prot · FU09103 · 1971-12-31 00:00:00 — På den punkten kan säkert i varje faU statsrådet hållamed mig. Sedan har det, , inte inträffat någon somhelst förskjutning eller ändring i min filosofi då det gäUer den statUga företagsamheten.Jag har aUtid deklarerat att jag inte är emot statUg företagsamhet i och försig men att man måste kunna åberopa särskilda skäl för att staten skaU hoppa Inoch göra satsningar, som man inte kan räkna med att enskilda av oUka motiv kanta på sig. Jag har precis samma uppfattning . Skall man försöka tUlämpa detgamla bibelspråket om glädjen över varje syndare som sig omvänder, bör det nogpassa bättre på socialdemokraterna i fråga om den statliga näringspolitiken änpå mig, som alltid konsekvent har hävdat den filosofi som jag nu i korthet harredovisat och som jag också redovisade i mitt första anförande. Lån m. m. tiU Hen () kort genmäle: Det finns inte mycket av motsättning mellanoss, , Jag vill bara konstatera att det väl är onödigt att klistradenna etikett, att det är särskilda problem, bara på NJA, Det gäller för alltung industri i övre Nonland. Kan vi lösa det problemet så bUr också NJA med,och då ar vi fuUt ense. senare yttrande gläder mig. Jag skuUe viljautrycka det så att vi är ense, men han använder en annan formulering änvad han har gjort vid tidigare tillfällen då vi diskuterat statligföretagsamhet. Han säger att han är inte och har inte varit emot statUgföretagsamhet där ingen annan går in och gör investeringen. Det är en väldigghdning gentemot att säga att det skall vara socialt betingat, I vi har haft så mycken onödig diskussion omdetta både lokalt och regionalt har inte det privata näringshvet i denomfattning som man hade kunnat förvänta gjort de nödvändiga investeringarna.Därför har staten kommit in. Man har stäUt stora krav på staten, och statligföretagsamhet har därför kommit att betyda mycket för Nonbotten. Att man sedani vissa sammanhang säger att , som är det mest sociahserade länet,också har den största arbetslösheten, är ju ändå att vända det hela galet. Jag är glad över inställning. Det här medursäkt kanske inte var så allvarUgt menat, men det var väl htet av det i hansanförande. Men, , det är en väsentlig skillnad mellan att säga är med på statUg företagsamhet där den är vettig och nödvändig och däringen annan utför verksamheten och att säga att den bara är möjlig där den ärsocialt betingad. (vpk): kommunisterna har i en rad motioner till riksdagenanfört sin syn på och dess betydelse för Norrbottensnäringshv. I frågor och interpellationer, som i oUka sammanhang aktuahserats,har vi framhåUit det nödvändiga i en riktig produktionsinriktning vidjärnverket och även pekat på dess baskaraktär i en långsiktig regionalpohtiskutveckhngsplan. Att vi avstått från att ställa några motionsyrkanden till denproposition om lån och bidrag till NJA som behandlas beror inte på att vi pånågot sätt gått ifrån vår grundlinje beträffande järnverket och dessutveckling, utan bara på det förhållandet att vi funnit det förehggandeförslaget antagbart som ett steg på vägen till en sådan utbyggnad av järnverketsom vi har Lån m. m. tiU I den situation som befinner sig, skaU jaginte ta upp tid med kommentarer till aktuella produktions- ochinvesteringsprogram för NJA, Jag vill endast framhålla vår uppfattning att detinte räcker med den - också av utskottet påtalade ökning avmanufaktureringskapaci-teten som förutsätts i propositionen utan attytterligare satsningar på det avsnittet är alldeles nödvändiga. NJA måste urriktiga utgångslägen ta upp den konkurrens med de privata järnverken som herrSvanberg talade om med de järnverk som lägger tyngdpunkten på förädlingav manufakturerade produkter. Här får det inte bU fråga om något slagsuppdelning av kakan som ger NJA de sämsta bitarna. Vi tycker oss iutvecklingsprogrammet kunna spåra en viss tendens mot att vilja behålla NJA:skaraktär av underleverantör tiU andra järnverk. Detta accepterar vi inte, isynnerhet som vi anser en utveckhng av