prot · FU09125 · 1971-12-31 00:00:00 — I stället mtar man i långa stycken atthyden, att"visst har vi uppmärksammat att kostnadsutveckUngen går uppåt". Ang. åtgärderför att sänka boendekostnadema för attmotverka den har ersatts med en självbelåtenhet, parad med kraftlöshet, ochman har Inte tagit några rejäla tag på detta område. kan naturligtvis Inrikesministern säga att regeringennyligen har kommit med förslaget om höjt lånetak och förslag om förbättradebostadstillägg. Att höja lånetaket var nödvändigt, men åtgärden varOtiUräcklig. frågan om de utvidgade bostadstUläggen vill jag säga att ocksåde var nödvändiga. Men aldrig så generösa bidragsregler, aldrig sä generösa bostadstilläggkan Inte lösa problemet med kostnadsutveckUngen I nyproduktionen, därhuvuduppgiften är att åstadkomma en vändning. Det kan man aldrig göra medsocialpohtik, utan där måste man i stället angripa hela det nuvarandespekulationsmaskineriet och bryta med den nuvarande affärs- ochprofitlnställnlngen inom bostadsproduktionen. Jag har i min interpellation tagit upp fyra väsentligapunkter som bidrar tUl kostnadsfördyringen. För det första högräntepohtiken,för det andra frånvaron av ett rationellt finansieringssystem, för det tredjemonopoliseringen Inom byggnadsmaterlallndustrln och för det fjärdemarkspekulationen. När det gäUer räntan är det uppenbart att eftersomkapitalkostnaderna I nybyggda hus utgör cirka två tredjedelar av hyrorna måsteman för att komma åt de höga boendekostnaderna ägna största uppmärksamhet åträntor och amorteringstidens längd. Många hyresgäster såg och ser säkert ocksåefter diskontosänkningen med tillfredsställelse fram mot hyressänkningar.Förvåningen är - och förvåningen blir - naturligtvis mycket stor närdiskontosänkningarna inte slår igenom på hyrorna i fastigheter som ärstatsbelånade , eftersom den s, k. länga räntan, som berörfastlghetsbelåningen, inte berörs av diskontoförändringen. Om den långa räntansänks I samma takt som diskontot skulle en halv procents sänkning Ifastigheter, som är statsbelånade , innebära hyressänknlngar pä ea 9procent. I hus med paritetslån skulle effekten inte bil densamma, men detskulle minska behovet av hyreshöjningar längre fram I tiden. I svaret är inrikesministern också inne på parltetslånensInverkan på hyresnivån, där han säger att räntefluktualloner Inte på kort lidpåverkar hyrorna i det bostadsbestånd där det här systemet gäller. Men, herrHolmqvist, räntan har ju en direkt verkan på byggnadskostnaderna när det gäUerbyggnadskreditlven, vUket är mycket väsentligt och naturligtvis I sin turpåverkar hyressättningen. Jag är då Inne på frågan om kreditförsörjningen och frågarom statsrådet är beredd att skyndsammast medverka tUl en omläggning av systemetför bostadsbyggandets finansiering genom statlig totalflnanslerlng,förslagsvis genom Inrättandet av en statlig bostads- ellersamhäUs-byggnadsbank. På den frågan har Inrikesministern svarat nej med motiveringatt erfarenheterna av den uppgörelse som träffats med kreditinstituten fungerartUlfredsstäUande. Vidare hänvisas till samarbetet mellan Postbanken ochKreditbanken. Här vill jag uttrycka förvåning över atl Inrikesministerni svaret Inte med etl enda ord berör vad hans företrädare mycket bestämthävdade, nämligen att bostadsbyggandets kreditförsörining skulle få sin bästa lösning,om staten helt toge ansvaret för finansieringen genom att tUlhandahåUa hela denför bostadsbyggandet erforderliga krediten. I utskottsutlåtanden sedan1967 har det här citerats, och man har också hävdat att "de fördelar somfrån bostadssektorns synpunkt är förenade med en sådan finansieringsordningsynes utskottet så påtagUga att de bör avstås endast av mycket tungt vägandeskäl". räcker det naturligtvis Inte med att enbart år efter århänvisa till en principieU instäUning, utan någonting konkret måste ju ocksåkomma ur det hela. Låt mig i det här sammanhanget fråga Inrikesministern: möjligen så att den nuvarande departementschefen inte betraktar den härfrågan som så viktig? Jag tror att