prot · FU09131 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 12 Innevarandemånad. §2 Ang. situationen i Herr utrikesministern erhöU ordet för att besvarafru () framställda Interpellation, nr 183, och anförde: har I en Interpellation frågat delsom jag vill klargöra den syn på den aktuella situationen ILaos, dels om regeringen nu är beredd att väsentligt utöka de påbötiadebiståndsinsatserna till patriotiska front. Låt mig först erinra om några geografiska och historiskafakta rörande . är tiU ytvidden lika stort som halva ochbetydligt större än Nord- och vart för sig. Landet består tillstörsta delen av otillgängligt skogs- och bergsland med ytterst dåligakommunikationer. har endast 3 mihoner invånare, vilket kan jämföras medVietnams 40 mUjoner. Vad som utgör sammanfogades vid andravärldskrigets slut av tidigare s. k. kungadömen I det gamla franska Indokina.Ohka delar av har historiska anknytningar dels , dels till detnuvarande . blev s. k. associerad stat . Under striderna mellan fransmännen och Vletmlnh I opererade enlokal befrlelserörelse, Pathet , Inom . Fransmännen besegrades år 1954av Vletmlnh I , som ligger nära gränsen till . Viddenna tidpunkt opererade Vletmlnh-styrkor även på laotiskt territorium. välde I avslutades formellt genom Genévekonfe-rensenår 1954. I samband med Genéveförhandhngarna slöts en särskUd överenskommelsemellan överbefälhavaren för de franska styrkorna och överbefälhavaren förPathet , enligt vilken dels Vletmlnh-styrkorna, dels huvudparten av defranska styrkorna skulle dras ut ur landet . Inga nya trupper,mUitär personal eller krigsmateriel skuUe få Införas I landet. I avvaktan på enpolitisk uppgörelse skulle Pathet styrkor förlyttas till landetsnordostliga provinser. Inrikespolitiskt var splittrat I tre fraktioner: envänster-, Pathet , en neutrahstlsk samt en högerfraktion. slöts enuppgörelse mellan neutrahsternas ledare, prins , och Pathet Laosledare, prins , enligt vUken Pathet skuhe Ingå I regeringenoch en del av dess styrkor Inlemmas I den laotiska armén. , somaldrig undertecknade Genéveavtalen, hyste emellertid en stark fraktan för attkommunisterna skulle få ett alltför stort inflytande i . I syfte attmotverka en sådan utveckling gav sitt stöd åt högerextremistiska grupper, som stod I motsättningUll såväl Souvanna Phoumas anhängare som Pathet . Denna amerikanskaaktivitet bidrog tUl att en koalitionsregering bestående av de olika politiskafraktionerna inte kunde upprättas. Det växande amerikanska engagemanget I ledde I bötianav fram till en Internationell kris, som också föranledde en aktlonav FN:s generalsekreterare . Laosfrågan reglerades på nyttgenom en överenskommelse I , undertecknad av stormakterna ochandra berörda stater samt godkänd av parterna I . Övervakningen av Genéveavtaletstillämpning anförtroddes den InternationeUa kontroUkommlsslon som tillkom vidGenévekonferensen . En koalitionsregering bestående av de tre politiskafraktionerna bildades under Souvanna Phoumas ledning. Denna koalition brötsamman redan året därpå, då Pathet av olika skäl ej längre ansåg sig kunnadeltaga I regeringens sammanträden. Souvanna Phoumasregering erkännes emellertid alltjämt som av flertalet stater,däribland samtliga stormakter, och dess företrädare representerar I FN. Enligt Genéveöverenskommelsen 1962 godkändes ochgaranterades neutralitet och oberoende. Inga främmande trupper skulle fåbefinna sig på laotiskt territorium. Denna bestämmelse kränktes uppenbarligenredan från begynnelsen. Pathet har lämnat uppgifter omamerikansk inblandning som av andra sidan bemötts med att nordvietnamesiskatrupper befann sig på laotiskt territorium. De s. k. Pentagon Papers har kastatnytt hus över kriget I . Det har bekräftats att redan på våren 1964amerikanskt flyg bötiade bomba . Det har också bekräftats att denamerikanska underrättelsetiänsten finansierat och utbildat en armé somrekryterats från ett minoritetsfolk I , meofolket, samt av thailändska legosoldater.Dessa trupper utgör tUlsammans med reguljära laotiska trupper, som ocksäfinansierats av , Vlentlaneregerlngens markstridskrafter. Klart är att utvecklingen i efter 1962 haft närasamband med det allt starkare amerikanska engagemanget i under sammatid. som Kennedyadminlstratlonen sökte revidera Eisenhower-regimenspolitik I ökades I gengäld det amerikanska engagemanget aUtmer ISydvietnam I syfte att trygga den amerikanska maktpositionen i . 