prot · FU0956 · 1971-12-31 00:00:00 — 1den män den ulvecklingen när fram lill den faltiga världen riskerar den alt överföraskillnaden mellan fatliga och rika folk lill en ökad skillnad mellan falligaoch rika människor inom samma folk. Del är problem som vi möler iu-landsarbelel och som vi mäste bemästra. Detta kräver genomgäng ocheftertanke. Vi har varit med om att övervinna fördomar och inspireratill användning av det grundläggande instruinenlel mol ökad världsfalUg-dom:familjeplaneringen. Vi giorde det länge ensamma. Familjeplaneringen ärfortfarande del cenirala instrumentet i värt bisländsarbele i de fattigaste länderna.I reservationen 7 underslryker vi reservanter alt detla mäsle markeras slarkareän vad som sker i proposilion och majoriteisullätande. Vilken uppfattning manän kommer fram till om den framlida bisiändspoliiiken, så är det klart attvarje ulveckling av de fatliga folken frän den nivå där de nu befinner sigmäsle förulsälla familjeplanering. är en stor insats frän vår sida. måsle nästainspirationskälla för de fatligas förhoppningar och för de rikas samveten vara all vi visar all inle bara de ledande inom värt folk inle bara regering, riksdag och biståndsorgan - ulan hela folkel genom eget ställningstagande kommit till klarhet om all allas öde är ett och gemensaml. är den mesl cenirala uppgiften för oss i biståndsprogrammet gentemot oss själva, genlemot värl egei folk. Denna insals geniemol värl egei folk måsle för all vi skall kunna räkna med värl folks slöd för insalser 28 uläl. Ulredningen om vär framtida biståndspolitik mäsle komma snarl. därför all den mäsle gå parallellt med siudier ochdiskussioner i skolor t j j Blir del sä, kan vi få ell folk som är berell för . sinfunklion i en ny värld. Blir del inle sä, fär vi räkna med all de slora ----------- kosinadernaskrämmer, all smä belopp ges för samvelets skull men all vi Oet statliga ut- yllerstglömmer dem där ute och gömmer oss själva, de sista rika i ett hav vecklingsbiståndet Mol denbakgrunden, herr talman, yrkar jag bifall till reservalionerna 1 detla anförande under vilketherr talmannen överlog ledningen av kammarens förhandlingar instämde herrarEriksson i Ulfsbyn, oeh i (samtliga c). Hen (): Del svenska biståndet lill de fatliga länderna utveckladesunder 1960-lalet myckel snabbi frän obelydliga, trevande och inle alllid helllyckade insalser lill en betydande ekonomisk och organisatorisk omfattning. 1denna utveckling kan man urskilja bl. a. tvä drag som är posiliva ochvärdefulla. Del ena är den relaliva enighel som räll i om den svenskabisiändspoliiiken. Del är inle alldeles självklarl att det skall vara så.Enigheten i har nämligen inte någon särskilt markerad eller slarkmotsvarighet hos den svenska allmänhelen. Därför mäsle vi nog ha klarl för ossalt ju mera biständsanslagen växer, till en, Ivä eller flera miljarder svenskakronor per är, desio angelägnare är del all vi poliliker informerar medborgarnaoch försöker skapa en positiv opinion lill bisländsverksamhelen bland väljarna. Del andra posiliva draget i ulvecklingen under 1960-lalelsandra hälfl är all den svenska bislåndsmyndigheten ulvecklat realisliska ochfö-rlroendeingivande former, modeller och regelsystem för bislåndsarbelel,vilka i alll väsentligt bär den nuvarande SlDA-chefens signatur. Naturligtvisfinns del kritiker som anser att byråkratin och formalismen gär för längt. Mende bortser dä från att den vällovliga avsikten är alt i görligaste mån skapagaraniier mot misslyckanden i detta svära och svärkonlrollerbara arbeie ochmedverka till att de svenska biständspengarna fär en så god ulvecklingsfrämjandeeffeki som möjligl. Med delta vill jag dock ingalunda ha sagl all vi inteocksä mäsle vara pä vär vakt mot de risker som kan bestå i att del centralasvenska biständsverket på hemmaplan sväller ul för mycket. Men del finns ocksä ell negativt drag och elt snedvridandedrag i de senasie årens ulveckling, och del är poliliseringen iländervalsfrägan med revolulionära förlecken som den