prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Vi upplever hela den koncentration somsker kring försäkringsbolaget , och andra företag som i en aUthårdare konkurrens funnit det för gott att förena och samla sina krafter. Vi har accepterat detta av många skäl, dels av rationeUaskäl, dels av skälet att även om företagen är stora och starka så betyder detockså att de tvingas konkurrera hårt med varandra. Dessutom har vi en folkrörelsernasegen försäkringsinstitution i . Vi har intresse av att konkurtensenfinns kvar, och den finns kvar på kapitalmarknadens område därförsäkringsinstituten arbetar. Den finns kvar även på affärsbanksområdet där deinstituten arbetar. Vi möter fusioneringstanken på praktiskt taget allaområden. För inte så länge sedan slog sig två stora industriföretag, Grängesoch MetaU-verken, samman för att få mera slagkraft i en internationeUkonkurrens. Det kan ges många ytterUgare exempel på detta. Vi har motsvarande utveckhng på gång inom sparbankerna,och jag garanterar att den kommer att fortsätta. Vi har utveckhngen i gång närdet gäUer jordbrukarnas kooperativa rörelse, där vi snart har all förädUng avlivsmedelsproduktionen från svenskt jordbruk förenad på en hand. Det hgger heltenkelt i riden. Ett försök att framför sig skissera upp någotframtidssamhäUe med som det så vackert heter en decentrahsering avmaktbefogenheterna kan man göra endast om man är beredd att slå av påframstegstakten i ekonomin och på standardökningen för det svenska folket. Från dessa utgångspunkter tillät jag mig i mittinterpeUationssvar säga att det hela icke är särskUt sensationeUt, det är t. o.m. något av vardag över det, även om där kan jag kanske ge iStockholm rätt i den fråga han ställde i sitt senaste anförande fusioneringarav denna omfattning inte är vardagsmässiga, men de ligger i det mönster vimöter i vardagsUvet genom den ständiga fusionering och förstärkning som vårfria ekonomi i en aUt hårdare konkurrens måste genomföra. Den nya banken - och det har anförts i debatten tidigare -får en omslutning på . Sparbanksväsendet har enomslutning på i runt tal . AP-fonderna kommer upp ien omslutning på . Svenska har enomslutning på skillnaden är inte så väsenthg. Det ärockså min förhoppning att man skall kunna samordna ansträngningarna när detgäller de båda statliga bankerna som på grund av den senastebanklagstiftningens utformning nu är Ukvärdiga och arbetar på samma premisser.Jag syftar på Postbanken och . är en traditioneUaffärsbank men Postbanken har enligt den nya banklagstiftningen precis sammamöjUgheter att fungera som affärsbank som de övriga bankerna. Regeringenöverväger möjligheterna att samordna dessa krafter på ettönskvärt sätt. Skulle det lyckas, blir det en statlig bank - och det kan juherr glädja sig åt - som i fråga om omslutning till och medöverträffar den nya privata banken, även om dess utlandsrörelse självfalletblir av blygsammare format. Bankernas utlandsrörelse är ju betingad av att vi har enindustri som söker sig ut i världen och måste göra det om industrin skall kunnahåUa sysselsättningen uppe även här hemma. Då har man att välja meUan att låtakreditaffärerna i viss utsträckning jag hoppas i ganska väsentligutsträckning hanteras av ett svenskt kreditinstitut eUer att lägga dem ihänderna på institut som, vilket jag sagt, har annan nationahtet. Man har talat om den kontroU som här förehgger. Både hertHovhammar och andra talare har redovisat kontrollmöjligheterna. Jag gör migskyldig, herr talman, till en viss upprepning om jag drar dem på nytt; jagskall göra det mycket kort. Framför allt har vi de stränga bestämmelserna i banklagen en banklag som bl. a. förbjuder bankerna att äga aktier och att den vägen gåin i företagen, även om jag är medveten om att investmentinstituten utgörnågonting av ett supplement till detta förbud i banklagen. Vi reformeradebanklagen , och det var inte tal om att i det här avseendetföreta några ändringar. Vi har en bankinspektion, som