prot · FU0976 · 1971-12-31 00:00:00 — har tidigare uttalat att kompensationbör ges i form av andra stadigvarande sysselsättningsmöjUgheter om älven intebyggs ut." Det är väl ett faktum? Det är genom ett regeringsbeslut den uppkomnasituationen har uppstått. Såväl fackligasom ekonomiska organisationer har uttalat sig för sådana åtgärder. Dylika åtgärdertorde stödjas av en överväldigande folkopinion i vårt land. Näringsstruktureni Vlndelådalsområdet liksom sysselsättningen har försämrats genom den utdragnaprövotiden." Och, kan jag tillägga, till följd av regeringens sätt att därefterbehandla den här frågan. Regeringen har vad beträffar den inhiberademalmbrytningen i Stekenjokk utlovat ersättningssysselsättning." VilkenprincipieU skillnad finns det mellan dessa fall? Vindelälvsbeslutet har lett till stor pessimismoch missräkning när ingen kompenserande sysselsättning tillföres området. "NäringsUvsut-vecklingen har påverkats negativt också av det. Det finns ytterligare en synpunkt som jag vUl lägga på denhär frågan, nämUgen att om man inte vidtar dessa särskilda åtgärder så vinnerman inte vad man hade åsyftat genom att låta älven förbU outbyggd. Reservation nr 12 är föranledd av en motion som väckts avenbart socialdemokrater och som berör lokaUseringsstöd till marknadsföringsåtgärder.Jag har lagt märke tUl att huvudmotionären är anmäld på talarlistan, varför jagskaU förbigå denna reservation. Reservation nr 13 gäller förmedling av arbetsobjekt. Attflytta arbetstillfällen i stället för människor är en verksamhet som ärpraktiskt genomförd t. ex. i , där goda resultat uppnåtts. Vi anseratt denna verksamhet bör ytterligare utvidgas i samarbete med företagarföreningar,branschorganisationer, arbetsmarknadsmyndigheter osv. Reservation nr 14 tar upp flyttningsstödet tUl återflyttadarbetskraft som inte kan betraktas som s. k. kvalificerad arbetskraft. Dennaarbetskraft har i allmänhet en viss yrkesskolning. Den kan vara intrimmad i ensysselsättning och ha industrivana. Den kan vara en förutsättning för attfrämja en lokalisering i områden som behöver insatser. På vissa orter harutflyttningen gått så långt att huvudsakligen äldre arbetskraft finns atttillgå, och det är sannerligen ett svårt hinder för ökade näringsinsatser. 1970och även har insatserna för flyttningen ökats, en flyttning som tiUhuvudsaklig del ställer fri arbetskraft framför portarna hos företagen iexpansionsregionerna. Enligt vår mening bör en större del av flyttningsstödetengageras för lokaliseringspolitiska insatser i det avseende som vi föreslagit. Slutligen, herr talman, skaU jag beröra den sistareservationen, nr 15. I en rad motioner har frågor upptagits som berörglesbygderna. I några av motionerna framhävs att glesbygdsutredningens direktivär otUlräckliga för att man skaU komma fram tUl bestående resultat förframtiden. Utskottsmajoriteten säger att alla de frågor motionärerna tagit upphelt faUer inom ramen för glesbygdsutredningen. Jag tror att även utskottetstalesman måste medge att detta inte kan vara riktigt. Vi tar upp t. ex.lokaUseringspolitiken och trafUcpoUtiken, som enligt direktiven inte skaUbehandlas av glesbygdsutredningen. Motionärerna och reservanterna vill ha enmera allsidig och långsiktig lösning än de begränsade direktiven kan möjliggöra.Dessa direktiv har i stor utsträckning arten av övergångslösningar. Det ärfråga om avveckling mer än om att stabilisera ett samhällsliv i området. Vi måste samordna olika aktiviteter, t. ex. jordbruket,skogsbruket, landskapsvården, turismen, hantverket och industrin med de viktigalokaUseringsfrågorna och kommunikationsfrågorna, kommunikation också i form aven utjämning av telefontaxorna, flygpriser, järnvägstransporter etc. Det harberörts i annat sammanhang. Det är nödvändigt att finna långsiktiga och beståendelösningar som kan leda till en positiv utveckUng av näringsUvet, ett näringslivsom helst självständigt skaU kunna utgöra grundvalen för den samhäUsservice sommåste finnas i området. Enligt vår uppfattning