yllersla vänstern lyckadesåstadkomma i 1969 ärs slatsverksproposilion. Utrikesministern har emellertid iår rättat in sig efler del för värl land som FN-medlem mera passande rättesnöresom stalsulskollels ullålande i denna del utgör. Om vi nämligen skall kunna skapa en positiv opinion blandaUmänheten för vår biståndspolitik - en opinion som enligl min mening för varjeär blir alltmer angelägen mäsle en sädan revolutionär Den orsakar misstro och söndring i stället för 29 Vid ulrikesulskollels behandling av bisiändspoliiiken i århar intrycket av längt driven samstämmighet hos de demokratiska partiernaytterligare förstärkts. 1 flera frågor, där oppositionen i moiioner återkommertill vid tidigare riksdagar framförda konstruktiva förslag, kan man i är hosregeringspartiels företrädare i utrikesutskottet spåra en mera positiv attitydän tidigare. Det gäller t. ex. del gamla moderala kravel pä en utredning om densvenska u-landsforskningen. Det gäller också kravet pä samverkan mellan slaloch näringsliv för all främja induslrialisering och produkiion, därdel mera är fräga om all erfarenhei och kunnande än invesieringsmedel bör varanäringsUvets bidrag. Men när jag konstaterar att de av oppositionen fleragånger akUialiserade frågorna mognal och alt hävdandel av deras betydelse fördel forlsatla biståndsarbetet börjar ge resullal innebär det naturligtvis inlealt vi frän oppositionens sida kan slå oss lill ro. Vi vet ju av mängärigerfarenhet att socialdemokralerna hyser en djup och dogmatisk ovilja mot altbilräda yrkanden frän opposilionen. Jag har alllid belraklal del som etlsvaghetstecken. Men jag kan gott tänka mig att regeringspartiei känner sigstarkt och duktigl när det avvisar även sådana förslag från opposilionen, somdet i grund och bollen uppenbarligen gillar, bara av del enkla skälel altförslagen väckts av ur dess synpunkt fel parli. Dessa erfarenheter bestyrks också av utrikesuiskottetsbehandling i är av en rad motioner i bisländsfrågan. Till ulskoltets belänkandehar därför fogals elt antal reservationer med yrkanden om bifall till fleramolionsvis framställda yrkanden. Den ärliga ökningen av biständsanslagen, som i enighet beslöt om, leder inte lill alt det s. k. enprocentsmåletuppnås /75, vilket var avsikien. Om sä skall ske måsle vianlingen låta det sista steget i ökningstrappan bli myckel stort - del harberäknals bli ca 48 proceni av närmast föregående ärs anslag eller 800 miljonerkronor eller ocksä eftersträva en jämnare ökningstakt under alla de tre ärsom återstår efter nästa budgetår. Vi vel att socialdemokraterna hesilerarinför båda dessa allernativ. Orsaken är att regeringens ekonomiska politik harlell lill en sä försämrad handelsbalans all del kan bli svårt all infria 1968ärs åtagande. Vi mäste väl alla vara ense om all del vore genanl för värl landatt hamna i det läget. De borgerliga ledamölerna i utrikesutskottet vill nu attriksdagen skall ge della lill känna för Kungl. Maj:l medan majoriielen - somtydligen har samma mening - ullrycker sig en smula mjukare för alt undvika vadsom kan uppfällas som kriiik av regeringens handlande. 1 en annan borgerlig reservation - nr 2 krävs en översynav rikllinjerna för det svenska bislåndsarbelel. Häri innefattas självfalletockså frägan om vad som skall hända med anslagen efter /75. 1reservationen preciseras därutöver en rad frågor som behöver utredas. Del ärhell klart att behovet av en sädan pariamentarisk utredning erkännes avregeringspartiets företrädare i utrikesutskottet. Men att sträcka sig sä länglsom lill att föreslå att hos Kungl. Maj:l i klara ordalag begära enulredning kan socialdemokralerna inte. Utskoltsmajorileten skriver i stället päs. 11 i belänkandet alt bör "kunna ta ställning till frägan om tillsättandet av en ulredningav det svenska utveeklingsbiständets inriktning och utformning efter budgetaret1974/75". Denna av missriktad regeringslojalitel motiverade ovilja altstödja elt sakligt befogat utredningsyrkande konimer - om del delas av kammaren- att