prot · FU0947 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokoUet för den 11 innevarande månad. §2 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj;ts proposition nr 45 tiUjustitieutskottet. §3 Föredrogs och biföUs interpeUationsframstäUningarna nr 81 85. §4 Föredrogs civilutskottels betänkanden: Nr 5 i anledning av Kungl. Maj;ts i statsverkspropositionengjorda framstäUning om anslag för /72 tiU centralnämnden förfastighetsdata, m. m., jämte motion Nr6 i anledning av Kungl. Maj:ts i statsverkspropositionen gjorda framstäUningarom anslag för /72 tiU , m. m., jämtemotioner Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemstäUt. Anslagtill läns-styrelsema, rn m. § 5 Anslag tUllänsstyrelserna, m. m. Föredrogs civUutskottets betänkande nr 8 ianledning av Kungl. Maj;ts i statsverkspropositionen gjorda framstäUning omanslag för /72 tiU länsstyrelserna, m. m., jämte motion Maj;t hade i propositionen nr I, bUaga 14(punkterna B I och 11:20, s. 9115 och 142143 i utdrag av statsrådsprotokoUetöver civUärenden för ) föreslagit att 1. godkännade riktUnjer för organisationen av länsstyrelserna som förordats i statsrådsprotokoUet, 2. bemyndiga Kungl.Maj;t att a. inrätta49 extra ordinarie och 25 ordinarie tjänster med beteckningen o för chefer för avdelningar hos länsstyrelserna samt en extraordinarie tjänst för chef för kansliet hos länsstyrelsernas organisa iionsnämnd i enlighet med vad som förordats i statsrådsprotokollet, b. vidtade övergångsåtgärder som behövdes med anledning av omorganisationen, 3. för budgetåret1971/72 anvisa a. tUlLänsstyrelserna på driftbudgeten under tolfte huvudtiteln ett förslagsanslag av , b. tiUByggnadsarbeten för länsstyrelserna på kapitalbudgeten under statens allmänna fastighetsfond ett investeringsanslag av . I motionen nr 452 av i Malmöhemställdes att skulle avslä begäran om medel för inrättande av planeringskansUervid Anslag till länsstyrelserna, m. m. länsstyrelserna och i stället anvisa sagda medel tiU förbättringar för landsstatenslågavlönade. 1. att riksdagenmed bifaU till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionen nr 452 godkändede riktlinjer för organisationen av länsstyrelserna som förordats istatsrådsprotokollet, a. bemyndigade Kungl, Maj:t alt inrätta 49 extra ordinarietjänster och 25 ordinarie tjänster med beteckningen o för chefer för avdelningar länsstyrelserna samt en extra ordinarie tjänst för chef för kansUel hos länsstyrelsernas organisationsnämnd i enUghet med vad som förordats i statsrädsprotokollet, b, bemyndigade Kungl. Maj.t att vidta deövergångsåtgärder som behövdes med anledning av omorganisationen, 3. allriksdagen för /72 anvisade a, tUl Länsstyrelserna på driftbudgeten under tolftehuvudtiteln ett förslagsanslag av , b, till Byggnadsarbeten för länsstyrelserna päkapitalbudgeten under statens aUmänna fastighetsfond ett investeringsanslag av I , 4. att bemyndigade Kungl, Maj:t att dels beslutanär föresla gen omorganisation av länsstyrelserna skuUe genomföras, dels lämna av ett uppskov föranledda föreskrifter om ändrad användning av anvisade anslag. Reservation hade avgivits av herrEngström (vpk), som ansett att utskottet under 1 bort hemstäUa, att riksdageni anledning av Kungl, Maj:ts förslag och motionen nr 452 a, godkände de rikllinjer för organisationen avlänsstyrelserna som förordats av reservanlen, b, bemyndigade Kungl, Maj;t att lämna erforderUgaföreskrifter om medelsanvändning enUgt vad i molionen förordats. Hen i (vpk): Det vanliga med motioner brukar väl vara attde begär ökade anslag jämfört med propositionen, men den motion det här gäUeroch som berör anslagsäskandena tUl länsstyrelserna är av något annorlunda slag.Den berör formeUt en punkt som har att göra med alt det enUgt Kungl. Maj;tsförslag vid rikets länsstyrelser skaU inrättas särskilda planeringskansUer, enutbyggnad av de samhällsplanerande avdelningarnas administration. Den organisatoriska kommitté som har förberett