har glesbygdsutredningen mte dedirektiv som möjliggör detta. Den begränsning av direktiven som skett anser viorimlig, om man verkligen vill skaffa förutsättningar för att på lång siktkomma tiU ett resultat som skulle kunna skapa underlag för största möjUga grad avsjälvbärande näringsliv för den nödvändiga servicen på lång sikt. Vi förutsätter nämligen större samhälleliga åtagandenbeträffande exempelvis trafikpolitiken och lokaliseringspoUtiken, inomjordbrukspolitiken och inom många andra områden än vad som gäller i det övrigalandet. Det ärockså realistiskt att räkna med att vissa serviceorter icke kan klara sigsjälva med eget näringsUv. Den frågan är tidigare motiverad bl. a. av herrRimås, och den återfinns i reservationen 4. Det är angeläget att de väntade förslagen frånglesbygdsutredningen fördröjs. Det är också vår bestämda uppfattning. Mendet är Uka Regional utveckling nödvändigt att man får än mera omfattande ochgenomgripande överväganden än vad glesbygdsutredningen nu har möjligheter tUl. Jag vill därför, hen talman, yrka bifaU tiU reservationen14 och i övrigt tUl de reservationer som har yrkatbifall tUl. i (vpk) kort genmäle: Från kommunistiskt håll saknar vi visst interespekt för den diskussion om centraUsm och decentralism som bedriver,och inte säUan har vi anledning att stödja förslag i den rUctningen här iriksdagen. Men vad vi reagerar mot är att ni på det mera allmännaplanet, i den principiella diskussionen, sprider en massa Ulusioner ochdimridåer kring decentralismens faktiska möjligheter. Hur kan man tro pådecentraUsmen i ett samhälle som automatiskt präglas av aUt större centraUsm?Hur skaU man kunna få ett system att bryta sina egna obönhörligautveckUngslagar som går i centraliserande riktning, om man inte är beredd attgripa in mot systemets grundvalar som sådana? .Hur kan man stå i talarstolenoch hoppas att Länsprogram 1970 skaU innebära någon sorts vändning idennuvarande poUtiken, när man mycket väl vet att det är grundat på prognoserna iLänsplan 1967 om vars innehåU vi ju vet att det avser att befästa de nuvarande utvecklingstendenserna?Detta är alltså basen för Länsprogram 1970. Man kan tro på decentraUsmen bara när man har skapatmaktpolitiska förutsättningar för den, men det innebär ett ingripande mot dennuvarande maktstrukturen som varken eller något annat borgerligtparti är berett att ens diskutera. i (c) kort genmäle: Jag har mycket storförståelse för att en ideologisk centraUst har svårt att tränga igenom, vad hankallar dimridåer, tUl kärnan av vad som egentUgen är en decentraUstisk politik. Hen EKINGE(fp): har i sin partimotion 446 lagtfram ett flertal förslag tUl regionalpoUtiska åtgärder. De har i mycket storutsträckning redan berörts, inte minst av , och jag skall därför härbara ta upp ett par synpunkter som anföres i två reservationer, nämligen densom handlar om service i glesbygderna och den om lokaliseringsstödet ochmarknadsföringsfrågorna. Som vi framhållit i vår partimotion råder tyvärr aUtforten icke obetydlig osäkerhet när det gäller den regionalpoUtiska målsättningen ivårt land. Detta skapar osäkerhet, särskUt inom glesbygds- och avfolkningsområdena.Ovissheten om de framtida försörjningsmöjUgheterna är det gissel som människorna i glesbygderna ofta Uder under. självfalletinte minst fråga om den aUmänna servicen. Samhället måste, menar vi, ta på sigett större ansvar för att samhällsservicen bibehålles på en rimUg nivå även förglesbygdens befolkning. Det är angeläget att får förslag tUlminimistandard beträffande servicen i glesbygderna och därtUl även förslagbeträffande transportservicen, som självfallet hör mycket intimt samman med denaUmänna servicen. Som vi framhållit i reservationen 15, som också berörde, är det nödvändigt att glesbygdsfrågorna får en merallsidig belysning än den som glesbygdsutredningen ger möjlighet tiU. Man kan kanske då fråga sig vilka sektorer det är somfrämst kommer i farozonen genom en fortgående avfolkning i glesbygderna. Detgäller naturligtvis i första