det vore välgörande med ett klart besked påden här punkten, särskilt efter svaret men också efter det uttalande iVeckans Affärer som gjordes och där InrUcesministern på frågan"Vill ni ha en statlig byggbank?" svarade: "Finansieringen avbostadsbyggandet är en fråga om resursfördelning, i vUkeninstitutions-problematiken spelar en underordnad roll - Inte aUs så central sommånga tycks tro. VI har klarat oss hyggUgt med den struktur kapitalmarknadenhar." Min fråga gäller aUtså: Delar inrikesministern sinföreträdares synpunkter, eller gör han det inte, när det gäller formerna förkreditgivningen till byggandet? dess ett klart besked kommer på den här punkten villjag karakterisera den nuvarande departementschefens målsättning som en reträttfrån tidigare målsättningar som man givit uttryck för. När det gäUer markförvärvsfonden uppfattade vi beslutetnär den inrättades som ett klart åtagande från statens sida. Därför framstården av regeringen för del här budgetåret föreslagna summan 50 mUjoner somsmåpill 1 sammanhanget. Vid den saneringskonferens som hölls I i oktoberförra året framhöUs att en ökning av marklånefonden till 200 mUjoner kronor ärett minimum för att kommunerna skall kunna tillgodose sitt kapitalbehov och haen chans att motverka den privata spekulationen. Vi har också i motioner tiUårets riksdag erinrat om att den utredning som föreslog inrättandet avmarklånefonden beräknade att behovet från kommunernas sida av sådana lån år1974 skulle vara . Det beloppet var uppenbarligen intetilltaget i överkant, vilket bestyrktes av att sedanförelåg ansökningar från kommunerna på lån om sammanlagt 224 mUjoner kronor. Inrikesministern har verkUgen inte förlängtInterpellationssvaret med att ge synpunkter på frågan om han är beredd att gemarklånefonden ökade resurser för att tUlgodose kommunernas behov av kredit förmarkanskaffning. Bara några ord tUl sist om min fråga omstatligt Ingripande I syfte att bryta monopolkedjorna inom byggnadsbranschengenom förstatligande. Där hänvisar inrikesministern bara till olika'utredningar och undersökningar som pågår. Jag tycker det hade varit betydligtintressantare att få höra inrikesministerns mening om de problem jag har tagitupp I min interpellation. Ang. åtgärderför att sänka boendekostnadema 3 protokoU 1971. Ang. åtgärderför att sänka boendekostnadema Faktum är ju ändå - vUket inte på något sätt behöverutredas ytterligare - att praktiskt taget två storföretag styr största delen avden tunga materiaUndustrln. Det är Cementa och Gullhögens Bruk, företag som Isin tur ägs av två av de femton familjerna, famUjen Wehtje och Industrivärden,Handelsbanksgruppen, Vi upplever mycket starka koncentrationsprocesserInom byggnadssektorn med sammanflätning av stora privatbyggmästare,bygg-nadsmaterlalproducenter och affärsbanker, som genom stora markförvärv sluterhela produktionskedjan och gör den s, k, konkurrensen helt obeflntUg,Resultatet blir naturligtvis höga produktionskostnader och i sista hand högahyreskostnader. Jag bara noterar att nu också harberört höjningen av lånetaket. Formuleringarna i interpeUationen gav migintrycket att han menar att vi dröjt aUtför länge innan vi höjde lånetaket. Jag vill erinra om att en viss tröghet måste finnas I detavseendet, just med hänsyn tUl att vi är måna om att försöka hållabyggnadskostnaderna nere. VI menar att en viss försiktighet när det gäUer atthöja lånetaket därför är motiverad. Det ger anledning för byggherrarna attverkligen fundera över om man inte kan pressa kostnaderna Just med syfte att fåfram en så låg hyra som möjligt. När det gäller påpekande om att hus byggdaföre Inte påverkas av förändringar I räntan, så vet att dettahör samman med att vi har en uppgörelse. förhandlarmed fastighetsägarna om hyressättningen. Då binder man sig för en viss period.Det är klart att när det bhr aktuellt med nya förhandlingar, kan man aktuahserasådana här frågor. På samma sätt är det ju möjligt för fastighetsägarna att Isamband med omläggning av lån få beaktat det nya ränteläge