medföra ett ärs försening. Del vore beklagligt, om sä skulle ske. Tidenär redan knapp, och en utredning som denna är sannerligen inte gjord i enhandvändning. Alla torde vara ense om all vi måste anstränga oss för allhjälpa u-ländema att genom industrialiseringsfrämjande ätgärder skapa produktivaarbetstillfällen och försörjningsmöjligheter och bygga upp en egen ekonomiskbas för en höjning av de fatliga folkens levnadsvillkor. Dessa ansträngningarkan främjas bl. a. genom en mera realistisk utformning av det statligagarantisyslemet för invesieringar i , genom bildandet av etlutvecklingsbolag för u-landsinvesteringar och genom en utvecklad samverkanmellan slaten och näringslivet. Krav härom har framförts i en rad motioner.Utskottsmajoriteten avstyrker dessa motioner och hänvisar bl. a. lill stalsulskollelsullätande tUl fjolårets riksdag, där del rekommenderas all svensk erfarenhei avslallig och kooperaliv förelagsamhel bör delges vara moltagarländer. Deltaullalande var väl då avsell som någol positivt. Efler deballen här i riksdageni tisdags om den slalliga förelagsamhelens Irängmäl oeh bekymmer synes del migminst sagt tveksamt om den svenska bör försöka intala u4änderna attstallig förelagsamhel är någol som främjar deras möjligheler att höja folkenslevnadsstandard. Min vana trogen har jag också i detta sammanhang uttryckt migså hänsynsfullt, all jag är medveten om all min formulering om statligaföretags lyckobringande följder närmast är ell understalement. De av utskottsmajoriteten avstyrkta motionsyrkandena omolika åtgärder till gagn för industrialisering fullföljes av deborgerliga ledamöterna i reservationen 4. 1 reservationen 8 har och jag yrkat attanslagen till missionens och de övriga enskilda organisationernas verksamhet iu-länderna skall ökas frän i proposiiionen angiven ram om ca 10 miljoner kronortill ungefär det dubbla samt att dessa organisalioner därefter skall kunnaräkna med en ärlig 25-procenlig ökning av del statliga stödet. Vi ställer dettayrkande därför all vi är förvissade om all effekten av varje anslagen kronalill dessa organisalioners verksamhel är större och belydligl slörre - än inägon annan form av u-landsbisländ. Del är ocksä rimligt och ändamålsenligt alldessa frivilliga organisationer i sin längsikliga planering vel vad del finnsför uirymme för utvidgning av deras verksamhel. Eftersom en rad andra lalare ocksä pläderat och kommer attplädera för reservationerna lill ulrikesutskotteis betänkande nr 2 har jag härinskränkt mig lUl nägra fä av dem. Jag yrkar emellerlid, herr talman, bifalltUl alla de reservationer, vid vilka och mitt namn förekommer. den 1 aprU 1971 Hen i Slockholm (s): Jag vill vid del här tillfället beröranägra av avsnitten i utskottets betänkande. Efter mig kommer ytterligare talareför utskotts- Nr 56 majoriteten att behandla andraavsnitt i utskottets belänkande. Tovsdasen dp-n '' '" '''' beröra det s. k. enprocentsmålet och dess uppnående. 1 Hnril1971 Enligt lidigare beslul skulle enprocentsmålet näs -------------------- 1974/1975. I reservationen 1 har man tagil upp svårigheterna alt uppnä Detstatliga ut- detta mäl med hänsyn till de mycketstora päslag på anslagen som fär lov vecklingsbiståndet gtl ske under detvä sisla aren och framför allt under det sista årel av perioden fram tUl 1975.Här har en talare nämnt att del skulle behövas en ökning av u-landsbislåndet dåmed inte mindre än 48 proceni. Man har ocksä i reservaiionen hänvisat tilllångtidsutredningens behandling av delta. Längtidsulredningen har sagl all delkan bli fråga om 800 miljoner i ökning under del sista ärel fram 1974/75,alltså en ökning som då skulle vara lika slor som hela biständsanslaget ärinnevarande budgetår. Del är självklart att detta är mycket betydande belopp.Det sammanhänger naturligtvis med att bruttonationalprodukten har ökat i dentakt som har skett. Det innebär att den tilltänkta ökningen per är har kommitalt bli en annan än den man utgick ifrån då fastlade dessarikllinjer. Jag vill utan vidare