prot · FU0912 · 1971-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tUl en början av herr tredje vicetalmannen. § 1 Justerades protokollen för den 13 innevarande månad. Ang. viUkorenför svenskt statligt bistånd till § 2 Ang. villkoren för svenskt statligt bistånd tUlEtiopien Herr utrikesministern ordet för att besvara i (m) i kammarens protokoU förden intagna fråga, nr 13, och anförde; i har frågat mig om jaganser att man som vUlkor för fortsatt statligt bistånd tUl utöverjordreformen även skaU kräva att landets regering respekterar FN;s beslut omfederal självständighet åt . Vårt bistånd tiU , som har pågått under rätt mångaår, är genomgående inriktat på insatser som skaU komma den fattigaste delen avbefolkningen tUl godo. Det gäUer t. ex. vårt stöd tiU skolbyggnadsprogrammetoch det regionala jordbmksprojektet, CADU, där man i första hand vUl förbättrasmåbrukarnas och arrendatorernas förhåUanden. Under förhandlingarna omfortsättning av medverkan i CADU har vi stäUt viUkor om att förslagtUl ny arrendelag som ger bättre skydd åt arrendatorerna skuUe framläggas. Såhar också skett. har vidare förbehåUit sig rätten att säga upp avtaletom CADU om ny arrendelag inte har börjat tUlämpas i projektområdet inom två år.Det är här fråga om åtgärder som har direkt betydelse för möjligheterna attuppnå projektets mäl. Detta utesluter naturUgtvis inte att en ändrad arrendelagkan få gynnsamma verkningar även i övriga delar av landet. Jag anser det motiverat att visa återhållsamhet i fråga omnya biståndsinsatser i . De stora postema i biståndet tiU landet kommerförmodligen att utgöras av CADU och skolbyggnadsprojektet. Att, utöver sådana vUlkor som har direkt samband med detaktuella samarbetsprojektet, stäUa vUlkor t. ex. av utrikespolitisk natur förfortsatt svenskt bistånd kan däremot inte normalt vara någon lämpligutgångspunkt för samarbete. Om förhåUandena i ett mottagarland av ett eUerannat skäl skuUe bU sådana att svenskt bistånd inte kan främja målen förutvecklingssamarbetet, blir slutsatsen, att vi bör avstå från fortsattmedverkan. i (m); Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret, som ju andas rätt stor lyhördhet för allvaret i min fråga. Ang. utredning i tobaks/rågan, m. m. inte attvi skall avbryta biståndet tUl , men övergreppet mot Eritreaär ändå så aUvarligt, att som biständsland inte bör stUlatigande åsedet. har ju visat hur man i har tagit hänsyn tiU demeningar vi har om jordreformen. Vi skall självfaUet inte ingripa i ett landsimikespolitiska förhåUanden i normala fall, men krig är ett tiUstånd som viinte kan acceptera, i synnerhet inte under pågående biståndsverksamhet. Om ett mottagarland vUl bygga en skola eUer ett sjukhus,skall vederbörande själv bestämma, men om man i stäUet för fred föredrar krigoch nonchalerar FN-resolutioner, bör biståndsgivaren på något sätt framföra sinmening. Det har också utrikesministern gjort så skickUgt tidigare. Jag kanutöver erinra om det nya biståndet tUl , som var aktueUtför drygt ett är sedan. Då delegation besökte lyckadesutrikesministern fä tUl stånd ett avtal, enUgt vUket mottagarlandet lovade attfördela biståndet så, att också de södra och krigshärjade provinserna i Sudanskulle komma i åtnjutande av de nya biständspengarna. Att det sedan inte blevså mycket av detta bistånd är en annan historia. Jag menar nog att man har rätt att spela medbiståndsmUjonerna när det gäller så fundamentala frågor som krig och fred, vUkaalltid måste bU avgörande för utvecklingseffekten av det bistånd man ger. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. utredning i tobaksfrågan, m. m. Herr finansministern erhöUordet för att i ett sammanhang besvara de av herrar () och Öhvall(fp) tUl herr socialministern stäUda, i kammarens protokoU för den 12 januariintagna frågorna, nr 1 och 8, och anförde: har frågat socialministern närregeringen avser tiUsätta den utredning i tobaksfrågan som 1968 och begärt. Vidare har frågat socialministern, om han avservidta några särskUda åtgärder med anledning av framlagda nyaforskningsrapporter om tobaksrökningens skadeverkningar. Frågorna haröverlämnats tUl mig för besvarande. riksdag biföll en hemstäUan av andra lagutskottetom utredning av frågan om åtgärder för att minska tobakskonsumtionen. Iutlåtande i anledning av motioner om varudeklaration på tobaksvaror, m.m., framhöll utskottet att det var angeläget att den begärda utredningensnarast kom tUl stånd. Detta skedde efter erinran om ett uttalande fränregeringshåU, att man med hänsyn tUl de tryckfrUietsrättsUga aspektema ansettatt begränsningar i tobaksreklamen borde åstadkommas genom överenskommelsermeUan de marknadsförande företagen och att resultatet av dessa förhandUngarborde awaktas innan den begärda utredningen tiUsattes. Detta överensstämmer medett svar som jag lämnade på enkel fråga i dåvarande andrakammaren. som därefter förflutit har justitieministerntUlkaUat särskUda sakkunniga med uppdrag att utreda frågan om en enhetUgreglering i grundlag av yttrandefriheten i massmedier m. m. I direktiven förutredningen erinras om 1968 års riksdags behandling bl. a. av tobaksfrågan, ochdet angavs som en viktig uppgift för utredningen att finna en sådan utformningav nya grundlagsregler att man bl. a. får möjlighet att ingripa mot reklam ochannan marknadsföring av varor, som är skadliga eller pä annat sätt olämpliga.Kungl. Maj;t har tUl utredningen överlämnat kopia av riksdagsskrivelsei tobaksfrågan jämte utskottsutlåtandet och i sammanhanget aktuella motioneroch anser sig böra avvakta utredningens resultat. Ang. utredning i tobaksfrågan, m. m. Man har beräknat att överdödligheten ilungcancer, blodkärlssjukdomar, kronisk bronkit och liknande sjukdomar,orsakade av för hög cigarrettkonsumtion, lägger ungefär 8 000 svenskar om åreti en för tidig grav. Det officiella brittiska hälsoupplysningsorganet har uttalat följande: "Den förebyggande medicinensviktigaste uppgift är att nedbringa cigarrettrökningen." Trots att både 1968 och 1970 har begärt enutredning om åtgärder för att minska tobakskonsumtionen, har regeringennonchalerat detta krav. Den svenska sjukvårdsbudgeten för den statliga och denkommunala sektorn uppgår tiU ungefär 8 miljarder . Det ärmärkligt att myndigheterna fortfarande visar så svagt intresse att förebyggavärdbehoven genom att hyfsa konsumtionen av varor, som bevisUgen ärhälsofarliga. Cigarrettrökningen är inte längre de rökandes ensak. Den är ettallvarligt problem för folkhälsan och samhäUet, och detta faktum läggersjälvfallet ett stort ansvar pä de politiska instanserna. Det minsta man kunde begära av regeringen vore ändå attden tiUsatte den utredning som vid två tiUfällen begärt och somfaktiskt inte enbart skulle gälla tobaksreklamen utan hela frågekomplexet omtobaksbruket och vad som kan göras för att förebygga det. som jag tackar för svaret måste jag säga att jagingalunda är tiUfredsstäUd. Det har i någon tidning insinuerats att den kärvahållningen från regeringens sida skuUe bero på att det är finansdepartementetoch inte som handlägger dessa frågor. För min del vägrar jagtro det. Men skulle det ändå inte vara rimligt att socialministern ochfinansministern gemensamt överlade om saken? Det är ju ett stort ansvarregeringen tar på sig, om man säger att det bara är frågan om tobaksreklam somär viktig i sammanhanget. Det gäller ett betydUgt större problemkomplex, somverkligen vore värt den utredning har begärt. Min fråga sammanfaller med ,och jag skaU inte uppta kammarens tid lång stund. Också jag viU framföra ett tacktiU finansministem, även om jag mäste konstatera att svaret inte är engagerat.De argument som anförs känner vi redan tUl. AnledningentUl att jag ställde nun fråga var närmast professor Ang. utredning i tobaksfrägan, m. m. Birathsframträdande i massmedia . Professor underströk mycketkraftigt hur allvarligt han såg på tobaksbmket, framför aUt när det gällerhälsofaran för tonåringarna. Det påpekades också i programmet att det barafinns en rökawänjningskUnik här i landet men att man skulle kunna göra