prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta kan också skapa specieUa problem för en viss gmpp.De handikappade är i stor utsträckning hänvisade till sysselsättning ikioskföretag, som anstäUda antingen i enskilda kiosker eUer i av organisationereUer kommuner drivna kiosker. Jag tror att dessa människor kommer att upplevaän större problem på arbetsmarknaden. eftersomde känner till varuhusens och de stora effektiva företagens syn på dennaarbetskraft. Risken är att det kan bli arbetslöshet pä landsbygden, det kan blien efterfrågan av fler anställda i städer och tätorter. Detta kan medverka tiUen ytterUgare obalans på den arbetsmarknad vi har. Låt mig också peka på riskerna för en påskyndadstrukturomvandhng. Handeln har haft en kraftigstrukturrationalisering. 1970 har antalet butiker minskatmed , innebärande att 70 000 butiker blivit 52 000år 1970. Flertalet nedläggningar har gällt hvsmedelshandeln, där antaletbutiker minskat . Detta innebär sämrenärservice avseende dagUgvaror. Enligt prognosen för den femårsperiod som vinu befinner oss i, 19711975, beräknas utveckhngen bh densamma även om denkommer att gå något långsammare. Man räknar med att ca 12 000 butikerförsvinner tiU 1975. Denna nedbantning kommer att bh mest påtaglig avseendedaghgvaruhandeln. En fjärdedel av de daghgvaruburiker vi har beräknar manskall vara borta 1975. Hur skall då rimUg service kunna ges människor i debygder eller de kvarter där denna utveckhng går fram? Vi vet ju attnyetablering i stor utsträckning sker via externa varuhus och stormarknader ide stora städernas och tätorternas utkanter. I vår motion frågar vi också; Hur blir det med prisema vidett fritt öppethållande? Jag skall avstå från att kommentera detta, eftersomdet i de föregående debattinläggen mycket ingående har berörts. Låt mig så, fru talman, beröra huvudfrågan i vår motion,nämUgen kravet på att dispensmöjhgheten slopas, 1 stort sett kan man konstateraatt den nuvarande lagen fungerar tUlfredsstäUande, dock med ett mycket viktigtundantag: den kommunala möjligheten att meddela dispens för annat öppethållandeän s. k. vanlig affärstid. Bestämmelsen därom har icke fungerat rättvist. Denhar möjUggjort bedrivande av näringspohtik av i högsta gradtvivelaktigt slag. DärtUl har, med inslag av jippon o. d., vissa företag fåtten mycket snedvriden konkurrensförmån. Jag skaU visa ett exempel på TV-skärmen; en annons från enbutik i kommun i sydvästra . I den del av landskapet där denna butikär lokahserad har kommunerna följt lagstiftarnas intenrioner att dispens försöndagsöppet endast skall meddelas med hänsyn tiU allmänhetens intresse, ochdå sådant inte framkommit har dispensansökningama konsekvent avslagits. Men ien del borgerhgt styrda kommuner - och Bara kommun är en sådan har man varitmycket generös med dispens för söndagsöppet. Den här annonsen från Bara, somligger 1 å 1,5 mU från , visar också något som påtalats i en radav motionerna, nämhgen att man med ohka jippon - i det här fallet med tomtar. Luciatåg,tombola, fiskdamm o. d. försöker locka kunder. har man hålht öppetden här söndagen, , utan att söka tUlstånd därtill. EnUgtuppgift har företaget, då det gjordes uppmärksamt på det här förhållandet,svarat; Vi tar de eventueUa böterna. Jag viU isammanhanget också meddela att samma företag för några månadersedan sökte dispens för fem söndagars öppethållande under oktobernovember1971. Då beslöt den borgerhga majoriteten i kommunen med 5 röster mot 4 attbifaUa samtUga fem sökta . Under debatten i kommunstyrelsen yttrade denmoderate ordföranden bl. a. följande: "När vi nu fick en chans, som kanskekunde hjälpa den befintliga affären utan kostnad, varför skulle vi då motsättaoss ett söndagsöppet?" De socialdemokratiska ledamöterna avkommunstyrelsen yrkade med hänvisning tiU grannkommunernas konsekventabehandhng av sådana här ärenden att man inte skuUe medge söndagsöppet. Sådanthär förekommer trots de begränsningar som finns i förarbetet tiU den nugällande lagen. Det måste med anledning