den härorganisationsförändringen föreslog ursprungUgen att det skall inrättas ettfyrtiotal handläggartjänster akademikertjänster tUUka med ett tjugotalbiträdestjänster, 1 statsverkspropositionen har detta prutats ned därhän har behållit ungefär oförändrat antal handläggare, men man har i stäUet islort sett hell avstått ifrån att föreslå imättande av biträdestjänster. Detrör sig aUtså om inrättande av nya relativt, får man förmoda, högavlönadeakademikertjänster. Det härärendet är naturUgtvis en detalj i ett större sammanhang, men det är ettdetaljexempel som är intressant ur vissa principiella synpunkler. För detförsta därför all det är ett exempel på hur man på elt mycket slappt säll oflakan tiUäta byråkratin att tillväxa utan alt man ger några tiUfredsstäUandemotiveringar och utan att man riktigt har klargjort för sig den praktiskasituation som är förutsättningen för del här inrättandet. Vidare är det ocksäett mycket intressanl exempel pä hur man inom den s. k. offentliga sektornbedriver lönepoUtik, en intressant Ulustration tUl allt det rikliga talet omjämlikhet som ju annars förekommer så mycket på officieUt och inte minslstatUgt håU. Vad det handlar om är aUtså att inrätta en sortsstabsorgan som skall biträda planeringschefen vid . Det handlaraUtså om att inrätta ett nytt organ förutom planeringschefen själv och defackplanerare, dvs. chefer för fackenheterna, naturvårdsenhelen, denregionalekonomiska enheten osv,, som redan existerar och som även enligtproposilionsförslagel skaU fä sin kapacitet förstärkt. gör kanske den som sysslar med sädan här verksamhet idel dagliga praktiska livet en rad reflexioner om del meningsfyllda i attåstadkomma en sådan här ny byråkratisk utväxt och att göra det på dettaspeciella sätt och med dessa motiveringar. Jag tror att det här är ell exempeljust på hur man i kan "köra igenom" nya utgifter ochgodkänna införandet av byråkratiska utväxter, vilkas funktionella motivering ärganska dåUgt genomarbetad. Del finns en rad olika argument, som man frändepartements- och ulskottshåll har anförl för inrättandet av de härplaneringskanslierna med tiUhörande kansUchef, som jag för min del har bliviten smula förvånad över därför alt de stämmer föga med den praktik jag betraktarmer eller mindre . Först och främst anför man som ett argumeni för denorganisatoriska förändringen och den byråkratiska utväxten att förslaget om attinrätta sådana här planeringskanslier har mötts av positiva remissvar frånlänsstyrelserna. Det är nu en sanning med viss modifikation. Det har förekommitatt flera länsstyrelser har gjort vissa anmärkningar om planeringskanslietsställning och har uttryckt farhågor för alt del skall bli en mellaninslansmellan planeringschefen och fackplanerarna, vUken kompUcerar och onödigtbyråkratiserar handläggningsprocessen. Att remissvaren är posiliva är en sanning med modifikationocksä med hänsyn lill den snävhet som Kungl, Maj;t i anslagssammanhang brukarha all arbeta under. Maj :t mot denna bakgrund föreslär inrättandeav nya Ijänster, i synnerhet höglönetjänster, skall det självfaUet ganskamycket lill innan en länsstyrelse säger nej. Man gör inle så. Man säger inte nejtill ett anslag, även om man i själ och hjärta tycker att det är funktionelltoch organisatoriskt ganska däUgt motiverat. Pä den länsstyrelse, där jag har haft min dagUgaverksamhet förlagd , hade vi en mycket ingäende diskussion omplanerings-kansUet, dess funktioneUa berättigande och dess infogande i den nyaorganisationen. Det var vid denna interna diskussion en praktiskt tagetenstämmig uppfattning att man hade mycket svårt att förstå vad det där kansUetöver huvud taget skulle syssla med. Man uppfattar det uppenbarUgen som enganska irrationell påklistring pä den befintliga Anslag till läns-styrelsema, m. m. Anslag tiU länsstyrelserna, m. m. organisationenoch anser att det skuUe kompUcera handläggningsproceduren och åstadkomma enbyräkratisering. kom dessa farhågor bara