prot · FU09115 · 1971-12-31 00:00:00 — Ang. behovet av skolläkare Jag vUl tUlägga att frågan om Inrättande avskoUäkarbefattningar avgörs av de kommunala organen. Jag får tacka utbUdningsministern för svaret på min fråga. Självfallet är det så att tillgången på läkare ocksåinverkar på tillgången på skoUäkare, men där har inte ökningen varit lika medutbildningskapacitetens ökning. Att jag aktuahserar frågan här beror påatt många elever upplever en stor otUlfredsstäUelse med nuvarande förhållanden,som kan Innebära att de så gott som under hela sm gymnasiala utbUdning är utanskolläkare. FörhåUandena i är hkartade på många håll. De som I primärkommunerna har ansvaret för skolhälsovårdenhar mycket svårt att komma tiU rätta med läkarproblemet, beroende på denaUmänna situationen på läkarrekryteringsområdet men också tlU en del beroendepå att landstingen är huvudmän för provlnsiaUäkarna och att det i stora delarav vårt land är väldigt säUsynt med privatpraktiserande läkare. I många kommuner har provinslaUäkarna frivUUgt åtagit sig"skolläke-ri" utöver schemalagd tid. I andra kommuner fungerar inteskolhälsovården beroende på att ingen läkare vUl åta sig uppgifter med mindreän att detta arbete får ingå i den arbetstid som läkaren skaU fullgöra förlandstingets räkning. Landstingen skulle i princip överlåta vissläkararbetskraft tUl primär-kommunerna. har Inte något attInvända mot ett sådant arrangemang. Men I praktiken är det mycket besvärligtför landstingen att genomföra detta , då man i de berördakommunerna har svårt att tillgodose sjukvårdsbehovet det finns långaväntelistor - som provlnsiaUäkare inom ramen för schemalagd tid måsteavdelas för hälsovårdsuppgifter som åUgger landstingen, t, ex. barna- ochmödravård. I den skoldebatt som förs talas om"elewårdsteam" och i dessa ingår skolläkaren. Man säger också att detbehövs medicinsk expertis för att skolan skall kunna få en aUsldlg belysning avelevens situation. Från att tidigare ha varit företrädesvis en hälsokontroherandeverksamhet har skolhälsovården blivit en mycket mångfasetterad verksamhet.Många gånger ägnas stor del av arbetstiden åt mentalhyglenisk verksamhet isamarbete med övrig personal, SkoUäkarbristen gör emellertid att det haltar påden punkten, och det är också det som elevrådsfunktionärer har tryckt på, närde ringt tiU mig. Jag är medveten om att här finns vissaproblem på den kommunala sidan som har varit svåra att lösa i praktiken. Det äremeUertid knappast möjUgt för mig att gå in och styra utveckhngen därvidlag.Men eftersom staten har ansvaret för läkamtbUdningen kan jag säga att vi omnågra år kommer att stå betydUgt bättre rustade när det gäller denutbUdade arbetskraft som krävs i detta fall. fanns här i landet ungefär8 000 läkare, var antalet 10 000, och vi räknar med att ha 17 000läkare , Vi kan aUtså utgå från att med den snabba ökningen av antaletutbildade läkare kommer de problem som finns att bh lättare att handskas medför kommunens vidkommande. Fm (): Jag vUl framhålla att med den planering man har på det regionalaplanet borde skolhälso vård ens behov tillgodoses på ett helt annat sätt än nu.Det är också min förhoppning att vi skall kunna åstadkomma ett bättre samarbetemeUan läkarna, kommunerna och landstingen, så att situationen förbättras. läkare tycker att det finns tendenser till att betraktaläkararbetskraften som en handelsvara, och det skuUe vara mycket olyckligt omdetta är anledningen tUl att läkarna inte vUl åta sig arbete inomskolhälsovården. Som jag ser det borde det finnas möjligheter för berördaparter att träffa sådana överenskommelser att alla, aUtså även läkarna,betraktade överenskommelserna som ägnade att på bästa sätt använda de knappaläkarresurser vi har och att även skolhälsovården då kunde få litet störte andelav de tUlgängliga resurserna än . Detta skulle vara tiU stortgagn för alla de elever, som Inte har några praktiska möjligheter attutnyttja den förmån som det ändå är att ha tiUgång till en effektivskolhälsovård. Om svenskt erkännande