla dem lika seriöst och att se tiU att de projekt manhar kommit och presenterat har fått en som jag sade seriös bedömning. Det bör väl också tilläggas, när blandar ihopInvesteringsbankens verksamhet med det tiUsammans med sparbankerna bUdadebolaget Svensk företagskredit AB, att det inte är i detta företag somsmåindustrin har fått sina lån. Vi måste erkänna att antalet lån som har kommittUl stånd via Svensk företagskredit AB har varit väldigt Utet. Detta skaU jaginte aUs lägga någon bedömning på. Låt mig bara säga att hela detta företagförvaltas av . Varför gör det det? Jo, därför att vi haransett det såsom helt naturUgt att sparbankerna, som är representerade på varjeort i detta land, skulle ha lättare att nå småföretagen än om dessa skuUe varatvingade att vända sig tiU det enda kontor som Investeringsbanken har, nämligendet här i . Därför har vi funnit det naturligt att det samarbete somvi har med sparbankernai första hand skall förvaltas och skötas av . Det är, somsagt, min förhoppning att småföretag och medelstora företag i större utsträckningutnyttjar detta gemensamma företag. Jag viU så återgå tUl det som var orsaken tiU att jagbegärde ordet , nämligen motionen 1068, vari i Facitföreslår ombildandet av förenade fabriksverken till aktiebolag. Jag måsteerkänna att motionen är skriven på ett sätt som om han och hans medmotionär vUlge fabriksverken samma möjligheter liU konkurrens som privata aktiebolag. Menherr i Facit får verkhgen ursäkta mig, om jag gör den motsattatolkningen, nämUgen att han viU vidga möjUgheterna för den privata industrinatt få en chans att överta godbitarna från samhäUets, eUer i detta faUförsvarets, beställningar. Låt mig återkomma tUl detta Utet . Jag viUförst teckna något av den utveckling som har skett inom förenade fabriksverkenför att därmed kanske få in det i ett tidigare sammanhang. 1966 tUlsatte chefen för försvarsdepartementet enutredning, som hade tiU syfte att komma med förslag tiU hur försvaretsverksläder skuUe få en bättre organisation och hur dimensioneringenskuUe kunna avpassas både till försvarets behov och tiU andra samhäUe-Uganyttigheter, som man skuUe kunna använda sig av i dessa verkstäder Det varangeläget från flera synpunkter. a. hade man att se fram emot ett minskatunderhåUsbehov beträffande flygets materiel. Men även när det gällde marinenoch armén kunde man finna en klar utveckhng mot underhållsvänUgare materiel. Eftersom man hade stora verkstadsresurser, hade man ocksåett behov av att få fram ett bättre kundleverantörförhåUande. Det borde varasamma bestäUare. Sedan hade man egna resurser alt liUverka det som hadebeställts. Man vUle aUtså få en större kostnadsmedvetenhet inom materielverketoch hkaså inom fabriksverken, där man då skulle få en balans genom ett klartkundleverantörförhåUande. Man vUle också från många synpunkter säkra att statenskuUe behåUa verkstadsresurser, som framöver skuUe vara lätt gripbara ihändelse av alt försvaret fick ett ökat behov av underhåU. Den utredning somjag hänvisade tiU kom tiU slutsatsen sedermera godtog både regeringen ochriksdagen den att det var angeläget alt dessa verkstadsresurser fanns kvar iden statliga företagssektornr Förordet om att företaget skuUe vara försvaretsfabriksverk, som det då hette, vann också enhäUiga utbyggdes på det viset kraftigt, med över 3 500anställda inom gruppen och med en omsättning på i runt tal 200 mUjoner kronor.Genom överföringen från tiU fickman detta klara kundleverantörförhåUande mellan FMV och FFV. Dessutomuppnåddes med operationen den önskade effekten, nämhgen att staten kunde behåUaverkstäder som utnyttjades av försvaret i enlighet med ett avtal som träffadesmeUan de två verken. Sist men inte minst upplevde personalen det som positivtalt ä ena sidan få behåUa sina avtal i oförändrad form och å andra sidanöverföras liU ett statUgt företag som har ett vidare arbetsområde