1takt med de växande amerikanska Insatserna i ökade NordvietnamsIntresse av att utnyttja transportvägarna genom södra . Liksom I Vietnamstöder sig den amerikanska politiken också i på landets traditionellaöverklass och bidrar härigenom till att förhindra en modernisering av detålderdomliga laotiska samhället. som alltmer blivit utsatt för har striderna mellan Souvanna Phoumas anhängare och Pathet fortsattmed växlande framgång för ömse sidor. Souvanna Phoumas regim har med tidenblivit alltmer beroende av amerikanskt militärt och ekonomiskt stöd. Olikauppgifter föreligger om I vUken utsträckning Pathet är beroende av stödfrån . synes Pathet ha förstärkt sina militärapositioner, särskilt I landets södra delar. Efter instäUandet av de amerikanskaflygbombardemangen mot 1968 harbombkriget I blivit desto Intensivare. Kostnaderna för den amerikanskaflygkrigföringen I beräknas numera uppgå till per år.Under de senaste tre åren uppges omkring bomber hasläppts över landet. Den amerikanska flygbombnlngen I har förorsakatcivilbefolkningen svåra lidanden. har I sin Interpellation lämnatskakande exempel på de förhållanden under vilka laotlerna tvingas leva. Utöverbombningens omedelbara konsekvenser tillkommer syftet att få stånd deomfattande folkförfiyttnlngarna från de av Pathet kontrollerade områdena.Enligt regeringen I har 600 000 av landets ca 3 miljoner Invånare tvingatslämna sina hemorter. Inte bara bombningarna har medverkat till detta utan äventvångsförflyttnlngar som ett led I krigföringen mot Pathet . Trots att utvecklingen i Inneburit enmarkant upptrappning av kriget upprätthålls alltjämt kontakter mellanregeringen I Vlentlane och Pathet . Det kan anmärkas att Pathet alUjämthar en representant I huvudstaden och att de ministerposter som ursprungligenbesatts av Pathet aUtiämt hålles reserverade för dess företrädare. Det börockså framhållas att båda dessa politiska huvudgrupper erkänner sammanationella överhuvud, kungen . Efter statskuppen I Cambodja I aprU 1970 samladesrepresentanter för , provisoriska revolutionära regeringenI , Cambodjas nationella enhetsfront och , eller somdet numera kallas patriotiska front, för att betona sin solidaritet medvarandra. De betraktar som sin gemensamma motståndare, och tydligt är ocksåatt bedömer kampen I Cambodja och som en förlängning avVietnamkriget. Invasionen från I Cambodja och I Laosvåren 1971 har tydligt markerat att konflikterna I området måste betraktas somett sammanhängande problem. Regeringen konstaterade I utrikesdebatt år 1970att situationen I förvärrats genom händelseutvecklingen I Cambodja ochLaos. Kriget höll på att spridas till hela . Det vore svårt att tro påen varaktig lösning av problemen I något av länderna, om Inte kriget I Vietnamkunde bringas till ett slut. Den bedömning regeringen gjorde är aUtjämt giltig.Därutöver har regeringen fördömt Invasionen I . Regeringens synnerligen kritiska bedömning av amerikanskakrigsmetoder I från moraliska och folkrättsUga synpunkter har ocksåsin tUlämpning på den amerikanska krigföringen I . Beträffande utsikterna till politisk lösning i är detregeringens förhoppning att de kontakter som senast denna sommar förekommitmellan prinsarna skall leda till enöverenskommelse, som stabUlserar det Inre läget I . De amerikanskabombningarna I försvårar emellertid en politisk uppgörelse mellanregeringen I Vlentlane och patriotiska front. Det är angeläget att landetspolitiska problem löses utan utländsk Inblandning. 