prot · FU0961 · 1971-12-31 00:00:00 — Man kan inle ange del exaktaantalet vårdplatser, eftersom det är en allmän princip att man vid behandlingenav narkomaner inte skaU vara ensidigt inriktad på patienternasnarkotikamissbrak utan alllid försöker alt ocksä behandla de bakomliggandepersonlighetsstörningar som finns. Detta differentierade värdprogram gör attnarkomaner återfinns på många olika avdelningar inom sjukhusen. Mennarkomanvårdskommilléns siffror, som säger alt det finns 380 platser för slutennarkomanvård i hela landel, är skrämmande sedda i relation UU de siffror somtalar om hur stort narkotikamissbruket egentligen är. Av nämnda 380 platser är130 inrymda i avdelningar som tar emot både narkomaner och alkoholister. 6* protokoU 1971. Bidrag tiU Länkrörelsen m. nt av vUkaantalet alkohoUsler i regel överväger. Rehabiliteringen har inle heller lyckals specieUt bra. Enundersökning som SSUH har gjort visar att 41 proceni av de orala missbrukarnaoch av de intravenösa har debuterat som narkotikamissbrukare sedande tagils in pä en ungdomsvårdsskola. När det gäller sjukhusensnarkomanbehandling räknar man med alt ålerfaUsfrekvensen är två tredjedelar avsamtliga inlagna. har man pä mänga håU i landel och frän mänga olikautgångspunkter börjat engagera sig i narkomanvärden. Det är dä intressant attse att man utifrån allmänt medmänskliga utgångspunkter arbelar för all hjälpadessa hårt drabbade människor. Försöket i gick sä UU att mansamarbetade med Mariapolikliniken här i Slockholm, Del arbelet skedde undermyckel stora enskilda uppoffringar. Men resultatet blev lyckat. Många kristnaförsamlingar och ideeUa organisationer startar också verksamheter för attförsöka ,rehabililera och hjälpa narkotika- och alkoholskadade människor. Dessaorganisationers utgångspunkter är, i motsats lill narkolikahajarnas cynism ochprofilintresse, enbart en varm medmänsklighet, som tar sig utiryck i en vUjaalt hjälpa den som drabbats. Men dessa organisationer får mycket ofta arbetaunder besvärliga ekonomiska förhållanden, när man skall försöka plocka upp spillrornaav del som en gäng var människor. Men ändå är resultaten i mänga fall klartbällre än vad man uppnår med de institutionella vårdformerna. Jag föreställermig emellerlid alt de människor som arbelar frivUligt i denna värd mänga gångerupplever silualionen som hopplös, när de kämpar mol statlig slelbenthei ochbyråkrati i försöken all få nya värdformer som komplement UU en institutionellvärdmelod. är samhäUets syn pä alkohol- och narkolikafrägor säsom denlar sig uitryck i gällande beslämmelser utformad pä etl sådant sätt att dendirekt motverkar det uppbyggnads- och rehabUileringsarbete som de frivUligainstitutionerna utför. Vi kan bara lyssna lill folk inom nyklerhelsvård ochnyklerhelsrörelse när de berättar om myndigheternas slapphet införmellanölsproblemaliken; de ansvariga myndighelerna gömmer sig bakomslorbryggare och uiredningar, medan de som har problemen inpå livet fär arbetaunder omänskliga förhållanden för all återge människovärde och mänsklighet lUldem som drabbas. Del är därför vi molionärer inte bara ser del sä att man nuhar skapat möjligheler lUl sådana här verksamhetsformer i enslaka fall, ulan vitolkar della som etl uttryck för en principiell instäUning som visar all man iforlsällningen vUl satsa mera pä ell slöd UU dem som arbetar inom friviUigaideella organisationer som ell komplement UU de institutionella värdformer somför närvarande finns, Säsom vi skrev i vär motion trorjag att det blir möjliglatt förena mänsklig idealitet och medmänskligt ansvarslagande med etl statUgtekonomiskt stöd för att uppnä nägra av de mäl som är uppsatta i kampen motnarkotika- och alkoholmissbrak. Med detta, herr talman, ber jag alt fä yrka bifall tillutskottets hemställan under punklen 37, momeni 2, HenSVENSSON i (s): ställs man i etl utskott och här i kammaren inför Del hade kanske varil lätt att tUlstyrka det förslag om ettanslag pä som reservanterna har biträtt. Men