prot · FU09102 · 1971-12-31 00:00:00 — delsernaför gruvdriften i Stekenjokk skuUe avbrytas väckte naturligen stor förstämningi den bygd som närmast berördes. Stora förväntningar i fråga om sysselsättningi en region med svåra arbetslöshetsproblem grusades. Från fackligt håll framfördes stark kritik mot beslutet.En rad socialdemokratiska organisationer inom gjorde kraftfullauttalanden. Krav restes dels på fortsatta undersökningar och bedömningarbeträffande gruvdriftens lönsamhet, dels på snabba åtgärder för att kompenserauteblivna sysselsättnlngstiUfäUen. Dessa krav framfördes direkt tiUrepresentanter för regeringen och av det socialdemokratiskapartidistriktet i . AUtjämt kvarstår en stark besvikelse över att det blevnödvändigt att avbryta planeringen för gruvdriften i Stekenjokk. När vi nu behandlar proposition nr 75 ser jag emellertidde åtgärder som däri föreslås som betydelsefuUa svar på de opinionsyttringarsom jag här summariskt refererat. Ett nytt företag lokahseras tUl . Det gersysselsättning åt drygt 100 personer. Jag vlU uttala min tUlfredsstäUelse överdetta men betona att det inte löser utan enbart lindrar desysselsättningsproblem som finns inom detta område. Ytterligare insatser ärnödvändiga. Det är också tillfredsställande att medel för fortsatt ochintensifierad prospektering av malm inom Stekenjokkområdet nu anvisas. Ipropositionen anförs att en förnyad analys av det förväntade framtidakopparpriset skaU genomföras och beaktas. Vidare sägs att det med hänsyn tUlsysselsättningsläget är angeläget att man snabbt vinner klarhet om gruvdriftkan påbörjas. Det program som föreslagit för undersökningen avStekenjokkmalmen skall enligt departementschefens skrivning kunna ändras medhänsyn till framkomna resultat. Jag utgår ifrån att han därmed anvisar enmöjUghet till snabbare genomförande av programmet än vad tidsplanen anger. Den avgörande frågan beträffande ärsjälvfaUet lönsamhetsaspekten. Det är ju mför utredningsresultat som utvisatstarkt ökade förlustsiffror som stoppat fortsatt planering. Mot de bedömningar som gjort för Statsföretagsräkning kan man naturUgtvis rikta invändningar. Man kan göra det med hänvisningtill andra experter. Det är i och för sig en enkel matematik att få fram bättrelönsamhetssiffror genom att göra antaganden om ett högre kopparpris. Desynpunkterna fördes också fram redan vid det stormöte som FCO och SAP anordnadei . Men det är som det ofta har sagts mycket svårtatt spå - särskilt om framtiden. VUken expert som företräder de riktigastesiffrorna är för en lekman inte lätt att bedöma. Det är emellertid svårt,tycker jag, att befria sig från intrycket av en något pessimistisk bedömning iLKAB:s kalkyler. Det är självfallet av samhäUsekonomiskt värde om Stekenjokkmalmenkan komma tiU användning. UppenbarUgen hade också den bedömningen närden anvisade tiU projektet för att dels täcka beräknatunderskott på 6 mihoner kronor, dels belasta företaget med vissasamhäUskostnader. Jag är angelägen om att betona att de samhällsekonomiskaaspekterna bör beaktas vid den förnyade prövning av som harutlovats. Jag noterar också med tillfredsställelse att statsrådet sitt interpellationssvar har utlovat att nya kalkyler kommer att granskasinte bara från företagsekonomisk utan även från samhällsekonomisk synpunkt. i (c): Jag vill anföra några ord I anledning av detsärskUda yttrande som jag har fogat tUl det föreliggande betänkandet underpunkten 2. Stekenjokkfrågan är av vital betydelse för södraVästerbottens inland. Människorna i denna del av vårt land har haft grundadanledning att med förväntan se som en reaUstisk möjlighettill ökning av sysselsättningen. Avbrytandet av projekteringsarbetet kom därförsom en chock för den här regionen - ja, för hela . Detta börslås fast. Reaktionen mot Statsföretags handläggning av frågan fårdock enUgt min mening inte konserveras tUl att bU en bestående misstänksamhet.Det är främst av denna anledning som jag