prot · FU0955 · 1971-12-31 00:00:00 — Ulifrän vissa synpunkler kan nalurliglvis nägolfog finnas för en sädan uppfattning, men söker man belrakla vårt lands läge idagens oroliga värld utifrån ett någol djupare perspektiv fär den gamla frasenbäde kontur och etl meningsfylll innehåll. Sävill jag kan förslå saken finns del endasl ell slagskonsekveni genomförd politik som konstituerar rätten för ell land alt med lugnövertygelse hävda alt dess förhällande lUl andra stater är gott, och det är enfast neutraliletspolilik. Sanningskriteriet för påståendet i fräga är nämligen del,all med och i uttrycket "främmande makter" måste avses och inräknassamtliga stater, nära och fjärran, oberoende av om de råkar tillhöra del enaeller andra stormaklsblocket eUer någon annan maklkonstellation. För all ell landsförhållande en rad utländska stater på olika ulvecklingsnivå och med demesl disparata värderingar av de poliliska grundfrågorna skall kunna betecknassom gott i grundbetydelsen konflikllöst, måsle landel i fräga uppenbarligenavstå från att engagera sig tUl förmän för, respekiive emot, nägon speciellblockbUdning med poliliskl syfte. Landet i fråga rnäsle sålunda föra enalliansfri politik i fred, syftande UU neutralitet i krig, med andra ord denpolitik som för eUer åiminstone söker föra. Att vi valt denna linje innebär emellertid icke alt vihärmed avsvurit oss rätten all kritisera förhåUanden utanför våra landamären,som vi finner strida mol elementära frihelsbegrepp eller utgöra angrepp påmäniuskors integritet och värdighet. Svenska folkets starka avsky för deangrepp pä dessa för oss heliga ting som den amerikanska krigföringen iIndokina innebär måsle alllsä konkretiseras inle bara i enskUdas ochorganisationers reaktion utan ocksä i officiella svenska avståndstaganden. Dettamäste självfaUet ske oavsett om platsen för övergrepp ligger fjärran från vårtland, som faUet är med Bortre , eller inpå våra knutar, som faUet varitnär den sovjetryska krigsmaskinen brutalt krossat frihelsslrä-vanden iCentraleuropa. Den neutraliletspolilik som vi efter bästa förmäga ochförutsättningar söker driva har som primär bevekelsegrund naturligtvis att slåvakt om vårl lands och folks egna intressen, som vi tror bäst gagnas av en sådanpolitik. Men med världens uppdelning i gigantiska maktblock, som ständigt sökermanövrera sig in i nya fördelaktigare positioner, har del pä senare lid ävenhos supermaklerna - uppställ en klar förståelse för och kanske tUl och med enönskan om all etl liiel men ekonomiskt betydelsefullt land som vandrarvidare på den väg som plägat kallas medelvägen. Som förhållandena ser uli - en klassisk krigsskådeplats århundradena igenom finns det i varjefall ett klarl intresse för omvärlden att det i finns ett land somkonsekvent vägrar att engagera sig i del slorpolitiska schackspelet ulan hållersig neutralt. Det är, hen talman, denna vårt lands konsekvenlagrundinställning belräffande engagemang pä del utrikespolitiska området, somefter de sonderande samlalen i fört fram lillslutsatsen all vårt land icke kan söka fullt medlemskap i . Jag lycker all del nu faktiskt är dags all avdramaliseradebatien om vårt förhållande till Gemensamma marknaden. Det borde i vårt egetintresse t, ex. lalas med något mindre bokstäver om de mer eUer mindre gräsligaföljder som mäste drabba vårl folk därför att vi lUlkännagivil alt vi inle kanlänka oss en lOO-procentig anslutning tUl etl västeuropeiskt maktblock, somgradvis ämnar aktivisera en gemensam utrikespolitik och sannolikt som en följdhärav även en gemensam försvarspolitik. En självklar ambition i sammanhangei ärocksä all snabbt och effektivt söka dämpa EEC-halarnas försök att fastläggavarie samröre med som en närmast pestsmittad hantering. Vär neutralitetspolitik är inte och får inte bli bara etti högstämda ordalag avfattat dokument, försett med ell kronprytt sigillinnehållande en brasklapp genom vUken vi vid läglig lidpunkl kan slinka undankärva följder av vår manifestation. Denna vår vilja kommer att respekteras