hand oUka former av vård, det gäller kommunikationeroch varudistribution, det gäller skolor och utbildningsmöjligheter, det gäUersådana nödvändigheter som post och tele. Men det gäller också andra kanske Ukaviktiga områden. Kultur- och fritidsaktiviteter av skUda slag kommer iskymundan. Hotell- och restaurangservicen samt tUlgången till banker och apotekminskar också allteftersom glesbygden avfolkas och servicenivån sjunker. Men det är inte bara fråga om huruvida servicen heltförsvinner; även i de fall då den helt koncentreras till vissa tätorter kommerfrågan upp om den fördyring som det innebär att nå denna aUtmer koncentreradeservice. Därför menar vi att målsättningen måste vara att tryggaförutsättningarna för att ett tillräckligt befolkningsunderlag kan finnas kvar. Jag är angelägen att framhåUa att det i och för sig ärnaturUgt att kommunerna får bära ansvaret för att servicen upprätthålles inomkommunerna. Men frågan är hur mycket dessa i regel skattesvaga kommuner orkarmed av aUa de ökade utgifter som läggs på dem. Skatteutjämningssystemet är ett verksamt medel att skapa förutsättningar för en någorlunda likvärdigkommunal service i oUka delar av landet. Självfallet spelar dessa bidrag enmycket betydelsefuU roU inom stödområdet. Men är det tUlräckligt? Måste intesamhället i sin helhet ta på sig en ökad del av ansvaret för attsamhällsservicen bibehålles på en rimlig nivå även i glesbygderna? Ett minimikrav måste vara att serviceorterna bibehållerminst nuvarande standard, att transportsystemet anpassas så att det germöjUgheter för aUa att till låga och rimliga kostnader och tillräckUgt oftaresa tUl viktiga serviceorter och också att få varor hemsända. Många förslag och synpunkter har naturligtvis förts fram.I detta sammanhang viU jag bara nämna motionen 1077 av hert i m.fl. I den framläggs förslag om en utbyggnad av glesbygdsservicen genom ettsamarbete meUan berörda kommuner och företagarna i närmast Uggandecentralorter. Jag tror att ett sådant samarbete meUan kommuner och företagareskuUe ge goda resultat i fråga om förstärkt service till glesbygderna. Låt mig tiU sist, herr talman, nämna något om ytterligareen reservation, som också i berörde. Det gäller denreservation som bär nummer 12 och avser lokaliseringsstöd tiU marknadsföringsåtgärder.De krav som där stäUs har tagits upp i en motion nr 520 N- 75 med som första namn ochmed ytterligare elva underteck- nare.Motionärerna pekar på att servicetjänster inom sektorerna admini- un a g ae stration, marknadsföring ochutvecklingsarbete generellt undantogs när ") fastställde den fortsatta regionalpoUtiska stödverksamheten Regional utveckling föregående år.Som vi framhåller i reservation nr 12 spelar marknadsföringen en mångagånger avgörande roll, icke minst för den mindre företagsamheten. Därför, menarvi, är det angeläget att marknadsföringsfrågorna i lokaUseringsverksamhetenfår en mer central betydelse, och det yrkandet framställer vi i reservationen.Men vi har med förvåning konstaterat att utskottets majoritet inte ansett sigkunna stäUa sig bakom detta som vi menar rimUga krav på en översyn avmarknadsföringsfrågornas roll i lokaUseringsarbetet. Jag skall inte fortsätta längre utan ber meddetta att få yrka bifaU till reservationerna 12 och 15 vid inrikesutskottetsbetänkande nr 7 samt i övrigt instämma i de tidigare framställdabifallsyrkandena beträffande reservationerna I, 3, 4, 10, 11, 13 och 14. i (s); Utskottet har i samband med punkten Regionalutveckling i statsverkspropositionen haft att behandla 35 motioner, som senarehar avsöndrat 15 reservationer och 5 särskilda yttranden från borgerligt håll.Jag har med mycket stort intresse läst de borgerUga motionerna i den här frågan,men där har jag tyvärr förgäves sökt efter någon förnyelsens vind inomregionalpoUtiken. De flesta av motionerna är gamla bekanta, som prövatsingående tidigare och underkänts av . Utskottet har trotsdetta ägnat motionerna en mycket seriös behandling och presenterat ett mycketutförUgt betänkande. När