prot · FU0966 · 1971-12-31 00:00:00 — Omdetta skaU ske automatiskt eUer om skall kopplas in för att taställning tUl frågor rörande skatteuttagets storlek så snart en viss förändringskett i penningvärdet är en sak som får behandlas av den utredning som vikräver skaU tUlsättas. Förändringarnai skatteskalorna och grundavdragen kan enligt mitt 6* protokoll 1971. den 21 aprU 1971 Viss översyn av skattesystemet, m. m. sätt attse inte ske under loppet av ett beskattningsår utan först vid ett nyttbeskattningsårs inträde. Inte minst i låginkomsttagarnas intresse är detangeläget att denna fråga utreds, och i reservation 3 har, som iBorås nämnde, , och moderata samlingspartiet begärt attriksdagen i skrivelse tUl Kungl. Maj:t anhåUer om utredning angående"värdesäkring" av skatteskalan och olika avdrag i skattesystemeteller andra åtgärder i syfte att garantera att en fortgående inflation inte somhittUls väsentligt skärper skattetrycket. När hen i uttrycker sin förvåning över attinte fler av partierna anslutit sig tUl kravet på en översyn av skattesystemetvill jag säga att vi anser att det är dessa punkter som berörs i reservation nr3 som det är mest angeläget att ha uppmärksamheten riktad på. Det är ocksådessa frågor som vi ansett bör tas upp tUl ny utredning i syfte att söka kommafram tUl ett system som förhindrar den automatiska skärpning av skattetrycketsom det nuvarande systemet medför. I reservation 4 berörs frågan om förvärvsavdraget. Syftetmed förvärvsavdraget är att, underlätta för personer med barn att haförvärvsarbete eUer att arbeta i eget företag. Förvärvsavdraget förensamstående uppgår tUl , och samma belopp gäller i allmänhet ävenför äkta makar. Men för inkomsttagare som har inkomst av jordbruksfastigheteUer då faktisk sambeskattning förekommer även för personer med inkomst avrörelse är beloppet fastställt tUl . DärtUl gäller regeln att föräkta makar med barn avdraget i första hand skall åtnjutas av den make som lägsta inkomsten. Denna regel kan leda tUl att avdraget bestäms på ett rentslumpartat sätt. Om den make, som har inkomst av jordbruk, har den lägre inkomsten,blir avdraget I . I motsatt fall kan avdraget uppgå tUl högst 2 000kronor. Jag skall med ett exempel visa hur orimligt denna regelkan verka. Låt oss ta en jordbrukare vars hustru har deltidstjänst;mannen-jordbrukaren har den högsta inkomsten och hustrun den lägsta.Följaktligen får hustrun åtnjuta förvärvsavdraget, som då kan uppgå tUl 2 000kronor. Ett annat år kanske hustmn tar heltidstjänst och får den högstainkomsten. Mannen-jordbrukaren får då åtnjuta förvärvsavdraget. Men observera,mina damer och herrar, att då är förvärvsavdraget maximerat tiU . Det exemplet räcker för att bevisa hur orunlig denna regeli skattesystemet är. I reservation 4 yrkar vi från och attlagstiftningen ändras så, att förvärvsavdraget bestäms tUl samma belopp, dvs.tUl , både vid inkomst av tjänst och på nettomtäkten vid inkomst avjordbruk eller rörelse, dock högst . En annan sak som diskuterades mycket varfrågan om de fortfarande faktiskt sambeskattade. Principen vid förra åretsskattebeslut var bl. a. att var och en skulle beskattas för sin arbetsinkomst,en princip som populärt kallas särbeskattning. Men denna princip sträckte siginte så långt att tvä makar som var och en gör en arbetsinsats i det gemensammafamiljeföretaget fick beskattas enligt denna regel. För sådana inkomsttagarebibehölls sambeskattningen, något som vid inkomster på över 30 000 kronorleder tUl en betydande skatteskärpning. Om man tar det exempel som i nyssgav, är det riktigt att man vid sambeskattning av får enskatteskärpning på något . Jag skall ta ett annat exempel,där arbetsinkomsten utgör . Den fördelas efter gjorda arbetsinsatser.Fördelningen skulle då bli den att mannen beskattas för två tredjedelar eller30 och hustrun för återstoden, alltså en tredjedel eller 15 000kronor. Denna fördelning skulle innebära att skatten blev ca 3 000 lägre än viden faktisk sambeskattning. Detta är en medveten orättvisa