prot · FU09143 · 1971-12-31 00:00:00 — Ett annat exempel på ovihan att lyssna till annat änhusbondens röst i regeringen finner kammarledamöterna på sidan 15 betänkande nr 27 om expropriationslagen. Läs inledningen tillförsta stycket: "Utskottet anser att det vld propositionens avlåtandetUlgängliga materialet kan utgöra tiUfredsstäUande grund för enbedömning," När propositionen framlades räckte det för socialdemokraterna.Med andra ord struntar utskottets socialdemokrater I motioner som väcks Iriksdagen, I skrivelser som kommer tUl utskottet och t, o. m, i muntligaföredragningar Inför utskottet av bl, a, företrädare för och.Inte minst, , Med kommunisternas hjälp skall socialdemokraterna såledesta bort de enskilda människornas möjlighet att äga en markbit ellerandra fasta värden. Det är tydligen tidsenligt att Ignorera Uidividens behov. Det är tydhgen tidsenligt att enbart se till kollektivet,till den sociaUstiska statens behov. Friheten, och framför allt valfriheten, ärglömda begrepp. Staten - socialdemokraterna vet vad som är bäst förindividerna. Ätt i det enskilda ägandet Ugger en drivkraft för framåtskridandenonchalerar man. Att ägandet utvecklar ansvaret nonchalerar man. Att ägandet isig aktiverar förvaltarskapet nonchalerar man. Vi i moderata samlingspartiet tar helt avstånd från desocialdemokratiska missgreppen på äganderättsprincipens område, VI hävdarbestämt att Individuell äganderätt, spridning av det enskUda ägandet och friföretagsamhet är viktiga förutsättningar för stigande välstånd I ett samhälle. Varför har det varit så bråttom? Man finner svaret - ellerskall väl finna svaret - I civUutskottets betänkande nr 26 s, 4 längst ned:"bör redan nu slå fast en sådan princip och uttala sig för attden bör hgga UU grund för den lagstiftning som bör prövas I samband med attriksdagen tar stäUning till principerna för en fysisk rlksplanerlng," Manfinner också svaret I civUutskottets betänkande nr 27, s. 14 längst ner:"Angelägenheten av att nu aktuella frågor löses snabbt är enligtutskottets mening mycket stark, inte minst med hänsyn till desamhällsplaneringsfrågor som får ytterligare ökad aktuaUtet." Detta att hänvisa förslaget om rlksplanesklssen, somskall offentliggöras , ter sig verkUgen som ett sprött halmstrå.Tänker regeringen expropriera hela eller andra delar av landet somundantag från exploatering I den nu genom pressen delvis kända riksplaneringen?Sambandet mellan rlksplanerlngen och exproprlatlons-behov är minst sagtdubiöst. Om man av politiska skäl -vill förhindra att vissalandskapsdelar bUr exploaterade, sker ju detta enklast genom en vägran attmedge sådan detaljplanering som fordras för IndustrUokalisering.Regleringen riktar sig väl närmast mot planmonopolet hos vissa kommuner somregeringen med nya exproprlationsregler vill ge ökad makt. Detta tycker jagverkar vara en logisk kuUerbytta. Den miljöstörande Industrin regleras dessutom närmastgenom miljöskyddslagen. Samhället har således redan de styrmedel som kanutnyttjas. Varken vägrad koncession enligt mUjöskyddslagen eller vägraddetaljplanering berättigar enskild till någon ersättning, ochexproprlationsregler är aUtså helt ovidkommande I sammanhanget. VUl man I undantagsfall nå ett mera detahregleratlandskapsskydd t. ex. I form av naturreservat, finns redan sådana regler Inaturvårdslagen. Den lagstiftningen innehåller både tvångsregler och särskUdaersättningsregler. Inte heller på den punkten kan därför nyaexproprlationsregler få någon betydelse. på goda grunder kritiserarpropositionen, säger socialdemokrater indignerat: "Vi vUl Inte komma åtvillaägarna. Missförstå oss inte. Läs propositionen om garantlregeln," Ioch för sig är det intressant att regeringen infört en garantiregel för en vissgrupp. Det måste innebära att lagens konstruktion har svagheter. Den s, k, garantin har hten omfattning. Den gäller inteexpropriatlonsgrunderna. Inte de långvariga exproprlatlonstlUstånden Inte, denkommunala markprlsreglerlngen. Garantin