prot · FU0985 · 1971-12-31 00:00:00 — Alla harväl det gemensamt att motionärerna inte är riktigt nöjda med resultatet och attde på sin lista har många önskningar om förbättringar i ohka avseenden.SjälvfaUet ger aldrig en trafikpoUtik en slutgiltig lösning. Den statliga trafikpolitiken m. m. Denstatliga trafikpolitiken m. m. ständigt förnyas ochomvärderas år , och det är vad som har skett. Det är också detta manbortser Ifrån när man diskuterar trafikbeslut. Det var ju inte ettbeslut för aUa tider, utan i anslutning tiU beslutet har det skett ändringar iolika sammanhang. Olika utredningar har tUlsatts, och dessa utredningar har imånga hänseenden avlämnat utredningsresultat som tjänar tUI underlag för nyastäUnlngstaganden. TrafikpoUtikenär inte och får självfaUet inte ses som en isolerad fråga. Det är framför aUt,som jag har sagt, tUlämpningen och uppföljningen av principema som måsteanpassas tUl utveckUngen på ohka områden och tUl samhällsplaneringen i desshelhet. Således är det angeläget att en fortlöpande uppföljning och en effektivsamordning av de trafikpolitiska åtgärderna sker och hänsyn tas tUl de oUkalandsdelarnas behov och intressen. Det är just detta som utskottet särskUtstryker under i sitt betänkande. VI säger vidare: "Vid den integreradetrafikplanering som därvid erfordras borde hänsyn tagas tiU inte blott de skUdatrafikgrenarnas lönsamhet och kostnadsansvar var för sig utan även derasinbördes beroende av varandra samt den totala samhäUsekonomiska effekten vid olika transportalternativ.Målet skulle vara att för landets olika delar trygga entUlfredsstäUande transportförsörjning tiU från samhällsekonomisk synpunktlägsta möjUga kostnader." Dettahör tUl väsentUgheterna i det beslut som har StäUt sigbakom. Jag viU också erinra om att vi så sent som i den gamlariksdagen hade en diskussion, som på nytt gav underlag för vad jag här harciterat. JagskaU inte ta upp de synpunkter som redan ventUerats. Det har här urvägkostnadsutredningens synpunkt talats om de ohka utredningar som pågår,utredningar som också i sin tur avsatt resultat 1 form av det som riksdagenförra året beslutat när det gäller kUometerbeskattnlngen. 1 vårt utlåtanderefereras även de utredningar som kommer att presenteras . VadgäUer vägkostnadsutredningen kanske jag får understryka , att denarbetar under särskUt svåra omständigheter. Det gäUer något i och för sigaUdeles nytt, och såvitt känt är finns det inte något annat land som försöktgripa sig an en utredning med de direktiv och uppgifter somvägkostnadsutredningen fått tUl sina. Därför tar det givetvis tid. Närhen kritiserar att det inte skett något , så är detta ocksåen sanning med mycket, mycket stor modifikation. Utredningen har redan avlämnatett betänkande. Man har av olika skäl stora svårigheter i arbetet, svårighetersom dock inte är större än att vi , som vi innerUgt hoppas, skaUkunna få ett förslag från denna av aUa så efterlängtade utredning. Detsades i den information som utskottet fick för inte så länge sedan, att man omca skuUe ha komrrut så långt att den parlamentariska grupp som då skaUtUlsättas kan få träda i arbete, och därefter tar det väl också innanden utredningen är färdig att framlägga sitt slutbetänkande. Men här har sketten upprustning av utredningens kansU. Det har tiUförts experter av skUda slagsom också skall göra det möjligt att redovisa resultat av ett arbete, vUketsedan skall vara vägledande för en som vi hoppas riktigare awägning av de ohkakostnaderna i samband Närdet gäUer den stora frågan rörande omprövning av beslut och deyrkanden som förts fram i detta sammanhang skall jag också tUlåta mig att säganågra ord. Utskottet vUl där än en gång understryka att vi anser att 1963 årstrafikbeslut innehåller de grundläggande principerna och att dessa Inte börfrångås. Beträffande själva tillämpningen, uppföljandet av principema, har vidäremot anfört några synpunkter i vårt utlåtande. Syftetmed de trafikpoUtlska riktlinjerna måste enligt tidigare beslutvara, som jag sade förut, att för