mot en viss gruppskattebetalare som inte kan bli bestående. Jag kan ge ett annat exempel, som kanske är ännu merutmärkande. Vi kan ta butiksföreståndaren som också har sin hustru anställd isamma företag. Båda arbetar på heltid i företaget såsom anstäUda. De övertar butiken och blir egna företagare. De arbetarpå samma sätt också , och då får de en skatteskärpning, som härhar nämnts, vid 40 000 i gemensam inkomst, en skatteskärpning på 3 000 kronor.Det kan inte få bli bestående i ett skattesystem att man har en sådan härdirekt orättvisa mot en viss grupp. Visst finns det svårigheter när det gälleratt komma fram tUl regler för uppskattningen av arbetsinkomsten men inga sådanasvårigheter som kan motivera att man bibehåller ett sådant system som det vi har. Vi har i vår motion från och sagt attvi inte vill skapa några förmånsregler för denna grupp skattebetalare ochdärför har vi starkt understrukit att det bör vara arbetsinkomsten som skaUavgöra fördelningen. Men dessutom har vi föreslagit att den medhjälpande makenseller makans arbetsinkomst bör maximeras tiU högst tre basbelopp. När jag läser utskottsmajoritetens yttrande, finner jagvissa uttalanden där som jag inte riktigt förstår och beträffande vUka jaggärna skulle vUja ställa ett par frågor. På 13 i betänkandet säger utskottet:"Utskottet instämmer i uppfattningen att förhåUandena på ifrågavarandeområde är långt ifrån tUlfredsstäUande, även om detta sker från delvis andrautgångspunkter än motionärernas." Jag skulle här vilja fråga: Från vilkautgångspunkter tar man då upp denna fråga, om det inte sker från sammautgångspunkter som reservantema har begagnat? Sedan säger utskottet att man inte kan "bortse frånatt jordbruks- och rörelseinkomster till viss del utgör avkastning på det iverksamheten investerade kapitalet, och denna avkastning bör i principsambeskattas". Ja, jag vet inte att någon motion har krävt att så inteskulle ske. I och motion har vi ju klart sagt att det ärarbetsinsatsen som skall vara avgörande. Vi har även anvisat en ganska snävregel just för att det inte skaU ske missbruk i denna riktning. Utskottet framhåller också att "en reform i denriktning som motionärerna förordar i många fall skulle leda tUl ej motiveradeskattelättnader". Jag vUl fråga: Vilka motiv föreligger då för denskatteskärpning som nuvarande skattesystem innebär för denna gruppskattebetalare? Vi reservanter vUl inte skapa någraförmånsregler för denna gmpp, men vi anser att denna grupp i vårt samhäUe börbeskattas den 21 aprU 1971 Viss översyn av skattesystemet, m. m. den 21 aprU 1971 Viss översyn av skattesystemet, m. m. efter samma regler som gäller för vårt lands övrigamedborgare. I reservationen 7 berörs frågan om beskattning av äktamakars gemensamma inkomst. Enligt gällande regler är alltid mannen skattskyldigför denna inkomst. Det leder ofta tUl att familjer som har ett eget företag fårs. k. faktisk sambeskattning inte bara när båda makarna arbetar iförvärvskällan utan även när hustrun ensam arbetar i företaget och mannen haranställning hos annan arbetsgivare. Detta system verkar direkt stötande, däresthustrun svarar för skötseln av jordbruket och mannen har anställning. I dettafall blir det, enligt nu gällande regler, faktisk sambeskattning. Om däremotmannen sköter jordbruket och hustrun har arbete utanför hemmet blirvederbörande beskattade var för sig. Det är orimligt att bibehåUa dessaföråldrade och könsdiskrimineran-de regler. Utskottsmajoriteten har inte medett enda ord motiverat sitt avslagsyrkande och jag förstår till fullo att detkan vara svårt att finna argument för ett sådant stäUningstagande. Vi har såväli motionen som i reservationen yrkat på att lagtexten ändras så att inkomst avjordbruksfastighet och rörelse alltid skall taxeras hos den av makarna som harsvarat för den största arbetsinsatsen i förvärvskällan. TUl sist, herr talman, skall jag också med några ordberöra reservationen 9. I denna tas hemmamakeavdraget upp och reservanternayrkar att frågan om införande