prot · FU09151 · 1971-12-31 00:00:00 — Förutom det jag förut sade finner jagdel vara ganska orimUgt att eller regeringen innan vi sett förslagen omden framtida styrningen av universiteten skulle ta ställning tiU den propå herrWijkman för fram, nämhgen alt minska på den styrning vi har inom systemet sedanetl par år tillbaka. Det strider enhgt min mening mot varje rimlig planering avverksamheten på det här området. HerrHERMANSSON i (vpk): Eftersom den fråga jag ställt faUer utanförramen för den övriga diskussionen är det bäst alt ta den först. Den avstängning av en student som jag relaterade förutanser jag mycket upprörande. Den visar en mycket fördomsfull instäUning mot dehandikappade - om nu den instäUningen finns i anvisningarna eUer i derastillämpning eller kanske i bådadera. I det här fallet hade inte heller någonpreUminär antagning ägt rum av eleven i fråga och man sedan upptäckte hanshandikapp, utan han hade gett intagningsnämnden besked om sinfysiska status. Därefter förflöt lång lid och tiU sist hamnade läkarintyget påskolöverläkarens bord. Denne inskred då och åstadkom den här avstängningen frånundervisningen. säger statsrådet , och det noterar jag medtillfredsstäUelse, att han anser all de nuvarande bestämmelserna är bådeföråldrade och myckel hårda. Nya anvisningar skall utarbetas, säger han. De hartydhgen inte kommit lUl departementet ännu, men de är bekanta exempelvis förSvensk , som har återgivit det väsenthga ur dem i ett avtidningens senaste nummer. Man är av den åsikten alt de s. k. nya anvisningarnagår i precis samma gamla spår som de som fortfarande gäUer. Jag viU i detsammanhanget vädja tiU statsrådet att han ser till atl de anvisningar,som kommer alt ersätta de nuvarande föråldrade, utformas så att demotsvarar en modern syn. Det gör tydUgen varken de nuvarande eUer deföreslagna. Jag vill bara göra den reflexionen atl denaUmänna sektorn och de samhällsägda förelagen bör gå i spetsen när det gäller atlanpassa sina arbetsformer till de handikappade. Något besvär måste samhäUetrimUgen ta på sig för förmånen att få utnyttja de handikappades arbetsinsatser. HerrWIJKMAN (m): Jag skall försöka begränsa mitt inlägg såmycket det går. Jag tackar statsrådet för det mycket omfattande svaretpå mina frågor. Det var välgörande att få lyssna till många av de synpunkterhan framförde. Vi har tydhgen trots allt uppläckt ungefär samma problem och sermed ett visst allvar på dem. Statsrådet säger atl det vore orimUgt att utvärderaen reform efter så , när vi ännu inte har sett en enda PUKAS-studentute ur studieordningen. På det vill jag svara att de nymodigheter sombeslutades , avstängningen och de fasta studiegångarna, kan vi redan nuutan tvekan utvärdera. När vi vet atl systemet med avstängning inte harfungerat, alt det har stuUt resurser frän studievägledarna - det instämdestatsrådet i tycker jag det finns aUa skäl att se överavstängningsreglerna. Jag anser att man noga skaU studera vad rektorsämbetenaoch SFS har sagt samt vad ett otal intervjuade studenter och lärare viduniversiteten i den allmänna kårdebalten kontinuerUgt har sagt ,nämhgen att avstängningsprövningen inte fyUer de funktioner som statsrådetuppenbarhgen tror att de fyller. Det är en handgriphg uppsökande verksamhet, sadestatsrådet. Men den är ju inte tiU någon hjälp, därför alt flertalet studenterhar fått problem i sina studier än vid avstängningsliUfäUel, ochdå är Ang. undervisningen vid universiteten del försent att gripa in. Jag har ingen som helst negativ inställning till attförbättra registreringssystemet, det hoppas jag framgick av mitt förstainlägg. Jag tror tvärtom att det är mycket väsenthgt alt få ett fungeranderegistreringssystem. Får man inte det behövs det ytterligare hundratalsstudievägledare för att få det hela att fungera, och det har vi knappast rådmed. Avstängningsprövningen fyller, såvitt jag kan förstå, ingen som helstfunktion i dagens läge. Vi vet att det är relativt få som har prövats och somman över huvud taget har fått kontakt med. De andra har försvunnit på etttidigare stadium. 