mycket vagt lUl synes ilänsstyrelsens remissvar, eftersom man diskuterar utifrån det underlaget närman vänder sig liU Kungl, Maj:t att man inte gärna kan säga nej tiU pengar somerbjuds. Man vet nämligen erfarenhetsmässigt att man fär äla upp sådant iandra sammanhang. Man kommer då att få det argumentet kastat mot sig att denoch den gången sades det att ni inte har behov av någon personalförstärkning,och det är man på alla verk och myndigheter givetvis myckel rädd för att säga. Vidare har det anförts lill förmån för inrättande avsådana här planeringskansUer och i polemik mot motionen, som ju går ul pä inte skaU bevUja dessa pengar tiU detta ändamäl utan i stäUet använda demför att förslärka länsstyrelsernas möjligheter att förbättra ställningen förden lågavlönade personalen. Genlemot denna motion och dess argumentering harman som sagt från bäde departement och utskott anfört, att det inte är fräga omatt skapa något slags administrativ meUaninstans mellan planeringschefen och defackplanerare som är underställda honom. Jag har haft Utet svårt att förstå delargumentets gUtighet. Meningen är ju att inrätta ett stabsorgan med enkanslichef, som ätminsione i ett tidigare skede av diskussionerna sades skolabU planeringschefens ställföreträdare, och det är ganska svårt att tänka sigatt en sådan kansUchef inle skuUe bU någon sorts meUaninstans. Det är svårt attorganisatoriskt tänka sig det hela pä någol annat sätt. KansUchefen kommer givetvis alt få la del avhandläggningen av de ärenden som hör under planeringschefen. Han kommer attdelta som planeringschefens biträde, får man förutsätta, bl, a. i den del avarbetsprocessen som berör hur planeringschefen och hans medhjälpare skaUfördela de oUka frågorna på fackenheterna. Del är uppenbart att kansUchefen, omhan över huvud taget skall ha någon funktion i sådana sammanhang, måste få ensorts mellanställning. Han måste fä en överordnad och överbUckande ställninggentemot fackcheferna. Därmed har man i praktiken också infört ett meUanled, ensorts förmedUngslänk mellan fackplanerare och planeringschef som är funktioneUlonödig. Det är redan nu betydande svårigheter vid länsstyrelserna,som jag har uppfattat det, alt fä en funktioneU och någorlunda oftaförekommande samverkan mellan landssekreteraren, som ju är lUllänktplaneringschef, å ena sidan och cheferna för fackenheterna å den andra. Man hari det nya organisalionsförslagel ingalunda velal underlätta den kontakten. Manhar t. ex. awisat tanken pä en obligatorisk planeringsberedning, etl organ ivilkel fackplanerarna skuUe få möta planeringschefen regelbundet och dit deaUtid skuUe kaUas. En sädan beredning hade varit ägnad att motverka del systemav godtycke som i viss mån vidlåder handläggningen genom att de som skaUdelta i den ofta handplockas av de högre cheferna, varvid sådana chefer förfackenheter ibland förbigås som hade haft inlresse av frägan och synpunkter påden. Även pä andra fronter har man, kan jag säga, i viss mångenom att godta det rådande systemet försvårat kontakten eller i varje faUunderlåtit att förbättra kontakten meUan planeringschef och fackenheter. Och nuskaU man alltså skjuta in vad som i praktiken kommer att bU en ny instansmeUan planeringschefen och fackenheterna. Som praktiker på fältet ställer man sig ofta frågan: VadskaU den här kansUchefen, som förmodligen kommer att ha en aktningsvärd lön,egentligen syssla med? Man kan knappast tänka sig att han skulle vara nägonsorts sekretariat ät den nya verksstyrelsen, som ju är en vidareutveckling avplaneringsrädet, därför att sekretariatsuppgiflerna för den delen avverksamheten sköts av redan nu befintlig personal och har skötts förplaneringsrådens del av redan befintUg personal. Det behövs aUtså inte någonhögavlönad kansUchef för att sköta den detaljen. Det är väsentligen fräga omtekniska och informatoriska uppgifter, som det inte behövs specialutbildningför att gå i land med. Om nu kanslichefen och kansUet