vi vet ju allekonomin är så pass ansträngd att vi fär slälla oss kallsinniga till mängakrav som i och för sig kan anses vara välgrundade. Därför enade sig majoriteteni utskottet om etl avstyrkande, men vi försökle samla utskollet kring förslagetatt skriva . Jag tror att del hade varit lyckligt om vi hadekunnat vara fullständigt eniga om den skrivningen, men del gick inle. Vi har alltså begärt att skall ge Kungl, Maj;tUU känna vad utskollet anfört om statsbidrag lUl vård av alkohol- ochnarkotikamissbrukare. Dessutom har utskottet ullalal en del om möjligheternaall erhålla bidrag inom det nuvarande syslemet. Jag uppskattar all herrarOlsson i och har uppmärksammal denna skrivning; den betyderganska mycket, och jag tror att vi framöver kan fä ul myckel av vad riksdagenhär kommer att uttala. Vi känner tUl problemen, och jag behöver inle slä här ochprata om hur det ser ut när del gäUer narkoiika- och alkoholfrågorna i vårlland det vore alt lägga ned alllför dyrbar lid pä saker och ling som deflesla av kammarens ledamöier mycket väl känner lUl, Jag har för min del känldet så alt när vi nu har dessa problem vi vet all de är oerhört besvärliga och när del samiidigi finns människor som viU offra av sin tid för all hjälpasina medmänniskor, så bör väl också samhällel pä nägol sätt träda in och hjälpatUl ekonomiskt. Därför bör man framöver kunna skapa dessa ekonomiskamöjligheter. Det är ocksä vad utskollet har tänkt sig när det hemstäUer attriksdagen skaU ge Kungl, Maj:t dessa synpunkler tUl känna. Jag skaUinte polemisera på mer än enda punkt. i försökte i sill i övrigl alldelesutmärkta anförande framstäUa det hela som om det vore något slags molsättningmellan den samhälleliga, inslilutioneUa värden och den som frivilligaorganisationer ger även den senare kan ju ibland vara institutionsvård. Vibör göra klart för oss att delta är kolossall svära problem och all utgångspunkternaför dem som vi försöker hjälpa är så fantastiskt olika, att del blir svärl attulvärdera del hela och slälla del ena mol det andra. Jag vill bara la del enklaexemplet att man pä en nykterhetsvårdsanslall får in dels människor somtvingats dit därför alt de varit farliga för sitt eget liv eller för andra,exempelvis sin familj, dels människor som frivilligt söker sig dil. Det ärklarl att förulsättningarna för att komma tUl rätta med problemen är helt olikaför dessa olika människor. TUl den värd som ges av de frivilligaorganisationerna kommer människorna vanligtvis frivilligt, och därför blirförulsällningarna för den vården bältre. Del finns emellerlid en poäng i detta resonemang som viinle bör missa, och därvidlag kan jag ge i KU rält. Vi måste fä innägol av en vi-anda i aU värd del gäUer den öppna vården och del gäUerinstitutionsvärden. De som arbetar på della fält bör inte lala om"vi" och "de". Dennickelorp i är etl ulmärklexempel på en anstalt där man lyckats fä in denna vr-känsla. Detta är människor. Man har där lyckats ganska väl i sinaförsök att införa klienldemokrali eUer vad vi nu vUl kalla del. Det ärdetsamma som går Bidrag tiU Länkrörelsen m. m. Bidrag tiU Länkrörelsen m m. igen iLewi ' stiftelse för filantropisk verksamhel; alla som är engagerade iden verksamhelen upplever sig som en enhel det är inle värdaren å ena sidanoch den vårdade å andra sidan. Jag tror alt del vore oerhört värdefuUt om mankunde fä denna vi-känsla att genomsyra hela vårdarbetet. Jag viU gärna koppla utskottsbetänkandet pådenna punkt med vad utskottet skrivit under punkten 2, där vi tagit upp fråganom klienldemokrali, kanske från något andra ulgångspunkler. Del gällde där denöppna vården, och jag medger gärna att del är svårare all åstadkommaklientdemokrati inom den öppna vården. Utskottet hemställde emellertid underdenna punkt all den moiion som väckts i delta ärende skuUe överlämnas tUlsocialutredningen. Del var nägra synpunkter kring etl mycketsvårartat problem i värt samhäUe. Jag ber med mycket slor glädje ochlUlfreds-slälleLse att