landets alla delar trygga en tUlfredsstäUandetrafikförsörjning i former som även tUlgodoser kraven på effektivitet ochkostnadsansvar hos de olika trafikföretagen. Planeringar och åtgärder bör skei nära kontakt med samhäUsplaneringen i stort och samordnas med lokaUserings-och regionalpoUtiken. Därvid måste inte minst arbetsmarknadspolitiska ochallmänt näringspolitiska målsättningar I hög grad beaktas. Hänsyn måste, såsomtidigare framförts här i debatten, självfallet vidare tas inte minst tillhälso- och olycksfallsriskerna samt riskerna för miljöskador. Genomförandetav den eftersträvade trafikpoUtlska ordningen kräver ett omfattande utrednings-och utvecklingsarbete. Betydande utrednings-Insater har redan gjorts och ävenresulterat i ställningstaganden från statsmakternas sida när det gällervägtrafiken, luftfarten och sjöfarten. Ytterligare utrednings- ochutveckUngsinsatser krävs emeUertid, och som förut nämnts är flera utredningarsysselsatta med oUka problem av trafikpoUtisk betydelse. Detta arbete börintensifieras. Även i övrigt bör åtgärder vidtas i syfte att skapa ett fastareunderlag för det trafikpoUtiska handlandet, och det är här som inte minstvägkostnadsutredningen på nytt kommer in i bUden. Motdenna bakgrund anser utskottsmajoriteten att det skuUe vara av värde ommöjligheter skapades att genom ett lämpligt trafikpolitiskt organ utvärdera ochfölja upp de trafikpoUtiska åtgärderna samt aktivt medverka tUl en samordningav utredningsarbetet. Utskottet har funnit att den redan existerandetrafikpolitiska delegationen i huvudsak har en sådan sammansättning att denskuUe lämpa sig mycket bra för denna uppgift. Men en förutsättning för att denskall lyckas är att dess mandat utvidgas. Detta mandat är begränsat tlU enuppföljning av det trafikpoUtiska reformprogrammet. Utskottet anser sålundaatt delegationen med ett utvidgat mandat och även med en viss komplettering ifråga om sammansättningen kan bli det organ som behövs för dessa uppgifter. JagviU erinra om att delegationen består av 14 ledamöter, där detparlamentariska inslaget är starkt. 1 delegationen är också representeradeKooperativa förbundet, NäringsUvets trafikdelegation, ,genom förbundsordföranden, statens biltrafiknämndgenom kanslichefen, näringslivet genom disponenten vid brak,, samt genomförbundsordföranden. Vi anser aUtså att en mycket väl sammansatt delegationredan finns, och den kommer att utökas med några ledamöter och få nya uppgifterutöver de nuvarande. Denstatliga trafikpolitiken m. m. Nr 85 Denna delegation kan bli det organ som behövs för de uppgifter jag Inte minst mot bakgrund av information som delegationen lämnatom trafikutvecklingen i stort och inom de olika trafikgrenarna -------------- skulle således delegationen kunna överväga behovet av ytterligare Den statliga trafik- åtgärder samt utrednings- och utveckUngsinsatser som kan vara motive- politiken m. m. j-jg {qj. åstadkomma en regionalpoUtisktoch samhäUsekonomiskt riktiganpassning och utveckling av hela transportapparaten på det sätt som förutsattes vidriksdagens antagande 1969 av de trafikpoUtiska preciseringar som dågjordes. Delegationenförutsätts bli ett kontinuerligt arbetande och rådgivande organ som tUl Kungl.Majt skall avge de förslag dess verksamhet föranleder. I sitt fortsatta arbetebör delegationen bl. a. följa upp trafikpolitiken med hänsyn till behovet av eneffektiv samordning av densamma med Inte minst lokaliserings- ochregionalpolitiska insatser i syfte att skapa det nödväncUga underlaget för enallmänt accepterad trafikpolitik. Självatrafikförsörjningens omfattning och inriktning bör därvid syfta tUl en positivbefolknings- och näringslivsutveckling för landets olika delar, vUket I sin turkräver en väl fungerande trafikapparat. Ianslutning tUl detta vUl utskottet erinra om att den kraftiga koncentration avbefolkningen tiU storstadsregionema som har ägt rum också har inneburit attstora krav kommit att ställas på Investeringar i väg- och gatunät inom dessa områden.