skuUe fåsekretariatsuppgifter, så undrar man varför de i praktiskt taget ingenutsträckning försetts med kontorspersonal. Jag kan inte föreställa mig attdenne kansUchef själv skuUe springa omkring och göra grovjobbet, utan det fingehan i så fall lasta över på befintlig personal. Över huvud taget verkar kansUetinte utformat för att fylla kansUuppgifter, bl. a. av det skälet att det inteförsetts med någon särskild stab av kontorister. Det sker genom den nya organisationen en rätt betydanderationalisering och arbetsbesparing inom de nya planeringsavdelningarna. Detidigare landssekreterarna förutsattes rycka upp som planeringschefer. Detbetyder att de kommer att syssla praktiskt taget uteslutande medplaneringsuppgifter. sysslar landssekreterarna med en rad oUkating. De håller alkohoUstförhör, de dellar i handläggningen avaUmänadminislraliva och sociala ärenden osv. Det bUr aUtså en avsevärt mindrebelastning för planeringschefen i jämförelse med den som tidigare åviladelandssekreteraren. Där sker alltså en besparing. Sedan sker en besparingindirekl på det sättet att fackenheterna förstärks, vilket innebär förbättrademöjligheter att behandla frågorna. Det måste också återverka på den högstechefens, landshövdingens, arbetsbörda. Resultatet är att även där sker en vissbesparing. Därutöver förstärks fackenheterna som regel, i varje faU efter vadjag har sett av förslaget, vid de flesta länsstyrelser med extra handläggandepersonal utöver detta planerings-kansU. Det sker aUtså en besparing kombineradmed en förstärkning inom hela planeringsavdelningen som enligt min mening gördet ännu mera omotiverat att inrätta denna nya och funktionellt ganskakompUcerade byråkratiska utväxt. Detta om sakens rent administrativa sida. Jag tycker atthela detta sätt att driva denna fräga i utskott och riksdag i viss män bottnari alt man inte satt sig in i problemet, man har inte talat med folket ute påfältet i den utsträckning som hade varit rimUg och nödvändig. Man har inte sattsig in i vad som skaU följa på denna betydUgt mera kompUcerade organisation,och man har inte heUer gett klara direktiv för vad detta kansU skaU syssla med.Man har enUgt min uppfattning inte satt sig in i sakens praktiska sida, ochdärför har man ocksä på ren skrivbordsbasis kommit fram till förslag som jagsom praktiker anser helt omotiverade. Dessutom har saken en annan sida som pä sitt sätt ärbetydUgt viktigare. Del är frågan om vad man önskar för sorts personalpoUtikoch lönepoUtik gentemot den lägre personalen inom den statUga sektorn, i Anslag tiU länsstyrelserna, m. m. Anslag till länsstyrelserna, m. m. detta faUspecieUt inom länsstyrelserna. Här ser vi nu att det skaU inrättas elt 40-lalnya handläggartjänster. Vi kan förutsätta att dessa högavlönade handläggare ochakademiker inle kommer alt skriva sina manus och promemorior själva. Dehandlingar som deras verksamhet ger upphov tiU kommer de inte själva att sättain i pärmar och arkivera, föra diarier över osv., utan det får naturligtviskontorspersonalen göra. Del intressanta är då att som man inrättarelt 40-tal sådana handläggarriänster, prutar Kungl. Maj :t ner den s.k.POL-kommitténs förslag om all tUl planermgskansUerna och tiU kansUchefen ochhans medhjälpare knyta ett antal människor ur kontorsarbetskraften, drygt ett 20-talsom jag nämnde. Det prutar man ner, och det blir praktiskt taget ingenkontorspersonal alls att biträda kansUchefen. Vad betyder det? Det betydernaturligtvis att det kontorsarbete som nalurnödvändigt kommer att följa avkansUchefens och hans medhjälpares verksamhet kommer att vältras över på denredan ganska hårt belastade befintliga kontorspersonalen. Ett sädan arbetekommer självklart att bU följden, ty även om dessa människor inte producerar såmycket mer, kommer de att producera äiskilliga promemorior, yttranden,remissvar m. m. som skall behandlas på vanligt kontorsmässigt sätt. Dettakontorsarbete, detta merarbele pä kontorssidan, som