gäller bara de särskilda tidsreglernaI 111 §, Som sagt småhusägarna får visserligen löfte om att ersättningen Inteskall bh lägre än vad det kostar att skaffa en ersättningsfastighet. Men detlöftet får ringa praktisk betydelse när flertalet viUor i omgivningen ocksåskall övertas av kommunen för ändrad bebyggelse. Så kan bli vanligt särskiltför den stora mängd hus som ligger under byggnadsförbud. Kommunens prissättningför fastigheter bhr dessutom utslagsgivande även om den hgger under prisnivånpå den fria marknaden. Kommunerna kan dessutom tvångsköpa hus på kredit, eftersomregeringen får ge uppskov med behandlingen av ersättningsfrågan hos domstolen.Detta kan fortgå . Det är I det sammanhanget som Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen 15 årgamla fastighetspriser kan få betydelse. När uppgörelsen om tvångsköpet drar ut , bhr den enskUdesförhållanden otrygga. Huset kan Inte belånas och knappast säljas någonannan än kommunen. Reparationer kan heUer Inte ske, eftersom det för det mestafinns byggnadsförbud. Det går vidare Inte att få fram betalning av kommunengenom domstol om man behöver flytta eller skaffa ett annat hus. Nej, herr talman, det enda hållbara I är förhoppningen att förnuftiga kommunalmän inte använder den härmöjUgheten, tänker alltså socialdemokraterna med kommunisternashjälp ta ett ordentligt khv I socialistisk riktning på marklagstiftningensområde. Det är naturligt om .en fråga om framtiden reses både i och utanför dethär huset. Vad blir nästa steg? Moderata samlingspartiet tar helt avstånd från förslagen 1de båda propositionerna. Förslagen I sin helhet med aUa detaljer står I stridmed vår principiella uppfattning om rätten för den enskUde att äga mark vilketInte - jag vill särskilt understryka det - behöver stå I strid med samhäUetsbehov av mark eller planering. Den nuvarande lagstiftningen är fullttillräcklig för detta. VI anser att beredningen av förslagen är brlstfäUig,ändringarna har inte varit föremål för remissbehandling, en betydanderättsosäkerhet uppkommer och avgörandena på lokal nivå riskerar att ytterhgarepohtlseras eller byråkratiseras. Jag yrkar således blfaU reservationerna 1civUutskottets betänkanden 26 och 27, där mitt och namnåterfinnes. Vi har skarpt kritiserat de olika förslagen i såvälpartimotioner som under utskottsbehandlingen. Jag har också varit starktkritisk I mitt anförande, och mina kolleger kommer senare att vara hkakritiska. 1 utskottsbetänkandet nr 27 beträffande expropriationslagstiftningenstår vi enbart för avslagsyrkandet I reservationen I b. Såvitt jag förstår kommerden reservationen att falla. I den fortsatta voteringen anser vi ossemellertid, herr talman, beredda att I andra hand rösta för en del av de övrigareservationerna, även om vi Inte I alla delar ansluter oss till motiveringarna. Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Hen WERNERi (vpk): Jag kan börja med att trösta att säga att det inte är något särskilt stort khv mot sociahsering vi tarhär om utskottsmajoritetens förslag bifalles. Men jag är å andra sidanklar över hur ni från moderata samhngspartiet tiUsammans med kommer att gå ut I propagandan. Jag har exempel på här hur nigår ut och talar om fortsatt marksoclahserlng och skrämmer vUlaägarna med attden nya lagen kommer att skapa otrygghet och rättsosäkerhet. Tillskillnad från de tre föregående talarna anser vi att regeringens förslag Ipropositionen 122 är ett framsteg jämfört med gällande lagstiftning.Tomträttsinstitutet ges ett starkare förord, och kommunerna ges bättremöjlighet att längre fram köpa mark utan att betala ersättning för denmarkvärdestegring som beror pä samhällets utbyggnad. Men det helt avgörande ärändå vilka åtgärder man nu vidtar för att ge kommunerna möjligheter att slippabetala för den värdestegring som är beroende av samhällets åtgärder. Där är viinte lika optimistiska som regeringen. Regeringen vill på nytt framställa sina förslag på detsättet att man