prot · FU0947 · 1971-12-31 00:00:00 — Mänga av musikerna har liUhörl musikkåren ochbyggt egna hem i med omnejd. De känner därför, helt naturligt, en fastanknylning till bygden. flertal bland musikpersonalen har anmält sinavsikt att söka anställning i eller i närheten av och då utanför denkommande regionmusikorganisalionen. skulle leda tiU en avtappning avskickliga yrkesmusiker och få negativa konsekvenser förregionmusikorganisationen. I SläUel för den föreslagna större numerären vidmusikavdelningen i för att kompensera bortfallet av Eksjökären voredet ur mänga synpunkter en praktisk ålgärd alt förlägga en underavdelning lillmusikavdelningen i till , förslagsvis 1012 musiker. Underlagför en sådan äigärd finns bland musikerna i . I flera remissyllranden, bl.a. från kommuns kulturnämnd, förordas en sädan åtgärd. En mindre musikavdelning i skuUe vara helt i linjemed den decentralisering som eftersträvas i den kommande regionmusikorganisalionen. Eksjökåren har under /71 utfört 87skolkonserter i . Denna verksamhet har prioriterats vidutformningen av Verksamhelen har på grund av närheten liU respekiiveskolor icke varil kostnadskrävande. Moisvarande verksamhel frän Jönköpingskulle innebära betydande merkoslnader i form av rese- ochtraktamentskostnader. Del är ocksä anmärkningsvärt all musikkårer placerats ibåde , och medan däremot hela östra blir hellulan musikavdelning. Med lanke pä den brisi på musikpedagoger som förnärvarande råder uigör musikerna i en ovärderlig lillgång vidundervisning i kommunala musikskolor, inom ABF;s musikcirklar m. m. En evenluell musikavdelning i skulle, som tidigareframhållits, vara underställd musikavdelningen i , som därigenom färell beiydande tillskolt av musiker. Avståndet mellan och Eskjö, ca6,5 mil, gör all de båda avdelningarna med lätthet kan samarbeta vid störremusikframträdanden. är dessulom den enda region, med undantagför de båda Norrlandsregionerna, som inle har lillgång lill nägonstatsunderstödd yrkesorkesler. Det är därför icke orimUgt alt NorraGölalandsregionen lUlförs elt antal musiker ulöver vad som föreslagits. Slutligen viU jag framhålla betydelsen av de framträdandenpå pensionärshem och värdanstalter som kåren gör. Inom den region i vilkenEksjökären hillUls verkat finns 45 pensionärshem och värdanstalter. Fleramusiker vid Eksjökären avser all bo kvar i men har sökt tillJönköping. De avser alt i forlsältningen pendla mellan och ,vilkel mäste betraktas som en myckel dälig lösning, då dessa musiker i slorutsträckning kommer alt medverka vid musikframträdanden i med omnejd. Omen musikavdelning kommer till sländ i räcker det med resor till de tUlfällen dä de behövs där, vilket kanske skulle inskränka sig lill . Bibehållandet av en musikavdelmng i skulle främjamusiklivet högst väsentligt, vilkel ju lill sisl är meningen bakomregionmusikorganisalionen. Med detanförda fär jag, herr lalman, yrka bifall till motionen 67. I delta anförande under vilket herr försle vicelalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar instämde herrarSvanström, i Nennesholm och i Skärstad (samtUga c). HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): Denna fräga är besvärlig att reda ul, och jagtror näppeligen att man kan göra det , sedan vi förra årel efter ingäendediskussioner fattat beslul om en helt ny organisalion för regionmusiken. Jag kan väl förstå all befolkningen i en bygd där enkulturell aktivitet kommer borl känner vemod del är helt nalurligl. Men närden nya organisalionen beslutades , så fastslogs all musikavdelningen iJönköping skulle göras sä slor att möjligheterna alt tillfredsställamusikbehovet även i Eksjöomrädel skulle lillgodoses. Den blev slörre än vad deneljest skulle ha blivii med anledning av att man här kände elt behov av atthjälpa sä att även den bygden skulle få tillgäng lill ell musikUv. 