avomvärlden icke på grund av ord och deklarationer frän vår sida utan lill följdav våra gärningar. Och vi mäste vara beredda lUl gärningar som innebäruppoffringar av olika intressen, som kan förefalla angelägna, bl. a, avekonomiskt slag. Det är möjligt, herr talman, alt vi genom att avslå frånfulll medlemskap i på läng sikt kan lida större eller mindre ekonomisktförfång, men jag är inte övertygad härom. Med den tUlgång tUl och förmån avskickliga förhandlare som vi har bör det ligga inom möjligheternas gräns att fåstånd en sådan uppgörelse med Gemensamma marknaden att de eventueUa nackdelarsom kan följa av alt vi icke godtar fullt medlemskap effektivt eUmineras, Menförhandlingarna mäsle dä också föras med kraft och konsekvens mol elt klarlfaststäUt mål. Vi mäste aUtså fastslå vad del är vi vUl och vad som gagnar värlfolks iniressen i bäde det korta och långa perspektivet. Utiikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt Sävitt jag kan finna finns det dä bara tvä allernaliv altvälja mellan: alt hell slälla sig ulanför med lolal handelspolilisk isoleringsom följd eller all sikla lUl elt förhandlingspaket med frihandelsaspekten somgrundläggande element. Del försia allernalivel måsle uppenbarligen uteslutasav varje vettig människa som har någon omsorg om vär framtida välfärd förögonen. Etl land där utrikeshandeln representerar inemot avbruttonationalprodukten och där av exporten gär pä nuvarande ochpresumtiva EEC-länder kan icke slälla sig utanför ett inlimi och omfallandeekonomiskl samarbete med dessa länder. En påtaglig och brutal följd av en sådanvanvettig politik vore massarbetslöshet, andra liknande konsekvenser allförtiga. Vi måsle alltså sikta pä elt förhandlingsresultat somsäkrar vitala ekonomiska intressen och sålunda byggs upp omkring en sä länglmöjligt restriktionsfri frihandel. Den senare kan konslit.ieras genom tvåsyslem: tullunion eller frihandelsomräde. En tullunion innebär som bekantborttagna tullar och handelsrestriktioner mellan de i unionen dellagandestaterna och en gemensam tullmur mot Iredje land. EEC:s yttre lullram pä dennivå denna fåll efler Kennedyronden är lält för oss all accepiera och behöverinle medföra några bekymmer. frihandelsomräde har heller inga tullar mellanområdets stater inbördes, men bibehållna individuella yttre tullar. Det senaremedför alt man för all undvika snedvridningar av varuströmmarna mäste arbeiamed s. k. ursprungsbevis, vUkel fungerat relativt hyggligt inomfrUiandelsomrädel EFTA. I en jättemarknad omfattande prakliskl laget helaVäsleuropa med ca 10 stater som dellagande blir emeUertid den byråkratiskaapparaten all utfärda och konlrollera ursprungsbevisen kolossall stor ochotymplig och knappasl praktiskt lUlämpbar. skulle dessulom med delägsta tuUarna i , som vi knappast skulle kunna höja utan åtskilligakomplikationer, i frihandelsomrädesalternalivel uppvisa en glugg i deneuropeiska tullmuren, som skulle locka in mängder av varor, vilka annars skulleha avsatts inom det övriga . En sädan konsekvens skulle bli etlövermäktigt hot mot vår hemmaindustri, något som på sikl skulle underminera vårförmäga alt effektivt hävda vär neulralilelspoliUk. Sluisatsen blir i varje fall för min del all den frihandelsom måsle utgöra grunden för vär uppgörelse med EEC bör konstitueras genom entullunion. Vi har ju också siklat på en sädan union genom vår ansökan av den 10november 1970, Tullunionen fär givelvis kompletleras med annal samarbete iolika former säsom pä jordbruksområdet, forskningsområdet och det immaterialrätlsligaområdet, i fräga om fria kapitalrörelser, fri etableringsrätt m. m. Endaslförhandlingarna, genom vUka vi naturligtvis även får ikläda oss förpliktelserför att uppnä det vi önskar, kan emellerlid faslslä den definiliva katalogenöver rättigheter och skyldigheter, I sammanhangei finns del, herr talman, anledning alt någotuppehåUa sig vid den i debatten flitigt använda termen handelsavtal, som avmänga anges som den enda tänkbara samarbelsformen. I leknisk mening