av detta och liknandefaU, som har förekommit i mycket stor utsträckning, betraktas som helt orimhgtatt bibehåUa den nu gäUande lagen med de nuvarande dispensbestämmelserna.Flera remissinstanser och motionärer pekar på det orimliga idispenshanteringen, sådan den utvecklats under de gångna fem åren, men ingenhar kunnat förorda någon annan ordning, inte ens någon av motionärema, möjhgenmed undantag av m. fl. i motionen 1574. I denna motionföreslås tyvärr, måste jag säga en fortsatt handläggning avdispensärenden, med här förut relaterade olägenheter. kan motionenbefaras bidra till ett utspritt söndagsöppethåUande över hela landet, baseratpå det som gäller i . Det är kring denna motion somreservationen har byggts upp. Jag tycker att man har gjort det aUtför lätt försig genom att bara stäUa krav på att antingen dispensgivningen skaU överförastiU eller att Kungl. Maj t skaU försöka klara upp dennaproblematik; man borde ändå själv ha haft ambitionen att något mer tränga in iden. Slutsatsen från vår sida har bhvit att vi bör slopamöjhgheten tUl dispens. Nog kan man fundera över om det skaU behövas ettdispensöppethållande, när den vanUga affärstiden i den nuvarande lagen och medde förslag vi har i vår motion ger möjlighet tUl 72 timmars öppethåUande pervecka. Vi kan erinra oss att arbetstiden från kommer attinskränkas . Den tekniska utveckUngen avseendebostädernas utrustning samt automathandelns möjhgheter att vara ett komplementborde bidra till att man drar slutsatsen att dispensöppef-håUande inte skaUförekomma. Allra sist viU jag ge en kommentar tiU vårt morionskrav påskärpt straffpåföljd vid brott mot affärstidslagen. Det finns, som jag tidigareanfört, många exempel på företagare som inte visar respekt och lojaUtet mot deregler som samhäUet beslutat. Av ett kUpp ur nr 1971 framgårexempelvis att det finns företagare som gång efter annan håUer öppet påsöndagar dels utan att ha sökt dispens, dels efter att ha fått ansökan omdispens avslagen. Jag citerar; "En ny pälsbutik i höU nyUgenogenerat öppet, trots poUsanmälan. Man sade frankt att man hellre tog böterna.Affärsinnehavaren har tidigare dömts för samma förseelse i . "Efter att ha kollat bötesbeloppen såväl här i som i , finner jagatt det vanhgast förekommande är böter på . Tyvärr ärsådana belopp i förhållande tUl omsättningoch vinst alltför låga. Endast hotet om strängare straffpåföljd kan avskräckafrån sådana här upprepade brott mot lagbestämmelserna. Med hänvisning tiU vad jag anfört ber jag attfå ställa följande yrkande: Jag yrkar att dels i anledning av motionerna nr1 564, I 569, 1570, 1571, 1572, 1573, 1574 och 1575 för sin del antager vidreservationen fogat förslag tUl lag om fortsatt gUtighet av affärstidslagen(1966:668), dels i anledning av motionen nr 1573 anhåller hos Kungl. Maj t attförslag skyndsamt framlägges för om ändringar i affärstidslagen i vadgäller borttagande av dispensregeln, inskränkning av affärstiden underhelgdagsafton samt skärpning av ansvarsbestämmelsen. I detta anförande instämde henar Jadestig (s) och i (s). HertSVANBERG (s); Det ärende vi här behandlar är något ovanhgt ikammaren. Det är inte bara så att ingen proposition förehgger utan endastmotioner som är emot att Kungl. Maj t inte har lagt någon proposition; detfinns ett meddelande från Kungl. Maj.t om att man avser att icke förlängaaffärstidslagen. Underhgt är också att denna fråga har väckt ett så stortuppseende i tidningspressen och även på annat håU att man diskuterar den medmycken hdelse. Vi har i utskottet försökt bilda oss en uppfattning om vaddet här är fråga om - på ett nyktert sätt, utan att aUtför mycket slå över ikänslotänkande. Innan jag går in på hur utskottet har sett på frågan viU jaggärna Utet grand redogöra för vad som torde Ugga bakom Kungl. Maj;ts förslag,eftersom det inte föreUgger någon proposition. Den nu gällande affärstidslagen har denvarit i kraft innehållit en bestämmelse om dispenser. Det är en bestämmelse somhar utnyttjats i relativt hög grad det har kommit att bh