eninsats med mycket enkla och biUiga medel, om verksamheten anknöts tUlalkoholpoliklinikerna. Det är aUdeles tydligt att vi frägestäUare inte kan varanöjda med det engagemang som visats. I vårt land tar man inte Uka aUvarligt påfrågan om tobaksrökningen som man gör i flertalet andra länder. Men jag ber iaUa faU att få tacka för svaret. För att inga missförstånd skaU föreliggabeträffande kommunikationerna mellan regeringens olika ledamöter viU jagframhåUa att den här saken självfallet har diskuterats inom regeringen, såledesicke bara mellan mig och socialministern. Liksom aUa andra meddelanden tUlriksdagen har frågesvaret delats i samtUga departement, och varieregeringsledamot har haft tUlfäUe att tUlkännage sin uppfattning. Bakom varjemeddelande som lämnas tUl finns således en accept från regeringen. kanske jag också borde tillägga att det har tagitsvissa initiativ för att strama upp den kampanj för upplysning omtobaksrökningens risker som pågår. Den mera attraktiva tobaksreklamen avlägsnasefter överenskommelser mellan producenterna, marknadsförama pch myndigheterna.I vad mån man kan komma längre genom en direkt förbudslagstiftning på reklamensområde tiUhör ju det som den i mitt svar omnämnda utredningen skall överväga. Jag tror emellertid inte att man bör leka med tanken påett direkt förbud. Ingen nation har vågat sig på det. En och annan nation harprovat det i fråga om alkoholkonsumtionen, men givit upp därför att människornaär som de är. Detta är närmast en upplysningsfråga, möjligenrehabiUteringsfråga, och där kan naturligtvis tanken på awänjningskliniker bliaktuell. Men den är redan uppmärksammad av de ansvariga myndigheterna. Därför har jag, herr talman, kommit fram tUl uppfattningenatt man inte kan göra mer än jag här redovisat. Det är uppenbarUgen värre än vad som framgickav det tidigare svaret, om regeringen således diskuterat saken och kommit framtUl att man inte viU tiUmötesgå de krav om en utredning på denna punkt somriksdagen vid två tUlfällen framfört. Om det gällde nägon storpoUtisk frågaeUer någon fråga som berörde bara ett fåtal människor, skuUe vi möjligen kunnaöverse med en sådan nonchalans. Men här gäller det en företeelse som mänga avoss är djupt oroade inför. Och det är inte fråga om förbud utan om att försökahitta positiva åtgärder som kan minska tobakskonsumtionen. Eftersom jag personligen tror på möjligheten tUlsinnesändring och omvändelse skulle jag vilja föreslå att regeringen tar sig enfunderare tiU på denna fråga. Det är den faktisktvärd! Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. informationen om kontroU av uppgift om erlagdpreUminär skatt Herr finansministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 12januari intagna fråga, m 6, och anförde: har frågat om jag anser deninformation vara tillräcklig som utgår tiU den skattebetalande allmänheten omnödvändigheten av att kontrollera det å debetsedeln för slutUg skatt upptagnabeloppet för erlagd preliminär skatt. AUa som får debetsedel på slutlig skatt erhåUer samtidigtmed debetsedeln en särskUd upplysningsbroschyr, där bl. a. finns en direktuppmaning att genom avlöningskvitton eller annan uppgift kontrollera att erlagdpreliminär skatt tiUgodoräknats vid debiteringen. Denna information, som alltsålämnas varje skattebetalare individuellt, anser jag tUhäckUg. Finansministem och jag är helt säkert ense omatt det är viktigt att alla skattebetalare erlägger den rätta skatten aUtsåinte för Utet och inte heller för mycket. När det gäUer för Utet betald skattgör man väl en del för att komma åt saken, även om det kanske skuUe kunna görasmer. Men det finns också exempel på att människor får betalaför mycket, och det är bl. a. detta som ligger inneslutet i min fråga. Arbetsgivarna gör genom skatteuppbörden ett fantastisktbra arbete för statsverket - oavlönat. Men det finns arbetsgivare som drar, låtsäga och inlevererar från en anstäUd. Då märks ingentingi maskineriet. Det fungerar fortfarande. Det enda sättet att kontrollera dettaär att en