finns deltvä sorlers handelsavtal, preferentiella och icke preferentiella avtal. Detförsia skulle innebära att EEC genomförde tullsänkning pä en viss eUer vissavarugrupper mol all vi gör moisvarande sänkning pä samma Punktvisa tullsänkningar på beslämda vam-grupper alllsä. Det inseslätt att en sädan utväg är otänkbar om vi viU bevara vår industriskonkurrenskraft. Icke preferentiellt handelsavtal innebär att generellatuUsänkningar görs pä samtliga i varuutbytet ingående varor, men belyder ocksåenligl GATT-bestämmelserna att dessa tullsänkningar mäste genomföras även moltredje land. All EEC skuUe gä med på en sådan äigärd framslår av nalurliga skälsom renl orimligt. Bollandet med handelsavtal som alternativ borde därförsaklöst kunna avföras ur deballen, eflersom endasl den ena formen, denpreferentiella, är teoretiskt länkbar, men skulle leda tUl ekonomisk isoleringom den kunde praktiskt genomföras. Om sedan formalislerna i den väldiga Brysselbyräkratinmäste sätta en etikett pä det slutgiltiga förhandlingspaket som vi hoppasuppnä, kan säkerligen § 238, associeringsparagrafen, komma lUlanvändning. Det är icke bara den holländske utrikesminisiern Luns ulan ävenandra ledande EEC-poUliker som pä senare lid anseit associering vara en lämpligsamarbelsform för oss. Varken § 238 i eUer andra senare beslutadetUlämpningsföreskrifter andas för övrigl ell enda ord om att denna paragrafbara skulle gäUa . Det är emeUerlid förhandlingsresultatet som är detväsentliga, icke den etikett som man lUl äventyrs åsätter della resultat. Jag sade , herr lalman, att vi , sedan de sonderandesamlalen i avslutats, i förhandlingsarbetet måsle arbeia efler en fasloch konsekvent målsättning, klara pä vad vi vUl. Det är dä i den ömtåligasituation som föreligger, dä det utomordentligt viktiga och kompliceradeförhandlingsarbetet skall igångsättas, ytterligt olyckligl för att icke sägaömkligt alt ledande socialdemokrater gör opåkaUade och diffusa ullalanden somskapar förvUring om vad vi egenlligen menat med "nära, varaktigt ochomfallande samarbete" i tullunionens form, som vi fakiiski begärt i våransökan av . Under loppet av någon vecka del var visslförra veckan fann sig såväl som utrikesminister all ultala tvivel på alt vi skulle kunna åstadkomma en tullunion medEEC. Vad menar herrarna egentligen? Eftersom medlemskap numera är uteslutet ärdet kanske det förkättrade handelsavtalet - som jag har behandlat somspökar. Hellre än alt skapa förvirring och även löje borde ansvariga politikeri nuvarande läge hälla tyst och styr på nerverna, sä att förhandlarna kan fäförsöka all pä bäsla sätt förverkliga intentionerna i vår ansökan av den 10november. För att detla skall kunna lyckas krävs ätminsione frånvaro avextraturer pä hemmaplan innan förhandlingarna ens har börjal. Jag skulle slutUgen, herr talman, vUja beröra enföreteelse som jag tidigare behandlal ganska utförligt och som börjar anta enframirädande plals i debatien bäde här hemma och utomlands. Jag syftar pä demultinationella eUer mångnationella förelagen. Dessas snabba framväxande mol ökad makt och oberoende av iförsia hand de små nationalstaternas strävan all hävda sina folks nalurligainiressen är en bäde olustig och olycksbådande företeelse. drasliskl beläggför dessa företags syn pä sin egen ställning och nonchalans, ja förakt förvitala nationeUa intressen var kärva ålhulning av Utrikes- och handelspolitisk debatt 5 protokoU 1971. Utrikes- och handelspolitisk debatt fann sig föranlåten påpeka all del"icke var nägol fel pä Fordbilarna ulan det var del var felpä". Synen, herr lalman, är föga uppbygglig. Den främsla represenlanlenför del slolla , inom vilket för inle så länge sedan solen sades aldriggä ner, stående med hallen bildligt i hand mottagande snubbor av chefen för ellgigantiskt multinalionelll företag. Del är uppenbart att nägol drastiskt mäslegöras, och della omgående, om icke världens fria demokraliska stater skallkomma under nya maktstrukturers järnhårda färla, en makt, vars utövning ickekan