än detförsvaret kunde erbjuda. Det har nugått , och ur den senaste årsredogörelsen kan vi De statliga företagens verksamhet, m. m. Destatliga företagens verksamhet, m. m. utläsa all av den totalaomsättningen i förenade fabriksverken på 558 mUjoner kronor svarar dessatidigare försvarsverksläder, nuvarande underhållsverkstäder, för inte mindre än234 miljoner, och är i runt tal 3 500 människor anställda. Meddelta som bakgrund viU jag något återgå liU motionen av i Facit.KonkurrenslikstäUigheten ifrågasätts, säger han, meUan staten ochprivatindustrin. För att göra bUden Utet mer fuUständig blandar han också inkooperationen. Jagdrar då slutsatsen att han egentligen syftar tiU att ge privalindust-rinmöjUghet att konkurrera om arbetsuppgifter som staten-samhäUet har behov av. Ioch för sig är väl inte detta någonting nytt, men mig veterligen är det förstagången som folkpartirepresentanter så klart ger tiU uttryckprivatindustrUntressen under täckmanteln att det är statens industrier man viUvärna om. Delfinns specieUt i lågkonjunkturer ett starkt intresse hos tiUverk-ningsindustrini det här landet att efter att ha tillverkat materiel också svara förunderhållet. I vissa faU har detta varit naturligt, men som regel har deorganisatoriska problemen visat sig bU av sådan omfattning att de inte voremöjliga att genomföra i praktiken. underhåUs ungefär fem av försvarets materiel av privatindustrin, resten av försvaretsjälvt eller av förenade fabriksverken. Låtmig fråga i Facit, om det är denna konkurrens som han vUl göramera likstäUd, så att en större del av underhållet kan hamna inom privatindustrinoch komma den tUl godo. Jag vågar påstå att om man fullt ut skulle utnyttjatUlverkningsindustrin för underhåll, skuUe materielverket tvingas att tecknaunderhållsavtal med tusentals verkstäder och industrier i såväl somutlandet i stäUet för att, som del nu är, teckna dessa avtal med ett fåtalstatliga företag som har det totala underhållsansvaret och därmed också täckerförsvarets väsentliga behov. Jagtror att har haft förhållandena på detta område i bakhuvudet närhan har skrivit om konkurrenslikstäUighet. Jag skuUe kunna anföra flera exempelpå varför jag är misstänksam mot hans omtanke gentemot fabriksverken och denstatliga företagsamheten, men jag skaU nöja mig med detta. Mankanske då kan invända att det inte är något specieUt folkpartiönskemål attfabriksverken skaU ombUdas tiU aktiebolag, utan även styrelsen för förenadefabriksverken har framställt önskemål om en övergång tiU bolagsform. Ja, det ärriktigt, men fabriksverkens argumentering ser annorlunda ut än den herrEricsson har framfört. Jag vet nämhgen att ambitionerna hos förenadefabriksverkens styrelse är av den arten, att man vUl infria förhoppnmgarna omtrygg och hög sysselsättning för de anställda även . Med den störreanställningstrygghet, en för de flesta högre lön, en större insyn och en störremedbestämmanderätt som personalen upplever i ett statligt affärsverk är detförståehgt att fabriksverksstyrelsen upplever sin konkurtensförmåga somnegativ. Låt mig klargöra att detta aUs inte Ugger i Imje med den motion somherr här har framfört. Jagtror att vi aUa i denna kammare är klart medvetna om att under de närmaste årenkommer privatindustrin genom avtal och olika lagar och reformer,som vi här snart skaU ge oss i kast med, att få anpassa sig tiU den trygghetoch de bättre förhållanden som statUga företag erbjuder sina anställda. En annan fråga som naturligtvis kan oroafabriksverksstyrelsen är säkert de mer eUer mindre osakUga påhopp, som bl. a.hert här i kväU med bravur har gjort, hans misstänkhggörandeav nya idéer och olika saker som man velat sätta i gång men som ännu inteutvecklats så mycket att de har kunnat presenteras för en större aUmänhet. Menäven härvidlag tror jag att de flesta av oss, som har en ärlig uppfattning omdenna sak, erkänner att en idé är bräcklig