inte har ansett mig kunna ställa uppbakom den reservation som representanter i utskottet har avgivit.Jag viU nog för min del medverka tiU gemensamma ansträngningar för att ,om så visar sig möjUgt, få projektet igång. Jag anser mig tjäna detta syftebäst genom att godta den försiktiga linje som inte på nytt skaparförväntningar som kunde bU svåra att infria. Den Ängströmska motionen har pekat på vissa väsentUgaaspekter i den aktuella frågan. Jag har dock under utskottsbehandUngen blivitövertygad om att de analyser och undersökningar som motionen kräver kommer tillstånd även med propositionens och utskottsmajoritetens skrivning. Det har ocksåfastslagits att en allmän önskan om projektets fullföljande föreUgger. Stekenjokkfrågan får inte bU ett partipoUtiskt slagträ.Det skulle inte vara till gagn för den bygd som redan har tappat så mycketfriskt blod. Jag uttalar en förhoppning om att regeringen och alldelessärskilt industriminister inte skaU sky någon möda för att så snart sommöjUgt ge besked om resultatet om den ytterligare undersökning sompågår rörande framtid. Utskottsmajoritetens Unje öppnarvägen för detta. Jag avser att rösta för utskottets hemstäUan. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan biföUs. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrar i ochRydén och förklarades 7 protokoU 1971. den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i Örebrobegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 21 punkten 2 mom. 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Herr industriministern , som meddelat, att han isamband med behandUngen av detta ärende ämnade besvara iKristinehamn (vpk) framställda interpeUation, nr 51, angåendesysselsättningsskapande åtgärder i , erhöll ordet och anförde: i har frågat mig,hur jag bedömer förutsättningarna för sysselsättningsskapande åtgärder frånstatsmakternas sida, främst genom uppförandet av statliga verkstadsföretag iVärmland, NäringsUvet i domineras av några stora järnbrukoch skogsföretag. TUI följd av rationaUseringssträvanden har tillverkningen aUtmer koncentrerats tUl de större braksorterna, , , ochStorfors. Detta har medfört sysselsättningsproblem på en del orter. GenomlokaUseringspohtiska åtgärder har emellertid problemen kunnat begränsas. Antaletsysselsatta inom industrin i har varit i stort settoförändrat. Befolkningens antal har minskat något. HittiUs har ca 100 företag inom länet beviljatslokaUseringsstöd på totalt , vUket motsvarar avdet sammanlagda lokaUseringsstödet för hela landet. Antalet nytillkomnaarbetstUlfäUen inom dessa 100 företag uppgår till drygt 2 000, En stor del av stödet har gått tUl länetsverkstadsindustri. Flera verkstadsföretag, som startat som legotillverkare åtde stora järnverken, har expanderat av egen kraft och skaffat sig friståendetillverkning. Under det senaste årtiondet har också flera större svenskaföretag etablerat fiUaler och underleverantörer i länet. Som exempel kan nämnasBohnder-Munktell och Husqvarnakoncernen i , i Säffle ochSAAB-Scania i , Det stathga lokaliseringsstödet samt möjligheterna attutnyttja investeringsfonderna har som regel haft stor betydelse videtableringarna och vid de senaste årens omfattande utbyggnad av mindre ochmedelstora verkstadsföretag. Jag vill också erinra om betydelsen av Investeringsbanken,som bl. a. medverkat tiU finansieringen av Uddeholmsbolagets betydande investeringarför åren 1971 1974. är en av länets hårdast drabbade orter frånsysselsättningssynpunkt. Genom överenskommelsen mellan ochCoronaverken AB om att bilda ett bolag för tillverkning av plåtprodukter förbyggnadsindustrin beräknas 200 personer få sysselsättning i . Dessutom kommer ett helt privatägt bolag inomverkstadsbranschen att med hjälp av statligt stöd etablera sig i ochdär sysselsätta ca 40 personer. Med hjälp av stathga stödåtgärder har alltså sysselsättningentryggats för åtskilUga personer och dessutom medfört en ökad differentiering