av Republiken revolutionära regering överläggningen var härmed slutad. § 15 Meddelande om ändrad tid för besvarande avinterpellationer angående den östpakistanska konflikten Hen TALMANNEN yttrade; Jag får meddela att InterpeUationerna nr 150, 162, 172 och182 angående den östpakistanska konfhkten kommer att besvaras vid kammarenssammanträde . § 16 Om svenskt erkännande av Republiken provisoriska revolutionäraregering Herr utrikesministern erhöll ordet för att besvarafru (vpk) framställda interpeUation, nr 131, ochanförde: har I en InterpeUation frågat,om jag avser att via den svenska FN-delegationen eUer på annat sätt uttalaSveriges stöd för kravet i PRR:s sjupunktsprogram att skall lämna Indokina.Vidare har interpeUanten frågat, hur jag nu ser på frågan om svenskt erkännandeav RepubUken provisoriska revolutionära regering. Vad gällerinterpellantens första fråga vill jag hänvisa tih att S protokoU J971. Om svenskt erkännande av Republiken revolutionära regering konsekventuttalat sig till förmån för en poUtisk lösning av Vietnamkon-fllkten. DennainstäUning kom tUl uttryck såväl i ett uttalande av mig den 6 juU 1971 ianledning av sjupunktsförslaget som i mitt anförande ii år iden allmänna debatten i . Vad särskUt sjupunktsprogrammet beträffar framhöll jag den6 juli, att det är förhoppning att förslaget genom sittkonkreta Innehåll skall förmå bryta dödläget i Parisförhandlingarna och utgöraInledningen tUl en ny förhandllngsfas, som kan leda tUl ett slut på kriget ochge det -vietnamesiska folket möjlighet att självt bestämma över sin framtid. Som svarpå den senare frågan vih jag säga föhande, I anledning av en motion i bötian av Innevarande år omupprättande av diplomatiska förbindelser med den provisoriska revolutionäraregeringen i , något som ju förutsätter erkännande, hänvisadeutrikesutskottet i ett betänkande så sent som den 16 aprU (UU 1971:6) till vadutskottet anfört i samma ämne vid två tidigare tiUfäUen (UU 1969:16 och1970:3). 1 utlåtande anförde utskottet föhande: "Läget i är oklart och föränderligt tillföhd av det krigstUlständ som alltjämt råder I landet. Det är att hoppas attfientlig-heterna skaU upphöra och att de sydvietnamesiska parterna I konfliktenskah kunna enas om att bilda en regering som har det sydvietnamesiska folkets stöd. Så länge som det nuvarande ömtåUga och svåröverskådUgaläget består bör inta en avvaktande håUning till frågan om erkännandeav den provisoriska revolutionära regeringen. Separata svenska initiativ ier-kännandefrägan, t. ex. i den form som motionärerna åsyftar, torde inte varaägnade att underlätta en lösning av konflikten." I anslutning tUl nu citerade uttalande konstateradeutrikesutskottet i betänkandet den 16 aprU 1971, att situationen i Sydvietnamej undergått sådana förändringar som motiverar en omprövning av den inställningsom Intagit i vad gäher de i motionen berörda frågorna.Motionen avslogs också av på utskottets hemstäUan. Jag kan inte se att läget i , sedanutrikesutskottet avlämnade sitt betänkande, undergått sådana förändringar sommotiverar en annan slutsats än utrikesutskottets. FruNORDLANDER (vpk); Jag får tacka för det svar somutrikesministern har givit på mterpellation. Tyvärr är svaret Istor utsträckning en hänvisning till vad som förut sagts I denna fråga, USA-lmperlalisternas angreppskrig mot de Indokinesiskafolken fortgår med oförminskad styrka. Den s, k, vietnamisering av kriget somUSA påstår sig främja ändrar inte krigets karaktär av överfaU på mindrenationer. Det enda denna politik medför är att asiatiska legoknektar fårsvara för försöken att rycka fram I träsk, risfält och djungler, medan deamerikanska styrkorna förbehålls "noblare" uppgifter somluftbombardemang, giftbesprutning och artUleribeskjutnmg. motsätter sigatt dra sig tUlbaka från , vilket är grundförutsättningen för fred i området, försöker att slingra sig ifrån varje reeU förhandlingom ett tUlbakadragande, Man vägrar att avge ett allvarligt svar på Sydvietnamsprovisoriska revolutionära regerings