förädlingssidan vara av den aUra störstabetydelse för tillkomsten av den statUga verkstadsindustri med legotiUverkningpå oUka håll i länet, som vi i annat sammanhang StäUt förslag om och som ocksåutvecklats av hen i i den debatt som föregått den här punkten påföredragningslistan . Det vi från vårt håU närmast ställt oss kritiska till vidbehandlingen av förehggande proposition är att företagets regionalt avgörandebetydelse inte tillräckhgt beaktats. Ändå torde det stå klart vUken betydelsejärnverket haft för hittiUs genomförda lokaUseringar - placeringen avScania-Vabis' filialenhet tUl är ett exempel och Uka klart är att enriktig utveckhng vid NJÄ skapar gynnsamma förutsättningar för lokahsering av nyverkstadsindustri tUl orten. Över huvud taget torde det vara obestridhgt att utvecklingenav det norrbottniska näringshvet, som och inte minst i daghar rönt en sådan glädjande -och förhoppningsvis bestående uppmärksamhet idenna kammare, i stor utsträckning kan och måste baseras på NJA. Andra sidor som inte heller tillräckligt beaktats ipropositionen är miljövårdsåtgärderna vid järnverket, utbildnings- ochsysselsättningsfrågorna som jag har nämnt i någon mån forskningens och dentekniska utvecklingens behov. Till de frågorna, Uksom tUl konkreta förslag närdet gäUer järnverkets fortsatta finansiering, avser vi att återkomma. Vi villemellertid redan nu peka på möjligheten att underlätta NJA:s planerade ochnödvändiga investeringar genom att tUlämpa beslutet om förstärkt regionalpoUtisktstöd enUgt vilket lokaliseringsbidrag och/eller avskrivningslån kan utgå vidinvesteringar i byggnader, var för sig eller tiUsammans, med belopp högstmotsvarande eUer, om särskilda skäl föreligger, avinvesteringskostnaden. Till de särskilda skäl som vi därvid skuUe vilja åberopahör just de lokahseringspohtiska - de som så friskt har åberopats i dagensdebatt och i tidigare debatter. HenOLHEDE(s): Precis som vill jag uttrycka minstora tiUfredsstäUelse över att det är ett enhälligt utskott som har tillstyrktpropositionen om NJA, SärskUt gläder det mig att moderata samUngspartiet iutskottet fått en så fyllig redogörelse för investeringsprogrammet att manhar kunnat tiUstyrka Kungl, Maj:ts förslag trots den motion som man väckt. var uppe i talarstolen och sade att det råddeenighet om att man inte kan lägga ned NJA. efterlyste han emellertidalternativa förslag. Jag tror i aUa fall att han kom tUl den slutsatsen, som vifaktiskt kan vara eniga om, att det endast finns en väg att gå när det gällerNJA, Jag tror jag vågar säga att bakom det framlagdainvesteringsprogrammet finns ingående analyser och marknadsbedömningar. Detförsta som vi gjorde var ett s. k. nollalternativ, dvs, en beräkning av detekonomiska utfallet, oni produktionen i stort sett blev oförändrad. Resultatetav den undersökningen, herr talman, blev att det skulle uppkomma årUgaförluster på ca och att antalet anstäUda skuUe gradvisminska. Vi skulle få återkomma till kontinuerligt för att hålla hv Iföretaget. En sådan lösning kan inte kallas tillfredsställande, Ohka investeringsalternativ undersöktes mot bakgrunden avmarknadsanalyser, och detta har lett fram tiU det förslag - grundat påverkställande ledningens och styrelsens bedömningar i NJA - som hgger påriksdagens bord och som har redovisats i näringsutskottet. Det grundläggande felet med NJA tror jag man kankortfattat sammanfatta på det sättet, att löneandelen av den totalafaktureringen är för hög väsentligt högre än i andra järnverk. Orsaken härtiUär kort och gott att arbetare och tjänstemän inte har fått de verktyg sombehövs för att utföra en effektiv produktion. 