jag i interpellationssvaretmeddelade i , som ständigt byggs ut. Den kontrolleraratt bankerna i vårt land följer lagar och författningar. Befrielse från statlig och in komstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfiision, m. m. personhgenhaft tillfälle att konstatera att vår bankinspektion har längre gåendemöjligheter att följa bankvärlden i dess hantering än vad jag tror att någonannan nations motsvarande inspektionsverk har. Vi har ju ett samarbete viabankinspektionerna över gränserna, och där går det att göra vissa jämförelser.Det är ingen tvekan om att vi är långt avancerade i vårt land med derättigheter som vi har lagt i bankinspektionens händer. Vi är väl också längre avancerade när det gäller ränte-och penning-pohtiken och valutalagstiftningen, framför allt i det sistnämndaavseendet. Det är inte på det sättet, som jag tror att kastade ur sig, att här ges nu möjligheter för familjen attplacera sina pengar i andra länder. Så länge vi har valutalagstiftningen ärbankerna tvingade att respektera den. Om de inte gör det bhr det ytterstbesvärligt för dem själva. Jag behöver inte återge en gammal händelse, som jagemellertid tror har gjort att bankerna är väsenthgt aktsammare äntidigare. Så länge vi har denna valutalagstiftning har vi också kontroU övervalutaaffärerna, över transaktionerna av valutor över våra gränser. Vi har de offenthga styrelseledamöterna, och denverksamheten har, som framhöll, än så länge fungerat att det är för tidigt att döma ut den. Låt oss arbeta med den någotår, . Sedan kan vi pröva vilken verkan den har. Jag har sagt tidigarei dag; Om dessa offenthga ledamöter, som redan på det förberedande planetinformeras om bankernas större beslut och som deltar i överläggningarna, kommerfram tUl den ståndpunkten att här pågår någonting som från allmän synpunkt intekan tolereras, så är de alla underrättade om att finansministerns dörr ståröppen för dem, därest det skulle visa sig att något speciellt ingripande fråndetta hus skuUe bli erforderUgt. Vad beträffar själva skattefrågan rör det sig inte omnågonting annat än att regeringen, som har sagts tidigare i debatten, harfuUgjort en bestäUning utfärdad av det gamla bevillningsutskottet och enhälligtsanktionerad av . Sparbanker och jordbrukskassor kommer att fortsättasina fusioneringar utan att behöva gå till någon riksdag eller genomföra någonpolitisk prövning. De är befriade från utskiftnings-skatten, som det heter, exofficio och följaktligen befriade från den komphkationen vid fusionering. Hela denna skattefråga kan ju förklaras så utomordenthgtenkelt som att i båda de här bankerna arbetar ett kapital sominte är beskattat i sin egenskap av arbetande kapital. Om man sammanför detarbetande kapitalet i en ny, gemensam bank, fortsätter det att fyUa sinfunktion på samma sätt som tidigare i de båda bankerna. Jag kan inte med bästavilja i världen hitta något motiv för att gå in med en specieU beskattning närkapitalet inte förändrar sin karaktär. Möjligen kan man vara avundsjuk och frånden utgångspunkten mena att det bör beskattas, eller man kan ha några andra,röriga uppfattningar om att här är det önskvärt att beskatta. I själva verkethar det inte hänt någonting annat än att ett kapital, som ligger obeskattatpå två händer, förs samman till att ligga på en hand, och det bör då rimhgtvisockså vara obeskattat. Den enskUde aktieägaren är i samma situation. Råkar han hanågra aktier antingen i Enskilda banken eUer i Skandinaviska banken är han i dag utsattför den beskattning som ligger i att han får skatta för avkastningen av sinaaktier och han får skatta i den mån aktierna konstituerar en förmögenhet somdrabbas av förmögenhetsbeskattningen. Han byter ut dessa sina gamla aktier motnya aktier av samma värde i den nya banken. På samma sätt som han hitintiUs harvarit skattskyldig för de gamla aktierna blir han skattskyldig för de nyaaktierna, men den omständigheten att de nya aktierna ser annorlunda ut än degamla