av hemmamakebidrag skall utredas. I samband medinförandet av särbeskattning infördes det s. k. hemmamakeavdraget på 1 800kronor. Motivet var att detta bidrag skulle mildra konsekvenserna av denindividuella beskattningen för äkta makar där endast ena maken hararbetsinkomst. hävdade då, som , att ett system med bidrag skaparbättre rättvisa än ett avdrag. Enligt utskottsmajoriteten skulle en sådanomläggning medföra en kostnadsökning på . Till dettaär endast att säga att det här är fråga om den summa som enligt nu gällanderegler inte kan utnyttjas av de verkliga låginkomsttagarna. Det är beklagligtatt inte socialdemokraterna vUl vara med om att utreda denna fråga. Enomläggning tUl bidragssystemet skulle innebära en betydande hjälp tiU dem somverkligen har låga inkomster. Jag har med dessa ord redogjort förmotiveringen till några av de reservationer som fogats vid skatteutskottetsbetänkande nr 18. Jag skall inte längre upptaga tiden, utan jag vUl yrka bifalltUl reservationerna 3, 4, 6, 7 och 9. HerrLARSSON i (fp): Av de reservationer som är fogade tUlutskottets betänkande står representanter i utskottet underreservationerna 3, 4, 6, 7 och 9. Jag kommer att begränsa mig tUl att ta uppreservationerna 3, 6 och 9 då synpunkter på reservationerna 4 och 7 redan harframförts av i Arrie. Det nya skattesystemet, som trädde i kraft med detta årsingång, skulle enligt finansministerns uttalande vara tUl fördel för tvåtredjedelar av skattebetalarna. Beräkningarna var gjorda utan hänsyn tUl denverkan som de höjda kommunalskatterna skulle få. Att dessa skatter kraftigt harhöjts i de flesta kommuner är en direkt följd av en övervältring av kostnader,som rätteligen borde höra hemma i statsbudgeten. Då dessutom kapitalmarknadenvarit mer eller mindre stängd för kommunerna har man fått denna effekt. För den allmänhet som skall betala skatt är det givetvisganska ointressant hur summorna fördelar sig på skattsedeln. Det är i ställetslutsumman som har betydelse. Skattereformen skulle enligt löftena lätta skattetrycketför dem med låga inkomster och man skulle ta ut något högre skatt för verkligtstora inkomster. Den progressiva statsskatten verkar på det sättet att detprocentuella skatteuttaget blir högre ju större inkomsterna är. Genom attkommunerna har fått bära en allt större börda har man överfört skatteuttagettill den delen i allt större utsträckning. Kommunalskatterna är inteprogressiva som statsskatten, så man tar här tUlbaka en stor del av deskatteförmåner som människor med lägre inkomster skulle ha fått. Vad som är mest betänkligt i ett skattesystem med enprogressiv skatt, där marginalskatten redan börjar bli hög då det gäUermedelinkomster, är att inflationen utgör en ständig skatteskärpning. I de faUdå löntagarna får kompensation för prisstegringar kommer skatten att skärpasoch därigenom urholka de eventuella kompensationer som man har fått. Vi får medandra ord en automatisk skatteskärpning ju mer regeringens ekonomiska politikframbringar kostnadsstegringar. Från sida har vi redan tidigare påpekatförhållandet att beskattningen faktiskt skärps utan att fattar någrabeslut i den riktningen. I samband med skattepaketet framförde vidärför ett förslag om att skatteskalorna borde värdesäkras och anpassas tiU penningvärdetsförsämring. Vi återkommer det här året med samma krav, vUket nu uppmärksammatspå ett helt annat sätt än dä det framfördes första gången. Då förelåg ett meraförstrött intresse för förslaget men har den bistra verkligheten givitförslaget en helt annan dignitet. De pågående avtalsrörelserna och svårigheterna attöverenskomma om lönesättningen för framtiden är starkt beroende av denosäkerhet som råder beträffande utvecklingen av penningvärdeförsämringen.Arbetstagarna vet mycket väl att en kompensation för höjda priser, även omdetta täcks helt i verkligheten, betyder en reell inkomstminskning beroende påden skärpning som sker genom den progressiva skatten. Att skatteskalorna skall vara så konstruerade att alla medhöga inkomster får