prot · FU09103 · 1971-12-31 00:00:00 — Det är en imponerande politisk prestation. Men bhr inte smickrad, utan han bUr sur ochförsöker gripa tUl de aUra enklaste valrörelseklyschorna. Han påstår att detsocialdemokratiska partiet på ett helt annat sätt än skulle slåvakt om sysselsättningsintressena. Vad har egentUgen för grund fördetta? Rannsaka Er själv och konstatera att det löntagarparti som Ni sä prisarsedan 1955, då statistiken över arbetslösheten börjar och då ni också satt iregeringsställning inte har åstadkommit lika höga arbetslöshetssiffror som . Tag det till intäkt för Utet självprövning i stället för att försöka dömaut andra partiers synpunkter! önskar en fullständig debatt om aUaåterstående förslag tiU utbyggnad av påbörjade eller projekteradevattenkraftverk. Om vi inte kan besvara de frågorna på ett för honomtUlfredsstäUande sätt, då har vi dömt oss själva. Vad vi värnar om är särskiltde orörda områdena där man inte har gått in, de som av miljövännernaoch från de naturvetenskapUga utgångspunkterna upplevs som omistUga. Dem fästervi särskilt vikt vid. Det betyder att man inte kan UkstäUa Ritsem med ,och . Men vi kommer att försöka pröva detta på samma sätt somvi har gjort. I riksdagsgruppen har vi gått igenom dessa ärenden. Jag skaU gämaerkänna att Ritsems alla kompUkationer inte blev klara för oss förrän underarbetet med Kaitum. Men redan under valrörelsen klargjorde jag att folkpartietkommer att värna om såväl Ritsem som Kaitum. Det är det löftet som vi har hålUthär . HerrHOLMBERG (m) kort genmäle: apostroferade mig i fråga omutbyggnaden av oljekraftverk och underströk ett uttalande som jag hargjort, att även sådana verk ger miljöskador. Det är ju alldeles riktigt, ochdärför hoppas jag att regeringen också tar fasta på det förslag som jag harframfört - att man nu från regeringens sida tar initiativ till undersökning ochutredning om de oUka former för mihöskada som är oundgängUgen förenade med denframtida utbyggnaden av energiproduktionen, vare sig det gäller att ta utenergi ur vattenkraft, använda fossila bränslen eUer utnyttia atomenergin. Detta ger mig också anledning att fästa uppmärksamheten påett uttalande av , Han säger att "skaU heller intebU bortglömd". Jag är väl inte så rädd för att bh bortglömd, men jagundrar vad egentligen menar. Skall det uppfattas som något slagsmagistralt hot från hen Heléns sida? Det kan väl inte på något sätt vara så attherr vill göra den här för samhället så viktiga frågan om vår framtidaenergiförsörjning och miljöbevarandet tUl en personfråga? Det kan väl inte varaså att lämnar sakfrågorna och ser detta mer som en personligprestigefråga? Så har jag inte uppfattat tidigare inlägg, och detvar därför jag ryckte tiU Utet vid denna formulering av . Jag troratt skillnaden mellan hen och mig kanske är att jag har velatuppnå resultat på miljöområdet och på samma gång säkra energiförsörjningen.SkUlnaden kanske också är att jag inte sett och inte ser frågan om utbyggnadenav Kaitum och Ritsem som en isolerad fråga. Den måste ses i ett störresammanhang, där man gör den sedvanliga avvägningen mellan miljö och andraönskemål, och i sammanhang med andra alternativ. Även jag har en viss bakgrund för de inlägg som jag hargjort. Långt före valet var jag där uppe och tittade på det hela. Såsmåningom kom jag fram tiU att det gällde att tiU varje pris rädda Kaitum. har alltså kommit till ett enigt politiskt beslut - inte ettbeslut bestämt av en tillfälUg majoritet där kommunisterna ingår. Resultatettycker jag vi alla borde glädja oss åt. Men även utbyggnaden av Ritsem i dessmodifierade form är ett ur miljösynpunkt bättre alternativ än varje annathittiUs framfört alternativ. Jämfört med de väldiga överdrifterna i herrHeléns första anförande får man ju säga att det var något av en slokande blommasom trädde upp i talarstolen för att ge rephk. Jag är verkligen varken sureller irriterad. Jag sade att för skuU viU nog både jag och mångaandra här i kammaren glömma det anförande han höll, för det innehöU