nu äntUgen skapar Instrument, som gör det möjligt att rå påvinst- och spekulationslntressena och skapar vägar för att överföra marken Ikommunernas ägo samt drar in markvärdestegringen samhället. Så är det nu Inte. Innan jag går In på den frågan kan detvara motiverat med en återblick. och kanske särskilt blevfolkomflyttningens decennier. Markvärdena I expansionskommunerna och särskilt istorstadsregionernas kärnor rasade i höjden som . Kommunernasmöjligheter att rå på de privata spekulationslntressena blev Inte större utantvärtom mindre. Den allt långsiktigare planeringen I form avdlsposltlonsplaner, generalplaner och reglonplaner ger klara anvisningar omtill vilket ändamål marken skall användas. Där kommunerna saknat resurser förmarkköp har de privata byggmonopolen - I de flesta fall med bankanknytning -trätt In. Markvärdestegringen har varitenorm, framför allt I storstäderna och främst I . ProfessorBo Södersten har gjort beräkningar som visar att taxeringsvärdet för aU markökat från 67 mUjarder . Det är ensexdubbllng av markvärdena . Det Innebär en genomsnittlig århg ökningpå markvärdena med . VI har I vår motion nr 1513exemplifierat de höga markpriserna I tätorternas kärnor, främst här IStorstockholm, och jag behöver Inte längre uppehålla mig vld det. Näringshvets byggnadsdelegatlon och andra profitintressenInom mark- och byggnadsbranschen brukar I olika sammanhang hänvisa till atträmarkspriset betyder mycket litet på hyrorna. Det är nu en sanning med mycketstor modifikation och helt beroende på var byggnationen äger rum. Ju närmarestorstädernas kärnor man kommer desto större betydelse har markpriset förbyggnadskostnaderna. Det kan Inte bestridas ens utav Näringshvetsbyggnadsdelegatlon och andra "Intressenter" på området. Vår motion är egentligen alltför välvillig mot förslagen Iregeringens proposition. VI har I motionen sagt att regeringen söker låsadagens höga markvärden. I realiteten beror ju markpriset helt på när en kommunbegär expropriation. Vld expropriation skaU den värdestegring som beror påsamhäUsutbyggnaden före ansökan om expropriation räknas bort. Allvärdestegring fram den skaU ersättas. Det finns inga garantierför att man ens drar In den värdestegring som Inträffat efter den tidpunkten.Allt blir beroende av när kommunerna begär expropriation. Jag tror Inte regeringens förslag får någon störrebetydelse för att pressa ned markpriserna . Det måste förflytalång tid innan värderingsreglerna och Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen presumtlonstldpunktenfår någon större effekt. Det blir detsamma som med dennuvarande lagen om förköpsrätt för kommunerna. Kommunerna får förvärva markenbara de betalar det höga markpris som är överenskommet. Det är en svaghet i regeringens förslag när man I stortsett nöjer sig med att ta upp frågan om kommunernas möjlighet att förvärva markför kommande tätortsbebyggelse. Man undviker i stort sett den stora frågan omproblemen med de minst sagt höga markpriserna framför allt I storstädernascentrala delar. VI är tveksamma om det räcker med en expropriationslagstiftningför att komma rätta med de problemen. En av förutsättningarna för att kommunerna skall kunnagenomföra en bostadspolitik med klar social Inriktning är att de på etteffektivt sätt kan påverka markdlsponerlngen. Särskilt viktigt är det Ikommuner som genom den snabba Inflyttningen tätorterna expanderar inycketsnabbt, eftersom expansionskommunernas bostadsplanering bhr alltmer långsiktig. Erfarenheterna har visat hur otillräckliga denuvarande Instrumenten och resurserna har varit när del har gällt förkommunerna att bedriva ett samhällsbyggande enligt den målsättning som bl. a.skisserades i arbetarrörelsens efterkrigsprogram, där man talade om atttomtmarken skulle kommunaUseras och läggas under tomträtt och hyreshusengradvis överföras I samhällets ägo. , dessa rIkUga kravformulerades, kan vi konstatera att vi har Inte kommit särskilt långt, även omvissa åtgärder