1 detta sammanhang är det avstor vikt att återställa respekten 1962. Vad särskilt gäller Förentastaternas roll I konstaterar regeringen, att upptrappningen av bombkrigetI måste I flera avseenden bedömas på samma sätt som den amerikanskaupptrappningen I , Utvecklingen av kriget I föranleddeamerikanerna att upphöra med bombningarna mot den 1 november 1968.Bombstoppet ledde emellertid Inte tUl efterföljd I det övriga . Tvärtomintensifierades bombningarna I och och spreds äventUl Cambodja. Bombningarna mot de södra delarna av har sedermeraåterupptagits. President klargjorde kategoriskt I sin presskonferens den12 att det kommer att fortsätta och undervissa förutsättningar även öka. Detta är ett led I den s. k.vietnamiseringspolitiken. Även om självfallet välkomnartlUbakadragandet av de amerikanska markstridskrafterna, måste vi fastslå attvietnamiseringspolitiken I sin nuvarande utformning Inte är någon fredspohtikutan tvärtom leder till en förlängning av kriget I , Inklusive ,och tUl fortsatta lidanden för de Indokinesiska folken. har under vårens lopp vänt sig mot tronpå en mUltär lösning av kriget I . VI har framhållit att endast genomen politisk lösning kan man finna vägen till fred och självständighet förIndokinas folk. En politisk lösning måste beakta de Indokinesiska folkenssjälvklara rätt att väha sin egen väg utan Inblandning utifrån. Beträffande andra fråga, som gäller biståndsinsatsernatUl patriotiska front, vlU jag först påminna om att 1,4 mUjoner kronortidigare ställts till Internationella röda kors-kommitténs förfogande förhumanitära biståndsinsatser, huvudsakligen I de av Cambodjas nationellaenhetsfront och patriotiska front behärskade områdena I Cambodja ochLaos. Leveranser av medicin har Inletts. Liksom I och Cambodja är det civilbefolkningeni som främst drabbas av kriget. Behovet av humanitärt bistånd är mycketstort. Bristen på bl. a. medicin och sjukvårdsutrustning är akut. Regeringen är därför beredd att sedan erfarenhet vunnitsav de nu pågående Insatserna fortsätta och utöka det humanitära biståndettill befolkningen I de av patriotiska front behärskade områdena. FruDAHL (s): Jag vUl tacka utrikesministern för det utförliga ochklargörande svar som han har lämnat på min Interpellation beträffanderegeringens syn på situationen I och behovet av kraftigt utökade svenskabiståndsinsatser tUl befrielse rörelsen i . InterpeUationen har föranlettsav den fruktansvärda situation som råder I . folk harkanske drabbats hårdast av alla folk I av det . Ändå har kriget I länge fått vara ett bortglömt krig.Och det har också från början varit den amerikanska politiska och militäraledningens avsikt. Den amerikanska Inblandningen och de amerikanska militäraoperationerna I har satts I gång och genomförts utan att ens denamerikanska lagstiftande församlingen har fått ta ställning frågan ochgodkänna aktionerna. Kongressen och allmänheten har Inte ens under- rätlats från början om vad som där försiggick. Kriget I är ett viktigt led Ivietnamiseringspolitiken, och det är I hög grad presidentens och hansadministrations krig. Det har genomförts med hjälp av flygvapnet, med hjälp avCIA och med hjälp av legoarméer som har betalats av och till stor del pådess biståndsanslag. Den thailändska legoknektarmén har betalats av , denInhemska regeringens armé har betalats av och av dess biståndsanslag. Avde sammanlagt som vae år ger I bistånd till gårmellan 350 och till att bekosta denna legoarmé. Meoarmén,den mlnorltetsfolksarmé som den amerikanska underrättelsetiänsten bekostar,går på 250 mUjoner dollar. Det är alltså mycket betydande belopp som satsar påden krigföring I som man länge försökte hemlighålla för det amerikanskafolket och för världens folk. Men vad som försiggår I har under de senasteåren kommit till omvärldens kännedom, och det har avslöjats Inte bara