jag lyssnar på den här diskussionen måste jag ocksåkonstatera att den i stort sett är en upprepning av den diskussion vi förde isamma fråga under fjolårets riksdag. Man har så här i första omgången skickatfram ett batteri av sex talare från oppositionen; fyra från mittenpartierna, enfrån och en kommunisterna. Mot den bakgrundenär det fullständigt ogörUgt för mig att hinna svara på aUa frågor som har ställtseller över huvud taget ta upp alla de 15 reservationerna tUl en noggrannaregranskning. Andra talare från vårt håU kommer för övrigt att närmare kommenteraen del av de reservationer som har presenterats av de borgerUga partierna. Den principiella målsättningen för regionalpolitiken måstevara att inom ramen för snabbt ekonomiskt framåtskridande åstadkomma en rättvisare fördelning av välståndet mellan människorna i skUda delar av vårt land. Det är aUtså detta som vi viU ställa upp som mål för arbetet. Det är lätt för oppositionen att skriva långa önskelistor när det gäUer den regionala utveckUngen och lokaUseringspoUtiken och på det sättet höja förväntningarna hos de människor som bor ute i problemområdena. Jag tror personligen att åtminstone vi inom vårt parti får välja en mer reaUstisk linje. Vi har ett ansvar som regeringsparti och kan inte i samma utsträckning som oppositionen gå ut och lova människorna allt möjligt 82 gott när det gäller utvecklingen ilandet. Det finns ingen som förnekar att vi har en mycketbesvärande regional obalans mellan olika delar i landet. Men jag viU samtidigtbetona att mot den bakgrunden och det säger jag både tiU de borgerliga ochtiU kommunisterna är det nödvändigt att det samhälle som viarbetar med har starka resurser, om vi skall orka med att driva en målmedvetenregional utjämningspolitik. VI kan avläsa resultatet av den femåriga försöksperioden19651970, och vi ser då att lokaliseringsstödet harinitierat totala investeringar på ca , som i sin tur harbetytt ett tillskott på ungefär 18 000 nya arbetstillfällen, varav 12 000 momstödområdet. Till detta skall givetvis läggas de mycket kraftigainsatser som har gjorts när det gällt exempelvis utsläpp av investeringsfondersamt arbetsmarknadspolitiken. Det har vidare tUlkommit insatser från Norrlandsfonden,från företagarföreningarna osv. Vi har alltså spelat på ett mycket brettregister, och detta har resulterat i att industrisysselsättningen har ökat iNorrlandslänen medan den har sjunkit något i övriga delar avSverige. Fjolårets riksdagsbeslut innebar att man vidgade ochförstärkte stödinsatserna. Man ökade utbildnmgsstödet, man infördetransportstöd, lån tiU rörelsekapital, flyttningsbidrag till företag somflyttar till stödområdet och ett vidgat flyttningsstöd för den kvalificeradearbetskraften. Dessutom infördes en klar prioritering till det s. k. inrestödområdet i form av ett sysselsättningsstöd. Man beslöt att utredafrågan om att bygga upp några industricentra i det norrländska inlandet. Men markerade man i fjolårets beslut denregionala utveckUngsplaneringens betydelse. RegionalpoUtiken fick ett avsevärtvidare och ambitiösare syfte än vad lokaUseringspoUtiken tidigare hade haft.Inom länsstyrelsernas planeringsråd, som har genomfört Länsplanering1967, har man nu i samråd med kommunerna utarbetat handlingsprogram.Länsprogram 1970, med förslag om bl. a. vilka orter och områden man skall satsapå i form av tiUväxtcentra och serviceorter i glesbygderna. Tack vare dettasamarbete mellan planeringsråden och kommunerna får regionalpoUtiken en lokalförankring genom att kommunala engagemang redan från början kopplas in. Avsikten är vidare att länsprogrammen skall sammanställastill ett regionalpoUtiskt program för hela landet som skall presenteras förnästa års riksdag. Tidsprogrammet är dock mycket knappt för att propositionenskaU hinna utarbetas. När man därför i de borgerliga reservationerna 4 och 6kräver att Kungl. alternativt lokaUseringsutredningen skall få iuppdrag att utarbeta en näringspoUtisk plan med statsgaranterade serviceortereller