anstäUd när han får sin slutliga skattsedel jämför uppgiften på denrad där det står "Erlagd preliminär skatt" med sina lönekvitton. Finansministem säger att det finns en broschyr, och det äraUdeles riktigt. Den är ganska omfattande. Men bara på tre och en halv raderstår detta med kontrollen omtalat. Det är otUlfredsstäUande. Jag skuUe vUjafråga finansministern om han har en uppfattning om hur många som verkligen gören sådan kontroll. Jag skulle uppskatta dem tUl av allaskattebetalare. Det görs för Utet, herr finansminister. Jag menar att manverkUgen skulle uppmana människorna att kontrollera uppgiften ompreUminär-skatten. Det är t. o. m. Utet ojust av samhäUet, staten, att införaett skattesystem som har dessa inbyggda risker och inte bättre söka förebyggaverkningarna av dem. Det viktigaste med denna broschyr är att människorna bliruppmärksammade på att de skall göra denna kontroU. Varför inte fästa ensärskild liten lapp på den slutUga skattsedeln och Ang. informationen om kontroU av uppgift om erlagdpreliminär skatt Ang. informationen om kontroU av uppgift om erlagdpreliminär skatt uppmanamänniskorna att kontrollera preliminärskatten. Hur många läser denna broschyr?Den är bra, men den är aUtför mångordig i många avseenden. De flesta människortycker nog att detta ser mycket besvärUgt ut, och så läser de ingenting. Men ensärskUd väl formulerad uppmaning att göra denna kontroll tycker jag attfinansministern, så kraftfuU i övriga ting, skulle kunna hjälpa deskattskyldiga med. Man kan inte gärna vara dels för utförlig ochdels för knapphändig i samma broschyr, men det var ungefär resultatet av herrSjöholms uppfattning. Jag har den uppfattningen att allt vad som står i dennafyrsidiga broschyr är för den skattskyldige viktiga ting. Ett av dessa ting ärbl. a. den klara uppmaningen att kolla upp skattsedeln emot de avlöningskvittonsom man har erhålUt . och jag har fört denna diskussion en gångtidigare 1965. Då fanns det kanske Utet mer underlag för fråga;då kritiserade han att man inte i broschyren hade med denna uppmaning att kollaupp de avlöningskvitton som regelmässigt innehåUer ett besked ompreliminärskatteavdragen utan att man inskränkte sig tUl att det strax föredeklarationen skulle lämnas besked om vad hela det avdragna skattebeloppetunder året utgjorde. är denna broschyr kompletterad med just denuppmaning som efterlyste. hade visserligen ett yrkande tiU den gången,nämligen att man frän skattemyndigheterna skulle distribuera tUl varjedeklarant ett särskilt kuvert att lägga kvittona i. Detta har inte de lokalaskattemyndigheterna tUlmötesgått, och det tror jag också är tämligenlikgiltigt. Om man förvarar dessa besked i ett kuvert, en låda eUer en påseeUer vad man kan hitta på är ju tämligen egalt. Den klara anmaningen om attkolla upp slutskattesedeln mot lönekvittonas besked om vad som har dragits av ipreliminär skatt innebär ju en ganska klar anvisning tUl vederbörande att han ifortsättningen bör ta vara på sina kvitton. Jag är medveten om att en stor del av vårt lands folk haren viss ovUja mot att läsa instruktioner och formulär frän myndigheterna. Hurman skaU komma tiU rätta med det problemet har emellertid varken jag någon patentanvisning för. Jodå, herr finansminister, man kan samtidigtvara både för UtförUg och för knapphändig - utförUg i fråga om ord menknapphändig i fråga om sakliga upplysningar; jag tror att kammarens talarstolnågon gång har givit exempel på det. Det är alldeles riktigt att jag ställde samma fråga , och det har gjorts vissa framsteg . Jag hoppas att detinte skaU dröja ytterUgare innan vi kan komma ännu ett steg på vägen. I broschyren finns väldigt många upplysningar, och det äralldeles rätt som finansministern säger att människor inte gärna läser sådanahär instruktioner. Men just därför skulle denna upplysning om kontroU ges på ensärskUd Uten lapp där det bara stod ett par rader. Sådant läser människor, mende tröskar inte igenom en hel broschyr. Mitt förslag om ett kuvert var egentligen inte sä dumt,även