ett oenhetligtsystem i landet. Maj t har väl ansett att en lag med dispensregler somgjorde att den endast tillämpades fläckvis var en ganska meningslös lag, ochdärför har Kungl. Maj;t tillsatt en utredning, den s. k. affärstidskommittén,som har lagt fram sitt förslag och där säger att de nuvarande bestämmelsernabör upphöra, eftersom lagen, sådan den nu är utformad, egentligen inte gernågon begränsning, och då är det bättre att man helt släpper affärstidernafria. betänkande har sedan varit på remisshos en mängd instanser. Om man summerar yttrandena rent matematiskt finner manatt av remissinstanserna är det 51 som i stort säger ja tiU förslaget om attavskaffa affärstidslagen och 12 som säger nej och aUtså önskar attaffärstidslagen skaU fortsätta att gäUa. Det bör också uppmärksammas att i denna utredning har dehandelsanstäUdas förbundsordförande varit med, och han står aUtså bakomförslaget att avskaffa affärstidslagen. Det är visserUgen riktigt att han i ettsärskilt yttrande säger att han helst hade sett att affärstidslagen fanns kvaroch skärptes inte enbart att den fanns kvar utan att den väsentligt skärptes men han har ansett, säger han, att detta inte är praktiskpoUtik, och därför har han följt utredningens övriga ledamöter. Det är alltsåriktigt som säger i sin motion, att det finns med iförbundsordförandens uttalande att hans önskan i första hand hade varit detta. Med bland de remissinstanser som säger ja finns förutomHandelsanstäUdas förbund såväl KF som LO och många andra tunga instanser. Viinom utskottet har byggt vårt stäUningstagande på dessa remissinstansersyttranden, som vi tiUmäter en avgörande betydelse, men också på föredragningarsom vi har haft tillfälle att lyssna tiU. Vi har haft föredragningar av bl. a.de handelsanstäUdas förbundsordförande, affärstidskommitténs sekreterare ochden person som inom departementet sysslar med dispensärendena. Det är pådetta sätt vi har bUdat oss vår uppfattning. Jag tycker därför det är Utet underligt att reservanternahär säger att utskottsmajoriteten tror att det är på det och det sättet.Utskottsmajoriteten har kommit fram till vissa synpunkter, vissa tankar omdetta, och självfaUet finns det inga bevis därvidlag. Men att hävda att det ärmera tro i detta än i vad motionärerna säger tycker jag är ganska övermaga. Imotionerna tror man hejdlöst, men det framställs som fakta. Motionärerna sägeratt KF-cheferna ute i landet inte önskar att affärstidslagen skaU försvinna ochatt inte heller de handelsanstäUda ute i landet vill detta. Men vi inomutskottsmajoriteten måste väl ändå fästa avseende vid vad KF, LO ochHandelsanstäUdas förbund säger och kan inte bara konstatera att det finns endel avdelningar och personer ute i landet det är vi medvetna om - som integUlar det här. Jag tycker att resonemanget i stället bör bli att det ärmotionärerna som tror så förfärligt mycket. Utskottsmajoritetens synpunkterskaU jag komma tUl, men låt mig säga att om man skulle tro på allt vadmotionärerna och framför allt reservanterna påstår - i Örebrovar inne på det när han sade att det är så och så med utskottsmajoritetens tro skulle man komma fram till att det här blir någonting förfärligt. Omaffärstidslagen slopas skuUe det, enUgt motionärerna, inte bara bh obekvämarbetstid för en massa handelsanstäUda, vilket är en sak, utan det skulle blien utarmning av hela vår glesbygd, alla närbutiker skulle försvinna, en mängdkvinnor skulle få sina nerver förstörda därför att de tvingas arbeta påsöndagarna osv. Är det nödvändigt att måla upp en sådan här fruktansvärdbUd av det hela? Kan vi inte diskutera detta på en litet nyktrare nivå? Motionärerna skulle man kunna dela in i två olika grupper.Den ena består av dem som vUl ha en förlängning av lagen i stort sett som denser ut . Den andra utgörs av dem som vill ha en förlängning som innebär enskärpning - alltså inte enbart en förlängning utan en mycket stor skärpning -av lagen. I övrigt har motionärerna tagit upp ett par saker. Den första är attde handelsanstäUdas