4Riksdagens protokoll 1971. Bidrag tiU region musiken är den nya organisalionen uppbyggd pä del sällel all enviss kapacilel kommer all disponeras för direkl lokala insalser. Det blirskolkonserter, det blir framträdanden i föreningslivet, vid vårdanstalter osv.,och man skall ocksä stödja amatörmusiken. Fullt genomförd kommer den här nyaorganisalionen all omfatta ca 600 musiker i landel. SjälvfaUet har man anledning att uppskatta det inlressesom har visats från militärmusikkåren i , som öm jag hörde rätt har gell87 skolkonserter, för att nämna ell exempel. Det är inte meningen all sådanverksamhel skall upphöra i och med alt vi nu har fått en ny organisalion. Utskottet erinrar om att när fattadesitt beslul gjordes del en bedömning av frågan hur man inom den totala ramenföj regionmusiken bäst skulle kunna lillgodose Eksjös behov av musikresurser.Därför har ulskottet inte nu sig kunna lillslyrka molionen. Jag beralt fä yrka bifaU lill kulturutskoltets hemställan. HenFRANSSON (c): När beslut fattades av vårriksdagen förraåret i frågan om nedläggning av musikkåren i var det ju olyckligaomständigheter som gjorde all det kom att gå i negativ riklning. Del var juendasl en rösts marginal i andra kammaren. Det är myckel riktigt, som kullurutskollels ordförandesäger, all del har blivit en förstärkning av musikkåren i . Men om manser det ur Eksjöregionens synpunkt kan man til syvende og sidst aldrig fä någonersältning för del man har förlorat. En lika inlensiv verksamhel som musikkåreni har möjlighel all bedriva finns del inle förutsättningar för, omenheten i sin helhet blir förlagd lill . I statsutskollets ullålande nr 121 vid förra årets riksdagsades det bl. a.; "Utskottet är medvetet om att indragning av enmililärinusikkår på en ort av Eksjös karakiär med nuvarande förulsällningar förverksamhetens utformning kan innebära svårigheter." Del är just dessa svårighetersom jag i mill lidigare anförande ville klarlägga för all skapa förutsättningarför all de skulle kunna inhiberas. Dessutom är del ju sä alt de flesta parlier - specielltkanske vårt i olika sammanhang har ställt slora krav på alt verksamheierskall decenlraliseras. Vi lycker alt della är elt ulomordenlligi lillfälle allfä kullurulbudel decentraliseral lill ell flertal orter. Överläggningen var härmed slulad. Ulskollels hemsiällan bifölls. Proposilioner gavs pä bifall lill dels ulskollelshemsiällan, dels motionen nr 67, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Bidrag till särskilda kulturella ändamål, m. m. Under denna punkl behandlas tvä moiioner somjag harmedverkat i, och de molionerna finns ocksä omnämnda i de särskilda yltrandenaav och . Den ena molionen gäller frågan om bidrag liU Svenskabarnboksinsli-lulet, som och jag har lagil upp. I molionen och idel särskUda yllrandel konstateras all uppbyggnaden av Svenska barnboksinstitutetnu är avslutad. Vi har att förutse ett permanent och etl ökande behov av denverksamhet som bedriver. Del är ocksä klarl all den lyp avarbeie som där ulföres är ett sialligl ändamål. Del är därför nalurligl omslaten övertar kostnaderna för verksamhelen, som alltså inte är en kommunaluppgift. Som molivering för päsläendet att del kominer att bli enökande efterfrågan pä Barnboksinslilulels tjänster skulle myckel kunna anföras.Jag kan i korthet hänvisa till de faklorer som nämnls i molionen: 1) Den allmänna deballens ökande intresse för barnbokensom leder till slörre efterfrågan på upplysningar frän lärare, journalister m. fl. 2) Undervisning ombarn- och ungdomsböcker införes i lärarhögskolornas ulbildning av bUvandelärare. 3) Undervisning ombarn- och ungdomsböcker införes ocksä i lärarutbildning i svenska viduniversitet. 4) Forskning ombarn- och ungdomsböcker har påbörjats vid universiteten, vilkel leder till enökad efterfrågan pä litteratur och bibliografiska uppgifler. 