kontrolleras i parlamentarisk ordning ulan agerar utifrån oåtkomligaslorebrorsrum. Nationalstaterna, åiminstone de mindre av dessa, har icketUlräcklig ekonomisk kraft all hävda sig mol sädana bjässar, ulan dessa mästetacklas av beslulsamma staler i samverkan. En sädan samverkan kan konstituerasav en meUanslallig sammanslutning av t, ex. EEC:s lyp, där tUlräcklig styrkakan uppbådas som motvikt. Gemensamma regler för beskattning av demultinalionella företagen, för arbetsvillkoren rörande den i dessa förelaganslällda personalen elc. mäsle kunna ularbelas, faslslällas och tUlämpasgemensamt. Kanske vore det, herr lalman, en intressanl ambition för vårl land iförhandlingsarbetet med EEC all söka åstadkomma åtminstone ell embryo lUlbeslämmelser som syflar tUl all faslställa ramar för de multinationellaförelagens verksamhet, i försia hand i Väsleuropa. Allra sist, herr lalman, nägra ord om Nordek. I ljuset avsenare händelser framslår Nordeks genomklappning på själva mållinjen som djuptolycklig för att icke säga ödesdiger. Den ekonomiska styrka, som etl fullt utbyggt Nordek skulleha fått, skulle ulan tvivel ha givit de nordiska länderna en ulomordenlligislark förhandlingsposilion mol bäde EEC och andra mäktiga sammanslutningar, demultinationella företagen icke alt förglömma. Med hänsyn tiU osäkerheten i fräga om utgången av EnglandsEEC-förhandlingar mäste lägel belraklas som utomordentligt labilt. Delfinns då alla skäl alt sä att säga hälla grytan kokande och arbeia för vad jagskulle vilja kalla en Nordekberedskap. Hur del än gär med och denordiska ländernas EEC-förhandlingar kommer Nordek all sländigl ruska om delsjuka samvetet, som nordiska politiker får dras med, lUls klarsyn och varföricke slatskonsl lagit över obeslulsamhel och dvärgalåt. 1 delta sammanhangbör känna det största ansvaret. HerrBJÖRCK i (m): Vi kan konstatera att i den häromgången inte kommer att bli medlem av EEC. Regeringens deklaralion den 18 marsom all man inte längre belraklar ell medlemskap i som realistiskl kom baralitet mer än efler del att handelsminister i hadeförklarat alt det "av dessa prakliska skäl synes lämpligl att tUl ensenare lidpunkl skjuta på överläggningarna om formen för anknytninglUl de utvidgade gemenskaperna". Vad som alltså kunde vara neutralt i novembervar inte längre neulrall . Del gäller, herr talman, verkligen atthänga med i svängarna för all inle hamnaulanför de kritstreck som av Iradilion dras i kring varje försök allföra en debatt om värl lands utrikespolitik och dä särskUl om innehäUet i denav oss förda neutralitetspolitiken. All regeringen nu har awisat tanken på ett svenskimedlemskap har skapat en helt ny situation. Det kan därför vara klokt alt vifrågar oss varför det gick som det gick, i vUken förhandlingsposilion Sverigenu befinner sig och hur förhällande UU EEC kommer att gestalla sig päUlel . Det gäUer att ha klart för sig att vi i del här landel harfört två EEC-debatter, sida vid sida. Den ena har handlat om huruvida Sverigebör gå in som medlem i EEC eller om skaU använda sig av en annanteknisk lösning för alt uppnä i stort sett samma resultat i fräga omsamarbetets innehåll. Det har ju gång pä gång understrukils att vad vi önskar ärett omfattande, nära och varaktigt ekonomiskl samarbele med EEC. Den debattenom medlemskapet som den lämpligaste anslutningsformen har förls mellan dedemokraliska parlierna. Frägan om neutralilelspoliliken har ställ i centmm,medan de alternativ som slär tiU buds om vi - som har skett skulleawisa medlemskap har berörts myckel knapphändigt. Regeringen har alltså nu förklarat att etl medlemskap iEEC är oförenligt med den svenska neutralitetspolitiken. Regeringen har emeUerlidinle förklarat varför del skuUe förhälla sig pä del sätlel. Och kanske finnsdel inle heUer nägra säkra kriierier för della. 