situation försämras och att de handelsanstäUda kommer i ettstarkt underläge om vi avskaffar affärstidslagen. Låt mig då bara peka på ensak, som man bör komma ihåg, nämligen den att om skuUe följareservationen finge det tUl följd att de handelsanstäUda inte får det ob-tUläggsom de har förhandlat sig fram till, just därför att lagen skulle avskaffas. Nr 147 inte detta ob-tUlägg, men deanstäUda får i stort sett samma öppethållan- I det avseendet är i yrkande ett annat, det skuUe skärpa lagen i hög grad. Ett bifaU till reservationen skulle kort och gott innebära att man tar ifrån de Äffärstidslag- handelsanstäUda en förmån som de harförhandlat sig till, stiftning Vidare tycker jag att man i dettasammanhang också måste ta hänsyn tiU dehandelsanstäUdas fackUga organisation. Det är vad utskottet har gjort. Vi trordärför inte att det i det fallet föreligger någon större fara. Sedan sade i att vi skaU planera såatt de handelsanstäUda får mera fritid. Ja, självklart har vi från utskottetssida ingenting att invända emot det. Vi är inte ute efter att göra dehandelsanstäUdas arbetstid längre. Det är också en fara som de fackligaorganisationerna kan avvärja mycket bra. Det finns för övrigt stora grupper isamhäUet, speciellt i serviceyrkena, som redan nu har söndagsarbete, men jaghar aldrig hört att i har velat avskaffa det arbetet. Jag förstår vad egentligen är ute efter,när han säger att det var ju så förut att socialdemokraterna kämpade för dehandelsanstäUdas rätt. Ja, , det är så fortfarande. Det gjorde viinte bara förut. Det har sagts att priserna kommer att stiga starkt isamband med affärstidslagens upphörande, och det är naturhgtvis någonting somman kan misstänka. Men vi har försökt att studera den frågan, och vi harlyssnat på dem som varit föredragande i ärendet, och vi har då funnit att denfarhågan säkerligen är överdriven. Där finns det också någonting i regeringensskrivning och i handelsministerns yttrande, som vi har velat trycka på, nämUgenatt när denna lag avskaffas skall det tillsättas en nämnd med företrädare förkonsumenterna och de anstäUda. Den nämnden skaU noggrant följa dessa frågor,framför allt om vi får en mycket stark prisstegring. Då skall Kungl. Maj:tkunna vidta åtgärder. Det måste innebära inte bara att vi går tUlbaka tillaffärstidslagen utan också att man kan vidta en mycket stark skärpning.Vetskapen om att denna nämnd finns och att den mycket noggrant kommer att följadessa frågor torde också innebära att affärsidkarna tänker sig för flera gångerinnan de tar tUl några drastiska prishöjningar av den anledningen attaffärstidslagen upphör. Man har också ett tredje argument, nämligen att slopandetav lagstiftningen skulle innebära att en stor mängd affärer i glesbygderna konkurrerades bort. Det skulle även ske med affärer i städerna, men låt mig ta glesbygdsbutikerna först. De skulle komma att försvinna genom att människorna kommer att ta sin bil och åka in till de stora varuhusen och handla där. Jag tror inte det. Efter många resonemang med de människor jag tidigare nämnt har vi i utskottet kommit fram till att ett sådant nedläggande av butiker i stort sett är en storstadsföreteelse. Lagens avskaffande kommer inte att betyda så särskUt mycket för landet i dess helhet. I huvudsak är det våra tre storstäder som kommer att märka något av detta. Kanske innebär lagens borttagande bara att man har öppet en eUer annan söndag eUer 88 . Det är nämligen ett så pass dyrt kalas att ha söndagsöppetatt vi inte tror att exemplet kommer att smitta av sig ute i landet i såsärskilt hög grad. Den företeelsen torde som sagt komma att begränsas tUl våratre största städer. Med även när det gäller dem kan man naturligtvis säga attdet inte är bra om alla de små närbutikerna i kvarteren försvinner och vi fårenbart stora kedjebutiker. Vid den dispensgivning som förekommit harman emellertid haft sin uppmärksamhet riktad på denna fråga, och vid närmarestudium har det visat sig att det finns ungefär 50 närbutiker som egentligenbara har