550 miljoner som satsas innebär självfaUet ett stortansvar. Men om man jämför denna satsning med de investeringar som har skett iDomnarvet så är den inte stor. Investeringarna i NJA borde havarit ungefär 300 miljoner högre än de som gjorts. Och jag vill understryka förherr att vad tar ställning tiU är ett lokaUseringsstödtill NJA som är exakt detsamma som vilket privatföretag som helst skuUe fåenhgt gällande bestämmelser. Det är alltså inget särskilt stöd till statUgverksamhet. Jag tror det är viktigt, herr talman, att detta understryks. Den analys som gjordes - och jag tycker det är lämphgt attbetona det här visar att det är den metallurgiska delen som kräver de störstainsatserna. Nuvarande tackjärnskapacitet på är för liten iförhållande tUl den valsverkskapacitet som redan finns. Man kan således intefullt utnyttja redan gjorda investeringar. Den gamla masugnen från är internationelltsett mycket Uten och dessutom nu utshten. Existerande Thomaskonvert-rar aromoderna och måste bort, bl, a. av miljövårdsskäl. Detta efterlyste ju ocksåfru . Första ledet i produktionen är orationell. EnrationaUsering måste genomföras och en produktionsökning måste ske samtidigtsom kvahte-ten höjs. Om man inte är konkurrenskraftig i det första ledet blirman det inte heller i efterföljande led. Den moderna masugn som skallinstalleras är på I miljon ton. Internationellt sett är detta inte någonexceptionellt stor kapacitet. Masugnen är vald efter noggrann prövning av olikaalternativ. Med den gamla hyttan, som skall renoveras och moderniseras, Lån m. m. till Lån m. m. till kan man1976-1977 komma upp till ca tackjärn. ifrågasatte om det finns marknadsutrymme fördenna produktionsökning. Om man studerar undersökningar rörandeden väntade framtida råstålsförbrukningen i bhr svaret ett entydigt japå den frågan. Självfallet kommer det att finnas konjunktursvackor, men man kaninte av rädsla för tillfälUga sådana svackor avhålla sig från investeringar.Man måste ta hänsyn till den långsiktiga trenden. Det är den som skaU ligga tUlgrund för besluten. Därtill har man i NJA i sina kalkyler varit försiktig isina bedömningar om att erövra nya marknadsandelar. Jag vill också påstå attföretaget har visat en föredömUg försiktighet när det gällt prisutvecklingen. Det har framskymtat att den ökade försäljning som förutsesav ämnen och tackjäm skuUe vara svår att reaUsera. Låt mig då bara säga att manpå sikt förutser ett underskott på tackjärn här i landet. Om då inte NJA gördenna satsning, så tvingas andra stålverk att göra den. Överkapaciteten skallutnyttjas till kvaUtetsstål Indikationerna rörande kvalitetsstålverkets behovvisar att en sådan brist på ämnen föreligger. Som ett svar till vUl jag framhåUa, atteftersom man gör en mycket stor satsning på råstålsframstäUning så får man ettöverskott, men självfallet skall man vara instäUd på att efter hand förädla detstålet så nära järnverket som möjhgt. Om man studerar investeringsplanen finnerman också att överskottet inte är . Det minskas genom ökning påfaktureringssidan. bör det självfaUet minska ytterhgare. Jag villunderstryka att detta inte skaU vara den sista investeringen. Detta är en plansom sträcker sig . Därefter måste nya satsningar göras. Givetvis betyder den stora satsning som här görs ettbetydande ansvar, men vi kan säkerligen vara eniga om att vi också har lyckatsfå en av landets mest erkända fackmän på stålområdet som chef för . Det ären chef som förstår vad det betyder att ha alla i företaget som verkUgamedarbetare. Han och aUa de övriga anställda behöver allt det stöd de kan fåför att lösa de svåra uppgifter de har framför sig. De som representarer ägaren det vill säga samtUga riksdagsmän i denna kammare bör se till att företagetfår detta helhjärtade stöd. Där finns det, herr talman, ingen plats för någontvekluvenhet. () kort genmäle: Jag viU bara upprepaatt jag hoppas att planer och prognoser skaU håUa och att hansförväntningar verkhgen kommer att infrias. HerrJOHANSSON i Holmgården (c): Det var med en viss oro som vi i vintraskonstaterade att styrelsen för NJA var osäker om huruvida medel skulle ställastill förfogande för den utbyggnad och uppbyggnad av järnverket som man var iutomordentligt stort behov av om verksamheten skulle kunna fortsätta i minstoförminskad takt framöver. Vi fick i anslutning tUl styrelsens uttalade orobesked från regeringen