innan den utvecklatsoch bhvit färdig. Den kan också vara mycket svår att försvara närden kommer tUl offenlUghelens ljus. Detta är något som inte bara angår de statliga företagen.Om man börjar forska htet i fråga om en idé som ett privat företag villutveckla, skaU man finna, att den också är bräcklig och att det är svårt attgarantera att den en gång skaU kunna realiseras på del sätt företaget hoppats.I detta faU önskar säkerligen fabriksverkens styrelse att man kunde få arbetamera konfidentieUt innan man skaU behöva redovisa försöken med nya idéer ochuppslag. Jag kan förstå detta, och jag anser alt vi redan i dagborde kunna ge affärsverken samma möjhgheter som bolagen har utan att de därförbehöver övergå liU annan företagsform. Jag är fullt medveten om de föreliggandeproblemen men finner inte från den synpunkten att det finns anledning alt bytaföretagsform. I propositionen 139 behandlas även Svenskautvecklingsaktiebolaget. Jag hoppas att detta nu skaU få större möjUgheter äntidigare att fuUfölja sin verksamhet med utvecklandet av idéer och projekt. Detarbete som UtveckUngsbolaget kommer att bedriva skaU naturligtvis vara tiUhjälp för hela den samlade industrin, såväl den privata som den statliga. DetskaU kunna lämna hjälp tiU sådana industrier som kanske saknar förmåga att gemeningsfuU sysselsättning liU de anställda. Innan vi tar ställning till frågan om nyföretagsform för förenade fabriksverken bör vi awakta de reformer, som viförväntar oss på trygghetssidan för aUa anställda. Vi bör också awakta de nyamöjUgheter Utvecklingsbolaget skaU kunna erbjuda. Jag har en stark förhoppningom alt Utvecklingsbolaget skaU kunna stå såväl förenade fabriksverken som andraföretag tiU tjänst. De statliga företagens verksamhet, m. m. FruMARKLUND (vpk): tog jag emot ettsvar från industriministern på en fråga, som jag hade stäUt om statUga företagsaktieinnehav i privata storföretag. Vad statsrådet då sade upprepas isvaret på den första frågan i interpeUation. Debattordningen hargjort att vi nu har kommit ett stycke ifrån den interpeUationen, men jag vUländå ägna åt ett par synpunkter på den. I min kommentar tiU industriministerns svar för ett parveckor sedan hade jag anledning förklara min reaktion mot förhållandet att ettstatUgt företag genom aktieköp förstärker ett privatkapitahstiskt företag ochpå De statliga företagens verksamhet, m. m. del sättetingår i ett slags intressegemenskap med ett sådant. Jag har självfaUet sammainstäUning . Jag kan inte heUer finna, att statsrådels då i en replikframförda argument, att ett tiUfälligt Ukviditets-överskolt kan behöva placeraskortsiktigt, har något värde i sammanhanget, i varje fall inte om man har denuppfattningen att ett statUgt förelag har ett specieUt ansvar även förutveckUngen på de platser, där företaget i fråga har sin huvudsakhgaverksamhet. Och detta gäller i högsta grad och dess ställning imalmfällskommunerna. Den som har den inställningen tycker nog att tiU och medkortsiktiga placeringar av likviditetsöverskott kunde användas på närmare hållän vad som skett genom aktieköp i AB Cementa. På den punkten tycks herrHäU och jag vara ganska överens. I sitt svar redovisar statsrådet sin principieUainställning tiU frågan om statliga företags aktieinnehav i privatägda företagoch menar, att del är acceptabelt, om innehavet hgger i hnje med det statUga företagetsnormala verksamhet eUer i övrigt kan tjäna ett aUmänt näringspoUtiskt intresse.Som exempel anför statsrådet ASSI:s aktieinnehav i bruks AB. Min principieUa inställning har jag klargjort. Men jag kanmöjhgen förstå exemplet med och bruks AB. Däremot har jag svårarealt förslå på vilket sätt aktieinnehav i AB Cementa liggeri linje meddetta företags normala verksamhet. Lika htet kan jag se hur del tjänar ettallmänt näringspoUtiskt intresse. Jag medger gärna, att jag ännu mmdre kan sehur det skulle tjäna ett