säga att det ,ekonomiskl sell naturiiglviskomnier all bli myckel besväriigl för värl land all nä delta mål. Vi vet ickehur den ekonomiska situationen ser ut här i landet när vi kommer fram till1973/74 och 1974/75. Det är alltså en öppen fråga, och man skulle där varafrestad all hänvisa lill det resonemang som statsutskollel lidigare fört dä delgäller hela frägan om u-landsbisländel och den påverkan på u-hjälpen som denekonomiska situation som då kan konima all rada här i landet kan komma all fä. Utskottet har emellertid för sin del utgått från att detskulle vara möjligt all fullfölja den av tidigare fastställda planen.Utskottet har därmed icke hafl anledning all föreslå någon förändring i denmälsällning som tidigare faslställl. Behandlingen av ärels förslagUll frän regeringen kännetecknas också av denna insiällning. Jag har lyssnal pä de talare som yttrat sig ochsom i mycket varma ordalag har talat om den önskan som föreligger från vår sidaatt hjälpa de faltiga länderna. Skildringen av de fatliga ländernas situationhar jag självfallet ingen erinran mot. Men del är självklarl all del innebär slora påfrestningarför vårl lands vidkommande när beloppen kommer upp i den nivä som det blirfräga om 1974/75. I de demonstrationer som äger rum pä i dagkräver man att u-hjälp är 1980 skall vara uppe i av bruttonationalprodukten.Då rör man sig med lal som är hell orealistiska. Jag Iror all del är lika braatt klart säga ifrän all del skulle slälla den svenska ekonomin fullständigt pähuvudet om en sädan plan utarbetades och genomfördes. U-hjälpen skulle då kanskekomina upp i den storleken alt den skulle utgöra upp emol hälflen av hela dennuvarande svenska statsbudgeten. Det är självklarl all del inle är möjligt altpä korl sikl växa in i sådana belopp. Hur del kan komma att se ul på längresikt mä vara en annan sak, men all tänka sig en sädan ökning av u-hjälpen ärinte under nägra förhållanden möjligt. U-hjälpen är en fråga där det finns myckel utrymme föridealitet och 32 synpunkler, där troendet spelarstörre roll än vetandet. Jag tror inte all man principiellt skall klandra dem som Nr 56företräder de extrema synpunkterna kring u-hjälpen. Det är framför alll - Agpn Hen ungdomskullarna som gör del. Man får vara glad över denentusiasm för , i 1071 ändamälel som uppvisas, även om den icke har någon anknylning till -------- ekonomiskrealism, F>et statliga ut- Vi har alltså i utskollel vid behandlingen av denna frågaulgäll ifrän vecklingsbiståndet att den lidigare målsättningen -enprocentsmålet skulle fullföljas och uppfyllas 1974/75. Utskollel harstannat för del, Irols all lendensen ule i de stora induslriländerna nu är allu-hjälpsanslagen gär lillbaka; man minskar sin u-hjälp i stället för all ökaden. Om vi därför kan fullfölja det mäl som satte upp för nägra årsedan tror jag att vi ur den synpunkten gjort en utomordentlig insals. Jag skulle så vUja laga upp etl annal problem nämligen detsom senast berört; det utredningskrav som framförs i enreservalion. Man yrkar i moiioner all en parlamentarisk utredning skalltUlsättas för alt undersöka möjligheterna all skapa en mer preciseradmålsättning för biståndspolitiken och för att göra en omfattande inventering avaktuella problem kring politikens utformning. Det råder väl inget tvivel om allju närmare vi kommer 1974/75, desto angelägnare blir det alt vi även skapar ossen bUd av hur vär bisländspolilik skall uiformas efler del all vi uppnåttenprocentsmålet. Utskottet menar all del nalurliglvis måste bli föremål förulredning. Däremot är vi inte alls säkra pä all del är en parlamentariskutredning som behövs. Men del må vara en sak för sig all frägan behöverulredas är hell uppenbart. Vi har emellerlid inte all del finns nägramotiv för all i är begära att den utredningen skall verkställas.Däremol kan del finnas moliv för att göra del om etl är när bisländsfrägorna däbehandlas. Orsaken härUll är att vi önskar all innan en ny utredning lUlsätls en del av de uiredningar som pägär skall ha