fä tUlstyrka utskottets hemställan på denna punkl. Hen HYLTANDER (fp): i uttryckte en vissbesvikelse över att utskottet inte kunnat bli enigt om skrivningen att vadutskottet anförl borde ges Kungl, Maj:t UU känna. Jag skall be all få cileravad utskottet skriver i tredje styckei i sitt betänkande under denna punkt;"Utskottet delar motionärernas mening att många andra organisationer än desom nu erhåller stöd frän anslaget utför insatser som är av betydelse förifrågavarande grupper." Sä långt kan jag dela över utskotlels skrivning. Eljest är jag glad för att jagfinns :med på en reservation om ökade anslag som skulle ge etl slöd för dessaorganisationers verksamhet. Sedan lar man tUlbaka det i nästamening;"Bidrag från detta anslag bör emellerlid förbehållasorganisalioner av den karakiär som hitintUls erhållit sådanl slöd,"Sluisatsen blir alltså: inle etl öre lUl några andra frivUliga insatser,Däremol fär och Stälhammars motion en välviUig skrivning. Denmotionen är ju ulföriigt diskuterad. Jag kan inte underlåta att fästakammarens uppmärksamhel pä den begränsning som här är. Innebär detta "förnärvarande" att man är beredd all ge, då skall jag kanske skänkaen blomma ål den inställningen. Tyvärr har jag inte sä stort hopp om den saken. Hen OLSSONi KU (fp): Jag är ledsen om någonting i mitl förstaanförande fick i all spåra ell försök UU att skisseramotsättningar meUan samhäUets institutionella värd och de frivilliga insalsersom görs på många olika håU, Del var i alla fall inte meningen. Jag tror attdet inle råder nägon motsättning mellan dessa slrävanden. Jag sade ocksä i mittanförande att samhället bör tUlvarataga aUa möjligheter all hjälpa dessadrabbade människor. Jag tror att insatserna här kompletterar varandra. Del var dock en synpunkt, somjag kanske inte utveckladetUlräckligt, nämligen att man inom de stora institutionerna kan känna sigutsatt för vård, vilket ibland kan leda till en viss passivitet ifrånvårdtagarens sida, som det inle är lika stor risk för när man jobbar samman ien grupp på sex, sjupersoner som t. ex, sker i Vårbäcken, Det var den problematiken jag viUe antyda litel i mittanförande. Det är ingen mening frän min sida att pä nägol säll skissera enmotsättning mellan de olika insatser samhället kan göra, dels genom direktasamhällsinsatser, dels genom stimulans av enskilda. i (s): Jag är glad över det senasie yttrandet avherr i KU, Jag tror inle att jag missförstod honom när han talade, menjag är ändå glad över vad han har sagt . Det finns nämligen det var närmast därför jag tog uppdet i debatten en tendens när man resonerar om dessa frågor att ta fram enmotsatsstäUning. Jag lycker att den är olycklig och vUl alltså försöka ta kålpä den. Överläggningen var härmed slulad. Propositioner gavs pä bifall UU dels utskottets hemstäUan,dels reservaiionen nr 17 av herrar och , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl alt kammaren bifaUer socialutskottets hemstäUan i belänkandetnr 5 punkten 37 mom. I röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 17 av herrar Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röslat för ja-proposilionen. Dåherr Hyltander begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröslning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Maj:t hade under punkten K 3 (s. 193-194) föreslagit att tUl Bidrag tUl handikappinstitutel /72 anvisa ettanslag av . I motionen 1971:775 av frökenPehrsson och i Göleborg hade hemställts all skullelill under femle huvudtiteln för budgetåret1971/72 anvisa ell anslag av . att med bifall tUl Kungl, Maj:ts förslag och medavslag på motionen 1971:775 till Bidrag tUl /72 anvisade elt anslag av . i Göleborg (c): Sedan är 1966 bedrivs vid avdelningen förhandikappforskning vid en angelägen forskning för att fäfram underlag för ätgärder för att handikappade personer skall kunna fungera isamhällel och för att anpassa samhällel tUl de handikappades förutsättningar.Den fick en personlig professur i