nortbottniskt näringspoUtiskt intresse eUer för attvara ännu mera konkret ett intresse, som överensstämmer medmalmfällskommunernas. Statsrådet säger vidare, att det liksom måsteankomma på stat och kommun att gemensamt medverka tiU att skapa ett meradifferentierat näringsUv i de kommuner som behöver det. Alt malmfältskommunernahör dit är vi överens om, det har statsrådet också uttalat här . I sittanförande före middagspausen framhöU industriministern sin ochindustridepartementets vUja att genom statliga företag bidra tUl sysselsättningoch utveckhng. I det sammanhanget redogjorde industriministern också försvårigheten att få företag att etablera sig i undersysselsatta områden. Voredet då inte en effektiv metod att låta ett företag, som helt dominerar vissasamhällens sysselsättningsmöjUgheter och därtiU är statsägt, också få del i detgemensamma ansvaret för regionen? Den uppfattningen Ugger väldigt nära till för oss somlever där uppe i gruvsamhällena. Syftet att genom ett stathgt företag bidra tiUsysselsättning och utveckhng bör väl också kunna nås den vägen, dvs. via ettstatsföretag, som redan finns på orten. Det ekonomiskt försvarbara i en sådaninriktning tycker jag framgår av de exempel, som har gett tidigare idebatten. har i sitt inlägg talat om uppgifter ochså att säga ansvar för utvecklingen i gruvsamhäUet, och i det sammanhanget harhan också tagit upp kvinnomas situation. Den situationen har jag självredogjort för här i vid ohka tiUfäUen. Även under gruvkonflikten framhöUs de svårigheter, som kvinnorna där uppe har när detgäller sysselsättning, såsom ett skäl för bättre löner inom . Jag ärsjälvfaUet inte emot bättre löner för dem som utför det hårda gruvarbetet,men jag tycker att det är angelägel att del bhr arbetsliUfäUen även förkvinnorna, för de kvinnor som så önskar också i gruvarbete. Säkert kunde genom att använda sina resurser på annatsätt än aktieköp i privatkapitaUstiska företag få fram uppslag som åtminstone inågon mån ändrar på de nuvarande förhåUandena. Detta fritar naturhgtvis intede för näringspohtiken ansvariga här i landet från att göra mer i syfte attlokahsera andra industrier liU de här orterna. Idéer saknas inte. ÅtskiUiga harredovisats här i . Många av dem har anknytning tiUden verksamhet som bedriver, andra följer andra hnjer. Men del är svårtatt komma ifrån del faktum att har en helt dominerande ställning igruvsamhäUet och därmed ett särskUt ansvar också för detta samhäUe utanför sittindustriområde. I likhet med hert HäU efterlyser jag en annan instäUningtiU de statUga företagens ansvar för utveckUngen på sina respektive orter änden som industriministern har gett uttryck för. Jag hoppas att en sådanändrad inställning blir verkUghet. De exempel som industriministern i ettSenare inlägg gav beträffande turerna kring skidfabriken i och tvätterieti GäUivare tycker jag ytterligare stärker uppfattningen att skaU användasina resurser i värdkommunerna. De statliga företagens verksamhet, m. m. HerrNILSSON i (s): Jag hade inte tänkt delta i denna debatt, menjag kan inte låta bh att säga några ord med anledning av den ensidiga kritiksom här riktals mot de stathga företagen. begår tyvärt misstag i sin verksamhetviUca självfaUet skaU kritiseras. Man kan dock inte undvika att reagera mot attdenna kritik aUtid får stort utrymme i den poUtiska debatten och i massmedia.Liknande kritik när det gäller det privata näringslivet kan efterlysas; detsaknas inte grund för sådan. Jag viU därför, herr talman, inför kammarens ledamöterlämna ett bland många exempel på hur det kan gå tiU inom den privata sektorn,varvid just de som mycket hårt kritiserat den statliga verksamheten i dettasammanhang icke funnit någon anledning tiU kritik. Ett företag i min hemkommun hade en specialtiUverkning,åtnjöt ett mycket gott anseende och hade en hög teknisk nivå på sina produkter,vUket tiU stor del berodde på en slabU