en utvecklingsplan för , så tar man en uppenbar risk att denaviserade propositionen inte hinner läggas fram . Jag frågar mig om manpå borgerligt håU är beredd att ta den risken, att man skjuter på densammanfattande debatt som vi förväntar skall få föras års riksdag omkringde här problemen och där man också får tiUfälle att utforma ettregionalpolitiskt program för hela landet. Då det på borgerligt håll talas om statsgaranteradeserviceorter och om näringspolitiska planer som Kungl. Maj:t skall upprätta, såanser jag att man med fullt fog kan ställa frågan: Vart tog den lokalaförankringen vägen? Vi tycker att det är mycket viktigt att man får vara medfrån kommunernas sida, när målsättningen för regionalpolitiken skall utarbetas,och vi tycker likaså att det är mycket viktigt att kommunerna får vara med ochsäga sin mening om vilka orter man vUl satsa på inom de oUka regionerna. Detär, anser jag, ändå ett konstigt utslag av närdemokrati från mittenpartiernassida, när de nu lägger fram förslag om att Kungl. eUer någon centralberedning skall ta ut de här orterna och utfärda någon typ av statsgaranti. Detär ett jobb där vi viU ha en lokal förankring, innan vi tar ställning tUl deolika förslagen. 1 reservationerna 1 och 5 reservationen 1 är avgiven avcenterpartister och folkpartister och reservationen 5 av tre centerpartister -begärs ett uttalande att lokaUseringspolitiken skaU vara inriktad på "ettså långt möjligt decentraUserat samhälle". Jag frågar: Vad menar mankonkret med detta krav? Vad är "ett så långt möjligt decentraUseratsamhäUe"? Man har inte närmare preciserat begreppen här, och då är det juockså rimUgt att säger, att vi vUl inte ha något uttalande i denriktningen. Samma beslut fattades av fjolårets riksdag. Jag vill nu erinra något om grundsatserna inomregionalpolitiken som vi ser dem. Vi är överens om att trycket i storstäderna skall lättas.Vi får ett förslag på bord om utflyttning av statUgaverk. Vi kommer , eftersom den delegation det gäller arbetar vidare,att få ytterligare förslag om utflyttningar . Jag tror att dettaändå blir en probersten för . Det skaU bU intressant att se hurhårt man är beredd att ta i från och när det gälleratt flytta människor från till landsorten. Vidare har vi beslutat om lokaUseringssamråd i de trestorstadsområdena, vilket innebär en skyldighet att överlägga om planeradelokaliseringar. Det är ju också ett beslut som siktar mot ett meradecentraUserat samhälle. Och den satsning som skall ske på storstadsalternativoch tUlväxtorter inom regionalpolitikens ram är också åtgärder som syftar Isamma riktning. Jag ställer frågan: Vad är det man vill ytterligare icenterpartiet? Är det så vUket jag hoppas att ni nu är beredda att sägatill jordbrukets ekonomiska organisationer, som i stor utsträckning harkoncentrerat sin kontorsverksamhet tiU storstäderna, att ni skall iregionalpoUtikens namn nu följa det exempel som staten har givit i och medutflyttningen av statUga verk? Om vi kan få stöd från på denpunkten, så är jag helt övertygad om att vi ställer upp eniga frånsocialdemokratiskt håU. Det finns många framstående centerpartister ochfoUcpartister som medverkar i en koncentration både när det gäller jordbruketsekonomiska föreningsrörelse och skogsägarrörelsen inom de oUka länen. Man bUdarstorfusioner av typen NNP, Norrskog och vad de nu heter. Där har man insettstordriftens fördelar, och det är möjligt att man har rätt på den punkten. Menvad man där strider för på det lokala planet innebär en mycket starkkoncentration av den rörelse som mittenpartierna i stort sett harpolitisk kontroll över. Och stäUer jag frågan; Menar man med "ett sålångt möjligt decentraUserat samhälle" att man viU slå sönder även defusioner som man har byggt upp inom jordbrukarnas ekonomiska föreningsrörelseoch skogsägarrörelsen, så att man även där genomför en decentralisering? Jagtror att har all anledning att fundera litet mer på dessa frågor,innan man avger de stolta parollerna om att man vill arbeta för ett meradecentraUserat samhälle. Det gör man nämligen inte nu i sin praktiska gärning ide regioner som är drabbade av utflyttning. Vad storstadskoncentrationen beträffar var på den frågan, och man kan möjligen hitta ett ytterUgare uppslag där icenterpartireservationen 7, som även kommenterade. Där kräverman ett differentierat flyttningsstöd vilket skulle betyda att inget eller ivarje fall ett mycket ringa flyttningsstöd skulle utgå tUl den arbetskraft somflyttar tiU storstäderna. MeUanskiUnaden skulle betalas av arbetsgivarna. 