sådanaöverdrifter. Det här hotet, eller vad man skall tolka det som, mot herrHolmberg var ju bara ett exempel. Insinuationen att utbyggnaden av Ritsem varnågot slags revansch för är den andra typ av orimhgheter som herrHeléns anförande innehöU, Dem skall jag inte fästa mig vid. Men för att ge ytterUgare exempel på frondörersom han måste hålla efter och komma ihåg kan jag ta en tidning som Östersunds- Posten -en moderat tidning - som skriver: "Man kan i det samman hanget inte frigöra sig från känslan, att oppositionspartierna i denna fråga har bundit sig på ett alltför tidigt stadium, genom kategoriska stäUnlngs taganden för nej till såväl Ritsem som Kaitum. av Ritsem-Kaitum-frågan är ett praktexempel på poUtiskt taktikspel, ------ Vi tror nog, att åtminstone de norrländska riksdagsmännen i oppositionborde ägna de återstående dagarna till dess Ritsem-frägan skall upp igen iriksdagen, åt aUvarliga överväganden av valet mellan de norrländska intressenaoch möjligheten att ge regeringen ett bakslag i denna fråga. Framför aUt om manfår garantier beträffande Kaitum." Och självaste uttalade sig åtminstone endag för den här kompromissen. Det är väldigt många som skall kommaihåg här, fylla minnet med, när det gäller vilka han skall fördela sina skövUngsprisertill. När detsedan gäller Ritsem, så har jag verkUgen studerat handlingarna - vi har varitflera som gjort det. Vi har inte någonstans hittat ett uttalande från herrHeléns sida om motstånd mot Ritsem fönän efter det att hade tagitställning. Jag tror att för sin egen skull gör klokt i att få framett belägg för att han har tagit den här ståndpunkten redan tidigare, om hankan det. Det är ett ganska väsentUgt led i sammanhanget. Sedan två saker tiU! När det gäller sysselsättningsfrågorna vUl jag helt enkeltsäga till , att det är bevisat - och det erkände ju - attde 190 miljonerna, som man kunde spara på att Inte bygga ut Ritsem, kan maninte använda för vägbyggande och skogsförbättringar i ; de måsteanvändas för att på ett annat och mindre lönsamt sätt klara vårkraftförsörjning, t. ex. genom ett oljekraftverk. De står alltså inte tiUförfogande. Vi skall göra allt vad vi kan, men här försvinner 300 plus 175arbetstiUfäUen. Och min fråga tUl är: Vad har för konkretalternativ att erbjuda dessa människor som det inte redan finns möjlighet tilloch planer för med de resurser vi har? Tala om det! Det går inte att svänga sigmed vägbyggen på beredskapsmedel - där använder vi så mycket pengar vi har, ochnågra mera anslag har inte begärts. Tala i stället om vad ni skall ge dessamänniskor i stället för de 190 miljonerna, som alltså försvinner frånNorrbotten, utom att flytta ner dem till bygget av ett olje kraftverk. När det gäller miljöfrågorna - och det är det andra jagvill säga tycker jag att förslag är bra. Det ingår redan iindustridepartementets planering, och det skall vi ta fasta på alltså enöversyn av mihöskadorna över huvud taget för hela utbyggnaden. Men återkommer i varje fråga till detta: Detär väl förskräckUgt att här diskuterar vi ett enskUt kraftverksbygge, och sedanförsöker då jag och föra in principer. Vi försöker föra inandra vattenkraftverk, industriförsörjningen och miljövården, och vi försökersätta in Ritsem i ett sammanhang, men det är inte tiUåtligt. sägerdäremot att detta är den stora testfrågan på poUtlkernas miljövänhghet, och dentestfrågan skall man alltså ta ställning till i fuUkomligt lufttomt rum utannågon hänsyn tUl de allmänna principerna Ritsem- och Kaitu mprojekten förmiljöpolitiken och kraftförsörjningen eUer till konsekvenserna för Nr 103andra typer av industriella utbyggnader. chef har sagt att skadorna i detta fallbUr mycket begränsade. Om vi skulle säga nej till denna utbyggnad måste vi säganej till utbyggande av redan befintliga kraftverksbyggnader i Nonland. Därmedhar han alltså sagt, att han självfaUet skuUe tvingas att säga nej tiU deprivata kraftverksbyggen som försöker smita undan genom att säga attdem viU han inte ta ställning till; det skulle få