slutfört eller i varje fall hakommit längre i sitt arbeie. En rad olika problem i bisiändspoliiiken ligger nu underulredning, och man gör knappasl bisiändspoliiiken nägon Ijänsl med all sälladen ena utredningen ovanpå den andra. Utskottsmajoriteten har därför anseit allvi skall lugna oss i är. Näsla är kanhända liden är mogen för all hemslälla Ullregeringen om all vi får en ulredning om den framlida bisiändspoliiiken. Tidenfrän näsla är fram 1974/75 är tUlräckligt läng för all vi skall kunna göraden kartläggning och översyn av hela biståndspolitiken som det dä kommer altbli fräga om. Ett annat problem, som jag gärna vill säga något om ochsom utan tvekan är etl mycket vikligl problem i hela vär bisländspolilik, äru-landsinvesleringarna och induslrialisering. Dessa frågorbehandlas i reservationen 5. Bakom denna reservalion ligger ell antal moiioner,vari man yrkar pä all vi genom riksdagsbeslul skall hemslälla om 1. att fä etl ändratgarantisystem dä det gäller de statliga garantierna för investeringar iu-länderna, 2. all det skapasett utvecklingsbolag för u-landsinvesteringar, 3. att man skallunderlälla näringslivels u-landsinvesleringar genoin förinvesleringssludier ochliknande ling, 33 2 protokoU 1971. Om man ser på dessa moiioner mäsle man ju säga alt de lillsin ulformning är tämligen diffusa. Vad menar man med ell ulvecklingsbolag?Ja, man kan väl i princip räkna ut innebörden i della förslag, men motionärernahar inle närmare utformat innebörden och vad man i grunden syflar lill med altdet skall skapas elt ulvecklingsbolag liksom fonder av olika slag. Pä en punkl framstår det säsom helt uppenbart alt någotmäste göras för att komma lUl rälla med de problem som finns belräffande delgällande garanlisyslemel för invesieringar i frän industrins sida,nämligen del slalliga garanlisyslemel. Med de nuvarande reglerna har systemeiinle fungerat i verklighelen. Där är del nödvändigi all verkslälla den översynsom behövs för att systemei skall få nägon effeki, om vi verkligen villbibehålla del statliga garanlisyslemel i samband med u-landsinvesleringar frännäringslivels sida. Vad ulskoilei här har sagl innebär all vi vill allregeringen skall föranstalta om inle en utredning, ty vi har inle använtdetta ambitiösa uttryck men en översyn av de regler som finns när det gällergarantisystemel. Vi vill all den översynen ocksä skall omfatta motionsförslagenom inrällande av ell sialligl utvecklingsbolag liksom de fonder i övrigl somdel har motionerals om och som jag omnämnde. Vi belraklar della såsomnödvändigi med hänsyn tUl den diffusa utformning som motionerna har fåll. Inleheller den reservalion som finns knulen lill betänkandet har klarare utvecklatvad som egenlligen skall ligga i della. Det gäller ju principiellt sloraproblem, ty här kommer vi in pä frägan om i vilken utsträckning somnäringslivet i värt land skall kunna ulnyllja del statliga biståndet för attfrämja svensk affärsverksamhet och svensk exporl lill andra länder och i dellafall lill . Här är det nödvändigi alt vidhålla den princip för den svenskau-hjälpsinriklning som har faslslälll och som hillillstillämpats. Vi måste vara ytterst försiktiga om man vill ändra u-hjälpen sä altden kan sammankopplas med intressen som vår induslri har i . Deintressen som näringslivel har i äratl belrakta mer som kommersiellainiressen, och de intressena kan icke utan vidare sammankopplas med principernaför värt u-landsbisländ. Men man skall ä andra sidan inle heller undervärderaviklen av näringslivels insalser lill förmän för i enlighet med deprincipiella syften som vi har haft med denna hjälpinsats. Enöversyn är därför nödvändig - menar vi som kan leda tUl regler som sedan kanföreläggas för beslut. Jag kanske skulle nämna någonting om ytterligareen fråga där del ocksä finns reservaiioner, nämligen länderinriklningen för densvenska u-hjälpen. Den som läser beiänkandel kan läli konsialera allutskottet här icke ställer några sensationella yrkanden. 