handikappforskning,vilken knöts lUl avdelningen för handikappforskning. Professuren innehas avSven-Olof Braltgård. Utöver professuren har avdelningen inte nägra statUgamedel för sin verksamhet och är därför hänvisad tUl de bidrag som erhåUits frånforskningsråd och forskningsfonder. Om aktuella forskningsprojekt pä avdelningen kan noteras:sedan 1966 genomförs i samarbete med bosiadsslyrelsen och institutionen förarkitektur vid elt forskningsprogram över kraven påbostaden sedda ur de handikappades synpunkt. Detta forskningsprogram harbekostats av statens råd för byggnadsforskning. Del är nu aktueUt alt tUlämpade erhållna resultaten vid planering dels av bostäder i normalproduktion, delsav specialbostäder. Även vid ombyggnad av befintliga bosläder kommer man attdra nytta av forskningsresultaten. Styrelsen för handikappinstitutet begär etl anslag på , vUket belopp vi motionärer anser alt departemenlschefen borde hakunnai tiUstyrka i stället för att minska anslagel med 100 000 kronor.Utskottet delar motionärernas uppfattning om behovel av att medel avsätts fördetta ändamål, men tyvän delar ej utskottet vår bedömning att det högrebeloppet borde ha ställts tUl förfogande. Jag ber alt fä yrka bifall UU motionen 775. I motion 775 yrkas elt anslag tUlhandikappinstitutet pä . Av della anslag skall 200 000kronor beräknas för handikappforskningen i . I statsverkspropositionenföreslås anslaget bli varav skall beräknasför den handikappforskning som bedrivs vid i . Jag vill försl erinra om all handikappinstitutetinrättades , Då fick institutet ett anslag på 3,5 miljoner.Därefter har anslaget höjts är efter är, I årets statsverksproposition föreslåsen kraflig ökning Handikappforskningen i har kommii i gång.Den 1 juli 1970 inrättades professuren där. Jag vill gärna erinra om vad somsades i samband med inrättandet av den personliga professuren för Sven-OlofBraltgård, Det sades att "Brattgårds utvecklingsarbete inomhandikappvården bör kunna ske i nära samverkan med ochhandikappinstitutet". Så har också skett. Vi har i utskottets belänkandeerinrat om vad handikappinstitutet sagt, när del begärl anslag. Det heler all isamråd med Brattgärd skall en plan utarbetas för de projekt som skall bedrivasvid handikappavdelningen i Göleborg, varigenom en lämplig samordning mellandenna avdelning saml handikappinstitutet och andra organs verksamhet bör kunnaske. Jag vUl gärna poänglera alt vad man begärt icke är anslag lUl forskning utanalt del är fräga om en basorganisation för forskning. Jag vUl också hänvisa lUl propositionen 41 är 1968, somlåg lUl grund för beslut om handikappinstitut och därdeparlemenlschefen yttrade: "Jag viU understryka att handikappinsUlulelinte skaU överta eUer bekosta den forskning och det utvecklingsarbete rörandehjälpmedel för handikappade som enligt gäUande ordning finansieras genom anslagav bl, a, statens tekniska forskningsråd och genom anslag och bidrag frän olikastiftelser och fonder m. fl," Om man tar del av handikappinstilutelsverksamhetsberättelse /70 framgår alt styrelsen för teknisk utvecklingförmedlat anslag till handikappinsUlulel för /69 med 1,3mUjoner, /70 med 2,4 miljoner och för ärel 1970/71 med 4,7 miljonerkronor den senare siffran är etl beräknat belopp. Jag viU än en gängunderstryka att vad handikappinstitutet begärt anslag tiU när det gäUerhandikappforskningen i icke är forskning utan anslag tUl enbasorganisation för forskning. Jag vUlmed dessa ord yrka bifaU tUl utskottets förslag i betänkandet. FrökenPEHRSSON (c); I motionen 775 hemställer vi om ett anslag på200 till handikappforskningen i , Av de begärda medlen är120 avsedda för utrednings- och ulvecklingsarbele inombostadssektorn och för sådant arbete belräffanderaU-stolsproblematiken. har begärt till dennaforskning. Man skriver i statsverkspropositionen att styrelsen föreslår att beräknas under anslaget som bidrag tUl den av professorn ihandikappforskning vid i bedrivnaverksamheten. Jag kan inle därav finna annal än det är