1 så fall måste del ju bli enbedömningsfråga, och det vore förmätet av regeringen all hävda att den som imars håUer fasl vid regeringens bedömning från remissdebatten i januaridärigenom skulle riskera tUltron i omvärlden för den svenska utrikespolitiken.Det är etl resonemang som inte pä något sätt håller. Det finns emellertid några fasla punkter all hälla sigtill när man skaU bedöma en svensk EEC-anslutning ulifrän utrikespolitisksynpunkt. Den försia är att man gör klart för sig vad del är har lovatatt göra eUer avhåUa sig från alt göra. Vad vi har gjort är att vi harproklamerat vär avsikt att i händelse av krig i vär omvärld göra allt som slåri vär makt för att svenskt territorium eller svenska resurser inle skallutnytljas för militärpoliliska syflen mot någon annan stat. Del har vi lovat,och del slär vi fast vid. Skälen tUl det här är ju all vi vUl om möjligl häUavårl land utanför ett krig. Det är ett ställningstagande som säkerligenuppfattas som Irovärdigi av aUa länder. Men de tidigare svenska förbehållen, pä den liden despecificerades, gick jusl ut på att se lUl all vår förmåga i della avseendeupprätthölls. Att vi inte skuUe behöva deltaga i nägra handelspolitiskasanktioner utanför FN:s ram mot vår vilja, att vi skuUe kunna upprätthålla enförsörjningsberedskap av vissa varor och att vi skuUe kunna suspendera avtaleteUer delar därav i elt spänt läge eller i en krigssituation - del varneutraliletsförbehäU som vi var ganska överens om. Del var förbehåll som aUahade med vår neutralitel i krig alt göra. De var därför befogade, och de är detän . Det är möjligt, herr lalman, all det hade varil nödvändigt med flerförbehåll än de här för alt hävda vår förmåga all upprätthäUa en neulral statsförpliktelser. Det var sådana frågor som vi borde ha förhandlat medEEC-staterna om, men det är sådana förhand- Utiikes- och handelspolitisk debatt Utiikes- och handelspolitisk debatt lingar somnu uppenbarligen knappasl kommer alt ske. Regeringens resonemang bygger på alt tilltron tUl vårulrikespolilik skulle skadas, om vi hade blivit medlemmar. viU jag fråga omdet var tUltron vår förmåga all hälla oss ulanför en konfUkt som har hotalsav etl medlemskap eller om del var liUlron tUl vär vilja alt stå utanför. Detär visserligen självklarl att omvärlden måste ha lUltro tUl bäggedera, men iklarhetens inlresse bör denna fräga besvaras. Om det var tUltron till vår förmåga som var hotad måstedetta nödvändiggöra att vi i våra fortsatta förhandlingar klarl säger ifrän pävUka punkter vi mäste behåUa vär handlingsfrihet och handlingsförmåga. HillUlshar detta inte skett. Regeringens uttalade målsättning är närmasle länkbarasamarbete med EEC men utan medlemskapels form. Var i samarbetets innehåU,frågar man sig då, ligger den skiUnad som gjorde att vär förmåga att ståulanför en konflikt var otillräcklig vid etl medlemskap men tUlräcklig vid elllångtgående samarbelsavlal? Del var kanske vär vilja att slå ulanför en konflikl somskulle ifrågasättas av ett medlemskap. Men den viljan grundas pä vär önskan allhålla värl land utanför ell krig, att bespara värl folk ell krigs fasor. DenvUjan hade inte blivit svagare om vi blivit medlemmar. Den viljan är ochförblir trovärdig. sådant syfte kan försläs av alla statsledningar, isynnerhet i de länder som av egen bitter erfarenhei vel vad ell krig kostar iförödelse och lidande. Del är den vUjan som utgör grunden för den svenskaneutralilelspoliliken. Genom etl starkt försvar hoppas vi få vär neulralilelrespekterad och vår fred bevarad genom all andra operationer än etl angrepp påSverige skaU anses mer motiverade. Del är denna vär fredsvilja som länge har varit och ärgrunden för vär ulrikespolilik, och del är inte nägon ideologisk neutralitet,inle någon känsla av att alla är Uka goda kålsupare. Det är en truism allkonstatera, all vi med värt demokraliska styrelseskick, vårt ekonomiska syslem,våra kulturella impulser och våra handelsförbindelser är en del av deväsleuropeiska demokratierna. Detta är inle något som vi har anledning attdölja, i synnerhet som del inle gär all dölja. Ett nej lUl medlemskap i pägrund av en vilja att markera all slär mitt emeUan öst och väsl är ellmisstag. En sådan deklaration eUer etl sådant