som inträffat. Nogfinns det möjligheter där också att få del av en sänkning av räntan. Jag erinrar dock om att när det gäUer parltetslånen har vibundit oss vid ett fixerat procenttal. Det gör ju att förändringar inte därpåverkar de aktuella hyrorna. Det är väl riktigt att det uppkommer kostnader ocksådärför att man lånar pengar . Det har Inte varit så stor skUlnadnu på räntan för byggkredltivel och den mera långsiktiga finansieringen. Dethar Inte, menar jag, varit anledning att tro att vi där skulle nå nämnvärtlängre I det läge vi har befunnit oss. En hten förändring av räntan kannaturligtvis spela In även där, men det har en relativt obetydlig inverkan närdet gäller den delen av byggkostnaderna. Sedan vill jag till säga attinterpellationssvar ger naturligtvis uttryck för vad en fackminister tycker.Men - och det vet också - interpeUationssvaren utformas givetvis i samförståndmed andra representanter för regeringen. Därför är det nog inte idé attspekulera i att det skulle finnas några skUjaktlgheter i uppfattning mellan migoch min företrädare i de frågor som gäller finansieringen. vet attde varit föremål för diskussioner på den socialdemokratiska partikongres.senoch även I andra sammanhang. Jag har gett uttryck för sammamening som den föne inrikesministern har gjort, nämligen att samhället skah ha ettansvar för finansieringen. Men sedan är det fråga om hur vi arbetar, ochdärvidlag har jag i ett uttalande sagt att jag inte fästeravgörande vikt vid själva institutionsformen, utan det väsentliga är att vi fårdet att fungera. Det är för mig det allra viktigaste. Jag tror som sagt intedet finns anledning att spekulera över några motsättningar på denna punkt. När det gäller markförvärvslånen har jag sagt att jag intekan svara på det med hänsyn tUl att det är föremål för övervägande hur mycketmedel som för kommande budgetår kan avdelas för detta ändamål. Jag har sammauppfattning som att det är värdefullt att vi har tiUgång tUl medelför detta viktiga ändamål. Men man skaU vara försiktig när man rör sig medsiffror, , De här 224 miljonerna representerar inte helt sådanaförvärv som går in under anskaffningen enligt den författning som gäller. Manhar ibland från kommunernas sida aktualiserat helt andra markförvärv än dem somhär skah komma i fråga. Antingen kan det ha varit så att marken inte skah tas ianspråk inom rimlig tid, eller också har det varit fråga om en annan typ avmarkförvärv än dem som är avsedda. Heh allmänt vlU jag emeUertid säga att efter hand har detvisat sig att de medel vi startade med det var 30 mihoner från början varitOtiUräckUga. Därför har vi också efter hand uttökat de medel som står tillförfogande för ändamålet. När det gäUer materiaUndustrln har jag valt att inte säganågonting, eftersom det pågår en utredning. Jag har då inte anledning attföregripa den. Men jag viU, , helt aUmänt säga att det är Utetfelaktigt att beskriva utveckUngen inom materiaUndustrln enbart så att detskulle vara en koncentration som hade gått alltför långt. Man kan kanske sägadet beträffande vissa materialslag, men i andra faU skulle vi nog somrepresentanter för bostadskonsumenterna ha anledning att säga att det bordevara mer av samverkan, kanske också större företag. Det finns sådana sektorerockså inom materiahndustrin där vi onekhgen har en aUtför stark splittring ochdär man inte kan nä den optimala effekt som borde vara önskvärd med hänsyn tUlintressena att håUa kostnaderna nere. Ang. åtgärderför att sänka boendekostnadema HerrWERNER i (vpk): Jag spekulerade inte så mycket imotsättningar. Jag bara konstaterar att företrädare ändå gavuttryck för en mer positiv uppfattning när det gäUer totalflnanslerlng genomförslagsvis en bostads- eUer samhäUsbyggnadsbank. Jag vUl erinra om att närdelegationen för bostadsfinansiering 1968/69 avlämnade sitt betänkande såframhöll man att man stäUde upp tre huvudönskemål. Det första var att kreditsystemet skuUe fungera så attbostadsbyggandet får den andel av det samlade kreditutbudet som svarar motstatsmakternas