avnäringshvet inom länet genom nyetableringarna inom verkstadsindustrin. Det finns enUgt min mening underlag för en försiktigoptimism när det gäller verkstadsindusrins utveckling i . Mensjälvfallet måste utveckhngen observeras noggrant. Möjligheten av ennyetablering eller utvidgning av helt eller delvis statsägd verkstadsindustrifår avgöras bl a, efter en bedömning av expansionskraften inom denna del av denstatliga företagsgruppen. Får jag, herr talman, göra ett tillägg tUl det nu försnart sedan tUl interpeUanten överlämnade svaret. har regeringentillkännagivit sitt beslut att föreslå en fördjupning av Trollhättekanal och en sådan förbättring av isbrytartjänsten i att kanhållas öppen för året-runt-sjöfart. Jag tror att håller med migom att dessa åtgärder kommer att starkt förbättra utveckUngsbetingelser-na förden värmländska industrin och också öka förutsättningarna för nyetableringar idenna region. HerrMAGNUSSON i (vpk): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min interpeUation. Som industriministern själv framhåller i sitt svardomineras näringslivet i av två stora bolag, ochBilleruds AB. Sysselsättningen är koncentrerad till massafabriker och järnbruk.Att skogsägarna bildat ett eget företag, , får ansesutgöra en välbehövlig motvikt mot denna bolagsdominans, men den förändrar juinte i stort näringsstrukturen i länet. En kraftig strukturrationahsering har ägt rum i Värmland.En omfattande rationaliseringsverksamhet inom skogsbmket har också gjort mångaskogsarbetare arbetslösa. Nedläggningar av ett flertal massafabriker t, ex.Edsvalla och , den senare avvecklades i samband med att uppgick i , samt Jössefors m. fl. har inte baraställt många människor arbetslösa utan har också skapat svårigheter för deberörda kommunerna hksom för länet i sin helhet. Detsamma gäUer dekoncentrationstendenser inom järnindustrin som gjortsig gällande, bl. a. genom nedläggandet av järnbruket i . Jag tror förmin del att det finns anledning att förmoda att ytterligare koncentration avjärnbruk kommer att ske . Den här utveckhngen har medverkat tiU att under1960-talet fått en ogynnsam situation i vad gäller befolkningsutvecklingen.Under denna period har länet haft en nettoutflyttning på 14 000 personer, varav7 000 i åldern 1 . visar i stort sett enbefolkningsmässig balans, men gjorda länsprognoser förutser dock fortsattaproblem på det här området. De förutser t, ex, att vid decenniets slut skallfinnas en arbetskraftsreserv på 8 000 personer i . Om den aktuella sysselsättningssituationen skall jag inteorda så mycket. Jag hade tänkt att göra det men den har behandlats vid entidigare interpeUationsdebatt här i kammaren. Den aktuella sysselsättningssituationenhar väl förbättrats något just för dagen, men under aprU redovisades högrearbetslöshetssiffror än . har det mycket besvärhgtoch man har där kunnat notera den högsta arbetslöshetssiffran . 1norra finns också ett stort antal pendlare. Bara i , t, ex,, harman inte mindre än 500 pendlare. Men också andra områden i länet drabbas hårt.Enbart kommer vid utgången av den senaste femårsperioden att ha förlorat815 arbetstiUfäUen, främst genom företagsnedläggningar. TiUkomna arbetstillfällenunder är för del 274 stycken. Kommunen sände ut enskrivelse bl. a. till länets riksdagsmän, där det prekära sysselsättningslägetpåtalades. Man uppskattade då antalet arbetslösa till omkring I 000 personer.Man påpekar att Svenska tobaksbolaget, enhgt pressuppgifter, stodinför beslutet att utvidga sin verksamhet i eller i . Enligtpressuppgifterna fick utbyggnaden trots att man där bara hade entredjedel av arbetslöshet. Man anser sig frän kommun verkligenha belägg för att kommunen måste tillföras ny företagsamhet, privat ellerstatUg. Just möjligheten att tiUföra statlig verksamhet harnaturUgtvis ett mycket stort värde i ett län som i , som varit och är ihög grad dominerat av privata bolag, vilka genomfört den enaföretagsnedläggningen