och verkhgt yrkesskickhg arbetarstamsamt skickhga konstruktörer. Företaget har köpts av en stor koncern somansåg det utgöra en besvärande konkurrent. Endast av denna anledning inköptesfirman av koncernen och detta för ett belopp Som av aktieägarna med rättabedömdes som fördelaktigt från deras synpunkt. I samband med köpet beslutadesom nedläggning av förelaget och om flyttning av tiUverkningen lUl en annan ortför att där utgöra en länk i koncernens produktion. Varför denna åtgärd? Ja,svaret har koncernens direktör själv givit de anstäUda. Han har klart uttalatatt man upplevde det mindre företagets konkurtens som ytterligt besvärande. Det är att notera att det inte bekymrade aktieägama att 80man ställdes utan arbete, några av dem trotjänare med upp tUl 45 års Destatliga företagens verksamhet, m. m. anstäUning, de flesta avdem med mycket god yrkeskunnighet. Visst har man röjt undan en konkurrent genomdetta beslut. Därmed anser man förmodUgen att målet är nått, och man påstår t.o. m. att syftet var gott. Självklartuppstår det stora personUga och sociala problem i samband med nedläggningen,men det anser man vara de anstäUdas egen sak. Att de båda företagen dessutom behandladepersonalen på ett sätt som inte står i överensstämmelse med gäUandeföretagsnämndsavtal gör inte situationen bättre. Dettaär en aUvarUg fråga som berör både de anstäUda i företagen ochkonkurrensförhåUandena i samhäUet. Bristande lönsamhet brukar ofta åberopas vidnedläggning av företag, men det händer inte aUtför sällan att företag läggs nersom inte är förlustföretag. Nedläggningen sker ändå därför att man inte bedömerlönsamheten vara tiUräckUgt stor. I det exempel som jag här nämnt var orsakentiU nedläggningen inte bristande lönsamhet. Företaget hade en konkurrenskraftigprodukt och en god orderstock, vUket icke förnekats av de tidigare ägarna.Nedläggningen var helt betingad av två faktorer: dels att koncernen sågföretaget som en besvärande konkurtent och hade möjligheter att erbjuda etthögt pris för att eUminera denna konkurrent, dels att säljaren lät sig lockasav de mycket goda ekonomiska vUlkoren. Var kommer de anställdas intressen in ibUden? Syftet med mitt inlägg har varit att ge kammarledamöterna ett exempelpå hur det privata näringshvet i tysthet agerar över huvudet på sina anstäUdaoch med endast aktieägarnas intressen för ögonen. Vi bör nog aUa medverka tiUatt få balans i kritiken när det gäUer de StatUga företagen och undvika aUhysteri. Hert i (fp): Det är ju en vedertagen regel här i huset att de ortnamn som viAnderssöner och Erikssöner har får följa oss under riksdagsarbetet. Vi brukar,såvitt jag vet, aldrig sammankoppla ledamöternas namn med namnet på derasarbetsplatser eller liknande, som här gjorde. Man bör enUgt minmening inte heller göra detta, vare sig det är fråga om privat anställning eUerstatlig tjänst den saken har ju mindre betydelse i detta sammanhang. Jagtycker att ledamöterna skaU få behåUa den beteckning med ortnamn som de en gånghar fått, när de kom hit tUl . Närjag lyssnade på , blev jag också Utet förvånad därför att han iden här motionen av i viUe finna så många dolda motiv.Herr läste motionen som en viss potentat läser . ledamöter besökte förenade fabriksverken i ochdiskuterade frågan om företagsformen, fick de den bestämda uppfattningen attledningen var intresserad av en ändrad företagsform. Av utskottets betänkandeframgår också klart att utredningar inom företaget pågår om en annanföretagsform, och jag tycker därför att hert med fullt fog hadekunnat rikta sin fråga tiU , om han läser ut några dolda motiv urdenna motion. Orsaken tUl att ingayrkanden stäUdes om bifaU tiU motionen framgår aUtså klart av vad utskottetanfört. Jag skaU inte trötta kammarens ledamöter med att läsa upp vad utskottetskriver. Det är uppenbart att eftersom utredning pågår om en annan företagsformfinns ingen anledning att