sjupunktsprogram för fred, vUket är denenda verkhga och reahstiska lösningen. Det är därför viktigt att allt stöd ges åt PRR:sfredsinitiativ. Det är detta första fråga gäUer; Ämnar regeringenuttala sitt stöd för PRR;s sjupunktsprogram? Den frågan kringgårutrikesministern genom att hänvisa tUl att är för "en pohtisklösning av Vletnamkon-fhkten", och genom att anföra att han har uttalatförhoppningarom att förslaget skall förmå bryta dödläget i Parisförhandhngarna, Frågan gäUer Inte om regeringen är för en poUtlsk lösningutan vUken lösning. Och den enda lösningen erbjuder PRR:s sjupunktsprogram. USAmåste ut ur . Frågan gäller inte heller om regeringen ställer positivaförhoppningar på förhandhngsförslaget. Frågan gäUer i stället om regeringen ärberedd att uttala sitt stöd för PRR:s sjupunktsprogram, samt om man är bereddatt manifestera den svenska folkmajoritetens åsikt och bidra till att stärkavärldsopinionen för det enda realistiska fredsprogrammet. På denna fråga bordeett klart besked lämnas. På fråga om statsrådets syn nu på ettsvenskt erkännande av provisoriska revolutionära regering svararutrikesministern med att citera utrikesutskottets utlåtande över motioner somvpk tidigare väckt, 1 dessa utlåtanden hävdas att läget i är"oklart", att det är "ömtåhgt" och att det är"svåröverskådhgt". Dessa omdömen om läget i ändrar inte sinkaraktär av undanghdningar därför att de än en gång upprepas. Läget i och i övrigt är inte"oklart" och "svåröverskådhgt". Det finns ett utomordenthgtrikt faktamaterial, som helt klart visar att Saigonjuntan endast har sinapositioner på grund av stödet från mihtärmakt. Det står heU klart att PRRregerar på fyra femtedelar av territorium. Och i vUket avseende är läget "ömtåhgt"; Därbedrivs redan ett totalt krig, och USAs angrepp har karaktäriserats somfolkmord. Inte heller förhandhngsläget kan anses "ömtåhgt". USAvägrar ju föra reahstiska förhandlingar. Ömtåligt är läget i endastför angriparn a, vUk a hder svåra nederlag på slagfältet och vUkas trupperdemoraUseras och kan hållas kvar bara genom ökande mängder sprit och knark. PRR representerar folk och är den endavietnamesiska regeringen på territorium. Utrikesministern säger att läget Inte förändrats påsistone. Det är väl riktigt i så måtto att PRR fortsätter att vara Sydvietnamsverkhga regering och att den kontrollerar fyra femtedelar av sitt landsterritorium. Men däremot har saker inträffat som utrikesministern nog haruppmärksammat, saker som klart belägger att PRR är folks rättaföreträdare och att Saigonjuntan är en qulshngregim. Det ena är de fakta somavslöjats från Pentagondokumenten och som klart visar att Saigonregimen ärtUlsatt av . Det andra är den valfars som president och anordnadeoch som ytterligare underbygger dessa fakta. Bl, a, dessa omständigheter harytterligare klargjort att Saigonregimen endast representerar sig själv ochUSA:s Intressen och att verkhga regering är PRR, Detta borde varaskäl nog för att ompröva sin Om svenskt erkännande av Republiken revolutionära regering ställningtill vUken regering i som skaU erkännas. Om svenskt erkännande av Republiken revolutionära regering Det klara besked om den svenska InstäUningentill sjupunktsjjrogrammet som efterlyser har helt otvetydigtlämnats både den 6 juU när sjupunktsprogrammet hade framlagts i Parisoch, som jag påpekar i svaret, i FN.s generaldebatt. På den punkten råder detinget tvivel. Vad som kanske emeUertid bör beaktas i sammanhanget är attSverige, vid sidan av , är det enda land i västvärlden somgett sjupunktsprogrammet detta stöd. Det är självfaUet en besvikelse för densvenska regeringen att detta stöd inte fått en vidare anslutning än vad somhittUls varit faUet. Den serie av erkännanden som kommer till kan väl ökaförhoppningarna att det svenska stödet i fortsättningen Inte skall framstå Ukaisolerat som det dess värre gjort. När jag hänvisar tlU utrikesutskottets motiveringar föratt tidpunkten icke var inne Uksom jag anser att den icke heller nuär det att erkänna den provisoriska