kommit tiU tack vare att de kunnat ha söndagsöppet. Tvärtemot vad sompåstås här skulle det sålunda kunna innebära att vissa livsmedelsbutiker ikvarteren som har en alldeles specieU sortering fick en puff framåt genom attaffärstidslagen upphör, i stäUet för att lagens borttagande skuUe ta död pådem. De små servicebutikerna skuUe sålunda ha en möjlighet att överleva ochutvecklas tack vare lagens upphörande i stället för tvärtom. Där är det åter en fråga om tro. Men vi ser det så. Jagtycker också att man skall kunna konstatera att det kanske bUr på det sättet.Motionärerna tror tvärtom. Men i båda faUen är det en fråga om tro. Riktigtsäkert kan man inte veta någonting. Vi tror att man här har haussat upp dennafråga aUdeles för mycket och att det inte kommer att gå så som man befarar. Jag tycker vi kan vara överens om att inte överdriva dethär. Vi får en nämnd som följer prisutveckhngen. Den service slopandet av lagenmöjliggör har betydelse i storstäderna, men det är inget revolutionerande, ochi stora delar av landet kommer det inte att få någon effekt. Att bibehåUa enaffärstidslag som visat sig tämligen ineffektiv och som förutsätter ettdispensförfarande som brutit sönder lagen tycker vi i hkhet medhandelsministern är meningslöst. Därför,fru talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan. HerrANDERSSON i (fp) kort genmäle; säger att vi får en nämnd som skaUfölja prisutveckUngen. Vi har uttryckt oro för att denna nämnd inte snabbt skaUkunna motverka en sådan strukturomvandUng som vi befarar. När skadan redan ärskedd är det sannerligen inte lätt att göra någonting åt det. Vi skaU inte överdramatisera det här, säger inte. Men som jag sade i mitt anförande gjordes det klarareservationer i en del av de tunga remissorganens yttranden, som enhgt herrSvanberg betydde mycket för utskottsmajoritetens ställningstagande. säger sig inte kunna finna annat än att ett ökatÖppethåUande kan leda till en höjning av prisnivån eUer en stegrad nedläggningav butiker. Man framhåller att möjUgheterna att tiUgodose konsumentbehovet avbättre närhetsbutiker torde minska vid en ökad butiksnedläggning. Det andratunga remissorganet som åberopade är manmåste ändå tillmäta rådet en viss kunskap på detta område. Rådet anför att detär outrett vUken inverkan ett fritt öppethåUande kan få pä struktumtveckhngen.LO baserar sitt tillstyrkande på en förväntan att ÖppethåUandet inte kommer attutökas, och TCO tillfogar i en reservation att det kan bli nödvändigt medspecialbestämmelser. Det stora problemet har varit dispensmöjligheterna ochdispenssystemets tiUämpning i de ohka kommunerna. Man har t. ex. varitspecieUt generös i . Därför har vi i motioner och i reservationenuttalat att dispenssystemets tillämpning i stället skall läggas pålänsstyrelserna, och Kungl. Maj t får utfärda tUlämpningsföreskrifter. Jag hyser stora sympatier för det tilläggsyrkande som herrAlf i ställt här i kammaren och finner att jag kan rösta fördet. i (s) kort genmäle; Utskottets ordförande säger att motionärerna isin skrivning påstår att det är de som vet och att andra bara tror. Herrutskottsordföranden ger själv ungefär samma intryck: det är utskottet som vetoch motionärerna som tror. Jag vUl fästa uppmärksamheten på att jag anförde tresakligt underbyggda skäl för det förmodade söndagsöppethållandet: antaletdispenser under nuvarande lagstiftnings första , en enkätbland storföretagarna och ytterhgare ett skäl. Det var alltså på ganska godagrunder som jag förmodade att det kan komma att bU ett omfattandesöndagsöppethållande. Jag noterar också att utskottet på denna punkt säger emotsig självt. Utskottet säger att man "på goda grunder" kan "räknamed att söndagsöppethållningen blir av begränsad omfattning". ovanför säger man: "Utskottet vill------------------------- framhålla att det måste betraktassom en väsentlig serviceförbättring för konsumenterna att de får tiUfäUe tiUinköp också ." Då frågar man sig; Är det inte meningen attaUa konsumenter skaU ha denna serviceförbättring? Är