forskningen som avses. Vi har hörl att det var den 1 juU 1970 somGöteborgs universitet fick denna professur, och den knöts avdelningen förhandikappforskning. Vi har ocksä hört att avdelningen inle har några statligamedel för sin verksamhet och därför är hänvisad tUl de bidrag som erhäUs frånforskningsråd och forskningsfonder. Forskningenkoncentreras tUl tre huvudområden. Bidrag till vissa hjälpmedel för handikappade För del första är det boendesitualionen för handikappade.Den omfallar analyser av de handikappades behov av bosläder och bostadensulformning med hänsyn lUl olika krav. Även inrednings- och utrustningsdetaljerhar analyserats. Med utgångspunkt frän de forskningsresultat som framkommerutarbetas förslag och normer för bostads- och samhäUsplaneringen. För det andra är det lekniska hjälpmedel.Forskningsarbetet koncentreras kring rallslolar, lyftapparater och lekniskahjälpmedel i bostäder. Även i dessa avseenden är utgångspunkten och delväsentliga en analys av de handikappades behov och möjligheter. De genomanalyserna framkomna behoven får sedan ligga lUl grund för konstruktion ochutformning av oUka hjälpmedel. För det tredje omfattar forskningen socialpsykologiskaaspekter. En av avdelningens forskningslinjer är all studera de handikappadessociala och psykologiska situation. Det görs genom enkäter, intervjuer ochobjektiva analyser. Avdelningen för handikappforskning samarbetar med ell slortantal forskningsinstilulioner inom och utom såsom tekniska högskolor,sjukvårdsinrättningar och samhällsvetenskapliga fakulteter. anser utskottet del vara av vikt att medel ställs tUlförfogande för del forskningsarbete som professor bedriver, men manviU inle sträcka sig så längt som tUl ett anslag på . Jag vUlemeUertid, herr lalman, yrka bifall tUl motionen 775, Jag tror att vi alla är helt överens medmotionärerna om all den forskning som drivs av professor är myckelvärdefuU, Men den har, som jag sade, kommii i gäng, och man kan välsäga alt den liksom befinner sig under uppbyggnad. Det är därför som vi frånutskottets sida har sagt att är det belopp som bör beräknas tUlforskningen i Göleborg, Jag vUl poängtera att det skall ske ett samarbete mellanprofessor , handikappinstitutet och socialslyrelsen när del gällerplanering av projekl som skall bedrivas i Göleborg, Vidare skall man som sadesi propositionen när institutet kom tUl, utnyttja de möjligheter man har att fäbidrag från slalens tekniska forskningsråd och från olika stiftelser. Så harocksä skett. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall tUldels utskotlels hemstäUan, dels motionen nr 775, och förklarades den förraproposiiionen vara med övervägande ja besvarad. BidragtiU vissa hjälpmedel för handikappade Kungl, Maj:l hade under punkten K 4 (s. 194195) föreslagit att tUl Bidrag tUl vissa hjälpmedel förhandikappade för budgetåret1971/72 anvisa ett förslagsanslag av , I denna punkl hade behandlats 1, molionen 1971:1 33 av m, fl., variföreslagils, sävitl här var i fräga, att skulle besluta att hos Kungl. Maj:l hemställa om all a) prövningsförfarandetvid behov av hjälpmedel förenklades, b) beloppet förhjälpmedel som kunde fås utan särskUd prövning höjdes tiU samtatt prövningen för hjälpmedel däröver decentraUserades tiU ett länsorgan, c) hjälpmedelsförteckningenvidgades tUl att omfatta alla hjälpmedel, som var nödvändiga på grund avhandikapp eller sjukdom, 2, molionen1971:732 av herrar och , vari yrkals att hos Kungl,Maj;t skulle hemstäUa om utredning angående förslag syftande tUl att ävenkostnadskrävande reparationer av hörselapparater skuUe bestridas avstatsmedel, 3, motionen1971:747 av m. fl,, 4, molionen1971:783 av m, fl,, vari hemställts att i skrivelse tillKungl. Maj;l skulle anhäUa om utrednuig av möjligheten att införa statsbidragför batterier tiU hörapparater. Bidrag tiU vissa hjälpmedel för handikappade 1. att ianledning av motionen 1971,732 hos Kungl. Maj.t skuUe hemstäUa om utredning avfrågan om vidgade möjUgheter