om att pengar skulle stäUas till förfogande. Här har många talare uttryckt belåtenheten och Det är klart att också jag har anledning att uttala enutomordentlig tUlfredsstäUelse över att det råder poUtisk enighet om enuppslutning kring järnverket i . Det stod klart att vi om inte den härsatsningen hade kommit tiU stånd hade kunnat befara en minskning avarbetstUlfällena vid järnverket, och det skulle ha Innebutit en katastrof förbygden och för länet. Vad jag här viU betona är att orsaken tUl att järnverketinte givit det ekonomiska utbyte som man hade haft anledning och rätt attförvänta, utan tvivel är att det inte varit ett rationellt företag som haft fuUkonkurrenskraft gentemot övriga företag i samma bransch. Ingen kunde på ettmera eftertryckligt sätt ha givit besked dm detta än hen Olhede gjorde i detanförande han höll Det finns väl därför anledning att hysa åtminstone enviss förhoppning om att den satsning som man nu varit med om att bidra tiU ocharbeta fram program för skaU vara så väl underbyggd, att vi kanräkna med att bhr det rationella företag som vi haranledning och rätt att kräva att ett statsägt järnbruk skaU vara. Det är beklagUgt att det gått utan att vi fåttden rationaUtet i företaget som det rimligtvis måste ha gått att åstadkomma.Det finns ingen anledning att spiUa ord på den saken ; det är bara atthoppas på att det skall bli bättre . Vi i trodde redan på ett tidigt stadium avdetta järnverks historia att det skulle kunna föra med sig någraföljdindustrier. Det ansågs rimUgt att vi när vi ändå hade ett järnverk i länetskuUe kunna få något av manufaktureringsverksamheten på jämsidan. Det har dröjtlänge. har vi fått besked av att saken skall föhas upp. Det ärgivet att vi noterar det med tacksamhet. Vi skaU självfallet också se till attStatsföretag bUr påmint om de löften som man har givit här . Det ärbara att hoppas att man då ser till att de industrierna får konkurrenskraftredan från första början, så att det inte skall behöva uppstå en sådanirritation som det gör då staten gång efter annan måste träda in medytterligare kapital Här har talats om den avigsida som NJA:s lokaliseringutgör: det hgger för långt norrut för att kunna få den konkurrenskraft somjärnverk i andra och centralare delar av landet har. Det är inte mycket attinvända mot detta. Det ligger långt nonut, det bhr långa avstånd och högakostnader för frakter. Men otvivelaktigt är väl ändå att en bättre utbyggdIsbrytarverksamhet skuUe kunna ge järnverket väsentUga tillgångar. Jag vet mteom man har några siffror att redovisa som visar vUken kostnadsminskningman har kunnat notera för det här året, tack vare att vi haft möjlighet tiUsjöfart praktiskt taget . Jag skuUe tro att det finns sådanauppgifter. Möjligheten av att uppehålla en sjöfart under den störstadelen av året tror jag är rätt stor. Det har ju faktiskt visat sig attsituationen är den att, när issvårigheter uppstår i södra delarna av landet,bhr det en utomordenthgt som vi norröver Inte har någon sjöfart,beroende på att aUt vad isbrytarverksamhet heter dras söderut. De år närisbrytarverksamhet inte behövs i någon större utsträckning söderut kansjöfarten pågå i norr. Lån m. m. tiU 3 protokoU 1971. »j 1Q2 Det kan enhgt mitt sätt att se mteinnebära annat än att vi också kan räkna medatt, om vi får en större satsning på isbrytare, får en möjlighet Onsdagenden jj jjgfgj. j större delen av året,och det skuUe verksamt bidra tUl att eUminera den olägenhet som den nordliga lokaliseringen medför. I dettaanförande instämde hen Stridsman (c). Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 35 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition med förslag tillPCB-lag jämte motion. I propositionen 1971:99 hade Kungl.Maj:t under åberopande av utdrag av statsrådsprotokoUet över jordbruksärendenför föreslagit att antaga inomjordbruksdepartementet upprättat förslag tiU PCB-lag. I propositionen hade föreslagits att Kungl. Maj:t fickbemyndigande att förbjuda eller föreskriva villkor för import, tUlverkning,saluhåUande eller hantering av polyklorerade bifenyler (PCB) eUer produkter ivUka PCB ingick, om det var av särskild betydelse från miljöskyddssynpunkt. I detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1971:1448 av m. fl., vari hemställts att hosKungl. Maj:t uttalade att den myndighet som omnämndes i Kungl. Maj:ts förslagtill PCB-lag borde vara giftnämnden. 