nalurnödvändigt mäste bUföljden av inrättandet av denna utväxt räknar man aUtsä med att vältra över päden redan befintUga kontorspersonalen. Detta är ett exempel på hur man å enasidan inrättar nya höglönebefattningar och ä den andra utan att ha någraverkUgt starka funktioneUa motiveringar för det - pä ett enligt min uppfattningganska oförståeUgt sätt som man ökar trycket på den befintligalägre personalen, ökar kravet på arbetsprestationer vid bibehållen lön. Manpressar på dem mera arbete, pressar en större arbetsprodukt ut ur dem utan attge dem någon särskUd kompensation för detta. Därvidlag menar jag att della ärende är ett principexempelpä höglönepoUtik respektive läglönepoUtik inom den statliga förvaltningen. Detär också ett exempel på hur man Uksom i detalj efter delalj driver igenom dennatyp av lösningar utan att tänka sig in i de principiella aspekterna på det helaur lönepolitisk synpunkt. När man nu ser förslaget att det skaU inrättas nyahöglönebefattningar paraUellt med att det merarbele som de ger upphov skaUtryckas på den befintliga personalen, har man Utet svårt att förstå allt dellal om jämUkhet som förekommer på den politiska arenan i andra sammanhang.Detta är ett exempel pä hur det ser ul i praktiken. Sä här driver man ärendena,sä här utvecklas administrationen, sä här fortgår byräkratiseringen och denökande pressen på de lågt betalda kontoristerna inom den offentUga sektorn. Det är mot denna bakgrund frågans administrativa samlpersonal-poUtiska och lönepolitiska sida - som jag i min motion har velat stäUadet ändringsyrkandet att de enUgl min mening i slort sett onödiga pengar somenligt detta förslag skulle gå liU de nya planeringskanslierna i stället skaUgå till länsstyrelserna för att disponeras för en förbättring av de lågtbetalda kontoristernas löneförhåUanden, Det har nämUgen blivit alll vanligareatt man när det uppstår vakanser på ordinarie kontorstjänster anstäUerpersonal i betydUgt lägre lönegrad än vad som normalt är faUet när man inrättarordinarie tjänster. När man t. ex. får "lediga" pengar från sådanaanslag som är tillskrivna kontorstjänster i 9 lönegraden och skaU anstäUaextrapersonal placeras den ofta i lägre lönegrad. Det är ganska systematiskt genomdrivet, och del innebär isjälva verket att staten för en poUtik som är fientlig mot de lågavlönade. Maninrättar nya låglönebefattningar som man är ganska generös när detgäUer alt inrätta nya höglönebefattningar och ge de högavlönade päökt. Vad som vore angeläget både från funktionell ochlönepoUtisk synpunkt vore att bjuda de lägst avlönade kontoristerna väsentligtbättre viUkor än de har och därmed ocksä på ett helt annat sättuppmuntra dem att göra bättre arbetsprestationer. Man bör förstärkakontorssidans effektivitet. Trots alla B- och C-lönetjänster som inrättas är deti mångt och mycket konlorssidans effektivitet som avgör förvaltningensfaktiska effektivitet. Och den är ofta, det vet vi av erfarenhet, den trängasektorn. Det är där som de långa väntetiderna, de förlängda expeditionstidernaosv, uppstår, 1 stället för att lägga ut pengar på onödiga byråkratiskautväxter bör man förbättra läget för de anställda inom denna sektor ochförhindra att ett låglöneproletariat uppstår som naturUgtvis på grund av sinausla löner saknar verkligt intresse och engagemang för jobbet. Gelänsstyrelserna möjUghet att förbättra rekryteringen, arbetsmoralen ochprestationsförmågan genom att förbättra levnadsviUkoren för de sämst betaldainom den statliga kontorskarriären! Anslag till läns-styrelsema, m m. HenGREBÄCK (c): Det är väl aUdeles uppenbart att herrSvensson i har en förutfattad mening om hur dessa planeringskansUer ochkansU-chefer skuUe komma att fungera. Utifrån den utgångspunkten bygger han uppsin argumentation. Men ytterst kommer väl delta att bero på hur länsstyrelsernakan genomföra denna omorganisation del beror på vad man kommer att kunna göraav den. Som tjänsteman inom denna organisalion har tydUgen