efter den andra utan större hänsyn till hur den lokalabefolkningen drabbats. Bolagen har till yttermera visso inte aktat för rov attäven efter det nedläggningar skett, i kraft av äganderätten tillindustrilokalerna, försöka påverka ortens möjUgheter beträffande nyetableringav företag i för dem acceptabel riktning. Det är mgen känsla av trygghet somdet privata näringslivet kunde skapa hos den värmländska befolkrungen. Tvärtomär det väl så att arbetarna inom många av dessa bolags företag känner osäkerhetinför framtiden. Senast kunde man förresten läsa i länspressen hurdet förmodades att BUlerud kan ha planer på att avveckla sin drift i , där900 personer sysselsätts. Dessa uppgifter har senaredementerats. Vi har dock exempel på att ett företag kan dementera sådana häruppgifter, men att företagets arbetare ändå en vacker dag står inför fuUbordatfaktum. Just det här företagets tendens att vilja flytta en allt större del avverksamheten utomlands kan heller mte väntas tillföra dessa arbetare Det är mot den här bakgrunden kanske inte att undra på attdet tycks råda en ganska stor enighet inom arbetanörelsen i om attstatlig industri behövs för att motverka bolagsdominans och ett odifferentieratnäringsliv. Det har vid flera tillfäUen gjorts sådana uttalanden från såvälsocialdemokratiskt, kommunistiskt som fackUgt håll. Jag skuUe tro attrepresentanter för både regeringen och olika departement känt det önskemåletmycket starkt vid sina besök i . En representant förindustridepartementet har också vid besök konstaterat att hör till deområden i landet där staten måste satsa på en utbyggnad och differentiering avindustrin. Också en lokalisering av statliga industrier skulle kunna tänkas,även om man varnade för överdriven optimism i det faUet. Jag kan inte underlåta att i det här sammanhanget påtalavad LO:s ordförande sade vid årskonferensi : "Det förefaUer mig vara en betydelsefull uppgift att fåtill stånd en mer blandad industrieU verksamhet i , när man söker efterlösningar på den svåra sysselsättningssituationen. Som en motvikt tillskogsindustrin skuUe det vara önskvärt med en utvidgad metalUndustri." Det är alltså tankegångar Uknande dem som haruttryckts i ett näringspohtiskt program som utarbetats av vårt partidistriktoch som jag i min interpeUation försökt ge uttryck för. Jag har i min interpeUation tagit upp frågan om startandetav statliga verkstadsföretag. Industriministern hänvisar i sitt svar tUl attdet skett en del nyetableringar av verkstadsindustri i länet och att det finnsanledning tiU en försiktig optimism när det gäUer verkstadsindustrins utveckUngi . Statsrådet säger i svaret: "Möjhgheten av en nyetableringeller utvidgning av helt eller delvis statsägd verkstadsindustri skaU fåavgöras bl. a. efter en bedömning av expansionskraften inom denna del av denstatUga företagsgruppen." Staten har tidigare svarat för lokaUsering av verksamhettill ; jag tänker då kanske specieUt på den östra delen av länet, därjag hör hemma. I finns telefabrikation, och så tillkommer det nuaktuella i , som enhgt vad jag erfarit hälsas med glädje ochtiUfredsställelse på orten. Men det är ju ändå fråga om ersättning, i varjefall delvis, för industrier som lagts ner och ger ju egenthgen ingen nystimulans åt bygder, som i hög grad har övergivits av det privata näringshvet. Många människor i väntar på hjälp frånstatsmakterna i den här situationen. Kommunerna kämpar en hård kamp för att fåtill stånd sysselsättningsobjekt men röner inte aUtid den bästa förståelsen.Som exempel kan nämnas den planerade spånplattefabriken i , varsreahserande ännu tycks vara hka ovisst. Regeringen har där beviljatlokaUseringsstöd, men Wermlandsbanken säger nu nej till de återstående lån sombehövs. Jag tror att utan tvekan även kommeratt få bekymmer på grund av koncentration av och nedläggning av företag. Medden bilden för ögonen att vi vid decenniets slut antingen har en hög Nr 102 arbetslöshet eller