Även om dessa krav i rimlig utsträckning måste tiUgodoses får detta intemedföra att vägupprust-nlngen i andra delar av landet eftersatts. Enförutsättning för planeringen måste också vara att försörjningen med koUektivtrafik hålls på en tUlfredsstäUande nivå. Stor försiktighet måste därför, somriksdagen tidigare understrukit, enligt utskottets uppfattning iakttasbeträffande järnvägsnedläggelser. Den frågan har ju varit föremål för inläggtidigare . Utskottet vill betona att därest nedläggning av vissbandel ändå bör komma tUl stånd skall såvitt möjUgt ersättningstrafik ordnas såatt kravet på en god trafikförsörjning kan tUlgodoses. Denviktiga frågan om ansvaret för uppehåUande av sådan olönsam busstrafik somtiUkommit i anledning av järnvägsnedläggelser samt inte minstkostnadstäckningen härför måste också enUgt utskottets mening få entUlfredsstäUande lösning. Slutligen bör spörsmålet om taxepolitikensutformning kunna tas upp tUl övervägande, varvid även sådana frågor som samordningenmellan statens järnvägars zontaxor och järnvägamas och postverketsbussUnjetaxor bör uppmärksammas. FråntrafikpoUtisk synpunkt är det angeläget att begreppet "tUlfredsstäUandetransportförsörjning" närmare konkretiseras och att utifrån ett sådantbegrepp samspelet mellan de oUka trafikgrenarna närmare övervägs. Detta är dencentrala uppgiften för trafikplaneringsutredningen i nära samverkan med dentrafikpolitiska delegationen, syftande tUl att åstadkomma en övergripanderegional trafikplanering som skall omfatta landets oUka delar. Detär mot denna bakgrund som utskottsmajoriteten har funnit det 50 vara lämpligast att låta den trafikpoUtiskadelegationen handha de nya uppgifter som här harskisserats för att den på så sätt skall kunna bU det organ som vi förväntar pårelativt skaU kunna ge oss Inblickar I på vUket sätt vi skall lösa demest aktuella trafikpolitiska frågorna. Vi tror alltså, i motsats tUlreservanterna, att vi här har det medel som behövs för att snabbt åstadkommadet som reservanterna tror sig kunna få fram genom sin begäran om enparlamentariskt tUlsatt utredning för en översyn av trafikpolitiken. Vi har,som jag redan framhållit, därvidlag en helt annan uppfattning, och det är aUtsåpå denna centrala punkt som våra synpunkter går isär. Medutskottsmajoritetens skrivning och dess hemställan att denna delegatlon skallfå nya mandat, att den skall kunna få utvidgas rent personellt, finns ocksåförutsättningar för vad jag vågar kalla den Inventering och utvärdering avmöjligheterna tlU en trafikpolitik som skaU kunna Ugga I Unje med önskningarnaoch Inom de rimligaste gränser som över huvud taget samhället kan kosta på sigi detta sammanhang. Detär, fru talman, mot denna bakgrund som också jag ber att få yrka bifaU tUlutskottets hemstäUan på samtliga punkter. Denstatliga traflk-nolitiken m. m. () kort genmäle: Först några ord om vägkostnadsutredningens arbete. Utskottets viceordförande andades en mycket stor förnöjsamhet när det gäUde arbetet på dennapunkt. Den fömöjsamheten är nog i stort sett begränsad tiU majoriteten inomutskottet, och man kan ifrågasätta om den ens omfattar hela denna. 1ett offentUgt uttalande , , sade hen Lothigiusatt utredningsarbetet på det trafikpoUtlska området går för långsamt och intebedrivs effektivt. En näringsUvsrepresentant i den trafikpoUtiska delegationenhar i ett annat uttalande sagt att vi har fått vänta i evigheter påvägkostnadsutredningen. Det är aUtså en erfarenhet som man har ute i detpraktiska livet att det har varit tUl stort hinder att denna utredning inte harbUvit färdig. Nären utredning på ett viktigt område tUlsätts, brukar den första uppgiften varaatt se tUl att man får en sekreterare som kan ägna sig helt åt uppgiften. Dennautredning har under de som den arbetat ännu Inte haft tUlgång tUlen sådan sekreterare utan haft personer som fått ägna sig åt flera utredningaroch dessutom mycket tunga uppgifter i , och det kaninte vara rimligt. Det är därför som det är mycket motiverat att man här begäratt få en tidsplan för utredningen, så