bostadsbyggnadsplaner. För det andra skulle kreditutbudet få entidsmässig och geografisk fördelning som är anpassad till den konkreta produktionsplaneringen.Det tredje önskemålet var att de negativa effekterna av den nuvarandeuppdelningen på byggnadskredit Ang. åtgärderför att sänka boendekostnadema ochfastighetslån skuUe eUmineras, så att man skuUe främja ett rationellt byggandeoch underlätta genomförandet av stora fleråriga projekt. När det gäUde det första önskemålet framhöll delegationenatt kreditförsörjningen tiU nya bostäder hade fungerat tillfredsställande åren1967-1968, vUket inte heller jag bestrider. Förtjänsten härav tillskrev man deöverenskommelser som träffats med kreditgivarna om bostadsbyggandets krediter.Man påpekade i detta sammanhang också att det goda kredltmarknadsläget hadevarit den faktor som avgörande bidragit tUl bostadsbyggandetskreditförsörjning. Men det förhåUandet att kredltförsötinlngen under senareår har fungerat tUlfredsstäUande bL a, därför att de privata kreditinstituteninför hotet om ett nytt finansieringssystem för bostadsbyggandet finner detpohtiskt och psykologiskt nödvändigt att i större utsträckning och vid aktueUtidpunkt tUlgodose kreditanspråken, kan enUgt min mening inte försvaraunderlåtenheten att införa ett system som äger alla förutsättningar att fungerabättre och som ligger helt i hnje med de politiska beslut som fattatsbeträffande bostadsbyggandet. När det gäUer markförvärven skaU jag inte tvista omsiffrorna men, statsrådet , markförvärvsfondens storlek är alldelesför liten, om den skall kunna bidra tUl kommunernas möjhgheter att föra enaktiv markpohtlk. Det kan de inte göra med ett anslag på 50 mUjoner kronor vivet ju att kommunernas fastighetsförvärv uppgår till ett beloppav meUan 600 mihoner och i mihard kronor. Jag övergår härefter tUl frågan ombyggnadsmateriaUndustrln. VUka är det som bestämmer inom byggnadsindustrin?Staten satsar de stora pengarna, och kommunerna är ofta stora byggherrar, menvilka är det som bedriver produktionen, tUlverkar byggnadsmaterialen och tarvinsten härav? Det är ett fåtal stora byggnads- och byggmaterialföretag, som ärunderställda storbankerna. Den nya Skandinaviska enskUda banken kommer ytterhgare attöka konsumtionen och fåtalsmakten. En enda bank kommer att behärska I stortsett hela kedjan från järn, stål, trä och cement tUl väggar, dörrar, fönster,inredning, kylskåp, strömbrytare, telefoner osv,, kort sagt det mesta frånkäUaren till skorstenen. Det är också storbankerna som Ugger bakom den omfördelningoch sammanslagning Inom byggnadsbranschen, som har aktuaUserats ochaccentuerats framför allt , Skandinavbanken har längegenom , Företagsfinans m. fl. förvaltningsbolag dhlgerat den storagruppen, men har också och EnskUda banken fått uppbUcken för de profiter som står att vinna, om man kontrollerar kedjor avbyggföretag och byggmaterialproducenter. Jag vUlfråga inrikesminister : Är Inte detta oroande? Jag har visat på att det har tillsatts enutredning, som skaU se över förhåUandena inom byggmateriaUndustrin, Det kan ju,i , vara ett uttryck för att regeringen har funnit detangeläget att se på vissa företeelser I detta sammanhang. Men jag tycker ändåatt det vore angeläget för att erkänna att det finns andra områden,där vi kanske skulle önska att det fanns mer av samverkan. Det är visserUgen sant att det finns sådana grupper somherr talar om, vilka har fuUständiga sortiment, men jag har nog ändå enkänsla av att det på träindustriområdet fortfarande förekommer en starkspUttring. Det finns många tegelföretag i vårt land, för vilka sannerligen intedet utmärkande är att man tagit tUl vara stordriftens fördelar, BUden äraUtså inte så entydig som gör gällande. Ang. erfarenheterna av viss social forskning Överläggningen var härmed slutad. §13 Ang. erfarenhetema av viss social forskning Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr i (fp) framstäUda interpellation, nr165, och anförde; i har frågat om jagvill redogöra för erfarenheterna av det