5) Den svenskabarnbokslilleraturen får en allt slörre inlernalionell spridning som leder ökande ström av förfrågningar från ullandel, studiebesök, önskemål omutställningar och liknande. Slutsatsen av denna ulveckling borde vara all inslitulelfår ell fasl anslag och fasla riänster i vanlig ordning sä all en,Iryggheiskapas bäde för de anställda och för institutets ledning så att den framtidaverksamheten kan ske under de betingelser som är normala för statligverksamhet. Utskottet skriver myckel positivt all utskottet anser detönskvärt alt verksamhelen får forlsatl statligt slöd. Man vill dock inleförorda all det ges särskill anslag och hänvisar då till pågåendeutredningsarbete pä barnboksområdet. Såvitt jag kunnai finna är del liiieraiurulredningensarbeie som avses. har hillills bara i ett avseendebefattat sig med och del är när ulredningen har ytlral sigöver inslilulels bidragsframslällning. Lilleraluruiredningen säger i sillyttrande något som jag finner ganska klargörande: "Litteraturutredningenfinner att den verksamhet som Barnboksinstilulel bedriver är av synnerligenslor vikl. Del är således i högsia grad angeliigel all instilutet kan forlsallasin uppbyggnad saml utvecklas lill ell effektivt centrum för informaiion ochforskning rörande barn- och ungdomslilleralur i ." Bidrag tiU särskilda kulturella ändamål, ni. Bidrag tiU särskilda kulturella ändamål, m. m. Del är alltså ett klarl och entydigt slällningslagandefrän uiredningens sida. Inga reservationer görs om Barnboksinslilulels framlid. Jag lycker, herr lalman, all del mol den bakgrunden hadevaril fulll möjligl för utskottet att utan all avvakla ylleriigare utredningtillstyrka att får en tryggare slällning. Jag vill ändåtolka ulskollels hänvisning lill utredningsarbetet så all utskottet menar attanslagsframställningarna skall behandlas positivt. bör rimliglvis beaktasav de myndigheier som har att fördela delta anslag, dvs. Den andra fräga som vi lagil upp motionsvägen under dennapunkl gäller bidrag lill Riksförbundel för sexuell upplysning. Bakgrunden lilldel förslaget tecknas i en moiion om sexualundervisning för vuxna, som kommeralt behandlas senare av ; del är alllsä elt delyrkande som behandlas idelta betänkande av kulturulskoltet. Jag ber all få återkomma mera utförUgt närdel gäller moiiveringen vid behandUngen av huvudmotionen. Jag skall här barapåpeka all det finns elt stort behov av samhällsälgärder för alt fä en bällresexualundervisning och upplysning för vuxna och att det inte täcks vare sig avnu pågående samhäUelig verksamhet eUer av uiredningar som arbelar pä omrädei.Därför är del helt enkelt så att utför ett arbete som i stora delarborde göras av samhällel. Det är molivel för ell anslag lill del här förbundel. Det kommer naturligtvis alltid att finnas behov av enfristående organisation här, även om samhällel skulle bygga ut sin ulbildning.pä detta område. Men det är särskUt angelägel i del läge som vi nu har, närsamhällel alltså inle på ell rimligt sätt fullgör sina uppgifler i detlaavseende. Jag har yrkat på ett anslag lill upplysnings- ochutbildningsverksamhet för sädana kategorier som i sin lur för vidareinformaiion lill allmänhelen pä del här området. Det gäller ungdomsledare,värd personal, lärare och mänga andra. är detta i viss mån en budgetteknisk fråga. Det häranslaget -Bidrag till särskilda kulturella ändamål - är ju något av etldiverscanslag; för den som är lekman när del gäller budgelleknik förefaller delsom om ett anslag av den lyp jag nu lagil upp bättre passar under Ungdoms-ochfolkbildningsverksamhet. Men utskollel säger i slällei all del nu skaU förasöver lill punklen Hälsovärdsupplysning under socialhuvudliteln. Jag haringenling all invända mol della, i synnerhei som del anslagel i är har räknatsupp . Jag hoppas dä all kan fä del av den här ökningen. Delvikliga är ju inle under vilket anslag eller vilken huvudtitel som pengarnabetalas ut, ulan all de verkligen betalas ut. Och del är klart alt en särskildanslagsposl även för arbeie har den fördelen all man fär störremöjlighel all planera, man får slörre Irygghei för arbelet. har manunder flera är fält ur anslaget Bidrag till särskilda kulturellaändamäl. 