fått en ökad utflyttning från länet, eller kanske T' dfjp de bådadera, bör vi kunna kräva ettökat statligt engagemang för att på komma tUl rätta med sysselsättningsproblemen, -------------------- ------ Jag har bedömt det så, och det ärockså uppfattningen inom mitt Lån tiUStats- partidistrikt, att stathga verkstadsindustrier skulle utgöra värdefulla företag komplement tiU den järnindustri somredan finns i länet. inte ärövertygad om att dessa möjligheter på långt när är uttömda, vill jag ändå tillsist framhåUa att det är det stathga engagemanget som sådant som är detavgörande och jag ser därför gärna även andra lösningar som skulle kunna ansesvara lämpUga. Jag vill i det här sammanhanget också uttala mintiUfredsstäUelse över de andra åtgärder som vidtas för att tryggasysselsättningen. AktueUast är ju åtgärderna i kanalfrågan, som jag anserkanske vara nödvändiga för att över huvud taget få företag att stanna kvar iVärmland. Avslutningsvis tycker jag det skulle vara intressant atthöra industriministerns eventuella synpunkter på de frågor jag här har tagitupp. Hen (): Jag kan inte underlåta att i anslutning tiUden här interpellationsdebatten göra några reflexioner. Statsrådet säger i interpellationssvaret: "Med hjälpav stathga stödåtgärder har aUtså sysselsättningen tryggats för åtskilligapersoner och dessutom medfört en ökad differentiering av näringshvet inom länetgenom nyetableringarna inom verkstadsindustrin," Detta gäller aUtsåNykroppa och . Jag har ingenting att invända mot detta, för jag ärövertygad om att åtgärder behövs för att förbättra sysselsättningen i . Men, herr talman, det här företaget kommer dock från enannan del av landet, nämligen från Kungsbackaområdet och norra . Vad hardå skett där i stället? Jo, från det området har ungefär 300 arbetstiUfäUeninom verkstadsindustrin försvunnit, och det är just det slag av arbetstillfällensom man Uder brist på inom nona delen av . Här har talats om pendlare. Jag vet att det är storaproblem på många platser i vårt land, och de som arbetar hos iKungsbacka är pendlare och tiUhör företag som har fått nedläggas.Efter vad länsarbetsmyndigheterna säger torde det nu inte finnas några andramöjligheter för dem än att skaffa arbete i . Där kan det kanske finnasmöjhgheter att skaffa arbete, det förnekar jag inte, men vad bhr resultatet?Jo, dessa arbetstagare får ungefär dubbelt så lång resväg . De harhittills haft att åka, nu bhr det Om det gäUde yngrearbetstagare hade det kanske ställt sig lättare, men de flesta, ja, nästanallesammans, är i medelåldern och däröver. Det har här talats om att bl a. arbetarrörelsen i Värmlandär tacksam för vad som har gjorts. Det förstår jag mycket väl Jag vågar påstå att det finns mycket starka krafter inom både arbetanörelsen och andra gmpper i som anser att man borde ha försökt behåUa denna arbetskraft på den tidigare platsen, där det fanns - observera det möjUgheter för utveckling. De påståenden som gjorts I annan riktning är icke med 198 sanningen överensstämmande dethar intygats både av de kommunala myndigheternaoch av länsarbetsmyndigheterna. Jag har inte kunnat underlåta att säga någraord i anslutning till detta interpellationssvar och denna debatt. Jag har, somjag sade tidigare, ingenting emot att man stärker sysselsättningen i absolut inte men jag tycker att det är htet egendomligt att man gör det genomatt flytta arbetstiUfäUena från ett område inom landet där de mycket väl hadebehövts till ett annat. Jag har tidigare haft tUlfälle att diskutera detta medindustriministern i en interpeUationsdebatt, och jag frågade då vadindustriministern hade att föreslå som ersättning för de arbetstillfällen somförsvinner från . Mig veterUgt har jag inte fått några förslag, inteheller de kommunala myndigheterna i , och jag kan därför inteunderlåta att upprepa frågan: Har statsrådet några förslag när det gäUer attstärka sysselsättningen i norra vad gäUer verkstadsindustrin och