ganska långtgåendekonsekvenser för andra typer av industrieUa utbyggnader. Och StäUer jag min andra frågatiU : Är beredd att ta konsekvenserna av sittställningstagande i Rltsemfrågan när det gäller aUa de där privatakraftverksbyggena där miljöskadorna sannoUkt är betydUgt större, när det gäUerutbyggnaden av och övriga ännu bestående kraftstationer som skallförbättras och när det gäller Industriell utbyggnad i ? Det går inteatt rycka ut ett enskilt projekt. Man måste vara beredd att ta konsekvensernaav sina handlingar också i andra frågor. () kort genmäle: Jag kan möjligen förstå att statsministerPalme tolkar en kort mening som "hen skall inte bUbortglömd" på det sättet att man skall ta itu med honom, gå ut bakomknuten och göra upp med honom eller låta rörelsen göra det. Men det är UtetmärkUgare om skuUe göra en sådan tolkning, för ju när statsminister trampade fel på den punkten undervalrörelsen. Nej, jag tycker bara att kan rannsaka sig själv ochfundera på om Inte risken att bh bortglömd och komma utanför rampljuset ändåspelade en hten roll, när gjorde sitt utspel I denna fråga. försöker statsministern att ta generaldirektör kronvittne och påstår att ett beslut att inte nu bygga ut Ritsem innebäratt man inte kan göra någon av aUa de utbyggnader som han räknade upp. Men vikommer att bedöma varje sådan fråga från dess egna utgångspunkter. Vi harunderstrukit att det är fråga om att här rädda orörda naturområden, där Kaitumoch Ritsem utgör ett sammanhängande område, som vi anser att det finns fulltsakliga skäl för att säga nej till en utbyggnad av. Vi väckte vår motion om att stoppa utbyggnaden av Kaitumföre alla andra partier. Vi hade gjort egna utredningar och egna bedömningar,och vi kom fram till att det var omöjUgt att acceptera förslaget. Jag taladeredan förra gången om att jag vid flera valmöten hade denna fråga uppe ochredogjorde för sammanhangen. Flera av mina kamrater i kammaren som hörde mig dåkan intyga att jag bl. a. som svar på frågor vid flera valmöten I Göteborgklargjorde att det var nödvändigt att säga nej både tiU Kaitum och Ritsem. Vårasakskäl fanns färdiga redan då. De riktade sig mot de aktuella förslag som vidå kunde förutse. När regeringen sedan drog tillbaka vad man kaUade för det"bästa förslaget", det som var förenat med så många nackdelar att dethelt enkelt inte kunde accepteras och vinna majoritet i kammaren, så granskadevi det nya förslag som fördes fram. Och trots den begränsade tiden var det ändåmöjligt att få klargjortatt det skulle påverka Sitasjaure, Autajaure och Teusadalen på ett sådant sättatt de naturvärden som där uppskattas så högt av både svensk och internationellexpertis helt enkelt skulle gå förlorade. Vi fick då veta att projektet skulleinnebära oacceptabla skadeverkningar för samernas renskötsel i ,och vi skulle få en väg som förstörde en stor del av dessa miljövärden. Vi harredovisat dessa sakskäl, och de är tiUräckUga för att vi skaU säga nej. Jag vet inte om gjorde den förstavillan med bättre genom den andra. Jag tycker inte det. Och jagkan lova honom att rörelsen inte skall ta hand om honom; att döma av hansinsatser i debatten får han väl i första hand vända sig till försådana ändamål. Jag StäUde två frågor. Den första var: Är ni beredda attta konsekvenserna i Uknande frågor när det gäller andra kraftverksbyggen? Detfinns en miljövårdsopinion som driver den frågan. Man säger: Vi är beredda attdriva det här till varje pris. Det är vår uppgift, det är de värden vi skaUgagna. De tar inga sådana hänsyn. Den som befinner sig i ansvarigbeslutsställning i poUtiken måste väga olika intressen mot varandra, och dåmåste man vara beredd att ta konsekvenserna av sina handlingar. Jag har settden här frågan som viktig bl, a. ur den synpunkten att vi måste ha ettnågorlunda konsekvent handlande, om vi vill ha en fortsatt elförsörjning och enfortsatt industrialisering av , Om vi skuUe gå emot allanaturvårdsmyndigheter och säga: Ni har fel när lu säger att naturen inte skadasnämnvärt, ni har fel