1 är har man för näsla budgeiår ansökt om , och detframgår av ansökan att behoven verkligen är stora och all man ändå i dagtvingas avstå frän att anordna många kurser och liknande som det finnsefterfrågan på. Och alt man för denna verksamhel, lill skillnad från alla andraverksamheier i samhället, skulle kunna reda sig med oförändral anslag under enföljd av år är naturligtvis orimligt - det går ut över verksamheten. Sä länge samhällel inle klarar sina uppgifterhär bör ges ell betydligt slörre slöd än . Jag tror ändå kan vara ganska säker pä all del är etl billigt säll för samhället all fädel här vikliga jobbet utfört. i (s): Under de olika punkterna i del härbeiänkandel är det nalurligl att del kan vara särskilda intressen som fär plalspä önskelislan. 1 en motion som redovisas i betänkandet, nr 811, har jag och enannan ledamot av kammaren lagit upp ett ganska blygsamt önskemål om enanslagsökning lill . Jag ser det som elt lokalt önskemål, mendet är naturligtvis också en fråga som kan ses i ell vidsträcktare sammanhang. Jag är medveten om att departemenlel har gjort enavvägning vad del gäller anslagen inom denna ram. Jag har dock varil med om attframhålla all del kunde finnas beiydande motiv för all frågan även prövades iutskollel, och därför kom molionen lill. Jag respekterar utskottets tolkningvad del gäller anslagshöjningen och skall inte ställa någol säryrkande. Men utskollet ger ocksä en anvisning om alt den ulredningsom görs av 1965 ärs musei- och ulsläUningssakkunniga, som fick sina direkliv1965 och tilläggsdirektiv , innefattar en prövning av det svenskamuseiväsendets organisation bäde centrall och lokall. Med anledning därav-villjag säga ell par ord. Del är ganska naturUgt alt bäde deparlemenlet ochutskollel med hänsyn lill den pågående utredningen har förklarat sig inte kunnatUlstyrka önskemålen om en anslagsjustering. Det är ell vänligllillväga-gängssäll. Jag hälsar emellerlid med lillfredsslällelse vad utskottetskriver om all musei- och utställningssakkunniga beräknas komma altunder innevarande är lägga fram etl belänkande angående del svenskamuseiväsendet. Det betänkandet skall vi med stort intresse la del av och se hurde sakkunniga har tänkt sig den cenirala och även lokala organisationen. Därkommer ocksä in i bilden, och vid etl senare -tillfälle kan vipå nytt pröva frägan om en eventuell anslagsjustering. Men del är naturligt också har inlresse av hur organisalionen skall se ul. Frägan om anslag liU har prövats 1961 ochvid flera senare tillfällen. I sialsverkspropositionen 1961 redovisadedåvarande departementschefen den avvägning av anslag som giorts, bl. a. UllVarbergs museum. Den prövningen hade föregälls av ett remissförfarande, ochbland inkomna remissyllranden fanns dä ell frän nämnd. Medlanke pä Varbergsmuseels situation, slällning och särart vUl jag här återge vadsom sades i del yttrandet. Nämnden skrev bl. a. att "iåtskilliga hänseenden stär i en särklass bland de svenska lokalmuseerna och altdel även i jämförelse med de slörre provinsmuseerna väl synes kunna hävda sinplals". Jag lycker alt del är ell värdefulll yilrande, som jag här harvelat läsa in i kammarens protokoll. Vi somkänner till museet vet vilken roll del spelar och känner lill dess Bidrag tiU särskilda kultureUa ändamål, m. m. Bidrag till särskilda kulturella ändamål, m. in. All det noteras långl över den lokala räjongens gränser är ellvälkänt faklum. Med detla har jag velat säga att det kan finnas anledningall vid senare tillfälle återkomma till frågan om en prövning av anslaget tillVarbergs museum. Jag har här velal undersiryka museets betydelse, dess karaktäroch särart .samt den värdefulla insats museel ulförl och utför. Jag har ingel säryrkande med anledning av molionen. I detta anförande inslämde i (fp). i Lane-Herrestad (c): Inget yrkande har här ställts, och därför kanjag nu fatta mig mycket kort. noterade all ulskollels skrivning när delgäller Svenska barnboksinslilulel är myckel positiv, och del är alldelesrikligl. Vi har sagl all vi anser del önskvärt all Barnboksinslilulel erhållerfortsall slöd av statsmedel. Men eftersom del nu pågår ell utredningsarbete päbarnboksområdet har utskollel inle sig kunna lillslyrka förslaget om etlfasl