att dess ledamöter förstår att den måstebli färdig inom rimlig tid. Sedansade utskottets vice ordförande att han tyckte att jag hade kommit Utet snettoch skevt I utskottet och att jag står ganska ensam. Men jag kanske inte ärfuUt så ensam som hert MeUqvist tror. Vårt StäUningstagande har grundats på enpartimotion från sida, och bakom den står hela . Och ärdet så att vi i en fråga ärUgt menar att vi skall driva en ståndpunkt, så görvi det även om vi skuUe komma i minoritet. Vi anser inte att vi kommer snetteller skevt för den sakens skuU, så länge vi verkligen uppriktigt och ärligtviU driva den politik som vi har arbetat ut. Det är detta som Ugger bakomvårt Denstatliga trafikpolitiken m. m. HenMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle: Vad här har redovisat angående utskottets betänkandetycker jag innehåUer många mycket förnuftiga synpunkter, och jag hoppas att jagi någon mån i våra diskussioner i trafikutskottet har kunnat bidra tUl de brasynpunkter som där kommer fram. Det är bara det att jag Inte är övertygad omatt det i och för sig hjälper att uttala aUa dessa önskemål om hur vi viU hatrafikpoUtiken, om vi Inte, som jag sade förut, ändrar själva riktlinjerna fördensamma. Detsägs ju beslut, såsom också har understrukits här, att detförutsätter att en tUlfredsstäUande transportförsörjning för landets olikadelar tUl lägsta möjhga kostnader kommer tiU stånd. Men själva förutsättningenför den tanken var väl att det skuUe åstadkommas genom fri konkurrens. Det hardock visat sig att detta inte hålUt streck, och försöker man göraIngripanden i dessa målsättningar genom olika planeringsåtgärder. Jagtror att man även inom de olika trafikföretagen har den uppfattningen att föratt man skaU få tUl stånd en ändrad trafikpolitik fordras det ett annattrafikbeslut. Jag kan citera ur den uppsats som jag tidigare hänvisade tUlrörande Fryksdalsbanan, där man intervjuat en byrådirektör vid i som"anger två huvudsakliga möjligheter att kunna bibehåUa persontrafiken påFryksdalsbanan; den ena möjligheten är att persontrafiken på banan börjar gåmed vinst. Den andra möjUgheten är att fattar beslut om ändradtrafikpolitik." Det tycks aUtså vara uppfattningen bland ledandeSJ-tjänstemän att detta är förutsättningen för att man skaU kunna åstadkommanågonting annat. Sedanhar det talats här om ensamhet. Eftersom har två representanter påsin reservation och jag är ensam skuUe väl min ensamhet i så faU vara stöne.Men jag tröstar mig med att jag tror att jag har en stark opinion ute i landetbakom mig som anser att trafikpolitiska beslut är felaktigt och attdet behöver ändras. Den opinionen består inte av vUka som helst. Jag skuUekunna citera både tidningsreferat och uttalanden av vissa personer. Jag kan t.ex. tala om att hade den socialdemokratiska länstidningeni en artikel där det heter: "Det viktiga är inte om SJ somenskUt företag går Ihop, det viktiga är att man styr trafiken på bådelandsvägar och järnvägar på ett sådant sätt att samhällets totalkostnader bUrrimliga och förhållandena i övrigt sådana att de kan försvaras." Detfinns många andra tidningar och även prominenta personer som har gjort Uknandeuttalanden. Hert () kortgenmäle: Visst finns det ohka synpunkter på och uppfattningar om 1963 årstrafikpoUtiska beslut, i , och det har kommit tUluttryck vid ett flertal tUlfällen, inte minst här . Jag har också tidigareciterat debatten och 1969, och säkerligen är inte detta sistagången vi diskuterar trafikpolitiska beslut långt därifrån. Men vi anser att trafikdelegationen ligger närmastnär det gäller att ta upp de här ohka synpunkterna tUl diskussion. Låt gärnaFryksdalsbanan också komma in I bilden i det sammanhanget; det är Ingenting somhindrar. Vi har den uppfattningen att detta organ lättare än något annat organskall kunna ta upp och diskutera de synpunkter som inte minst iKristinehamn gav uttryck för. TiUhen i vUl jag bara säga att det är mycket möjUgt attförnöjsamheten inte är så översvaUande stor när det gällervägkostnadsutredningen. Förhoppningarna är väl så mycket stöne i alla faU, ochdessa förhoppningar ger vi ju också uttryck för I utskottsbetänkandet när viskriver att det vore önskvärt om man kunde påskynda utredningama. Och det harju tagits initiativ som skall möjliggöra ett snabbarearbetsresultat. 