betala en större andel procentuellt i skatt är vi överensom, men att man skall få en automatisk skärpning av skatten för medelinkomster ett läge i vUket det stora flertalet av löntagarna befinner sig och endirekt reeU inkomstminskning kan inte vara riktigt. Folkpartiförslaget, som betraktades somnästan akademiskt, har blivit bister verklighet . Ett tUlmötesgående avvåra krav skuUe nu med säkerhet varit bra. Motionärerna liksomreservanterna begär en utredning angående skydd mot automatiska skattehöjningaroch en värdesäkring av skatteskalorna och olika avdrag i skattesystemet ellerandra åtgärder i syfte att garantera att en fortgående inflation inte somhittUls skärper skattetrycket. I reservationen 3 framhåller vi att det är vår bestämdauppfattning att inflationsskyddade skatteskalor och avdrag skulle underlättakommande den 21 aprU 1971 Viss översyn av skattesystemet, m. m. den 21 aprU 1971 Viss översyn av skattesystemet, m. m. avtalsrörelserliksom att det direkt och indirekt skulle få gynnsamma konsekvenser för helasamhällsekonomin. I den mån man måste införa ändringar av skatteuttaget är detsjälvklart att det skall vara som skall bestämma om den saken. Attbeslutade skatteuttag och skatteskalor liksom avdrag och andra stödåtgärderskall få en annan effekt och betydelse utan att beslutar därom ärfullständigt orimligt. Genom inflationens verkningar kommer vi att få en sådaneffekt, om vi inte på något sätt vidtar åtgärder för att eliminera detta. Vi vet redan nu att utvecklingen av de kommunala skatternakommer att gå i den riktningen att skattetrycket där skärps. Detta fårautomatiskt tUl följd att skattebördan för de lägre inkomsttagarna höjs på ettkännbart sätt. Man vet redan nu att den utlovade skattesänkningen för tvåtredjedelar av skattebetalarna starkt kommer att urholkas redan innan den nyaskattereformen hunnit verka. Det borde inte ha varit okänt för regeringen attdet skuUe bli på det här sättet, varför de storstUade löftena kunde ha sparatstUl den tidpunkt då de kunde ha haft verkligt innehåll om nu en sådan tid medden nuvarande regeringen någonsin kommer. I motionen 309 begärs en indexreglering av skatteskaloroch avdrag, och i motion nr 302 begärs en utredning angående skydd motautomatiska skattehöjningar. Det är av vikt att den av riksdagenbegärda översynen av kostnadsfördelningen mellan stat och kommun kombineras meden utredning om värdesäkring av skatteskalorna, då det samlade skatteuttagetoch dess fördelning på olika inkomstgrupper är av stor betydelse.Förskjutningen av skatteuttaget tUl kommunerna är att bakvägen ta tUlbaka deförmåner som skattereformen utlovade. Att detta redan skett i stor utsträckninggenom de höjda kommunalskatterna är ett faktum, och med den framtidautvecklingen får man befara att denna för de lägre inkomsttagarna så ogynnsammaskattebelastning ytterligare skärps. I reservationen 6 begärs en utredning beträffande rätttill individuell beskattning i de faU då två äkta makar är verksamma ijordbruk, småindustri, hantverk, handel eUer annan rörelse. Med gällande regler är det företagsformen som avgör hurbeskattningen sker. Driver man företaget i aktiebolagsform får båda makarnasin skatt beräknad på den lön som utgår och som då brukar vara beräknad efterarbetsinsatsen. Det är även andra fördelar som man då kan utnyttja. Har maninte denna företagsform sker beskattningen efter andra, mera skärpta regler,vUka orsakar större skatteuttag. Om två makar arbetar i eget företag eller somanställda med samma inkomst är det orunligt att detta skall avgöra storleken påderas skatt. Här bör man ha likartade regler, och det är inte svårt att genomföra.Många kommer att välja aktiebolagsformen för att få en mer rättvis skatt, ochdet kan inte vara någon önskvärd utveckling. Principen att den som förvärvatinkomsterna även skall beskattas för dem tycker jag borde vara en självklarhet. Som regel är det mindre företag det här gäUer och detfinns ingen anledning att denna grupp av företagare skall missgynnas