anslag till inslilutel. Beträffande Riksförbundel för sexuell upplysning sade herrRomanus all förbundel inle kan klara sig ulan statsanslag. Det har heller inteifrägasälts. Utskollel skriver all ulskottet avstyrker yrkandei om anvisande avmedel under åttonde huvudliteln som ell särskill anslag till förbundelsulbildning.sverksamhet. Vi har också i uiskotlels betänkande framhållit, all omdel kommer in en hemställan om anslag, så bör den prövas inom ramen för delunder femle huvudliteln uppförda anslaget Hälsovärdsupplysning. Del skall intealls tolkas sä det har aldrig ifrågasatts i utskollel - all vi skulle varaemol all ell anslag lämnas lill . När det sedan gäller är bara alt säga attdel är klarl all man kan vara intresserad av vad den ulredning kommer lill somvi har hänvisar liU i utskotlsbelänkandel. Del är säkerligen inte bara herrJosefsson i och hallänningarna som är intresserade; det är mänga somär intresserade av vad den utredningen kommer fram till. Vi har ju mångakulturminnesmärken som vi vill vårda och bevara. Det skall som sagt bli medstort intresse vi tar del av den. Jag yrkar bifall till kullurulskotlels hemsiällan. Jag vill tacka kulturutskoltels ordförandeför dessa myckel posiliva ultalanden. Del var egenlligen bara en Uten kortmening som jag har behov av att reagera mol. Jag sade inte - jag menade i varjefall inte - all inle skulle kunna klara sig ulan slatsanslag. harunder sina varit självfinansierande helt och hållet i varje fall i 35 år.De som man nu fär är heller inle avgörande. Men del väsentliga äratt här utför ett arbete som samhället borde göra, och man Ivingas säganej lill kurser som man skulle kunna hålla och som vore lämpliga alt hålla,därför att man inte har ytterligare medel. Om man under en följd av år fåroförändral anslag kan man med dessa pengar : Inköp av arkivalier och böcker m. m. endaslbedriva en minskande verksamhel - del är en verklighet som vi Nr 47 allakänner rill. Överläggningen var härmed slulad. Utskottets hemställan bifölls. : Inköp av arkivalier och böcker m, m. Kungl, Maj:l hade (punkl B 15, s.52) föreslagit all lill Riksarkivel; Inköp av arkivalier och böckerm.m. för budgelärei 1971/72 anvisa ell reservalionsanslag av . I delta sammanhang hade behandlalsmotionen nr 367 av m. fl. vari hemställts alt besluladeatt lill : Inköp av arkivalier och böcker m. m. för'budgetåret1971/72 anvisa elt reservationsanslag av . all med bifall till Kungl. Maj:ts förslag ochmed avslag å moflonen nr 367 lUl : Inköp av arkivaUer och böcker m.m. för /72 anvisade ett reservarionsanslag av . 2. av herrar i Agnas (m) och (), fruMogård (m) samt i Ulfsbyn (c), som ansett all utskottet borlhemslälla, att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och medbifall tUl moflonen nr 367 lill Riksarkivel: Inköp av arkivalier och böcker m,m. för /72 anvisade ett reservationsanslag av . har i årets petita begärl medelför reproducering av skadade arkivhandlingar. Det är inte första gängen man medUtförUg motivering lar upp den frägan, för vilken man begär en förhållandevisblygsam summa, , I åiminstone har man återkommit med dennabegäran, men förståelsen för vad del här gäller har varil ringa, HittiUs harbeviljats , och den föreslagna höjningen för kommande budgetår avanslaget till Inköp av arkivaUer och böcker m, m,, dit den här frågan hör,begränsas till . Den andel som kommer reproduktionen av skadade handlingarlill del är självfallet betydligt mindre. Utskollel har anslutit sig till Kungl. Maj;ts bedömningoch avfärdat frågan utifrån den allmänna målsättningen all man i denekononiiska knapphetens tecken bör säga nej till det mesta. Del molivel kan jurimligen inte ha varit det enda vid tidigare behandUng. Misstanken att man hellenkell inte förslär vad det rör sig om förstärks. Läl mig därför, herr lalman,fä berätta litet om bakgrunden lill all man begär : Inköp av arkivalier och böcker m. m. medel fördenna verksamhel. Vi har här i landet sju landsarkiv. Hos dem förvaraskyrkoarkivens minislerialböcker, dvs. födelse-, död- och