aktierna kan ju inte heller vara ett motiv för att man skaU gå in med enspecialbeskattning hos denne enskUde aktieägare, när det inte hänt någontingmed hans egendom och hans förmögenhet. Det är helt naturligt attutskiftningsskatt och reahsationsvinstbeskattning inte är aktuella vid dennafusionering, och det har bevUlningsutskottet och klart och tydhgtuttalat sig för i en beställning som fuUgörs, När jag lyssnat på inläggen i debatten har jag konstateratatt i från yrkar avslag på denproposition och det utskottsbetänkande som ligger. säger han att hani och för sig kan stäUa sig bakom det tidigare riksdagsbeslutet om att här bordeinte utskiftningsskatten utgå. Men han skriver under en reservation där mansäger; "I avvaktan på koncentrationsutredningens slutbetänkande bör enhgtutskottets mening skatteinstrumentet användas på ett sådant sätt, att den nuaktueUa fusionen om möjligt förhindras." Hert har ingentingemot det gamla riksdagsbeslutet, han har ingenting emot att man fullgör denbeställning som utskott och riksdag har gjort tUl regeringen, men han anser skaU förhindra det. Det är ett försök att inta två ståndpunkter på sammagång, och när hert med mycken möda söker förklara detta gör det påmig intrycket av dålig advokatyr. Han säger som så, att man kan vara med på detgamla beslutet, men man skaU ha rättighet att bedöma det från fall tUl fall ochi detta specieUa faU bör man säga nej. Varför bör man i detta speciella faUsäga nej? Därför att fusionen är stor? Skall man säga ja till småfusioneringaroch nej tiU storfusioneringar? Har man någon specieU uppfattning om detta? SkaUman inte säga ja om man bedömer fusioneringen som sakUgt motiverad och betingadoch möjligen säga nej om man bedömer sammanslagningen som icke motiverad ochicke sakhgt betingad? Att jag inte har gått tUl och begärt dengenereUa dispensmöjligheten vid alla kommande fusioneringar inom bankvärldenhar sin enkla förklaring däruti att hka väl som jag anser att ett paraffärsbanker kan gå samman och bh en starkare bankenhet någon risk urkonkurrenssynpunkt nationellt föreligger inte, en fördel internationellt ärför handen - hka väl kan jag ha betänkhgheter om en sådan där stor bank skulleså att säga ta hand om en provinsbank som har sin aUdeles specieUa karaktär. Vihar en rad provinsbanker som var och en arbetar inom sitt lokala område ochvars utlandsaffärer är praktiskt taget obefintliga. Det kan ju tänkas attprovinsbankerna beslutar sig för att fusionera sig och bh en stor provinsbankoch att från de utgångspunkterna även utlandsaffärer skulle bli aktueUa. Dåfår man titta på det. Men jag har inte velat ha den här generella rätten heltenkelt därför att jag menar att de mindre provinsbankerna har ett regionalt ochlokalt betonat värde Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. och attdärför den här verksamheten bör skötas under kontroU från statsmakterna. Men måste tala om för oss vad det är iden här fusioneringen som sakligt sett skulle innebära att han vägrar denskattebefrielse som i och för sig är naturlig och som är förutsättningen föratt fusioneringen skall komma till stånd. Det räcker inte med att säga attbankerna är stora; det måste vara någonting annat bakom. begär jag inte att skaU vara hurärhg som helst. Men nog har jag litet svårt att frigöra mig från tanken att manpå sida i den här fusioneringen har trott sig se chansen tillpoUtiskt takriska vinster i väljarkretsar som traditioneUt inte hör hemma blandcenterpartiets vanliga väljarkår. TiU i Glömminge vill jag säga en sak. Jagskall inte vara elak här, men jag hade en känsla av att hadesovit gott när jag svarade på hans interpellation. Här är detju inte fråga om någon speciell välsignelse. Vi har sagt från statens sida attnär två banker funnit det förenhgt med sina intressen att gå tillsammans, harvi inte haft någon anledning att vägra detta, och vi har därvidlag haft ettenhäUigt riksdagsuttalande i bakgrunden. Man kan kaUa det för välsignelse eUerför