gentemotandra därför att de valt en enklare företagsform. Det är ju inkomstens storleksom skall vara det avgörande, inte företagsformens konstruktion. Likhet ibeskattningen borde vara en självklarhet, och därför bör de småföretagare det härgäller inte skattemässigt bestraffas därför att deras företag är litet. Debelastas med högre skatteuttag än om de tjänade samma summa genom anställningantingen hos andra eller i av dem själva ägt företag. I reservationen 9 anhåUs om utredning om införandet avhemmamakebidrag i stället för nuvarande avdrag på slutskatten för hemmavarandemake. Den konstruktion som vi nu har och genom vilken avdraggörs på skatten i stället för på inkomsten är en åtgärd i rätt riktning. Förinkomster som är så låga att avdraget inte kan utnyttjas får denna reform ejden effekt som man skulle önska. Det är ju människor med dessa låga inkomstersom har det största behovet av avdraget. Vi anser att avdraget i stället skulleutformas som ett bidrag. Därigenom skulle man få ut större rättvisa och framförallt om man väljer bidragsformen skuUe de sämst lottade få vara med. En värdesäkring av skatteskalorna liksom en skärptuppmärksamhet på kommunalskatternas utveckling är nödvändig. Utvecklingen därär oroande. Kommunerna kommer att bli tvungna att höja skatterna även om deinte höjer ambitionsnivån vad det gäller service- eller investeringssidan. Denhöjda momsen liksom arbetsgivaravgiften kommer automatiskt att ökaskattetrycket. Fortsätter kostnadsstegrmgen blir dessa skatter på skatten änmer framträdande och kostnadskrävande för kommunerna. Det enda sätt kommunernahar att kompensera sig är att höja skatteuttaget. Verkningarna av det är välkända. Dessa höjda skatter kommer att särskilt hårt drabba de lägreinkomstgrupperna, vUka kanske har en rätt obetydlig statsskatt men alltså fåren mycket hög kommunalskatt. De reserver som funnits på den kommunala sidan är i detnärmaste uttömda och likviditetsläget är besvärligt. Lösningen ligger i attskaffa större inkomster. VUken väg man då går torde inte vara obekant. De kravsom reservanterna i skatteutskottet rest är därför högst motiverade, och jagber att få yrka bifall tUl reservationerna 3, 4, 6, 7 och 9. Vad det gäller reservationen 1 kommer vi från folkpartietssida att lägga ned våra röster vid en eventuell votering. En samlad översyn av skattelagstiftningen anser vi motiverad,men vi kan inte dela de motiveringar som åberopas i motionen 302. Vi anser atten bred opinion inom samtliga partier borde ha stått bakom ett sådant krav utande bindningar som ett bifall tiU reservationen I utgör. Viss översyn av skattesystemet, m. m. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. FruHOLMQVIST (s): TUl skatteutskottets betänkande nr 18 har jagfogat en reservation, nr 8. Vid fjolårets behandling av det s. k. skattepaketetframhöll jag det stora värdet av att förslaget vid införandet avsärbeskattningssystemet hade en konstruktion som på ett godtagbart sättskyddade äkta makar, som av olika skäl var nödsakade att leva på endast en låginkomst, från skatteskärpningar. Denna konstruktion bör enligt min uppfattning i Onsdagenden 21 aprU 1971 Vissöversyn av skattesystemet, m. m. förstahand ses som ett led i strävandena att åstadkomma förbättringar förlåginkomsttagarna. Denna skattereduktion med har särskUtmotiverats av att förhåUandena kan vara sådana, att båda makarna inte kan erhållaarbete; detta är ju omvittnat framför allt på vissa orter med industri av sådanart att inga eller få arbetstUlfäUen lämpade för kvinnor erbjudes. En ledig tjänst som skolstäderska, biträde vidskolbarnsbespisningen eUer biträde på ålderdomshemmet eller andra mindreattraktiva arbeten lockar många sökande på sådana orter i jämförelse med ortersom kan erbjuda differentierade arbetstUlfäUen för kvinnor. Det kan inte förnekas att många äldre kvinnor saknarutbildning eller andra förutsättningar för att få arbete. Även om så är falletanser jag ändock, att om den förvärvsarbetande makens inkomst är hög föreliggerinte