annanIndustri? Det är där som bristen finns. Ang. beredande av sysselsättning för nyu texamineradeakademiker Överläggningen var härmed slutad. På förslag av herr talmannen beslötkammaren att till morgondagens sammanträde uppskjuta behandhngen av återståendepå föredragningshs-tan upptagna två gånger bordlagda ärenden, § 6 Ang. beredande av sysselsättning för nyutexamineradeakademiker Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 245, och anförde: har frågat mig om jag anser attproblemet att bereda nyutexaminerade akademiker adekvat sysselsättning är enangelägenhet inte bara för akademikerna själva utan även för regeringen. Regeringens arbetsmarknadspohtik har den fuUasysselsättningen som mål. Detta gäller självfaUet även arbetskraft med högreutbUdning, Att regeringen och utbUdnings- ocharbetsmarknadsmyndigheterna känner ansvar för de universitets- ochhögskoleutbildades arbetsmarknadssituation framgår av de omfattande insatsersom görs både när det gäUer att anpassa den högre utbUdningen till samhälletsförändrade behov och när det gäller att genom ohka åtgärder medverka tUl att deutbUdade får en placering på arbetsmarknaden. Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannen ledningen avkammarens förhandhngar. HenWIJKMAN (m): Jag ber först att få tacka statsrådet för svaret påmin fråga. Mot bakgrund av den långa tid som har förflutit från detatt jag stäUde frågan och dess besvarande hade jag kanske väntat mig ett merautförhgt svar. Statsrådet nöjer sig nu med att slå fast att samhället kännerett ansvar även för akademikernas arbetsmarknadssituation men gör inga Ang. beredande av sysselsättning för nyu t exa min eradeakademiker som helstförsök att exemplifiera hur detta ansvarstagande har manifesterats ipraktiskt-pohtiska åtgärder. Nåväl, det främsta syftet med min fråga, nämUgen attförsöka få fram en attityd från herr statsrådet, är uppnått. Statsrådets svarger, även om det är mycket magert, en klar antydan om att regeringen har ansettatt även de högre utbildade har problem när det gäller att få jobb. Heltannorlunda lät det från när han uppträdde i TV föratt svara på frågor om den begynnande arbetslösheten, framför aUt bland dem somutbUdats inom de fria fakulteterna. Jag skallbe att få återge vad hen då anförde. Reportern frågade om det humanistöverskott som väntades imitten av och sade: Det får alltså bU 5 000 humanister utexaminerade1972. Av dem kan I 000 bU lärare. Vad skall de andra bh för någonting? svarade: Det är ju egenthgen inte min sak attbedöma det, utan det är de själva som har att ta sitt ansvar för sig själva ochsin familj. De får söka sig ut på arbetsmarknaden. Vi har ju ganska storasektorer utanför lärarbanan. Reportern frågade då om det är vettigt att de har eUer mera vid humanistisk fakultet. svarade: Det är delvis en personhg fråga fördem. Vi har inte tvingat på några ungdomar att läsa vid humanistisk fakultet,utan det är ett erbjudande som samhället har gjort. Det var dessa uttalanden som framför aUt motiverade minfråga just . Jag och många med mig tyckte att den attityd som statsrådetMoberg gav uttryck för med sina uttalanden i TV-intervjun var minst sagtmärkUg. Man kunde inte få annan uppfattning än att statsrådet fann dessaproblem relativt ointressanta, åtminstone för egen del, och att han definitivtinte kände sitt ansvar som närmast berört statsråd. uttalanden upprörde många sinnen, och det ärintressant att inregistrera att statsrådet tycks ha kommit pä någotbättre tankar. säger statsrådet att regeringen gjort och gör en massa föratt komma tiU rätta med de problem som den snabba akademikerexpansionen förtmed sig. Men vore det inte då på sin plats att statsrådet redovisade vari dessaåtgärder bestått. Jag påstår att utomordentligt litet har gjorts på det härområdet, både vad gäller informationen till de studerande och vad gäller rentarbetsmarknadspoUtiska åtgärder. Jag är mycket intresserad av att höra statsrådet .