det meningen, måstekonsekvensen vara att öppethållandet blir av ganska storomfattning. Sedan noterade jag med stortUlfredsställelse att i sitt anförande konstaterade att den härnämnden, som jag i och för sig också kan sätta värde på, ändå skall begränsasin verksamhet t. ex. till prisingripanden. Den kan aldrig återupprätta dennärservice som försvinner i glesbygden och även i städer och tätorter ikvarter med dåhgt kundunderlag. HerrSVANBERG (s) kort genmäle; i säger att det kommeratt bli på det och det sättet. Men det är ju ändå inte på något sätt bevisat.Jag sade i mitt anförande att tror att det skaU bh på ett visstsätt och att han målade upp en skräckvision det var mest han som gjorde det.Utskottsmajoriteten har på, som vi tycker, goda grunder kommit tiU en annanåsikt. Detta skaU väl ändå inte vara någon trosdiskussion, ! Vibrukar slippa sådana i utskottet. Vi kan väl säga att det finns argument förbåde den ena och den andra ståndpunkten. Utskottet har funnit att argumentenför dess ståndpunkt överväger. Det var roligt att av i fåerkännandet att vår ståndpunkt är ungefär Uka väl underbyggd som motionärernas.Det var precis vadjag sade. säger att han angivit tre goda skäl som Nr 147 bevis fördet riktiga i sin uppfattning. Jag har för min del med fyra goda skäl antyttmotsatsen. Jag tror aUtså att vi kan vara ungefär Uka säkra i våra påståenden. Man bör inte håUa på med sådana här hypotetiska spörsmåloch försöka bevisa så mycket. Varför skulle inte alla få denna service, om detnu är fråga om en så fin serviceförbättring? frågar , Vi harsagt att det torde vara praktiskt ekonomiskt omöjligt annat än i vårastorstäder. i (fp) kort genmäle; Nej, , det är inte jag som tror.Jag refererade de remissyttranden som Ni anser vara positiva. Det ärremissinstanserna som tror detta! i (s) kort genmäle; Om jag anförde tre sakhgt underbyggda skäl föratt det kan förmodas bh ett omfattande söndagsöppethåUande och fyra skäl för motsatsen, så viU jag ytterUgare hänvisa till den aUmännaopinion som vi upplevt . Jag visade upp ett femtiotaltidningsreferat, ledarklipp, protester och insändare som förekommit de senasteveckorna. Där förekommer i stort sett samma förmodanden som vi motionärer gör.Om man räknar antalet mycket noggrant tror jag att vi har ett övertag. (vpk) kort genmäle: Jag skall inte diskutera vem som tror ellerinte tror. sade att man borde diskutera på ett nyktert sätt. Detanser jag att motionärerna gjort då de försökt tolka vad de oUkaremissinstanserna sagt. Det är väldigt svårt att göra den tolkning som herrSvanberg gör, nämligen att 50 av remissinstanserna varit positiva. Enligt vadjag kunnat finna har ingen reservationslöst godtagit ett slopande avaffärstidslagen, utan man har anfört att det medför negativa effekter. Vad beträffar ob-tUlägget, somkopplats samman med affärstidslagens vara eUer inte vara, kan jag som fackUgtengagerad inte godkänna förhandUngsunderlaget. Man visste vid förhandUngarnainte vad som skulle ske. Och de affärsanstäUda skaU väl i likhet med aUa andraarbetstagargrupper ha tillägg för obekväm arbetstid, alldeles oberoende avlagen. Fritiden är för personalen inom handeln hka väl som inom andraarbetsområden värd en hel del. Annars skulle vi inte slåss för enarbetstidsförkortning, något som vi ju gjort . HerrSVANBERG (s) kort genmäle; säger att det inte är lätt atttolka remissyttranden. Nej, det tycks inte vara det, eftersom vi kommer till såväldigt oUka slutsatser. Men det är väl ändå oomtvistligt att man har gjortvissa förbehåU men i princip tillstyrkt förslaget. Inte ens utskottet har jureservationslöst biträtt förslaget och sagt; Hurra vad det är bra. Utskottethar sagt att detta är någonting som man bör företa sig, men man bör se tUl attdenna nämnd fungerar ordentligt och kan följa prisutveckhngen. Man kan aUtidstrida - om vem som har den allmänna opinionen på sinsida. Jag skaU inte ta upp någon tävlan i det avseendet. Jag tror dock inte attden är helt på sida. Men det är återigen någonting som jagtror.