om det naturligtvis skulle ha blivit litet omständligt. Meningen med detvar att man skulle fästa människornas uppmärksamhet på hur viktigt detta var;Här skaU ni förvara era kvitton. När ni får debetsedeln på slutlig skatt skaUni koUa rad så och så. Jag är tacksam för att det har blivit vissa framsteg. Attfrågan är viktig tror jag att finansministern och jag kan vara överens om.Mycket av det som står i broschyren är betydelsefullt, men jag håUerfortfarande på att den viktigaste upplysningen av aUa ärjust den om kontrollen.Den borde inte försvinna på tre rader i all denna text i broschyren. Sätt enlapp pä debetsedeln om att man skall kontrollera uppgifterna om erlagdpreliminär skatt! Ang. föreslagen skatt pä ideell annonsering Jag nödgas vidhålla att alla uppgifter ibroschyren är ungefär lika viktiga. Då kvarstår egentUgen bara två alternativför att lösa detta: Antingen får man sammanföra alla dessa uppgifter i en endabroschyr på fyra sidor och ställa den till skattebetalarnas förfogande eUerockså får man dela upp upplysningarna pä, jag vet inte hur mänga, smälappar ochställa dem tiU skattebetalarnas förfogande. Jag är inte säker på att det sistaalternativet skulle medföra någon fördel. Överläggningen var härmed slutad. § S Ang. föreslagen skatt på ideell annonsering Herr finansministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 13januari intagna fråga, nr 18, och anförde: har frågat mig om jag anser detrimligt att även ideell annonsering belastas med den aviserade annonsskatten. Förslag om annonsskatt kommer att föreläggas imars månad. Beredning av ärendet pågår varför jag inte har någon möjUghet attnu besvara frågan. Det här var ett kort och mycket bra svar, bradärför att det visar att det finns möjlighet att påverka utformningen avden annonsskatt som regeringen tydligen har bestämt sig för. Jag skaU inte aUsta upp problemet om annonsskatten i hela dess vidd. Den får vi återkomma tUl iannat sammanhang. Däremot har jag tyckt att det är angeläget att efterlysabesked om verkligen anser det vara rimligt att all annonseringskulle drabbas av annonsskatten. I min enkla fråga har jag nämnt några exempel påannonsering som jag inte kan betrakta som kommersiell. Annonser omgudstjänster, om studieförbundens utbud av studiecirklar, om kulturaftnar osv. detta är ju information om sammankomster av närmast ideell art. En10-procentig annonsskatt måste uppfattas som att staten viU begränsa denannonsering Ang. de värnpliktigas förhållanden vid avtjänande avmilitärt arreststraff sombelastas med en sådan skatt. Ingen tror väl att annonsörerna i det här falletutan vidare kan öka sina annonskonton . Det kan i varje fall intestudieförbunden, föreläsningsföreningarna, kulturorganisationerna och dekristna kyrkorna. De människor som utan ersättning satsar av sin tid och sinkraft på ideellt arbete kan knappast tolka ett förslag om ett sådant nuskulle komma om skatt också på ideell annonsering på annat sätt än att statenvill inskränka denna, att den verksamhet man annonserar om anses mindreönskvärd. Även om det är dåligt beställt med den svenska ekonomin, kan det intevara så Ula att vi av statsfinansiella skäl behöver beskatta också informationom gudstjänster, studiecirklar och kulturarrangemang. Jag är alltså tacksam för att finansministerns svar var såkort den här gången och att det alltså finns möjlighet för departementet attfundera över dessa synpunkter. Överläggningen var härmed slutad. de värnpliktigas förhållanden vid avtjänande av nulitärtarreststraff Herr försvarsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoU för intagnafråga, nr 26, och anförde; har frågat mig vilka bestämmelser som förnärvarande gäller beträffande rastning, bespisning, hygien m. m. i fråga omvärnpliktiga som avtjänar miUtärt arreststraff. Bestämmelser om behandlingen av dem som undergår arrest finnsintagna bl. a. i lagen (1948:449) om disciplinstraff för krigsmän ochkungörelsen (1948:691) angående den mUitära rättsvården. Vidare har närmareföreskrifter i