arbete som bedrivs av samarbetskommitténför social forskning och för de projekt som finansieras genom ett särskiltanslag tUl försöksverksamhet på det sociala området. Genom beslut den 18 aprU 1969 har Kungl, Maj:t förordnatatt till skaU vara knuten en samarbetskommitté för socialforskning. Kommittén har tih uppgift att ta upp frågor om undersökningar avallmänt intresse som aktuaUseras I det soclalpoUtlska arbetet och främjasamarbete I sådana frågor mellan förvaltningen och den vetenskaphgaforskningen. Det är här fråga om såväl behandhngsforskning som annan socialforskning. Genom sin sammansättning har kommittén anknytning tUl berördastatliga myndigheter och forskningsorgan liksom tUl ochdet sociala arbetet ute på fäUet, En av kommitténs sekretariat gjord kartläggning avforskningsprojekt och undersökningar på det sociala området har redovisats iForskningsprojekt, undersökningar m. m. på det sociala området 1967-1969 (Ds S1970:2), Kartläggningen avsåg att ge en överbhck över avslutad, pågående ochplanerad social forskning samt andra undersökningar rörande sociala frågor.Dess syfte var också att i någon mån tUlgodose det behov av information ochdokumentation på området som finns hos ohka intressenter, såvälforskningsinstitutioner och enskUda forskare som statliga och kommunalamyndigheter m, fl. Kartläggningen skuUe vidare tUlsammans med ytterUgarematerial Ugga till grund för kommitténs fortsatta överväganden. Mot bakgrund av bl, a, projektinventeringen harsamarbetskommittén diskuterat behovet av forskning på oUka sociala områden,forskningsprogram, forskningens roU för den sociala planeringen,samordningsfrågor m. m. Diskussionerna har bl. a, lett till att en särskildutredningsgrupp tiUsatts Inom samarbetskommittén I bötian av innevarande år meduppgift att göra en analys av behov, resursfördelning och Inriktning av densociala sektorns forskning och utvecklingsarbete samt forskningens ochutveckUngsarbetets roll I den sociala sektorns planering. Ang. erfarenheterna av viss social forskning inlettsitt arbete med att utföra en enkätundersökning rörande den sociala sektornsforskningsresurser och deras fördelning på vetenskapUga forsknlngsdisciphneroch tUlämpningsområden, Enkätmaterialet är föremål förbearbetning. Resultatet av utredningsgruppens arbete torde i sin helhet kunnaredovisas , Fr, o. m. /71 finns under socialdepartementetshuvudtitel ett särskUt anslag tiU Försöksverksamhet m. m. För nämnda budgetårhar anslagits 2 mUjoner kronor och för innevarande budgetår samma belopp,hittUls aUtså sammanlagt 4 mUjoner kronor. Anslaget avser försöksverksamhet,utveckhngsarbete och undersökningar inom ohka delar av det sociala området. a, prövning och utvärdering av nya metoder, men också andraundersökningar, som dhekt siktar tiU en vidareutveckhng av ett visst område,såväl när det gäller mål och metoder som organisation och resursanvändning. Av anslagna medel har Kungl, Maj:t hittUls anvisat närmare2 mihoner kronor till ett tiotal oUka projekt, avseende dels oUka verksamheterför förskolebarn, dels en rad frågor rörande socialvård i aUmänhet, Ett stort projekt på förskoleområdet avser en undersökningangående integrering av handikappade barn i barnstugor. Projektet startadevåren och beräknas vara avslutat . Ett annatomfattande projekt, som beslutats, gäUer dels förskoleverksamhetensutformning och innehåU, dels utbyggnadsplaneringen för kommunernas insatser påförskoleområdet. Andra projekt på detta område omfattar bl, a. en undersökningrörande samarbetet mellan föräldrar och daghemspersonal. När det gäller socialvård i aUmänhet är det hittUlsstörsta projektet planerings- och utveckUngsarbete för en socialcentral ochfältorganisation i kommunblock samt i anslutning härtUl en undersökningangående samband meUan sociala och medicinska förhåUanden. Syftet är alt försökatlUämpa och vetenskapUgt utvärdera helhetsprincipen i socialt arbete. Projektetpåbötiades , Medel har vidare anvisats för en utvärdering m. m. avförsöksverksamhet vid vissa