självden uppfattningen att det inte är möjligt att undvika att den bUr vad hankallar en byråkratisk utväxt och inte en levande och fungerande organisation. Vi har vid upprepade tUlfäUen i från allapartiers sida framhålUt del angelägna i alt vi fär lill sländ enplaneringsverksamhet på regional nivå och att del gäller att bygga ut deorganisatoriska förutsätlningarna härför. Här gör man nu ett försök att byggaupp en organisation som skaU tillgodose de önskemålen. Jag kan håUa med om att det kan finnasfarhågor för att kansUerna blir små ämbetsverk inbyggda i länsstyrelserna, omman inle pä högsta nivå i länsstyrelserna ser till att de fungerar så somdepartementschefen och utskottet i oUka sammanhang med styrka har framhåUit,att de bör fungera. Det som irriterar specieUt är tydUgeninrättandet av den här kansUchefsljänsten. menar att kansUchefenkommer att bli en maktfaktor som bUr mycket svår att styra och att han kommer Anslag till läns-styrelsema, m. m. att läggasig i de oUka avdelningarnas verksamhel pä ett sätt som tror kanbU besvärUgt, Jag är inte övertygad om att det behöver bU på det viset. Detberor väl på hur kansUchefens chef kan håUa tyglar på honom. Vad sedan arbetsuppgifterna beträffar har jag denuppfattningen att det inte skaU behöva fattas arbetsuppgifter förplaneringschefen, för det är ju inle meningen att han bara skaU fungera somchef för planerings-kansUet, utan han skaU också fungera som samordnare ochkansliet skaU i viss utsträckning fungera som kansU för hela länsstyrelsen.Alldeles säkert finns del många angelägna arbetsuppgifter att handlägga i detfaUet, Man fär väl, som vi brukar säga här i , följa denhär omorganisationen med uppmärksamhet och vidta de förändringar som kan bliaktueUa när man har vunnit erfarenhet av hur det hela fungerar. Vad beträffar demagogiska tal omlåglönegruppernas situation har det inte funnits någon anledning förcivUutskottet att behandla den saken. Det finns ju andra tiUfällen, som jagtror är lämpUgare för att ta upp de frågorna vid. , att det finns en skevhet när det gäller avpassningen mellan de högretjänsterna och konlorstjänsterna, men den kan väl förklaras av att man iigångsättningsskedet först måste skaffa sig kvalificerad arbetskraft för vissauppgifter, om man skaU kunna uträtta någonting i fråga om planeringen. Detbehövs väl kvaUficerat folk till det, och del tar nog sin tid innan man harhunnit skaffa dem och bygga upp organisationen. Sedan fär man väl successivtförse dem med kansUpersonal i den utsträckning som kan behövas. Lönefrågornaför den personalen får tas upp i vanUg ordning; det får väl derasorganisationer försöka klara upp. Jag ber att fä yrka bifaU tillcivilutskottels hemställan pä denna punkl. HerrSVENSSON i (vpk); förlitande pä att Parkinsonslag skall fungera lill administrationens bästa utan några särskildaåtgärder är visserUgen pä sitt sätt rörande, men jag tror också all det bottnari att han i alltför ringa män har salt sig in i hur den här delen avadministrationen i praktiken fungerar och inte riktigt försökt att konkretföreställa sig vUka problem som den här enligl min mening onödiga utväxtenkommer alt föra med sig. Intressant i hans inlägg är, det vill jag slå fasl, atthan talar om just att kansUchefen skaU ha en samordnande uppgift, dvs. att hanskaU ha en uppgift som så att säga sätter honom över fackplanerarna, alltså görhonom tUl ett meUanled meUan planeringschefen och fackplanerarna. alltså den anmärkning som jag i motionen har gjort gentemot helakonslraklionen, som man i utskottsbetänkandet förnekar attkanslichefen skuUe komma att bU ett sådant mellanled. Genom att här antydavilken sorts uppgifter denna kanslichef skuUe ha bekräftar han i själva verketjust det förhållandet att detta kommer att bU en instans som kommer att skjutasin mellan planeringschefen och fackplanerarna och därmed görahandläggningsprocessen mera indirekt och kontakterna inom förvaltningen merabyråkratiska än vad de