1 stort sett innebärutskottets ställningstagande all den länderinriklning som hillills har följlsskall lillämpas även i forlsällningen. Del föresläs alllsä inga sloraförändringar i länderinriklningen. I praktiken kommer del nalurliglvis ändå altbli förändringar i de procentuella andelarna av hjälpinsatser lill olikaländer, även om hjälpen vissa länder bibehålls vid den nuvarande omfall- Ioch med all hjälpen ökar i nuvarande takl innebär del ändå en proeenluellminskning av den svenska hjälpinsalsen lUI dessa länder. Det är vikligl all konsialera all vi här har följl deregler som har fastslällls i FN:s sUalegi. Vi anser inom ulskoltetatt man icke kan plocka ul vissa länder och alllför starkt favorisera vissaandra länder pä grund av den poliliska regim som där finns. Därför har viavslyrkt exempelvis motion nr 175 om alt hjälpen lill skallbegränsas. 1 stället föreslår vi att hjälpen till skall fortsätta. Viulgår för övrigl frän alt den kommer alt utbyggas i enlighet med deundersökningar och överläggningar med det landel som pägär . är bara ett exempel dä det gällerländerfördelningen. Jag har velat undersiryka att ulskottet icke i nämnvärdutsträckning har velat gå med pä att ändra principerna för länderinriklningenvid den svenska biståndsinsatsen. Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall hemställan pä samtliga punkler. den 1 aprU 1971 HenDAHLÉN (fp) korl genmäle: Vi har en myckel lång talarlista framför oss, och jagskall därför försöka bidra lill all inle alllför myckel förlänga deballen. JagskaU endast ta upp etl av de problem berörde, nämligen möjlighetenall lill 1974/75 uppnä det svenska biständsmälet. talade om alt delvar ekonomiskl besvärligt att uppnå della mål men alt socialdemokraterna iutskottet utgått ifrån att det borde vara möjligl. Vi andra i utskottet frågade oss upprepade gånger om vadsom var anledningen tUl att socialdemokralerna inle direkl ville säga alt delvar nödvändigi alt fä lill sländ en jämnare stegringstakt och inte skjulasvårigheierna framför sig sä myckel som det förefaller att ulrikesminisiernhar benägenhet all göra. Del var svärl all ens av anförande fä enförklaring, men kanske skymlade lill sisl nägol som kunde likna della. Om viklarade av enprocenlsmålel lill 1974/75 hade vi, som sade, gjori enutomordentlig insals. Del lycker inte jag! Frän vilken synpunkt harvi till 1974/75 gjort "en utomordentlig insats", om vi i bisiänd lillde fatliga folken kan ge I procent av vad vi producerar? Vi vet att klyftanmellan rika och tatliga folk inle minskas ulan bara växer självantydde detta. Om 1974/75 kan ge en hundradel av vad landet producerar,kan i varie fall inte vi inom anse detla vara en ulomordenlliginsals. Men om anförande skall vara symbo-liskl försocialdemokralins uppfallning, är del ju en förklaring lill varför man iutskottet varit så förnöjt. Man tycker alt uppnåendet av detta mäl vid dentidpunkten inte bara är riilräckligl utan även att vi har gjort en utomordentliginsals. Jag vUl upprepa de ord med vilka jag slutade: Även omvi når enprocentsmälet 1974/75 - vUkel jag hoppas all vi gör - är detta bara enliten bit på vägen. Vi måsle ha möjligheler att skapa ökad rällvisa inom värteget folk, men vi mäsle också säga oss alt om vi planerar pä elt räll säll ochom vi sköter vär ekonomiska politik riktigt, bör vi ha den 1 aprU 1971 föratsällningarall sä småningom ge ell slörre bidrag för all minska orällvisorna ute ivärlden. Hen () kort genmäle: berörde den demonstration somnyss har ägl rum här utanför pä och där del krävdes all detsvenska biståndel skall uppgå UU 5 proceni av brullonalionalproduklen.Det är ell belopp som rör sig om . Den enlusiasm och den idealilel som ungdomarna visar ärnaturligtvis mycket vacker, men jag tror inle att de gör biståndspolitikennägon nylla med så klara överdrifler som della krav innebär. Jag Iror all ennyklrare och mera sansad bedömning av våra resurser och framför alll av våramöjligheler all fä svenska folkel med pä noterna vore lill slörre gagn förbiståndsverksamhelens ulveckling.