1. skulle antaga detförslag tiU PCB-lag som framlagts i Kungl. Maj:ts proposition 1971:99, 2. lämnademotion 1971:1448 utan åtgärd. Reservation hade avgivits av herrHedin och (båda m), vilka ansett att utskottet under 2 borthemstäUa, att med bifaU till motionen 1971:1448 iskrivelse till Kungl. Maj:t uttalade att giftnämnden borde vara den myndighetsom omnämndes i PCB-lagen. Fra (): Det mest effektiva, kanske enda effektivasättet att råda bot på den tilltagande giftspridningen är lagstiftning. Utskottet har också varit helt enigt i vad gäUer värdet av att en PCB-lag antas. har vi använt oss av en produkt eUer rättare sagt ett material som inte är 66 nedbrytbart, inte vattenlösllgt ochsom i allt högre grad anrikats, bl. genom sin fettlöshghet, i djur av oUka slag. kondensatorer,transformatorer och något htet i färger. Dess använd- Nr 103 ningsområde ligger aUtså fjärran från t. ex. DDT:s som också är ett Onsdaeen den fettlösUgticke nedbrytbart ämne. Jag har velat påpeka detta, därför att det så tydligtåskådliggör den _, ,------ PCB-lag förändrade inställning vi måste ha till våromgivning. Faror lurar inte bara ibesprutningsmedel och tillsatser av ohka slag. Även material som PCB ellervissa plaster kan utgöra allvarligt hot mot vår miljö. Hotet aktuaUseras dendag materialet förstörs, bränns eller på annat sätt kommer ur sittanvändningsområde. Kravet på tillsyn förstärks. Och en lag, inte minst enmiljöskyddslag, måste efterlevas, och samhället måste kontrollera att så sker.Giftnämnden föreslår i sin remisskrivelse att den själv skulle svara förtUlsynen av den nu föreslagna lagen, men departementschefen och utskottetföreslår att denna tillsyn bör utövas av eller annan myndighetsom Kungl. Har inte tillräckhgt att göra? Tillsynenmåste ju i hög grad vara en uppgift lämpad för giftnämnden som har tillsynen avandra skadhga, vådhga material, och detta gäUer även om miljökontrollutredningeni sitt betänkande, när det nu kommer, föreslår en omorganisation av helatUlsyns- och kontroUverksamheten. För oss gäller det att passa in lagen i nugällande bestämmelser. är den myndighet om vilken det talas iKungl. Om denna sägs: "Nämnden åUgger särskUt attmed uppmärksamhet följa utveckhngen i fråga om hälsofarliga varor ochbekämpningsmedel" och ha viss tillsyn i övrigt. Ingen orsak finner jag detvara att frångå praxis och låta annat organ utöva tillsynen av den härföreslagna lagen och, herr talman, jag skaU be att få yrka bifall tUlreservationen vid jordbruksutskottets betänkande nr 35, Hen i Skegrie (c); Som framgår av utskottets betänkande avserdepartementschefen att låta utreda vUken myndighet som lämpligen bör handhatUlämpningen av denna lag. Många olika sådana myndigheter kan här komma ifråga. Det är inte alls uteslutet att det kan bil giftnämnden. Närdepartementschefen emellertid inte är säker på vUken myndighet det bör varautan viU närmare undersöka detta, finns det väl skäl i att invänta dentUltänkta översynen och därefter ta ställning tiU vilken myndighet som rimhgenbör komma i fråga. Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemstäUan. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen av och fra , och förklarades den föna propositionen vara med övervägande ja besvarad. Användning av djur för vetenskapliga experiment Fm begärde votering. Sedan det konstaterats att ett tekniskt fel uppkommit ivoterings-signalsystemet, yttrade (): Med hänsyn till de tekniska svårigheterna attsamla ledamöterna ber jag att få ta tillbaka min begäran om votering. Kammaren har aUtså bifallit utskottets hemställan. § 7 Användning av djur för vetenskapliga experiment Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 36 i anledningav motion om översyn av bestämmelserna om användning av djur för veten-skaphgaexperiment. HenHENMARK (fp): Djuren är levande varelser, i många fall klokaoch förståndiga. De borde i ett civiliserat samhäUe åtnjuta någon form avrättstrygghet. Så är emeUertid knappast faUet med de djur som överlämnas tiUexperiment för vetenskaplig forskning. Berättelserna om deras Udanden, somskUdras i infordrade remissvar, är skakande. Men deras skrik och kvidande ochderas skräck tränger icke igenom institutionernas murar. Deras behandhng ärknappast kontrollerad av någon med undantag av institutionens tiänstgörandepersonal; endast vetenskapsmannens egen etiska instäUning utgör en begränsandefaktor vad beträffar djurens Udanden. Det är emeUertid förståeligt om ocksådenne, med hänsyn tUl den vikt han måste tUlmäta forskningsändamålet, nödgastiUämpa den gamla jesuitsatsen: ändamålet medlen. har avstyrkt den motion som härförehgger tiU behandling. Utskottet har gjort det med en, som det heter, starkskrivning. Jag har ingen anledning att inte vara tacksam mot jordbruksutskottetför den omsorg utskottet har nedlagt vid förberedelserna av det betänkande somi dag förehgger tUl behandhng. Utskottet har infordrat remissvar från ettflertal håll och redovisar detta i betänkandet. Efter en sådan förberedelse och då utskottet är enigt ärdet givetvis lönlöst och meningslöst att framställa något yrkande, men jag viUerinra om att en stark skrivning inte förvandlar djurens situation. Därför vUljag gärna poängtera att det anförande som jag här håller mte bör anses somnågot slags gravöl över detta ämne. Det bör också observeras att det även i de negativaremissvar som har inkommit finns vissa formuleringar som jag tycker tyder påatt något kan och bör göras i detta ärende. , som i sak är avstyrkande, uttalar en förhoppning om att man frånstatsmakternas sida skall ägna allt stöne intresse åt strävandena att utvecklaanvändandet av cellkulturer. Man påpekar särskilt att vi här i skullebehöva en cellkulturbank. Anstalten säger också att ökat Intresse bör ägnasuppfödningen, skötseln, hälsotillståndet och anskaffningen av försöksdjuren.Detta yttrande visar att det finns mera att göra inom detta område. Statensbakteriologiska laboratorium har tiUstyrkt utredningen och säger att utveckhngen går så fort att det är nödvändigt att bestämmelsernaständigt överses och därmed hålles aktuella. , anför att man har enpermanent kommitté, försöksdjursnämnden, som arbetar med dessa frågor. Genomutbildning av såväl teknisk personal som forskare viU man främja inte bara denmedicinska forskningen utan även djurskyddssynpunkterna. Man sparar mångaförsöksdjurs liv genom att onödiga och dåhgt planerade försök förebyggs. Inomett avsnitt finns sålunda ett särskilt organ som sysslar,med dessa saker. Jaghar bara stäUt mig frågan hur långt dess verksamhetsområde sträcker sig,eftersom försöksdjur fått en vidsträckt användning. Ay remissvaren framgår att man vid remissbehandhngen pånågot sätt begränsat motionens omfattning. Det förefaUer som om man haftuppfattningen att motionen endast avser att söka ingripa i själva den operationdär ett djur skaU användas i försökssyfte. Då jag skrev motionen avsåg jag nogatt den skuUe omfatta hela den verksamhet som gäller anskaffning, uppfödning,vård och användning av försöksdjuren. menaratt en utredning om översyn av bestämmelserna endast skuUe gälla administrativaåtgärder. Jag vill undanröja detta missförstånd och säga att det inte i förstahand gäller administrativa åtgärder utan själva tryggheten för djuren. Flera tycks ha fått den uppfattningen att jag somrnotionär avsåg att helt enkelt avskaffa experimenten med djur. Jag är medvetenom att denna möjUghet ännu mte finns. Man måste först komma betydligt längre imånga avseenden. En del av de vetenskapliga institutionerna har också sagt attdjurexperiment nog aUtid kommer att vara nödvändiga.