socialvårdskonsulent-distrikt. har ocksåmedel bevUjats tUl ett projekt, som syftar tUl att finna lämpUga former församarbete inom det sociala området på det primärkommunala planet mellan oUkamyndigheter och huvudmän. Andra projekt gäUer bl. a. åldringsfrågor och enundersökning rörande social rehabUitering inom ett bostadsområde. Ett annatprojekt som kan nämnas avser viss försöksverksamhet rörande vård avalkoholmissbrukare. Planeringen av samtliga dessa undersökningar har skett isamråd med . Maj;ts beslut skaU resultatet avundersökningarna redovisas tUl . Tidpunkten för dessaredovisningar är beroende av omfattningen av respektive projekt. Några avundersökningarna beräknas bli slutförda och redovisade inom den närmastetiden. HenWIKLUND i (fp): Den bekanta signaturen berörde i sintidning för i ett kåseri de utmärkta socialvårdandeapparater och organisationer som vi har och påpekade hur klent detegentligen är med vår socialterapeutiska förmåga, vår förmåga att verkligenge bot och rehabilitering. Han gjorde det i föhande ordalag; "Socialvårdenpåminner mig om det stadium i u-båtens tekniska utveckling, då man lärt sig fåned den tUl botten men ännu Inte kommit på hur man skah få upp den," Antag att detta är sant bara till hälften! Det borde räckaför att starkt driva på en vetenskaphgt förankrad utveckhng. Inriktad på attskapa bra, terapeutiska rehablllterlngsmodeUer Inom de olika områdena av socialvårdi vidsträckt mening. Mest besvärande och plågsam är den stora och svåra bristenpå verkligt adekvat och därmed effektiv terapi för sådana socialt problematiskamänniskor som alkoholister, narkomaner och kroniskt kriminella, I detta läge för man debatten I socialpolitisktIntresserade kretsar efter i huvudsak två linjer: 1, Sätt in medelpå att öka forskningsinsatserna, främst dem som avser behandUngsforsknlngen,och sök finna praktiska vägar för sådan forskning! 2, Satsa mera påprofylax i dess olika former, inte minst då det gäller barn och ungdom och vadavser miljöerna, den inre mUjön, t, ex,, arbetsplatserna, och den stora, yttremiljön, boendeförhållandena och allt övrigt som ligger I regionalpolitikensförlängning. Här gäUer det alltså den första debattllnjen. Mitt egetIntresse för social behandhngsforskning fångades och stimulerades på aUvar Islutet av , då skrev till regeringen och begärde enutredning om förutsättningarna att på viss plats försöksvis åstadkomma enförstärkning av de krimlnalvårdande och soclalvårdande Institutionerna, Uppdraget överlämnades till kommittén angåendeförsöksverksamhet mot ungdomsbrottsligheten, där Jag som ledamot fick en vissInbUck I hur utomordentligt svårt och komplicerat och framför allt tidskrävandedet är att bedriva meningsfuU behandhngsforskning, och alltså inte bara i ochför sig viktig deskriptiv social forskning - som vi har ganska gott om, tyckerjag för min del. Kommittén lämnade 1964 sitt betänkande med , där en plan framlades för ett sju- å åttaårigt forskningsprojekt.Inklusive Inkörnings- och utvärderingstid, I en medelstor kommun till etl prisav . Det blev naturligtvis, herr socialminister, avmed detta försök hur väl det än var planerat och vetenskapligt kalkylerat medkontrollort och aUt, Som ledamot av nordiska Ukväl haft gunska goda möjligheter att även en smula Inifrånfölja forskningsutvecklingen. När vi före sommaruppehållet behandlade propositionen omsocionomutbUdningen och i samband därmed Inrättandet av en professur isocialpolitik och ett forskning, tog Intresset för denspeciella sociala behandlingsforsknlngen åter fart på många håll Ilandet. SomJag utvecklat i min Interpellation håller den bristande förmågan till verkligrehabilitering av aUlför mänga av dem som den sociala människovården har medall göra dock mera kontinuerligt I gång Intresset för hehandllngsforskning hosbåde dem som mer regelrätt sysslar med social verksamhet och åtminstone en vissdel av allmänheten. Behovet av vetenskapligt belagd behandllngsmetodik eller-teknik gör sig alltså ulan Ang. erfarenheterna av viss social forskning