genomPentagondokumenten utan ocksä genom vittnesmål som framlagts för denInternationella kommissionen för undersökning av förbrytelser I ,Bl. a. har vittnesmål från den amerikanske och före dettabiståndsarbetaren spelat en stor roll. Vid de samtal som jag hade med företrädare för Laospatriotiska front vid mitt besök I för nägon tid sedan framkom ocksåen rad fakta som på ett skrämmande sätt belyser vad som pågår I ochsom mycket väl överensstämmer med den beskrivning som utrikesministern härgivit. I det svar som utrikesministern redovisar Ingår en långhistorisk redogörelse för situationen 1 . I och för sig är karaktären av debrott mot folkrättens, och humanitetens alla principer som USAgjort sig skyldig till I sådan att det Inte finns ord starka nog attfördöma vad som där pågår. Men redan en redovisning av kalla fakta äröverväldigande och leder tlU de klara ställningstaganden och fördömanden avden amerikanska regeringens politik som utrikesministern här gjort på densvenska regeringens vägnar. Det är klargörande för den fortsatta debatten Ivårt land. Jag vill ta upp de viktigaste punkterna och tilldem foga ett par kommentarer. För det första har utrikesministern fastlagt att redanpå systematiskt blandade sig I Interna angelägenheter och efter 1962 systematiskt kränkt den det året träffade Genéveöverenskommelsen,bl. a. genom bombningarna som Inleddes 1964 och genom att bygga upplegoknektsarméerna. För det andra framgår att den politik som fört I Laoshar klart samband med hela den amerikanska politiken I vilken syftartill ett fortsatt politiskt, ekonomiskt och militärt maktinnehav utan hänsyntUl dessa folks självbestämmanderätt och suveränitet. Det uttryck som använtsav amerikanska presidenter I olika sammanhang när man talar om"andrarangsstater" är ett klart uttryck för detta förakt för folkrättoch självbestämmanderätt. Det och Inblandningen I har med som gått sträckt sig allt längre. ministernhar erinrat om hur och Cambodja dragits In I politiken. Jag vill här ocksåpeka på att det I själva verket pågår lika öppna krigshandlingar IThailand. Något man framförde från laotiska befrielsefronten som en särskiltoroväckande utveckling är att man anser att det är en amerikansk strategi attdra en gräns mellan de norra och södra områdena I hela längsMekongfloden och att alltså inblandningen i är ett viktigt led Ipolitiken. De bombningar som ökade I Intensitet Inte bara ILaos utan också I Cambodja och Sydvjetnam och södra är ytterligareett tecken på denna amerikanska krigföring liksom den nya Invasionen avsydvietnamesiska styrkor I Cambodja som vi Just nu har fått kunskap om. För det tredje framgår att det samarbete som förekommermellan och befrielserörelserna I är en följd av dennaamerikanska politik och att det är självklart att man I försvarssyfte måstesamarbeta för att försvara sig mot det . För det fjärde har det ochinblandningen i Inre angelägenheter förhindrat den politiska uppgörelsesom annars för länge sedan skulle ha gjort det möjligt för folket I attbygga upp sitt eget samhäUe. Utrikesministern har erinrat om de samtal som fortfarandepågår mellan regeringen I Vlentlane och befrlelserörelsen. Jag vill erinra omdet fredsförslag I tre punkter som lades fram av befrlelserörelsen I åroch som är ett mycket generöst program vilket om Inte den amerikanska Inblandningenfortsatte för länge sedan skuUe ha lett tUl en uppgörelse. FredsförslagetInnehåller följande punkter: måste göra slut på Interventionen ochaggressionen mot . måste fullständigt upphöra med sina bombningar motLaos terrotorlum utan att ställa några som helst vUlkor. Efter det att upphört med bombningarna kommer Laosbeväpnade styrkor att genomföra etl eldupphör och kommer omedelbartatt upphöra med alla kränkningar och Intrång mot område som kontrolleras avmotståndarsidan. De Inblandade laotiska parterna avtalar ombildandet av en provisorisk koalitionsregering och om andra gemensamma