tiU statsbidrag för reparation av hjälpmedel förhandikappade, 2. att riksdagenmed bifaU tiU motionen 1971:783 hos Kungl, Maj,t skuUe anhåUa om utredning avfrågan om statsbidrag för batterier tUl hörapparater, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1971 ;I33, sävitt avsåg vidgning avhjälpmedelsförteckrungen, 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1971 :l 33, såvitt avsåg förenk-Ung avprövningsförfarandet beträffande hjälpmedel för handikappade, kostnadsgränsenför kostsamma hjälpmedel och decentraUsering av prövningsrätten beträffandesådana hjälpmedel, 5. att riksdagenskuUe avslå motionen 1971:747, 6. att riksdagentUl Bidrag tUl vissa hjälpmedel för handikappade för /72anvisade ett förslagsanslag av . 18, belräffande hjälpmedelsförteckningen av herrar Hamrinoch Hyltander (båda fp), som all utskottet under 3 borde hemstäUa, att med bifall Ullmotionen 1971:133, sävitt avsåg vidgning av hjälpmedelsförteckningen, hosKungl, Maj:t hemställde att hjälpme-delsförleckningen vidgades tUl att omfattaalla hjälpmedel, som var nödvändiga på grund av handikapp och sjukdom. 19, belräffande prövningen av frågan om statsbidrag tillsärskilt kostsamma hjälpmedel, m. m. av herrar och (båda fp),som ansett att utskottet under 4 bort hemsläUa, Bidrag till vissa hjälpmedel för handikappade att i anledning av molionen 1971:133, sävillavsäg förenkling av prövningsförfarandet belräffande hjälpmedel för handikappade,kostnadsgränsen för kostsamma hjälpmedel och decenlralisering avprövningsrätten beträffande sädana hjälpmedel, hos Kungl, Maj:t hemstäUde delsalt prövningsförfarandet belräffande kostsamma hjälpmedel förenklades, dels attbeloppsgränsen för hjälpmedel, som erhölls utan särskUd prövning, höjdes från tUl , dels ock alt prövningen av rätten lUl statsbidragtUl kostsamma hjälpmedel decentraliserades lUl lämpligt regionall organ. HenHYLTANDER (fp): Man kan väl uttrycka sin tUlfredsstäUelseöver all vi är överens om målsältningen belräffande samhäUets stöd ål dehandikappade, nämligen att dessa i princip skaU ha i stort sett samma viUkorsom övriga, normalutrustade människor. Del är i det fallel nödvändigi med vissahjälpmedel för att kompensera del handikapp vederbörande har, vare sig det ärfysiskt eUer psykiskt. Den motion, nr 133, som behandlas vid denna punkl, lar isin försia del upp frågorna om att förenkla prövningsförfarandet beträffandehjälpmedel, om att det belopp intill vUket det förenklade prövningsförfarandetkan tUlämpas skall höjas från 5 000 tUl samt om att förteckningenöver hjälpmedel skall ulvidgas lUl alt omfatta aUa hjälpmedel som är nödvändigapå grund av handikappet eUer sjukdomen. Jag medger att det är svårt attdefiniera de villkor som bör uppställas för rätt att komma i åtnjutande avsådana hjälpmedel. Jag vUl betona att det finns många exempel på handikappadesom på grund av nu gällande bestämmelser kommii utanför möjligheten att fästatligt slöd tUl hjälpmedel trots att man lycker att de mycket väl skulle havaril berättigade härtUl. Jag har en redogörelse från en person som drabbats avstarr och som tUl följd därav i sitt arbeie behövde använda både glasögon ochkonliiktlinser, vUka hon måste byta, jag tror det var fyra gånger under korlaretid än trekvarts är, men som på grund av bestämmelsernas utformning inte kundekomma i fråga för bidrag. Bedömningen av om en handikappad skall kunna erhållastatligt stöd tUl hjälpmedel eller inte fär inte vara stelbent, ochförteckningen över sädana hjälpmedel fär inte revideras med så långa mellanrumatt den blir inaktuell. Framför aUt får villkoren inte bindas tUl en visshandikappgrupp, utan avgörande skall vara vederbörandes behov av hjälpmedel. som utskottet avstyrker molionen i denna delunderslryker utskollel i sin skrivning betydelsen av alt hjälpmedelsförteckningenkontinuerligt blir föremål för en systematisk översyn. Vi instämmer i justdetta att översynen bör ske kontinuerligt. Men även här bör nämnda utvidgningkomma UU stånd.