hälsovårdshänseende lämnats av försvarets sjukvårdsstyrelse.Dessutom har överbefälhavaren meddelat vissa anvisningar. I de hänseenden som särskUt berörs i frågan innebärbestämmelserna i korthet följande. Straffarrestant som inte deltar i tjänstgöring skaUberedas tUlfälle att vistas utomhus . Detta är en förmån,som arrestanten frivUligt kan avstå från att utnyttja. Utomhusvistelsen bör ägamm på lämplig, avskUd plats. Bevakningen av arrestanten bör därvid varaanordnad på sådant sätt att uppmärksamhet inte onödigtvis väcks. Sålunda börbevakningspersonalen inte vara beväpnad med eldvapen annat än om särskUda skälföranleder detta. Om arrestant under utomhusvistelsen har att uppehålla siginom särskild inhägnad eUer annat avskUt område, bedöms med hänsyn tUlomständigheterna, om bevakning är nödvändig. Straffarrestant skall erhåUa mat och dryck i enlighet medvad som tUlkommer meniga. Friskt dricksvatten skall tUlhandahållas honom ävendå utspisning inte äger rum. Han skaU ha tUlfäUe att sköta sin personligahygien och får ha toalettartiklar m. m. HerrSVANSTRÖM (c); Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret. Av detta, som var ganska utförligt och för mig tUlfredsställande,framgår att i de fall där utomhusvistelse accepteras av arrestanten bör den ägaram pä lämplig, avskUd plats, och bevakningen bör därvid vara anordnad påsådant sätt att uppmärksamhet inte onödigtvis väcks. Det händer väl ganska ofta att en fråga är föranledd av eninträffad händelse. De regler som gäller för vårt frågande här i riksdagenomöjUggör emellertid att särskUda händelser behandlas. Äv svaret tordeemeUertid med betydande klarhet framgå att t. ex. åsättande av handbojor vidsådan rastning icke kan anses vara en på lämpligt sätt arrangerad övervakning.Jag får därför med tacksamhet notera att försvarsministerns uppfattning är attom sådant skulle förekomma som jag nu nämnt får det anses mindre lämpligt. I väntan på att arreststraffet som sådant skall slopas ärjag också i övrigt nöjd med det besked beträffande förhållandena i samband medstraffets avtjänande som svaret innehåller, och jag ber därför, herr talman,att än en gäng få tacka försvarsministern för svaret. Ang. ställning iförhållande till statsmaktema Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Ang.Sveriges Radios ställning i förhållande tiU statsmakterna Herr utbUdningsrrunistern CARLSSONerhöll ordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 12januari intagna fråga, nr 2, och anförde: har frågat mig om det ärförenligt med självständighet gentemot statsmakterna att enledamot av regeringen tar kontakt med radiochefen för att försöka stopparadio-TV-journalisternas nyhetsförmedling. SverigesRadio bestämmer själv över sin nyhetsförmedling. I den mån en särskUd överenskommelse har träffats omtiUhanda-håUande i förväg av visst nyhetsmaterial för pubUcering vid bestämdtidpunkt, som fallet är med statsverkspropositionen, är den som tillhandahållermaterialet oförhindrad att diskutera förutsättningarna för och tiUämpningen avöverenskommelsen. Min fråga handlar om den principsom finansministern har aktualiserat för hela svenska folket. Ett förslag ur den kommande statsverkspropositionen kundeavslöjas i TV-nyheterna just . Finansministern ringde upp radiochefenför att protestera. Därefter förklarade för att han fått "radioledningens garantier mot ett upprepande". Dettauttalande är sensationellt av åtminstone tre skäl. 1) Det är oroande att radiochefen uttryckt sig så attfinansministern ansett sig ha fått "garantier" mot fortsatta nyheterur propositionen. Att radiochefen sedan från försökt leva upp tUl sinalöften är ännu mer Ang. ställning iförhällande tillstatsmakterna Jag delar indignationen blandjournalistema pä och bland många andra över det som inträffat. 2) Enligt enuppgörelse med pressens samarbetsnämnd, TT, ochstatsrådsberedningen är jakten på nyheter ur statsverkspropositionen fri framtUl . Innan massmedia får sitt förhandsmaterial har de aUtså rättatt leta fram och publicera nyheter.