regeringen, mnebär det självfaUet Intenågon värdering av den provisoriska regeringens pohtiska och morahska ställning.Det innebär inte heher att i och för sig rätt betydelsefuUa ändringar inte ägtrum i . De betydelsefulla förändringar somjag syftar på gäUer framför aUt de ökade förutsättningar som synes förehggaatt få till stånd en brett sammansatt regering i , en regering somrepresenterar alla politiska, sociala och religiösa folkrörelser i landet. Degrupperna är som bekant aktiva i städerna i , även I de städer somden provisoriska regeringen behärskar. De agerar mycket aktivt poUtisktoch utgör ett påtagligt hot mot president maktställning. Detär naturligtvis också anledningen tUl att de Inte fick delta i parlaments- ochpresidentvalen. De grupperna omfattar som bekant betydande buddistsekter ochfackföreningar. De är inte kommunistiska, men de är beredda att samarbeta medden provisoriska regeringen, och de är även beredda att samverka med medlemmari den nuvarande Saigonregeringen, aUt i syfte att skapa en nationell samlingför att uppnå fred i och åstadkomma ett totalt tillbakadragande avde amerikanska styrkorna. Som bekant har också den provisoriska regeringen i sittsjupunktsprogram förklarat att dessa grupper skaU representeras i dennationella enhetsregeringen. Det betyder att den poUtiska lösning som vi helatiden efterlyst i vår kritik av den amerikanska VietnampoUtiken ser ut attkomma något närmare sitt förverkUgande trots de besvikelser som naturUgtvisockså markerar utveckUngen. Det kanske kan vara skäl att också här något kortkommentera den s. k. vietnamiseringspolltlken. Den Innebär och det bUr delvisen upprepning av vad som sagts tidigare här från talarstolen att det numeraär vietnameser som skaU slåss mot vietnameser på marken, medan amerikanernaskall fortsätta att kriga från luften. De amerikanska markstridskrafterna drasbort, men de amerikanska flygplanen stannar. De mte bara stannar, utanbombningarna mot Syd- och liksom mot och har ökatunder . ocksåerinra om att i FN:s generaldebatt tog jag upp frågan om de ökade amerikanskabombningarna. Även på den punkten var det dess värre, såvitt jag kunnat finna,bara den svenske delegaten som gjorde det. Detta betyder att det än så länge ärfelaktigt att beteckna den amerikanska vietnamiseringspolitiken som någonfredspohtik. 1 sin nuvarande utformning leder den tUl en förlängning av krigetoch tUl ett fortsatt Udande för det vietnamesiska folket. Ända har den konsekventframhåUit att problemen i Inte kan lösas med mUitärt våld. DeiisanrUngen är uppenbar mte bara för en helt överväldigande folkmajoritet iSverige, utan bUr aUtmer uppenbar för aUt fler människor ute i världen, inteminst också i . Den nya vietnamiseringspolitiken från den amerikanskaregeringens sida kan naturhgtvis även ses som ett uttryck för att den amerikanskaregeringen på sitt sätt anpassar sig tiU denna växande opinion. Men så längesom det amerikanska stödet till Thleu består och så länge det amerikanskaflyget fortsätter att operera i den förödande omfattning som sker, kvarstårsjälvfallet det amerikanska ansvaret för utvecklingen i . Därförmåste vi från svensk sida fortsätta att upprepa vårt krav på en politisklösning i . Med poUtisk lösning menar vi -för att än en gång upprepadetta en lösning som beaktar de indokinesiska folkens självklara, suveränarättigheter: rätten att få väha sin egen väg, sin egen hvsform och sina egnaInstitutioner utan inblandning utifrån. Om svenskt erkännande av Republiken revolutionära regering FraNORDLANDER (vpk); Jag tror att många med mig gläder sig överdet klara, positiva stäUningstagande som utrikesministern här har gjort i sittinlägg. Men erkännande av Saigonregimen är ju en legallsering av dennaregim även om förbindelserna, som man säger, nu frusits ner. Som jag motiverade också i mitt föna Inlägg representerarInte Saigonjuntan folk. Därför måste definitivt bryta medSaigonregimen. PRR har det sydvietnamesiska folkets stöd. Ett svenskterkännande av PRR skulle vara ett stöd åt