handlande saknar trovärdighet,Alla i vår omvärld vet alt vi slär närmare väsl än ösl. handlande somförsökle göra sken av all vi skulle stå mitl emeUan är heller inle nödvändigi.Det räcker med alt vi förklarar oss vUliga all slä utanför en konflikt och attvi ser tUl all vi har den förmäga som erfordras för detta, försvarspolitisktoch ekonomiskl. Men regeringen har funnii det förenligt med sina iniressenatt redan nu avskriva tanken pä etl svenski medlemskap. Det finns därföranledning erinra om den andra EEC-debatt som vi har i värt land, den om i vUkenutsträckning vi skall ha elt långtgående samarbete över huvud tagel medEEC-länderna, Det finns grupper i vårt land som utifrån extrema socialistiskautgångspunkter avvisar ell sådant samarbete. Dessa grupper är smä menhögljudda. De har fått sällskap av naivt välmenande unga centerpartister ochUberaler, som inbillar sig all del gär lättare att rädda , jordbrukeloch närdemokralin om vi står ulanför. De viU göra revolution pä svenska ochtror att detta förulsätter en svensk isolering. Del är väl känl alt det finns en vänsterflygel inom delsocialdemokraliska partiel som har Uknande uppfallningar. Som exempel kan jagnämna alt del socialdemokraliska sludentförbundel, vars medlemmar efterförbundels nedläggning gätt över tUl del ,har gjort elt högst anmärkningsvärt ullalande pä sin sisla kongress, Förbundelsade nej inle bara UU medlemskap utan tUl varje form av svensk anslulning tUlEEC. Men förbundel gick längre än sä. Man motiverade nämligen sill beslul medatt "ell inträde i EEC skulle nödvändiggöra en ingäende omprövning avformerna för en socialistisk samhäUsomdaning. Tankar om reformism skulle efleren EEC-anslulning säkerUgen omsvepas av löjets skimmer." Alla människor som är kunniga i socialistisk dogmatik vetalt del finns tvä vägar lUl socialism. Den ena är reformism. Jag frågar denärvarande socialdemokralerna vUken den andra vägen är, alltså den som delsocialisiiska sludentförbundel förordade, om vi skulle ha kommii med i EEC. Nå, detla hot är ju inle särskilt aUvarligt, eftersom delhär rör sig om en liten grupp utan kontakt med den slora massan av ungdomar.Men del gär inle att komma ifrån alt det inom det socialdemokratiska parlielhar vuxil fram en ny generation som ifrågasätter inle bara en EEC-anslutningutan ocksä mycket annat som sammanhänger därmed. Och det är klarl allregeringen har varil oroad av all behöva möla dessa ungdomsgrapperpä partimölen landel runt. Regeringen har inle hafl kurage nog alt stå fasl vidsin lidigare valda linje ulan faUil undan för det interna trycket från radikalagrupper inom partiel, samma grupper som i synnerhet statsministern harvädjat tUl, Men det är inte bara dessa grupper som har kommii att spela enbeiydande roll i den svenska EEC-debatten, t, ex, och dessEEC-linje har ju uppenbarligen slagit knock oul på handelsminisler Feldl, Pånägol annal sätt kan man väl inle lyda den omsvängning som har skell frännovember förra ärel lill i är. Det är uppenbarligen rädslan inomsocialdemokratin för att förlora mer och mer terräng lUl ochrädslan för all förlora terräng vänsterut tUl kommunisterna somhar gjort alt det socialdemokratiska partiet så gott som uteslutande avinrikespoliliska taktiska skäl nu har funnii för goll att ändra sländpunkl.Någol annal tror jag inte all del socialdemokratiska parliel kan fä svenskafolkel all tro. Det är aUlsä, herr lalman, för all citera , inrikesulrikespolilik som vi ännu en gäng här ser exempel på, SkUlnaden är väl baraden all konsekvenserna den här gången är nog så allvarliga, aUvarligare än vidsädana här tiUfällen tidigare. Ingen vel nu hur en förhandlingsuppgörelse kommer all seul. Vi kan fä en myckel långtgående uppgörelse som ge» oss samma ekonomiskautbyte som ell medlemskap men som utesluter deltagande i de beslutande, menkanske inte de utredande, organen. Fär vi det, måste man fräga sig varskUlnaden finns ur neutralitetssynpunkt. För min del är jag fullkomligtöverlygad om alt sisla ordel inte är sagl i EEC-frågan.