1utskottet har vi ju även av den nya ordföranden I vägkostnadsutredningen fåttförsäkringar om en tidtabeU som vi kan anse vara acceptabel. Och har själv i en offentUg diskussion med förutvarande ordföranden ivägkostnadsutredningen fått synpunkter på hur man bedrivit arbetet inom dennautredning, som inte precis är någon vanlig utredning utan en utredning som harett mycket svårarbetat material att sysselsätta sig med. Sedankan man självfaUet ha subjektiva synpunkter på detta, och jag skuUe tro att vadhen i givit uttryck för är subjektiva synpunkter som hananlägger från sitt eget utgångsläge. Det må så vara, men jag tror att vi hardet gemensamt, att vi allesammans önskar att vägkostnadsutredningen så snartsom över huvud taget är möjhgt skall kunna redovisa ett resultat av sittarbete. Denstatliga trafikpolitiken m. m. HenDAHLGREN (c) kort genmäle; Hen i sade att han har en stor opinion ute ilandet bakom sig för ett upprivande av beslut. Jag undrar om det dåinte vore lämpUgt, , att fundera Utet på hur den opinionen serut. Hert brakar ju ofta tala om låglönegrupper. Tänk då litet på demänniskor som bor ute på landsbygden, I glesbygderna och vad de har förstäUning i samhäUet. Vad har de för möjligheter att nå de jämvägar som henMagnusson så Uvligt talade om? Det är ju helt andra trafikmedel som de flestaav de människorna är beroende av, och de skall göras så bUUga och bekväma sommöjligt! Jag förstår mycket väl att det inte ingår i herrMagnussons ideologi att säga ja tiU ett beslut som bygger på fri konkunens ochpå den principen att varje transportgren skaU bära sina egna kostnader och ivUket det dessutom sägs att aUa delar av landet skaU ha en tUlfredsstäUandetransportförsörjning. Men i och med det är det ju inte sagt, hen , attvarje del av landet skall ha tUlgång tUl järnväg om transportförsörjningen kanordnas på bättre sätt! i (fp) kort genmäle; Fru talman! Hert MeUqvist sade att de synpunkter som jagframförde var subjektiva, men det kan ju tänkas att även de synpunkter som hen Denstatliga trafikpolitiken m. m. Mellqvistframförde var subjektiva. Det bUr väl så när vi debatterar. Jagbegärde emeUertid ordet för att klarlägga en sak. Utskottets vice ordförandesade att vägkostnadsutredningens nye ordförande hade givit oss en tidtabeU. Såär inte fallet. Han har sagt att man - enligt hans subjektiva uppfattning - skulle kunna tUlsätta en parlamentarisk utredning, men han kunde intesäga när vägkostnadsutredningen skuUe kunna vara klar att lägga fram sittslutbetänkande. HerrMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle: Fru talman! Hert frågadehur den opinion ser ut som jag åberopar att jag har bakom mig i detta faU. Jagangav Utet av det i mitt inledningsanförande. Jag kan hänvisa tUl oUkapolitiska, fackliga organisationer, hela socialdemokratiska partidistrikt, somjag sade, och tUl många fackUga förgrundsfigurer som har samma uppfattning somjag. Därför tycker jag faktiskt inte att man skaU underskatta den opinionen. Sedanär det självklart att jag vUl ha en tUlfredsstäUande transportförsörjning ihela landet. Det har jag också sagt. Men jag tror mera på planering än på frikonkurrens. Det har ju också här visat sig att man genom fri konkunens inte harnått det uttalade syftet. Det är alla dessa planeringsåtgärder som man nuefterlyser ett uttryck för. Jag kan inte se det på annat sätt. HenDAHLGREN (c) kort genmäle: Men det är ju ändå så, hen , att det är tUlämpningen av 1963års beslut som inte har fungerat. Och jag har sagt detsamma som majoriteten iutskottet nu säger, att vi genom att ge dessa direktiv tiU trafikpoUtiskadelegationen skaU bringa besluten i praktisk tUlämpning. HerrMELLQVIST (s) kort genmäle: Jag kan ge utskottets ärade ordföranderätt i att det