när ni säger att skadorna på miljön är begränsade, vistoppar det här ändå då skuUe vi för framtiden skapa oss en fullständigtorimlig beslutssituation i miljövårdsfrågorna. Jag konstaterar att inte kunde svara pä minfråga annat än med ett mycket allmänt resonemang. kommer aldrig atthelt och håUet kunna tiUgodose kraven från miljövännerna, som man kallar dem.Det går inte. För de behöver inte ta de hänsyn som i egenskap avansvarig pohtiker måste ta för en fortsatt industriell utbyggnad av Sverige.Han kommer aldrig att kunna tillfredsställa dem genom ett uppträdande som dethan försökte sig på här . Genom att gå långt ut på den ytterstamiljövårdskanten kan han möjhgen skapa sig htet förståelse på kort sikt. Menhan kommer snart att tvingas att svika de synpunkter som han gjorde sig tUltolk för , för de håller inte, om vi skaU ha en fortsatt industrialiseringav landet. Det är ju den enkla sensmoralen. Den andra frågan som jag ställde det var bara två - var:Vad har ni konkret att erbjuda de 300 plus 175 människor som skulle fåsysselsättning genom det här projektet? svar talade för sig självt han har inget svar att ge. Det är riktigt att vi pohtiker måste ta en aUtstörre hänsyn till ekologiska synpunkter och tiU den långsiktiga utveckUngen avlandet. Men om vi gör det på ett sådant sätt att man mot givna utfästelserberövar hundratals människor ett arbete som de har inriktat sig på att få, dåskadar man pohtiken. möjligheteratt göra sig gällande. Men framför allt begär man en oförrätt motenskilda människor som velat Uta på beskeden i den här frågan. Herr talmannen anmälde att herrHelén anhåUit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare rephk. den 2juni1971 Ritsem- och Kaitumprojekten HenSVENSSON i (vpk): Vpk-gruppens majoritet har efter gehör för sinagarantikrav ansett sig kunna stödja i dess version nr 2, Självkommer jag även att gå emot. Utan att i fortsättningen blanda mig ireplikskiften vill jag kort klargöra skälen för min ståndpunkt. Den industriella tekniken, sådan den tUlämpas, vållarfortskridande förstörelse av den biologiska världen och dess funktioner.Störningar av den biologiska balansen får aUt aUvarUgare omfattning. Också idet relativt glesbefolkade är det bara smärre landområden och ett fåtalvattendrag där sådana ingrepp ännu Inte skett, ÖveraUt i världen vållas dessarubbningar genom summan av skenbart små lokala ingripanden. Överallt skeringripandena med stöd av skenbart förnuftiga, materiella argument. Denna process hotar hvet självt. Den hotar den biologiskaproduktiviteten. Den hotar skada fotosyntesen, de gröna växternas kapacitetatt omvandla solenergi. Den hotar utvecklandet av artrikedom och urval, som ären i det långsiktiga biologiska förloppet. Den kan med bulldozersomgående ödelägga vad naturen tillkämpat sig i tusenårig strid med växtgränseroch khmat. Den kan på en säsong utrota djurarter som det tagit årmiljoner attproducera. Griper man in på ett ställe i den biologiska processen, påverkar manockså andra delar. Därför finns det ett funktionellt, biologiskt samband mellanSjaunja i norr, Tosteberga ängar i , och Camargue. Därför angårdenna fråga också alla människor. Inför denna degenerationsprocess måste en politiker kunnasäga, att nu måste det vara slut, säga att den tUlfälUga materiella fördeleninte får rättfärdiga förtärandet av det biologiska kapitalet. I ljuset avforskarnas varningssignaler är den tidpunkten Inne. Vad Ritsem handlar om är att grovt rubba den biologiskabalansen i en som är , som omfattar , därav300 km fågelskyddsområde och som av en tidigare generation svenskaransågs värda att avsättas som nationalpark. Den nya versionen innebär en pohtisk mer än en sakligreträtt av regeringen. Av fyra sjöar i det berörda systemet bhr förstörelsenför tre hka stor som i projektets första version. Den stora Sitasjaure, Teusajaureoch den mindre Suorkejaure förstörs i grund. Den fjärde sjön undgåröverdämning men utsätts ändå för djupgående ingrepp, Vattenrlnningen i dentrånga Teusadalen minskar