1 och har man inte spärrat ut eller avstängt för att använda det ordet - en enda person, i är det 4, i 23och i 43 stycken. Det säger ju någonting om systemets sätt att fungera.Studievägledarna som får anses mycket väl känna det här från fältet säger iuttalanden och i intervju efter intervju atl detta icke hjälper studenterna.Där menar jag att det går alt göra en utvärdering. När del gäller de fasta studiegångarna sade inte jag allde har försämrat arbetsmarknadsanpassningen. Om jag sade så var del enfelsägning. De har emeUertid inte mycket förbättrat den. Däremot tycker jag atlstatsrådels inlägg tydde på att vi för framtiden kan få en mycket kraftigaremarkering av kontakten med avnämarna. Statsrådet säger atl trögheten varitstörre hos avnämarna än hos samhället. Det vUl jag bestrida, men det finns välingen anledning att ta en debatt om just den detaljen. Alla de kontakter somjag främst som studentpoUtiker har haft med avnämare framför allt inomnäringslivet har tytt på att de inte uppfattat ulbildningsmyndigheterna somsärskUt angelägna att få råd om och synpunkter på utbildningens utformningförrän under den absolut aUra . Här har vi en eftersläpning. Jag vill upprepa detta. Vikommer ju fram till dess att vi får de bättre yrkesinriktade utbildningarna,som förhopp-rungsvis skaU kunna ge vettiga och rimliga jobb åt merpartenstudenter, att examinera ut tusentals studenter , som enhgt mitt sättatt se har en klart otillfredsstäUande kombination i bagaget. När man dessutomkaUar Unjerna för fasta inbiUar man väldigt många av dessa studenter att dettaär så att säga skräddarsydda paket som bör ge en rimUg chans att komma ut pämarknaden. Jag tycker det är tiUfredsstäUande att statsrådet så klart betonarnödvändigheten av att bygga ut de yrkesinriktade utbUdningarna och sökakontakter med avnämarna på ohka håll i landet for atl få positiva förslag. ViskaU självfallet från alla partier försöka hjälpa tiU i det sökandet. Jag är absolut inte skräckslagen inför tanken att få ut enmassa akademiker. Del är en utomordentlig sak att vi höjer utbildningsnivån ivårt samhälle, men det gäller att ha sörjt för dessa akademiker i andra änden,när de kommer ut från universiteten. Det anser jag inte att vi hargjort i tiUfredsställande omfattning. Den stora sysselsättningsproblemalik somfinns inom denna grupp och som är ett nytt problem och icke, såvitt jag kan se,beroende på konjunkturen varslar om att vi kan få betydande problem som intekan lösas med vanhga arbetsmark-nadspohtiska åtgärder. Låt mig ta upp kvaUletsfrågorna. Statsrådet sadeatt de inte har något egenthgt samband med systemet med de fastastudiegångarna. Det vill jag klart bestrida. KvaUletsfrågorna hur man änmäter har självfallet ett samband med hur organisationen av studierna äruppbyggd. Den standardmätning vi har är inte ny, säger statsrådet. Mendet nya är ju atl vi har avstängningsprövning och alt vi har sagt attstudentema skall klara ett visst antal poäng för att kunna gå igenom i en vissnormalstudietakt. Där har vi en koppUng med studiemedelssystemet. Om , vUket vi sett, studietiderna bUr längre och längreoch det blir svårare och svårare att klara av normalsludietiden och UKÄ sägeratt man då får se över studieplanerna, måste det rimhgtvis innebära att manskaU skära ned stoffet för att bättre kunna öka genomströmningslakten. Då menarjag att det finns en utomordentUgt klar koppUng med kvaUteten. Då sägerstatsrådet: med ett alternativ. Ja, ett alternativ är alt vi ser över heladen här språkfrågan och att vi på ett bättre sätt ger institutionerna möjlighetatt variera uppläggningen av studierna tidsmässigt, så alt de även kan fåmedel till undervisningen av dem som inte fyller dessa normer. Del är , så jag skall begränsamig till detta. Det finns naturligtvis mycket mer atl säga. FruSUNDBERG (m); Jag skaU begränsa mig ännu mycket mera. Låtmig bara säga till statsrådet att det var för mig rohgt att höra hanssvar, och jag vUl tacka för det. Om vi har åstadkommit att statsrådet tark"bntakt med universitetskanslersämbetet och noga diskuterar dessa frågor,tror jag att det kan bidra tiU det som tydligen både statsrådet och jagmyckel gärna vUl se inom en rimhg framtid, nämhgen etl effektivt fungeranderegistreringssystem såväl på institutionsnivå som mera centralt. Statsrådet uppfattade vad jag sade som en insinuation,och jag vill utan vidare erkänna att det kan tas som en sådan, eftersom jaginte har kunnat hitta något skäl varför RISK-gruppen icke har fått medel så attden kan fortsätta sitt arbete. I stäUet startar man inom den matematiskainstitutionen vad jag skulle vilja karaktärisera som en paraUellgmpp. Del ärganska självklart att man där stäUer sig frågan: Vad kan skälet vara? Kan delvara att resultatet icke har varit för departementet eller föruniversitetskanslersämbetet behagUgt? Jag vill också kommentera statsrådet uttalande attjag hade gått emot praxis när jag begärde en lägesrapport, men jag tycker intedet eftersom detta är en för hela universitetsutbildningen så oerhört centralfråga där medelsanvisningen sker genom statsrådets försorg. Man måste ha rättatt här i stäUa frågan hur det har gått med det här, vad det bUr avdet och i vilket läge del befinner sig. Jag viU konstatera att man hade begärt200 . Man fick I . Jag vUl bara hoppas att det inte innebären försämring kvaUtativt. Jag har här inte nämnt någonting om attorsaken tiU att jag kanske över huvud taget intresserade mig för den här fråganvar mitt Ang. undervisningen vid universiteten arbete istudiemedelsulredningen, där vi i någon mån kommer att beakta de här problemen. Jag har en känsla av att majoriteten avkammarens närvarande ledamöter, inklusive herr statsrådet, helst skuUe viljahöra mig frambringa en önskan om en god natt. Jag skaU bara beröra de frågor som direktknyter an liU interpeUationen, och jag tar aUtså inte upparbetsmarknadsfrågorna, kvaUletsproblematiken och spärrarna. Beträffande avstängningen finns det väl ändå anledning attsäga att den dels medför ett omfattande administrativt krångel, dels ett rättbetydande obehag, och jag tror att det i båda fallen rör sig om onödiganackdelar. Krånglet är onödigt, därför att effekten av den krångligaadministrationen inte har bhvit den avsedda. Statsrådet framhöll att när manfår håUa på än normalt är det en generös regel. Menmassor med studenter, och den alldeles övervägande delen av de studenter somhar hålht än över normalstudietiden, är ju kvar viduniversiteten och har icke bhvit avstängda. Det är väl självklart att del förden enskilde som blir utsatt för avstängningsappara-tens rannsakningsprocedurär ganska obehagUgt. Jag menar alltså att det är ett onödigt obehag och ettonödigt krångel. Den typen av administration, den typen av samhäUets prövning,som herr statsrådet talade om, kan man avstå ifrån eftersom den ärineffektiv. Beträffande yrkesanpassningen tyckte jag att det varglädjande att höra att man skuUe överväga flera ämnesvarianler, men problemetär ju det att de nuvarande utbildningslinjerna har kommit att skymma de gamlayrkesexamina som man hade. Ta tUl exempel pol.mag.-examen, som ju var enyrkesutbildningsUnje för förvaltning, framför allt den offentligaförvaltningen. Sedan sade statsrådet detsamma som , nämUgen att deförsta PUKAS-studenterna kommer ut , att man skall vänta med en prövningtill dess och att detta är ett exempel på samhällsvetenskapUg skolning. Ja,, i modern samhäUsvetenskaplig metodik ingår också att lära sig attgöra fömtsägelser, och här har vi ett material på vilket man kan göra säkraförutsägelser. Jag är inte rädd för atl man i vår skaU säga att jag har fel ivad jag säger nu och att jag hade fel i interpeUationsdebatten . Vi kanredan nu med säkerhet säga: Det kommer inte att gå som man tänkte sig i frågaom studieresultat och studiehastighet. Bara hälften kommer att klara sig. Detkommer inte att gå som man hade tänkt sig beträffande kostnadsbegränsning och ifråga om val av utbUdningsUnjer i yrkessyfte. Jag tror alltså att det finns ettutomordentUgt starkt underlag för att säga att PUKAS i aUt väsentUgt harmisslyckats på de punkter där den överväldigande majoriteten av sakkunruga 1968sade att det skulle misslyckas. Jag tycker med hänsyn till att detta är så pass uppenbartatt det är ledsamt att man inte kan erkänna att det är fråga om ettmisslyckande. Jag förstår att regeringen anspråksnivå i fråga omframgångar är ganska låg, men jag tycker aUtså att detta misslyckande är såuppenbart attstatsrådet borde medge att denna reform har gått på sned. Med hänsyn tiU personalens arbetssituationavstår jag från kommentarer. vid universiteten överläggningen var härmed slutad. § 4 Hert tredje vice talmannen meddelade att påföredragningslistan för morgondagens sammanträde skulle de/j inrikesutskolletsbetänkanden nr 37 och 38, lagutskottets betänkanden nr 26-28, näringsutskottetsbetänkanden nr 49, 50, 52 och 55 samt skatteutskottets betänkande nr 69 iangiven ordning uppföras närmast efter skatteutskottets betänkande nr 73, delsfinansutskottets belänkande nr 54 sällas sist. § 5 Kammaren åtskildes kl. 2.06.