som jag sade har vidtagits för att underlätta för kommunerna attförvärva och äga mark nödvändig för samhällsutbyggnaden. VI har visserligenfått lagen om förköpsrätt för kommunerna, möjligheter till vissa markförvärvslånhar Införts Uksom möjligheter för kommunerna att låna för att underlättaupplåtelse av mark med tomträtt. Men har det varit halvheter som Iverkligheten Inte har fått den betydelse som man har velat påskina att dessaåtgärder skulle fä. Det förslag om ändringar I expropriationslagen som vi nudiskuterar ändrar Inget I detta helhetsomdöme. I sammanfattningen av utredningkonstateras dock helt riktigt att trots de senaste årenslagstiftning, som har givit kommunerna de tekniska möjligheterna att föra enaktiv markpoUtik, har Inte tillräckliga möjligheter skapats. De finansieUasvårigheterna måste lösas. Man skriver bl. a.: "De nuvarande möjligheternaär helt otillräckliga." Det är ett omdöme som Jag helt vill Instämma 1. En av huvudorsakerna till dessa problem är att såvälexploaterings-mark som det äldre fastighetsbeståndet ligger I privata händer.De samhälleliga - framför allt kommunala - strävandena långsiktigutbyggnadsplanering försvåras genom tvånget dyrbara och tidsödandeförhandlingar med privata ägare mark och fastigheter, stundom så långdragnaatt fastigheten har hunnit byta ägare en eller och starkt stigit Ipris Innan köpet är avslutat. I landets expansionsområden - där Intartätplatsen -är möjligheterna spekulatlonsvlnster så stora att kommunernaofta Inte kan delta I prlskapplöpnlngen beträffande begärliga områden. Dettaförhållande uppmärksammades också av markvärdekommitté som skrevföljande: "Man är I den aUmänna diskussionen väl medveten om attmarkvärdestegringen väsentligen är en effekt av samhällets utveckhng samt attprisuppgången på mark orsakar beaktansvärda utgiftsökningar både för denenskilde och för samhället." lade fram tre förslag: I)att kommun erhåller förköpsrätt till fastighet Inom sitt område, 2) attgällande regler om tomträtt I vissa avseenden ändras och 3) att reglerna omreaUsatlonsvlnstskatt på jordstycknlngsrörelsen revideras. Vad hände sedan? Ja, antogs en lag grundad påmarkvärdekommitténs förslag. Den ansågs då av föredragande departementschefenstatsrådet "komma att erbjuda en godtagbar lösning av markvärdestegringensproblem". Erfarenheterna har väl redan visat att detta antagande icke harinfriats, bl. a. på grund av föhande förhåUanden: Förköpslagen medger Intenågon prlsförhandUng mellan kommun och säljare. Kommunen är tvingad att betaladet pris som överenskommits mellan köpare och sähare. Man kan heUer Inte genomförköpslagen framtvinga ett önskat markförvärv vld viss tidpunkt utan träda införst när ägaren är beredd att avhända sig marken. Den kommunala förköpsrätten innebar dock trots allt enseger för en viktig princip nämligen om det allmännas"förstfödslorätt" tUl mark för bebyggelse, men lagstiftningen ärbehäftad med avsevärda brister, vlUcet motiverar allvarliga tvivel på att dennalag skaU kunna bh ett Instrument av avgörande betydelse för en lösning avkommunernas markfrågor och problemet med den oförtiänta markvärdestegringen.Det är orimhgt med en förköpsrätt så konstruerad att kommunerna barafår överta mark på de villkor som gjorts upp mellan köpare och sähare. Det ärvidare otllhäckligt med en markvinstbeskattning med vilken man endast tlU endel kan dra In den värdeökning som ett markområde genomgått UU föhd avsamhälleliga Insatser, OtUlräckhgheten kan exemplifieras med följande bild fråndet läge stad hamnade när WaUenberg fann detförenligt med sina Intressen att sälja en del av sitt markbestånd - Inte Ullkommunen utan till två privata byggnadsföretag. Köpesumman uppgavs till 20mUjoner kronor, ett pris som vär betingat av de förberedande Investeringarstaden gjort, eftersom man I god tro räknat med att köpa området. Hadeförköpslagen funnits vld den tidpunkten, hade kommunen kunnat träda In somköpare - men vilket pris? Jo, till det