yrka bifaU tUl motionen. Vid det sammanträffande somägde rum med ledningen för fabriksverken framhöU man att det fanns problem medföretagsformen. Dessa problem har uppmärksammats, vUket också framgår avutskottets betänkande. Destatliga företagens verksamhet, m. m. Låt mig först rätta tiU ett misstag! Det var inte min meiung att nämnaherr namn tiUsammans med annat än ortsnamnet. Jagsade i mitt anförande att jag kunde tolka ut två oUka saker ur intresset attgöra förenade fabriksverken tiU aktiebolag. Jag tog därvid intryck av desynpunkter om statUg företagsamhet som i i dennakammare gett uttryck åt i tidigare debatter. Därför kunde jag inte med bästavUja i världen tolka hans eUer andra folkpartisters inlägg som om det är destatUga företagens bästa de önskar värna om; låt mig göra det klart! Jagsade vidare att jag vet att det är ett starkt önskemål från fabriksverkensstyrelse att få den statUga bolagsformen. Om hert i lyssnadeskuUe han ha funnit att jag också redovisade argumenteringen för detta och sadeatt det finns olika synpunkter i sammanhanget. De statUga företagen ger bl. a.sina anställda bättre förmåner än de privata företagen gör genom att deanstäUda har bättre insyn, större medbestämmanderätt, större social trygghetosv. i statUga företag. Det är en sida av saken. En annan är att fabriksverkensstyrelse naturligtvis upplever det som i och för sig otrevligt när den utsättsför sådana påhopp som bl. a. här har presterat imycket vida ordalag. Då viU man heUre arbeta med en annan företagsform sominte medger samma insyn som i affärsverken. Jagtror emeUertid att de här problemen skaU reda ut sig när UtveckUngsbolaget fårsina nya fastare former. Jag tror också att det bUr då riksdagenbeslutar om aUmänt införande av de trygghetsviUkor som gäller för statUgtanstäUda men inte för anstäUda i privat industri. Jagmenar att det inte finns någon anledning att vidtaga några förändringar iföretagsformen för fabriksverken, utan att man bör awakta vad som kommer atthända . HerrANDERSSON i (fp): Det är precis vad utskottet säger: Man bör awakta tUl dess det är klartvUken organisationsform fabriksverken skall ha. JagvUl också slå fast att vi här inte rimUgtvis bör läsa ut mer av en motion änutskottet har kunnat göra. Överläggningenvar härmed slutad. De statliga företagens verksamhet, m. m. Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemstäUan,dels reservationen av i Glömminge m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan hert iGlömminge begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaUer näringsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 44 punkten 1 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nej har kammaren bifaUit reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Glömminge begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 165Nej - 153 Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemstäUan,dels motionen nr 1501, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Punkterna 1 -3 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Propositioner gavs på bifaU tUll:o) utskottets hemstäUan, 2:o) reservationen av herrar Hovhammar och Clarksonsamt 3:o) det av under överläggningen i anslutiung tiU motionen nr1577 framstäUda yrkandet, och förklarades den förstnämnda propositionen varamed övervägande ja besvarad. Då begärde votering, upptogs förbestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna,av vUka den under 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. Sedanherr Olhede begärt votering även beträffande kontrapropositionen, upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren tiU kontraproposition i huvudvoteringen angåendenäringsutskottets hemstäUan i betänkandet nr 45 punkten 4 antarreservationen av herrar Hovhammar och Clarkson röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren tiU kontraproposition i nämnda votering