kämpande befolkning ochskulle dessutom manifestera ett stöd för PRR;s sjupunktsprogram. Ett svenskt erkännande av PRR skuUe få andra s, k.västländer att följa efter. Ett svenskt erkännande av verkUga regeringskuUe vara en konsekvens av den princip som den hävdarligger bakom svenska erkännanden, universahtetsprincipen. Ett svenskt erkännandeav PRR bör vara en konsekvens av svensk neutraUtetspoUtik, Överläggningen var härmed slutad. principema för svenskt erkännande av annan stat, m. m. Ang. principema för svenskt erkännande av annan stat, m.m. Herr utrikesministern ordet för att besvara (-/pk) framstäUdaInterpellation, nr 133, och anförde: har I en InterpeUation frågat mig,om jag delar de I hennes interpellation refererade aUmänna principerna för ettsvenskt erkännande av och upprättande av diplomatiska förbindelser med annatland, och hur jag ser på deras tUlämpning när det gäUer ett svenskt erkännandeav . Vidare frågar interpellanten om ett svenskterkännande av kan emotses inom den närmastetiden. Svaret på den första frågan är ja. De 1967 angivna minimikravenför erkännande av och för upprättande av diplomatiska förbindelser med ettannat land gäUer oförändrade. Jag skaU be att få upprepa vad som då sades: "Vid bedömningen av erkännandefrågor kan man anläggaohka synpunkter. I brukar vi i första hand anse avgörande att denmakt, som skaU erkännas, har vunnit ett rimligt mått av självständighet utåt,som någorlunda allmänt godtagits av omvärlden. Vidare krävs en rimlig stabihtetinåt, genom att det finns statliga myndigheter som faktiskt upprätthåUerkontroll över ett visst territorium och där utövar suveräna befogenheter. Enhgt praxis ges svenskt erkännande, när vi dels anser attminimikraven är uppfyUda, dels finner att inga särskUda skäl talar emoterkännande." Vad beträffar interpellantens andra fråga, nämUgenspörsmålet om dessa principers tUlämpning när det gäller Tyska demokratiskarepubhken viU jag säga, att det - aUdeles oavsett om nyssnämnda minimikravskuUe kunna anses uppfyllda eller inte förehgger särskilda skäl, som talaremot ett svenskt erkännande av detta land. Jag skaU här någotberöra dessa skäl. Det är sant att den politiska situationen på ett glädjandesätt ändrats så tiU vida som de fyra stormakterna nått en uppgörelse iBerUnfrågan. och Tyska demokratiska repubhken har ocksåInlett förhandhngar rörande tiUämpningen av fyrmaktsuppgörelsen om Berlin.Dessa förhandlingar pågår, och resultatet skah sedermera understäUassegrarmakterna från , Äv dessa fakta kan man dra slutsatsen,att förhandhngarna i Tysklandsfrågan aUtjämt befinner sig i ett ömtåligt läge.Vi är angelägna att inte genom några åtgärder t. ex. ett isolerat svenskterkännande av Tyska demokratiska repubhken -tUlföra detta ömtåUga läge någranya komplikationer. Det skulle också störa de kontakter mellanFörbundsrepubUken och , som syftar tlU attnormaUsera förhållandet dem emeUan. TUlåt mig här påpeka att det inte förhåUer sig så somInterpeUanten tror, nämhgen att ett svenskt erkännande av Tyska demokratiskarepubliken skulle störa dem som är kritiska mot den västtyska regeringensavspännlngspoUtik. Tvärtom skulle ett erkännande i nuvarande ömtåhga läge iTysklandsfrågan kunna utnyttjas som ett argument mot den avspännlngspoUtik,som förs av den västtyska regeringen och som vi på svensk sida hoppas skah bärafrukt och slutligen leda tlU att såväl FörbundsrepubUken som Tyska demokratiskarepubhken upptas I FN. Vad jag nu sagt besvarar också Interpellantens tredjefråga. har, i awaktan på utveckUngen av den serieförhandlingar och kontakter jag nämnt, inte några planer på att ompröva sininställning till frågan om ett erkännande av Tyska demokratiska republiken.Detta hindrar å andra sidan Inte att vi Inom nuvarande Inofficiella ramutvecklar vår handel, samfärdsel samt andra faktiska förbindelser, bUate-raltoch InternationeUt, på många områden med . Ang. principerna för svenskt erkännande av annan stat, m.m. HerrOLSSON i (vpk): Då herr utrikesministern inte hade möjlighetatt