pris som överenskommits mellanWallenberg och de privata byggfirmorna och som I avgörande grad var betingat avstadens egna förberedande Investeringar, Kommunernas bristande resurser för långsiktiga markförvärvger fortfarande fritt fram för de stora privata byggkoncernerna med bankernabakom ryggen att förvärva stora markområden, -vilket I sin tur ger demmöjlighet att påverka mUjöutformnlng och sociala funktioner. Helaproduktionskedjan mark, byggande, bostadsmaterlalproduktlon och finansiering- sluts I privat regi. Kommunernas svårigheter att hävda sig mot enskilda, storamarkintressenter är Inte mindre I saneringsområdena inom stadskärnorna. Jagvill erinra om de hutlösa priser som exempelvis tvingats betalavld expropriation av fastigheter I City I , Man har I Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen något faUtvingats betala för en kvadratmeter mark, Det kommer att fordras åtskilliga miljoner kronorInnan vi kan kalla den här staden för vår stad - om sådana priser fortfarandeskall få tas ut. Flera liknande exempel kunde anföras liksom exempel på hurkommuner avhänder sig mark privata byggbolag, vilka genomexploateringsavtal också blir de som utan konkurrens skaU svara förproduktionen av bostäder och servicecentra. Vad som i detta sammanhang är urvår synpunkt ytterligt betänkligt är att markaffärer enligt det sista Icke harbegränsats till kommuner med borgerUg majoritet I de kommunala församlingarna.VI får väl anta att I de fall det skett I kommuner med arbetarmajorltet dettavarit betingat av otillräckliga ekonomiska resurser. Därför är de slutsatser som dras om markpoUtiken i Bygg 70riktiga när det sägs: "AU mark som erfordras för samhällsbyggande börförvärvas av kommunerna. Kommunernas markreserv bör motsvara ett tioårigtutbyggnadsbehov. Tomträtt bör vara den dominerande formen för kommunernasupplåtelse av mark för allt byggande." Det är helt riktigt enligt minmening. Det enda jag har något att Invända mot är att är aUtför korttid. De åtgärder som genomförts I form av förköpsrättsamt möjUgheterna UU markförvärvs- och tomträttslån löser inte problemet. Deökade möjligheter exproprierlng som föreslås Innebär förbättringar menär otillräckliga. 1 motioner väckta 1970 föreslog vår grupp en rad åtgärderför att öka kommunernas möjUgheter att lägga upp en långsiktig markreserv ochtränga tillbaka den privata markspekulatlonen. a. framfördes Idén om att komplettera förköpslagen medbestämmelser som ger samhället rätt att pröva det överenskomna markpriset vldövertagna köp. Krav framfördes vidare på skärpning av mark vinstbeskattningen,sä att den värdeökning marken genomgått genom samhälleliga åtgärder fuUobeskattas. Vederbörande lagutskott nöjde sig 1 sitt utlåtande med atthänvisa att man måste invänta erfarenheter av förköpslagens verkningar ochtog Inte ens upp UU prövning den av vpk-gruppen framförda Idén om Inrättande aven markvärdesnämnd I varje län med rätt att nedsätta markpriset skähg nivå. Vidare upprepade vpk-gruppen vid riksdag etttidigare framfört förslag om det s. k. kommunala planmonopolets utvidgning, såatt samhäUeligt ägande av marken göres förutsättning för attstadsplaneläggning skulle kunna ske. Vi menar att en sådan lagbestämmelse påett avgörande sätt skuUe beskära möjligheterna till markspekula-tlon. somär nödvändig för bebyggelse skulle då förr eller senare överföras detaUmänna, till kommunerna. Möjligheterna tiU oförtjänta markvinster skuUe bU mindre.En sådan lagbestämmelse skulle vara ett medel för att hindra de storabyggkonsor-tlernas markköp. Tredje lagutskottet nöjde sig också den gången isitt utlåtande med att hänvisa tUl beslutade åtgärder om förköpsrätt ochtomtlån samt den nu föreliggande propositionen om ökadeexproprla-tlonsmöjhgheter för kommunerna. 