med i genomsnitt . Vattenrlnningen iAutajaure, som enhgt förslaget skulle skonas, bhr en hundradel av dennaturliga. En tonlagd sträcka uppstår mellan Sitasjaure och Autajaure. FaUetvid Sitasjaures utlopp försvinner. Vattenregleringarna ingriper inte bararadikalt I försörjningsläget för Ändrade vattenmängder, flödesförhållanden och torrläggningarförändrar näringstillförseln, rubbar förutsättningama förundervattensvegetation och ingriper grovt i alla näringskedjor. Ett helt stortbiologiskt kultursystem, uppbyggt sedan inlandsisen smälte, kommer aldrig mertUlbaka, Det är den lösning som enligt statsministern skulle tiUgodose aUt vadnaturvården rimUgtvis kunde begära. Det har kring detta projekt förts en hetskampanj, somvelat piska fram föreställningen att folk där uppe till varje pris viU haprojektet. Man har nästan tagit hedern av folk från andra regioner när deifrågasatt utbyggnaden. Men så sakta har det börjat komma fram att norrbottningarnainte alls är så enhälhgt förtjusta. Där är jakt- ochfiskevårdsförening med 4 000 medlemmar som motsatt sig utbyggnad. Där är desyndikahstiska arbetarnas som är emot. Där är SörkaitumsenhälUga bystämma, lagUgen sammankallad. Där är samerepresentanter förStorumankonferensen och sameföreningen i , där är frejdade arbetarledaresom och . EnhälUgheten var inte så stor. Brev ochtelefonsamtal har gjort mig mer och mer övertygad att norrbottningarnatrots sitt svåra arbetsmarknadsläge förstår vad det är för ett attentat motderas landskap som förbereds. Och om man gav anläggningsarbetarna alternativ vilket är fullt möjligt då skuUe kanske kommunalpamparna stå där tämUgenensamma med sina exploateringsidéer och halvskumma turistbyprojekt. Jag har också stärkts i min övertygelse när jag sett hurprojektets tillskyndare agerat under handläggningen. Där är Vattenfallsteknokrater som helt frankt påstår att "märkbar inverkan på landskapsbildoch naturförhållanden endast sker vid dämnings- och byggnadsområdet". Därär talesman som påstår att inventeringar inte utförts sombevisar Autajaures värde som fågelsjö som folk som utfört sådanainventeringar ringer och skriver tUl mig och berättar om dem. Där är allabeskäftiga sameexperter som påstår att högst fem samer idkar renskötsel, trotsatt antalet husbönder i Sörkaitum enligt byns talesman är 37. Där är alla de somhånfullt talar om de 200 överklassturisterna som motståndarna till utbyggnadvill prioritera, som statistiken visar 8 000 turister ivattudalen. Jag har stärkts i min övertygelse, när jag hörtombudsmännen från byggfacket vid uppvaktningar hånfuUt kallanaturvårdens talesmän "di här naturknuttarna". Jag har stärkts i mittmotstånd, när jag från visst socialdemokratiskt håll hört framställas attsamerna egenthgen är en privilegierad Uten aristokrati, som får aUdeles förmycket pengar av staten. När jag hört hetsen mot samerna, förstår jag att dennailla kamouflerade rasism används för att dölja en sjuk sak. Än mer misstänksam blir jag inför diskussionen i utskottetom Kaitum. Vad innebär löftet att Kaitum skall sparas? En socialdemokratiskledamot yttrade att man inte borde avbryta förberedelserna på det kan komma ändrade förhållanden, det kan bli avspärrning så föll orden. Enannan ledamot menade att löftet enbart kunde avse själva överledningen. Övrigexploatering av Kaitum och Kahx älvsystem borde inte beröras av löftet. Denofficiella socialdemokratiska tolkningen är att löftet gäller under dennuvarande regeringschefens tid. Kaitumskall sparas för evigt, hette det. Evigheten definieras som en statsministersämbetstid, det är löftet om Kaitums räddning, som den sämre ekonomini Ritsem nr 2 ökar argumenten för Kaitums utbyggnad. Det är risk att vi aUahinner uppleva den evighetens slut. Det är nu klart att det modifierade regeringsförslagetsegrar i voteringen. Jag vill gratulera statsministern till att kunnauppträda som segrare. För det är ju en seger att inför det europeiskanaturvårdsårets högtidlighållande i ha verksamt bidragit att föraytterhgare tre eller fyra