vad som helst; det är helt enkelt vad det är. Men hert gjorde mig htet förvånad genom att sägaatt om nu den här fusioneringen skuUe gå i någon riktning, så drog hanslutsatsen av mitt inlägg att den skulle gå i socialistisk riktning. Mitt svartUl var att det finns de , andra som tycker att det här är ett favoriserande av storfinansen ochkapitaUstkoncentrationen i landet. Det finns andra - och det har givitsoffenthga deklarationer om detta - som har sagt sig: Måhända är det här ettförsta steg mot ett förstathgande och en sociaUsering av affärsbankerna. Jaghar inte lagt in någonting av dessa värderingar i mitt ställningstagande detvar det jag ville ha sagt med mitt svar till . Det är enpraktiskt-ekonomiskt betingad affärsfusionering, och det är alldeles onödigt om man nu inte har ett absolut behov därav, som kanske både ochherr har -att föra in en ideologisk debatt om vare sigsocialisering eller kapitaUsering i samband med denna sammanläggning. har stäUt frågan - och det är andra somockså har varit inne på detta varför det blev hela fem representanter för detaUmänna som styrelseledamöter i den här nya stora banken. Jag tror att herrSvanberg har klarat ut den saken det beror ju helt enkelt på den nya bankensorganisationsstruktur, med de självständiga enheterna i , i och iStockholm. Man kan säga som så, att måhända skulle man ha nöjt sig med - ochdet gör vi fortfarande - en i , en i och en i , men detbör under alla förhåUanden vara två i enligt den författning som viantagit om stathga styrelserepresentanter i affärsbankerna. Det skaU nämligenpå huvudkontoret i de stora bankerna finnas två samhällsrepresentanter - ensom deltar i det mera förberedande arbetet på verkställandeutskottsplan eUerförberedelseplan och en som är med i styrelsen. Man skuUe då logiskt komma framtill fyra. När vi emeUertid i de här båda bankerna hade fem - tre plustvå - ansåg jag att det var onödigt att ta bort en av dem. Det var naturligtatt låta samtliga fem gå över i den nya banken, och på den punkten var ju dennya bankledningen enig med mig. Så, herr talman, ett svar till i . Hangjorde från talarstolen gällande att han kunde räkna med ett brett urval frånpartierna emot det här förslaget. Ja, huruvida har rätt på denpunkten eller inte blir vi väl upplysta om sä småningom, när kammaren är frammevid voteringen. var glad för den här breda uppslutningen, som hanuttryckte det, utifrån sina sociahstiska utgångspunkter. Han slöt följaktligeni sin socialistiska ideologiska famn icke allenast varenda centerpartist i denhär kammaren utan även en hel del folkpartister, som han förutskickade skuUerösta för ett avslag på förslaget. Jag vill bara i aU stillsamhet säga till ,att dra inte för stora växlar på detta. Jag är inte aUdeles övertygad om attdet finns några ideologiska bevekelsegrunder bakom detta nejsägande tillförslaget, på samma sätt som det finns hos . De där rätttrognasociahsterna är det möjUgt att får leta upp i andra faU och påandra håll, även om en del centerpartister och en del folkpartister följer herrSvensson vid voteringen htet . Men säger vidare: Det här är någonting av enrepetition av den gamla satsen, att vad som är bra för är braför folket vad som är bra för näringsUvet är bra för folket. Jag har aldriggUlat den där meningen om att vad som är bra för är bra förfolket, för det är ett företag bland många andra, även om det är stort. Däremotaccepterar jag den andra distinktionen vad som är bra för näringshvet ärfaktiskt bra för folket. Och jag tror att stämma bhr en ropandesröst i öknen, även när han kommer ut bland arbetsfolket, om han försöker fämänniskorna att tro att vad som inte är bra för näringshvet är bra för folket. När jag drack mitt morgonkaffe slog jag i vanhgordning på radionyheterna. Då var det en energisk journalist som intervjuademetaUarbetarnas ordförande nere i . Han stäUde många frågor i denstil och av det format som man brukar använda i sådana här ögonbhck. Men han fickett enda