1 en annan motion hemställdes om utredning och förslag omatt statliga län endast skulle ges bostadsbebyggelse pä samhällsägd mark.Förslaget viftades bort med motiveringen att konkurrensen mellan olikaföretagsformer bör bibehållas. Denna konkurrens är myckel skenbar, dä privatbyggmästarnanär det gäller själva byggandet behärskar av produktionen här Ilandet. Det är alldeles uppenbart att de starka privata koncentrationstendensernaInom byggnadssektorn måsle mötas med längt effektivare åtgärder än lilttlllsbeslutade när det gäller att öka kommunernas markinnehav och möjligheter attstyra utvecklingen mot en mera socialt Inriktad bostadspolitik. När man från det privata näringslivet och Inte minst frånrepresentanter för de borgerliga partierna här I så ofta och sälänge I olika sammanhang talar om nödvändigheten av att bibehålla konkurrensmellan oUka företagsformer, bortser man frän att konkurrensen sätts ur spel,främst genom affärsbankernas direkta Inflytande över byggnadsindustrin. Inteminst dess första led, nämligen markköpen och markförvärven, NI vet ändå att markägandel förbinds med monopol päbyggandet -dä är det Inte tal om den allena saliggörande konkurrensen längre. Frän Näringslivets byggnadsdelegatlons sida - ettrepresentativt organ I detta sammanhang för de privatkapitahstiska Intressena -formulerar man detta byggnadsmonopol som en självklar rätt för enmarkinnehavare, 1 polemik mot den nya expropriationslagen säger man sä här:"Kommunens principiella företrädesrätt t ät bebyggelse mark berörnaturhgtvis starkt byggnadsindustrin. Markinnehav ger Inte längre nägot skyddför rätten att bygga och förvalta hus. Kommunen kan om den sä önskar byta utett exploaterande företag mot ett annat." Man talar om "rätten attbygga och förvalta hus". Med vilken rätt? Jo, med pengarnas rätt! Det ärden enda rätten. Vårt parti anser att det Inte är för tidigt att manbegränsar denna självtagna rätt och Inleder en politik som syftar till attbegränsa de privata vinstintressena pä detta område. Om nu blev det decennium då bankernas direktaInflytande över byggnadsindustrin ökade mycket starkt, är det desto merangeläget att 1970-talel blir det decennium som begränsar detta Inflytande ochInleder en politik där samhället övertar den ledande rollen i samhällsutbyggnaden. VI har i vår motion hävdat ati: de principiellautgångspunkterna för en sådan politik och för markpoUtiken mäste vara: Kommunerna skall äga all mark för i första handbostadsbyggande och serviceända mäl I säväl kommande som befintlig tätbebyggelse. Privatägda flerfamUjshus överföres gradvis I kommunernas ägo. Kommunalägdmark upplätes endast mot tomträtt. Detta skall gälla även vid markupplåtelsetill industrier samt för villor och bostadskooperativa företag, Ersättningenför markköp måste pressas ned under dagens höga markvärden främst I tätorternascentrala delar. Värdestegringenpä mark, som är ofrånkomlig I det samhällssystem som vi lever I, måste dras Intill det allmänna. Ä ndringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen Ändringar i byggnads- och expropriationslagstiftningen VI har sagt att avgörande steg på vägen för attförverkliga dessa målsättningar är att endast samhällsägd mark fårstadsplaneläggas och att statliga lån endast beviljas sådana hus som byggspå samhällsägd mark. VI menar också att en sådan ändring av förköpslagen måstegöras så att samhället ges rätt prövning av det överenskomna markpriset vidövertagna köp och att särskilda markvärdesnämnder tillsätts I varje län samtatt en skärpning sker av markvinstbeskattningen. Dessa målsättningar kan bara uppnås om man slår In påprincipiellt nya vägar. Den värdestegring på mark som skett underefterkrigstiden och särskilt , då vårt land genomgått en mycketsnabb och från kapitalets synpunkt lönsam storstadstUlväxt, bör jämstäUas medkommande värdestegring enligt propositionsförslaget och alltså Inte ersättasvld expropriation I annat fall än då markägaren kan bevisa att värdestegringenär ett resultat av andra orsaker än samhällets åtgärder och utbyggnad. Det kaninte anses strida mot rättsmedvetandet att sådan värdestegring ochförmögenhetsökning dras in utan ersättning.