besvara interpeUation än har fruRyding på grund av förhinder anmodat mig att mottaga svaret på hennes interpeUation.Jag får på och egna vägnar tacka för InterpeUationssvaret. Herr utrikesministern säger sig dela de I ettinterpeUationssvar refererade allmänna principerna för ett svenskterkännande av annat land. Men han underlåter att ge ett svar på frågan omtUlämpningen av dessa aUmänna principer på Tyska demokratiska repubUken. Detheter i svaret på denna punkt; " alldeles oavsett om nyssnämndaminimikrav skulle kunna anses uppfyUda eUer inte -". Men det var justdetta önskade höra herr utrUcesmlnisterns mening om. Jag får därförhemställa om ett svar på denna punkt. Anser herr utrikesministern att Tyskademokratiska republiken uppfyller de även i Interpellationssvaret upprepadeaUmänna principerna för ett erkännande, i detta faU från svensk sida? På denförsta delen av frågan svarade "ja" - blh svaret på dennu förtydligade frågan ett ja eUer ett nej, ? I övrigt anföres i interpellationssvaret att det finns"särskilda skäl", som talar emot ett svenskt erkännande förnärvarande av DDR. Den springande punkten är härvidlag om ett svenskterkännande skuUe verka "störande" på de pågående förhandUngarna omBerlinfrågan. anser att ett sådant steg från svensk sida kundeutnyttjas mot den västtyska regeringens avspänningspohtUc. 1 hävdades tvärtom att en fortsatt svensk vägran att upprätta diplomatiskaförbindelser med DDR är en tUlgång för den reaktionära propagandan iVästtyskland, som häri ser ett stöd för sin hållning. Denna bedömning finnerjag vara logisk medan interpellationssvarets argumentering betänkligt bristeri logik. Vi har alltså skUda meningar härom. Men bortsett fråndetta skulle jag tro, att förbundskansler är svarslös mot enkritik från reaktionärt västtyskt håll om att ett erkännande från ett tredjeland vore riktat mot västtyska regeringens avspänningspohtlk. harju t. o. m. på särskUd fråga från en journalist anfört att "världen gårinte under" om nu skuUe erkänna DDR. EnUgt vanUgt språkbruk tordedet betyda att frågan inte är av avgörande vikt för eUer inte inverkar alls påden förhandhngssltuation som befinner sig i. Ang. principema för svenskt erkännande av annan stat, m.m. Men låt oss se till de historiska erfarenheterna. UnderHallstein-doktrinens tid hotades från västtyskt håU, att varje land somerkänner DDR får räkna med att bryter de diplomatiska förbindelsernamed detta land. erkännande av DDR ledde infe till en sådan åtgärd.Under år 1969 var det ytterligare sju oavhängiga afrikanska och asiatiskastater som upprättade diplomatiska förbindelser med DDR. Detta hade intepåvisbara negativa verkningar. inleddes och stördes uppenbarligeninte samtal mellan DDR;s regeringschef och representant för Tyskaförbundsrepubliken. Ytterhgare länder även latinamerikanska upprättadediplomatiska förbindelser med DDR. har varom nämndes I förklarat sig berett att upprätta förbindelser med debåda tyska staterna. Har detta negativt påverkat Berlinförhandlingarna, herrWickman? Är det exempelvis inte så, vUket säkert herr utrikesministern kännertUl, att den s, k. språkhga tvisten under Berhnförhandhngarna skjutits åt sidanoch att man fortsätter förhandlingarna? Det har uppenbarhgen inte blivit ensådan påverkan. Hela denna framstäUning att ett erkännande av DDR frånsvensk sida negativt skulle påverka de Inledda förhandhngarna mellan de bådatyska staterna och skada avspänningspohtlken från den västtyska regeringenssida, skulle - om den vore riktig innebära att ett sådant erkännande riktarsig mot avspänningspohtlken. Men det är ju uppenbart att det i stället måstebetecknas som ett led I denna, att den främjar avspänningspolitiken. Det finns uppenbarligen i huvudsak två strömningar inomVästtyskland. Den ena fullföher en politik mot avspänning, mot normaUsering avrelationerna tiU den andra tyska staten den andra är för en normaUsering avdessa relationer, företräder Unjen att båda tyska staterna bör ha säte ochstämma I FN, att säkerheten I måste tryggas.