pålitligt och ständigt återkommande svar: Vad som är intressant föross här i , sade metaUarbetarnas representant, är att vi får ha kvarvåra anställningar. Detta måste väl innebära, att går det bra för Facit, trotsdagens besvärUgheter, så har metaUarbetarna kvar sina anstäUningar, och det ärdet väsentUga för dem. Och går det dåhgt för Facit och för den industri somFacit representerar, så mister de sina anställningar, och det är det sista somde önskar. De stora och klatschiga talen från talarstolarna är ensak, den praktiska verkligheten är en annan. Och det är inget tvivel om att närman kommer ut tiU folket, som står med båda fötterna på marken i den verkUghetvi har att leva i, så kan man göra många intressanta iakttagelser. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. HerrBURENSTAM () kort genmäle; Finansministern hade älskvärdheten att känneteckna Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bank fusion, m. m. mittanförande som besinningsfuUt, och eftersom finansministern är en klok man imånga sammanhang accepterar jag det berömmet. Det är emellertid i sig självt enbagatell. Men om mitt anförande var besinnings-fullt är det också skäl att pådet sättet känneteckna vad tidigare gjort gällande i den fråga vinu diskuterar, eftersom vad jag sagt är precis detsamma som anfört. har jag, hksom vi tidigare, accepterat denna fusion. Vibetraktar den som någonting som behövde genomföras - av ungefär de anledningarsom här angav. Men jag tyckte att lät en aning förbelåten med de moderna tendenserna tUl centrahsering och stordrift. Jag troratt vi också har aU anledning att notera vissa nackdelar med sådana tecken iden moderna världen. Och det är även betydelsefullt om man är finansministeroch har så mycket makt som har. Sedan sade att den som har någon erfarenhet avförhandhngar vet att så här måste det gå till. Ja, det är väl så att herrSträng har omfattande erfarenheter av förhandlingar, och det är möjligt attherr Sträng har fuUständigt rätt i vad han säger. Men, herr finansminister, ärdet ändå inte på det sättet att om det är rätt som Ni nu sade, så måste Niändra Er förkunnelse i många sammanhang, där Ni faktiskt går omkring och sägermotsatsen, nämligen att det behövs en vidgad öppenhet. HerrHERMANSSON i (vpk) kort genmäle: Egenthgen är det synd att stiga upp här ochstöra denna duett av samförstånd mellan och regeringen, men det ärinte jag som bestämmer talarordningen. menar väl ändå inte med sitt senaste inläggfrån denna talarstol att motiven bakom sammanslagningen av de två storbankernaskuUe vara att öka sysselsättningen? Det är i så fall en helt ny teori, som jagaldrig har hört tidigare. vidhåller att denna banksammanslagning bara ären praktiskt-ekonomiskt betingad affärstransaktion utan andra verkningar. Detär den saken vi bestrider. Verkningarna är i korthet följande. Sammanslagningen av Skandinaviska banken och StockholmsenskUda bank innebär en ytterUgare ekonomisk koncentration av ägande, kontroUoch makt. Eftersom de stora privata kapitalägarna och storfinansen harintressen som är motsatta lönearbetarnas och folkets innebär denna ökademaktkoncentration, om ingenting annat görs, att möjhgheterna att utveckla enekonomisk och social poUtik i folkflertalets intresse försvåras, Ohka klassers intressen står mot varandra i samhället.Monopolens, storfinansens makt kan och måste bekämpas och brytas, främst genomlönearbetarklassens insatser. Detta är förutsättningen för att en långsiktig,progressiv pohtik över huvud taget skall kunna genomföras. Om man utgår från vad som sägs i partiprogram ochvalmanifest borde det här i finnas en majoritet för en sociahstiskpohtik, dvs. en pohtik som syftar till att folkflertalet skall få helabestämmanderätten i samhäUe och i företag. Men denna majoritet utnyttjas inteför en sådan pohtik. Därför är arbetslösheten stor, därför framtvingas enavfolkning av Norrlandoch överbefolkning av storstadsområdena, därför finns det ingen demokrati