fågelarter till gränsen för utrotning, VUkethjältemod är det inte att ha segrat i striden mot en liten sameby. Vilkenstatsmannakonst är det inte att kunna rida på skräcken för arbetslöshet och påfördomar mot en beträngd folkminoritet. Det är bara det att man aldrig kan besegra de biologiskalagarna. På sin höjd kan man trotsa dem och låta följderna komma överefterföljande generationer. Därför finns det segrar som är ödesdigrare ännederlag. Och även pohtiskt Uder segrarna av i verkUgheten nederlag.Opinionen är på marsch. kommer det grovt felaktiga i dagensbeslut att inses av alla tänkande människor i detta land. HenBURENSTAM (): konstateradestatsministern att oppositionen binder ett präktigt ris åt sin egen rygg medden inställning som den intar. konstaterade detta meddet leende som endast är mäktig, Hans grund för påståendet var attom oppositionen gjorde detta stäUningstagande , skulle man I framtidentvingas att gå emot varje utbyggnad, varje fortsatt tillväxt, varje ytterligareprojekt som skuUe komma att aktuaUseras, Jag vet inte vUken framtid statsministern egentUgen serför vårt land. Om han ser en framtid, där fortsatt tillväxt i vårt land skaUinnebära konsekvenser av den natur som de specieUa projekt innebär som vi förnärvarande diskuterar, då måste det vara en mycket dålig framtid för landet somstatsministern ser! SkaU det behöva vara så, att vi måste förstöranationalparker, om vi i fortsättningen skaU ägna oss åt tUlväxt och utbyggnad idet här landet? SkaU det behöva vara så, att vi ytterUgare tränger tillbakasamerna, som ändå under en mycket har varit tiUbakaträngda i vårtland? Skall det behöva vara på det viset, att vi hänger oss åt projekt somaUdeles uppenbarUgen har en utomordentUgt dålig lönsamhet? Skall det behövavara så, att det skall till miljöförstöring av stor omfattning för att vi skallfå ekonomisk tiUväxt? Och skall det behöva vara på det viset, herr talman, attvi för att klara sysselsättningen här i landet först skaU driva enutomordenthgt dåhg ekonomisk poUtik, som innebär att bara i Nonland ytterUgareflera tusen personer har bhvit arbetslösa och att ilandet som helhet tiotusentals personer har blivitarbetslösa? Är det meningen att vi skall driva en ekonomisk pohtik av dennaturen och sedan ta den som utgångspunkt för att under en mycket tillfäUigperiod ge ett synnerligen begränsat antal människor deras utkomst genom den typav satsning som det här är fråga om? Herr talman!Jag tycker det är beklaghgt om det är i sådana alternativ somstatsministern viU tolka det här landets fortsatta utveckhng. Att det dessutomär grovt felaktigt att tolka den i så hårda alternativ visas ju av att t. o. m.socialdemokratin i sin intellektuella kraft hade, inför ett hotande poUtisktnederlag, ur en skrivbordslåda plockat fram ett något nerdammat projekt, somfaktiskt har mindre miljöförstöringskonsekvenser än vad den första upplaganhade. När det gäller sakfrågan har för vår del påett utmärkt sätt redogjort för vårt betraktelsesätt, vUket innebär att vi ävennu menar att en utbyggnad av Ritsem vore felaktig. Det betraktelsesättetförstärks ytterUgare av det sätt på vilket man nu nalkas det beslut som vi härskaU fatta. Utskottet har fått sig förelagd vad som på det hela tagetmåste kaUas en ny proposition. Det har icke varit möjligt för partierna attavge några motioner i samband med denna nya proposition som har lagts fram. Iutskottet har det rått mycket stor brådska. Jag kan Inte förstå annat än attärendet måste ha kommit att handläggas på ett ganska ythgt sätt, och framförallt: det har icke givits tUlfälle tUl en så Ingående debatt som man måstekräva när nu i denna mycket viktiga fråga ett helt nytt, eller mer eller mindrenytt förslag har lagts fram. Bristen på debatt inför det senaste alternativetiUustreras synnerUgen väl av att chefen för i det senast utkomnanumret av personaltidningen för skriver en ledare om RitsempoUtik.Den ledaren, herr talman, innehåller inte ett enda ord om det projekt som vijust nu skall fatta beslut om.