sociala skäl för skattereduktion såsom för framför aUt låginkomsttagare. Under den debatt som fördes om särbeskattningenkritiserades sambeskattningen av äkta makar därför att den inte var neutralgenom sammanläggningen vid beskattningen tUl staten av makarnas inkomster.Därför sades det att kvinnor gifta med män som hade höga inkomster föredrog attinte förvärvsarbeta. I debatten gjordes också gällande att många kvinnor medgedigen utbildning, dyrbar för samhäUet, valde att arbeta uteslutande inomhemmet på grund av skattesystemet. Kvinnor som är gifta med män med höga inkomster har enreell möjlighet att välja meUan arbete i hemmet och förvärvsarbete. Deförekommer inte som arbetssökande och de är inte beredda att ta tunga och lågtavlönade arbeten. För kvinnor som är gifta med låginkomsttagare finns intedenna valmöjlighet. De är hänvisade till och beredda att ta det arbete som erbjudesdem. Det främsta skälet som gifta kvinnor, som har reellvalmöjlighet, förebär för att inte förvärvsarbeta är att det inte lönar sig fördem att förvärvsarbeta, andra är bekvämlighetsskäl, makens och ofta vuxna eUerhalwuxna barns inställning, olägenheten av eller risk för att ledighet inteskall sammanfalla med makens. Det positiva, såsom ekonomiskt skydd vid sjukdom,trygghet genom intjänande av egen pension, nämns inte. Tyvärr har många kvinnoraUtför sent upptäckt det värde ett förvärvsarbete hade haft om deras äktenskapskulle komma att upplösas. Enligt min uppfattning finns inte skäl för att behåUaskattereduktionen för makar med en hög inkomst, och jag anser således i likhetmed motionärerna att denna skattereduktion bör avtrappas, om inkomstenöverstiger vissa belopp, och att en sådan åtgärd bör genomföras snarastmöjligt. Jag är inte beredd att nu ta ställning tUl den procentsatssom föreslagits i motionen och inte heUer till hur en avtrappning av detta slagi detalj bör utformas. Jag kan inte bortse ifrån att i ett förslag måste ingåregler för hur avtrappningen skaU ske, om ena maken har en mindre inkomst, ävenom man kan förutsätta att detta endast kommer att utgöra ett fåtal om ens någrafall. För att inte ta kammarens tid i anspråk i onödan går jaginte in på utskottets betänkande och reservationerna i övrigt, utan nöjer migmed att yrkabifall tiU reservationen 8, vilket innebär hemställan att medanledning av motion 88 i skrivelse tUl Kungl. Maj:t hemställer om förslag tiUhöstriksdagen om särskilda avtrappningsregler i fråga om skattereduktion enligt2 § 4 mom. uppbördsförordningen för skattskyldig med förhåUandevis höginkomst. I övrigt har jag inget att erinra mot utskottets förslag utan yrkarbifall tUl detta. Jag hoppas att inte ärade ledamöter och inteheller herr talmannen har någonting emot om jag håller detta anförande nästan itelegramstU. De här frågorna diskuterades ju grundligt när skattepaketetbeslöts . Alla avsnitt genomgicks ingående och inga som helst nyasynpunkter har kommit fram i motioner eller i anföranden vid detta tUlfälle. TUlåt mig säga att det inte finns något utrymme förskattesänkningar den saken är väl alla övertygade om aUra minst för dem somhar bättre inkomster. Men det finns å andra sidan mte heller anledning attskärpa skatten utöver riksdagsbeslutet , då man tog hänsyn tUlmarginalskatteeffekterna och även tUl svårigheterna att utforma för praktisktbruk användbara bestämmelser för det fall att den skattskyldiges maka hade enmindre inkomst. Det gäller alltså makeavdraget. Indexregleringen av skattesystemet debatterades ju ganskagrundligt i remissdebatten . Några nya synpunkter tror jag absolut inte attdet kommer att framföras i denna debatt, och så har inte skett i utskottet. Denreform som vi genomfört ger de skattskyldiga skattelättnader i inkomstlägenaupp tUl 40 000 - . Det är odiskutabelt, vad gäller inkomstskatten. Vi vill inte vara med om en översyn även om man kantycka att skattereformen inte är bra i alla avseenden med hänsyn tUl att viviU avvakta erfarenheterna av reformens verkningar innan vi företar någonöversyn.