1konsekvens härmed skulle tiU områden utanför storstadsregionerna utgå ettavsevärt högre flyttningsstöd. Jag viU där erinra om att flyttningsstödet ärtiU för att kompensera de flyttande för ökade utgifter i samband medflyttningen. Det finns säkert arbetslösa som viU flytta tUl en storstad och somkanske inte kan få något arbete på annat håll. Dessa människor skulle aUtsåenligt vara beroende av arbetsgivarnas välvilja när det gällerkompensation för de ökade utgifterna i samband med flyttningen. Jag tycker attdet förslaget är mycket illa genomtänkt. 1 praktiken skuUe det nämligen betydaatt den som avser att flytta tUl en storstad och kommer tUl länsarbetsnämndenoch viU ha flyttningsstöd skuUe få svaret; Vi betalar inte ut någonting, därföratt du flyttar tUl , eller . Du får gå tUl dinarbetsgivare och ta upp ett resonemang med honom, om han är vUlig att betala utdetta stöd. Med en sådan politik tror jag att man skulle medverka tUl att skapaekonomiska klasskiUnader bland de arbetssökande här i landet. Jag är ocksåganska övertygad om att det är olämpligt att använda flyttningsbidragen som ettinstrument för att lätta trycket på storstäderna. Med ett rikUgt tUltagetflyttningsstöd tUl andra delar av landet riskerar man också att stimuleramänniskorna att konkurrera om de få arbetstUlfäUen vi har bl. a. i det allmännastödområdet. I reservationen 14 vill man utsträcka flyttningsstödet förkvaUficerad arbetskraft även tUl andra kategorier som flyttar till företag inomstödområdet. Inte heller detta är en realistisk linje, tror jag; det skullekunna innebära - jag poängterar att det skulle kunna innebära att viimporterade arbetslöshet tiU det aUmänna stödområdet. Vi har i regel gott omarbetskraft, vi har möjligheter att utbUda denna arbetskraft via AMS, och detär i första hand dessa arbetskraftsreserver vi vUl sätta in när vi får nyaföretag tUl stödområdet. talade länge och väl om problem.Han Uksom i underströk mycket kraftigt att vi måsteöka prioriteringen tiU det allmänna stödområdet. Det finns en gruppcenterpartister - de är tio stycken - som stäUt sig bakom en motion i vilkenman kräver att nu skall uttala sig för att den nuvarandemetoden med särskUda stödområden slopas och ersätts med regionalpoUtiskamålsättningsprinciper. Man vill alltså gå mycket hastigt fram för att slopa detaUmänna stödområdet, och man har så brått att man vUl att årets riksdag skaUuttala sig i den riktningen. Regional utveckling stora gruppenav centerpartister företräder meningen att prioriteringen tiU det aUmännastödområdet bör ökas. Jag tycker att man inom skall göra upp hurman vill ha det på den här punkten. Personligen tror jag att vi behöverstödområdesindelningen ett bra tag framåt. Hur det blir får vi juändå möjligheter att ta stäUning tiU . Det var inte meningen att jag skulle tala om denreservation som rör ; den kommer nämUgen en annan talare från vårt håUatt beröra. Men i ställde en direkt fråga ochkopplade därvid samman och Stekenjokk. När det gäller VindelälvenvUl jag erinra om jag vill bara i korthet nämna detta för att mte beta avfältet för den talare som skall behandla detta avsnitt att den statligaturistutredningen med förtur skall framlägga förslag om en utbyggnad avturismen och friluftsUvet i detta område. När det gäller Stekenjokk å andrasidan fortgår ju undersökningarna där uppe. Men jag skaU lova att om han kan garantera att hela riksdagsgruppställer sig bakom en utbyggnad av , så skaU jag för min del väcka enmotion i den frågan.