vigselböcker frän 1686och framål. För dessa gäller den grundlagsfästa offentlighets principen, dvs.de skaU vara lillgängUga för forskare, i vilken grupp man här skall räkna inell siorl anial människor som ägnar sig åt släktforskning. Böckerna utsättsgenom utlåningen för en avsevärd förslitning och riskerar all förstöras eller ivarje fall skadas sä att oersättliga textförluster uppstår. All sädan aUvarlig förslitning sker kan visas med kallasiffror. Landsarkiv tiUämpar två sorters märkningar för att markera att förslitningenär svår. Rödmärkning innebär att boken eller handUngen är skadad och ej fårutlånas. Grönmärkning innebär all boken eller handlingen är skadad och endastfår hanteras med yttersta försiktighet. Vid landsarkivet i , ell av sjualltså, fanns 202 rödmärkla böcker och 113 grönmärkla. Antaletmärkta volymer torde ha ökat. kan man naturUgtvis försöka konservera dessahandlingar, men det lar läng lid. Man har därför vid landsarkiven i ochHärnösand börjat folokopiera böcker för all kunna lämna ul reproduktionerna istället för originalvolymerna. Man har i , för della landsarkiv,beräknal den totala koslnaden för reproduktionen av husförhörslängder ochminislerialböcker lill , Emellerlid ställer man som synes intekraven pä medel sä högt. Utgångspunkten för anslagsframställningen, 20 000kronor, är betydligt mera blygsam; man begär att få rädda dem av dessaoersättUga handlingar som löper omedelbar risk för förstörelse. Man begär allfå medel så att del räcker till hyran av en kopieringsmaskin. Man begär alt fäkostnaderna för kopiorna läckta. Däremot begär man inte all fä lönekostnadernaersatta, vilkel skulle fördubbla anspråken. Konkrel innebär della för landsarkivet i , för altfortsätta att la det som exempel: är värst utsatta förförsUtning. I landsarkivet finns ca 1 500 födelseböcker. Man försöker nu inomramen för det begränsade anslaget rädda dessa. Genom all pä lediga slunderunder Ijänstelid reproducera födelseböcker har man ca 45 volymer ireproduktioner av 1 500 alllsä. Vigsel- och dödböcker fär man ta itu medsenare. Självkostnaden är drygl för varje reproducerad volym, bundeni klot på eget bokbinderi. Av del totala anslaget under denna punkl Inköp avarkivaUer och böcker m. m. fär självfallet landsarkivet i bara enmindre del. Äv innevarande års anslag, , har fält 6 500,ur vUkel anslag också en god del av driftkostnaderna för konserverings-verkstadoch bokbinderi skall bestridas. Man beräknar att högst kananvändas för att reproducera skadade handUngar, Det torde vara ytterligt sällsynt att sä blygsamma anspråkställs pä statsverket. Det är dä enUgt min mening uppseendeväckande allutskottet inte ansett sig kunna tillstyrka denna motion, nr 367, som ändå integär riksarkivel längt till mötes. När vi väckte vår motion, ansåg vi oss vilket i och för sig är säUsynt - ha grundad anledning all hoppas pä bifall. Konsekvensenav utskottets hållning i denna fräga är all man antingen är villigatt acceptera en forlsall förstörelse av oersättliga handlingar eller Nr 47 : Inköp av arkivalier och böcker m. m. finner sigi att fler och fler arkiwolymer rödmärks och därmed undandras forskare ochgenealoger. För egen del, herr talman, finner jag det ovärdigt ettkulturland alt inte la vård om sitt historiska arv; en hänvisning lill delekonomiska läget är för mig ingen ursäkt för att låta arkivhandlingar försUlasoch förstöras. Inte heller finner jag det tillåtligt alt begränsa forskarnasmöjligheter, och jag yrkar därför bifaU liU reservationen 2. I detta anförande inslämde i Agnas (m). Hen i Lane-Herrestad (c): säger, att när hon väckte motionenså hoppades hon att den skulle bifaUas. De flesta av oss som väcker motionerhoppas väl att dessa i bäsla fall skall bifallas eller för att använda någraav de ullryck som vi brukar la lill i dessa sammanhang -alt det skaU bli envälvilUg skrivning, alt frågan skall falla framåt eller något liknande. Vad vi nu behandlar är frågan om att eUminera riskerna föroersättliga textförluster i arkivhandUngar.