iföretagen. Socialdemokratin har valt att bygga sin politik påutvecklingen av den kapitahstiska ekonomin inom och utom . Denna ekonomidomineras av monopolkapitalet. Socialdemokratins nuvarande huvudlinje är därföratt stödja sig på storfinansen och att stödja storfinansen. Man har ghdit ifråniUusionen att reformera kapitalismen till socialism och i stället uppställtmålet att få en stabil kapitaUsm att reformera i. Det poUtiska stödet och skattesubventionen tillsammanslagningen av de bägge storbankerna är ett logiskt led i denna politik.Statsministern och finansministern gav sinvälsignelse; nu skall i efterhand godkänna detta - det är vad dagensdebatt handlar om. Befrielse från statlig och inkomstskatt samt utskiftn ingsskatt vid bankfusion, m. m. HertSVENSSON i (vpk) kort genmäle; Jag är också mycket överraskad av en hel delav finansministerns yttranden och ordval. Finansministern menar väl inte attden svenska arbetarklassen i gemen skulle vara så ointresserad av makten påarbetsplatserna att man inte bryr sig om den privata maktkoncentrationen i samhälletutan bara frågar efter om man har arbete för dagen? Maktaspekten spelar en alltstörre roll när folk på verkstadsgolvet bedömer sådana här företeelser - dethar vi fått mänga bevis för. Det är naturhgtvis riktigt att det från en viss aspekt ärbra för de lönearbetande om det går bra för näringslivet. Men då får man intesom gör identifiera näringslivet med näringslivets ägare; går detalltför bra för näringsUvets ägare innebär det ofta att det går dåUgt förlönearbetarna. Det är den grundläggande motsättningen. Men denna identifieringav näringslivet med kapitahstklassen är väl det som i hög grad konstituerar denintressegemenskap mellan finansministern och som nyhgenfick ett så flagrant uttryck här. Finansministern säger att det naturliga när maktpohtisktså betydelsefuUa frågor som fusioner meUan storbanker avgörs är att bankerna -en Uten intern krets människor får förhandla med varandra i hemlighet och ipraktiken avgöra hur förhandUngsöverenskommelsen skall se ut. I så viktigafrågor skall det inte, säger finansministern, finnas så mycket tyckande,skrivande och diskuterande - det bara stör harmonin. Redan när jag var mycketung och var med i socialdemokratin trodde jag i min naivitet att aUt dettatyckande, skrivande och diskuterande var något som hörde ihop med demokrati ochfolkhgt inflytande. Jag ber om ursäkt att jag tydUgen har missuppfattat densaken. Finansministern fäster tydhgen inget stort avseende vid ett sådantdiskuterande när det gäUer betydelsefulla maktfrågor. Vidare säger finansministern att de offentligarepresentanterna i bankerna var de som först fick reda på detta, och de sadetydUgen ingenting. Deras lojaUtet mot storkapitalet var större än deraslojaUtet med de människor som arbetar i de företag, vUka kontroUeras avstorbankerna. Det visar var statens representanter, de s. k. offentUgarepresentanterna, står ideologiskt i denna fråga. Det finns tre sätt att reagera på den process av Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion; m. m. lagbundenkapitaUstisk koncentration som fusionen är ett uttryck för. Man kan hävda skall gå tUlbaka tiU ett tidigare stadium och decentrahsera. Det ärknappast som vi ser det någon reahstisk uppfattning, även om den har sinarespektabla motiv. Man kan även underkasta sig processen och hjälpa fram denoch tro att man därmed inte tar någon som helst ideologisk stäUning det ärvad regeringen och socialdemokratins ledning gör. Man kan också, somarbetarklassen bör göra, bereda sig att ta över makten från storkapitahsterna,detronisera storbourgeoisin från dess makt och skapa ett klasslöst samhäUe. Hert i (c) kort genmäle: Många har i sina rephker uttryckt förvåningöver finansministern. Jag tycker att det är överflödigt. Däremot är det intressant att höra att finansministern harsä starkt koncentrationsvänUga, centraUstiska idéer med det vill jag tiUägga en rätt stor ingrediens av praktiskt synsätt.