kanske var fel av mig att använda ordet tidtabell. Men från minasubjektiva utgångspunkter fattade jag det så att den nye ordföranden ändå medstor intensitet skuUe gripa sig verket an och att han ansåg att kundetiden vara mogen för en parlamentarisk grupp att bearbeta resultatet. DärefterskuUe man kunna komma fram till en slutprodukt, som kunde fungera som något aven tidtabeU. Men det var väl som sagt ur subjektiva synpunkter som jag gjordeden bedömningen. Även om det vore värdefuUt att också en representant för regeringennågot närmare underströk värdet av utskottsmajoritetens betänkande, har det såentydigt gjorts av henar , och att jag Inte anser detvara nödvändigt att därutöver tUlägga något. i hari sak fått svar av , och jag upprepar därför inte heller deargumenten utan påminner i stäUet om att och jag får tiUfälleatt på nytt ta upp dessa diskussioner i eninterpeUationsdebatt. Hen i Göteborggick ut hårt i sitt inledningsanförande i dag.Han började med ett sifferexempel, där han mycket snabbt konstaterade att viför /72 tar in på bUismen. Så långtfick man en känsla av att vi roffade åt oss mycket pengar av bUlsmen, alldelesför mycket pengar. Men så började hen att dra ifrån. Jag hann självinte med i subtraktionen, men den ena avdragsposten följde på den andra, ochfrågan är om han inte vid ett tUlfäUe rent av stod på minus. Jag fick denkänslan att hen med sitt räkneexempel närmast var ute efter att inomloppet av söka tUlfredsställa alla i trafikarbetet inblandadeparter. Detkan tyckas vara en överloppsgärning att i detalj granska reservationer,eftersom de inte accepterats av något annat partis representant i utskottet.Men om jag ändå säger något om dem, så beror det på den dubbeltydighet somdessa reservationer andas. Ireservationen 1 gör utskottets folkpartister gäUande att vägkostnadsutredningenännu arbete inte kunnat redovisa resultatet av sittarbete; reservanterna finner det angeläget att utredningsarbetet påskyndas.Man får det bestämda intrycket att lägger mycket stor vikt vidvägkostnadsutredningens överväganden. Omman vill bedöma agerande är det nyttigt att göra en kort historisktUlbakablick. Redan när bUskatteutrednlngen och vägkostnadsutredningentUlkaUades stod det klart att utredningsuppdragen, trots att de båda vUade påkostnadsansvarighetsprincipen och trafikpoUtlska beslut, var av delvisolika natur. BUskatteutrednlngen fick ett mera kortsiktigt uppdrag, medan delångsiktigare och mera övergripande frågorna anförtroddesvägkostnadsutredningen. I Unje med detta fick bilskatteutredningenparlamentarisk representation, medan vägkostnadsutredningen utformades som enexpertkommitté, vars förslag senare skulle vidarebearbetas av enparlamentariskt sammansatt utredning. Trotsatt arbetsuppgifterna alltså var delvis oUka var det redan från början avsiktenatt de båda utredningarna skuUe ha ett nära samarbete. För att säkra detta närasamarbete erhöU utredningarna gemensam ordförande, gemensamt sekretariat ochtUl stor del gemensam expertkrets. BUskatteutrednlngenlade som bekant fram ett betänkande Fordonsbeskattningen medförslag tUl en successiv omläggning av skattema för alla fordon med entotalvikt om och däröver. Förslaget innebar en skattesänkning förfordon i mellanklasserna och en höjning för de tyngre fordonen och avsågs bligenomfört i fem etapper, med den första etappen och densista etappen . Betänkandet lades med vissa mindrejusteringar tiU grund för den proposition nr 1970 som höstgodtogs av . Ipresentationen av bUskatteutredningens betänkande framhöU utredningensordförande, som aUtså också var ordförande i vägkostnadsutredningen, attbetänkandet var ett resultat av båda utredningamas gemensamma arbete. Dettabekräftades i vägkostnadsutredningens remissyttrande över betänkandet, där detanfördes att ett genomförande av förslagen är ett steg i rätt riktning och heltUgger i Unje med vägkostnadsutredningens arbete. Med tanke på Intresse för vägkostnadsutredningens Denstatliga trafikpolitiken m. m. Den statliga trafikpolitiken m. m.