frågorsom gäUer de Inblandade parterna. Där Ingår bl. a. garantin för en striktrespekt av kungariket neutralitet så som den är fastställd I Genéveavtalenfrån 1962 om . För det femte: Kriget I utgör ett brott mothumanitetens och folkrättens principer. Jag erinrade I början av mitt anförande om de många vittnesmålsom föreligger från civilbefolkningen och de drabbade människorna I Laosoch som har lagts fram av Branfman för . Jag skallcitera ett par av de vittnesmålen för att klargöra vad detta krig verkligenInnebär för människorna. En av de bystyresmän som då Intervjuades berättade om sindel av landet och om den by som han företrädde och som hade 3 000 Invånare: "I mitt delområde fanns det fiugoen byar. När vi gavoss I väg fanns det Inte ett enda hus kvar I någon av byarna.Flygplanen hade förstört alla. De bombade oss . bombade de Inte sä mycket. Men 1968 och 1969 bombade dekraftigt. Jag kan Inte hålla räkningen på hur det var. På en ochsamma dag kunde de komma en, två, sju eUer åtta gånger. De kom dag och natt. 1964 och 1965 var de flesta planen av typ AT-6 och T-28.Men 1968 och 1969 värdet mest jetplan F-105, F-lOl och F-4. De fällde för det mesta antipersonella bomber, och500-kllosbomber. Det var också många napalmbomber. De fällde faktisktnapalmbomber I byarna. Jag vet Inte hur ofta. Byborna var mest rädda för napalmbomberna,500-kUosbomberna och splltterbomberna. När napalmen föll tände den eld, och elden spred sig runtom, med ungefär hundra meters radie. Varenda människa I det området dogantagligen. När 500-kllosbomberna föll åstadkom de mycket djupa hål,och Inga skydd hjälpte mot dem. Splltterbomberna gjorde Inte några hål I marken. Men deexploderade åt sidorna, tätt Intill marken. Byborna blev förtvivlade för vem som helst kunde träffas Inom hundra meters radie. De flesta som träffades av bomberna var barn. Och gamlamänniskor träffades också ofta. Barnen hade för vana att leka runt om I byarna, på dehöglänta fälten, risodlingarna, ängarna och vägarna. Och när flygplanen bombadekunde de flesta av dem Inte komma undan fort nog. De var Inte skickliga nog Ikonsten att gömma sig. Åldringarna kunde Inte höra planen ordentligt när de kom.De var gamla och de kunde Inte springa fort, och ofta visste de Inte var deskulle söka skydd. Därför träffades också de gamla oftare. lämnade avbefolkningen, mest gamla människor och kvinnor, aldrig sina skyddsrum ellergrottor. De var aUtför rädda. De andra brukade gå ut och sköta deras arbete, omde inte hörde flygplanen komma. I mitt delområde gömde sig Igrottor, i skyttegravar." En annanman berättade så här: "Det här är min dotter, . Honhar många kulor från sphtterbomber I kroppen. Här, ni kan känna den här kulan ihennes ben. Hon har också flera I benen, och också I ryggen. fiskade jag I en bäck I närheten avvår by. Alla mina sju barn var med mig. De hjälpte mig att fiska, de lekte ochsatt där. Plötsligt kom fyra jetplan farande över vår by, påeftermiddagen. De fällde splitterbomber över hela området. Sex av mina sju barnskadades av kulorna, Khamphong, Boua , en flicka , Thao Tha, gammal pojke, Thao Pha, en pojke , Thao , en trettonårlgpojke och Boua , en flicka som är . Det fanns inga soldater någonstansI närheten under bombräden." Detta är också något som bestyrkts av alla vittnesmål.Soldaterna använder Inte byarna, utan de finns I skogarna. Byarna anfalls avhelt andra skäl. Det är riktat emot den clvUa organlsatlon- en Ibyarna för att terrorisera folket att ge upp. Och det är ett teknisktmycket avancerat krig, där de som fäller bomberna aldrig ser sina offer. Det ärett krig som kan föras så att man kan glömma det I resten av världen. Det ärett krig där man använder teknikens alla medel för att fullständigaförstörelsen. Man förfogar över en utrustning som I bestlalltet överträffarvad Jag tror vi kan föreställa oss. Man har elektronisk utrustning som kanregistrera varje mänsklig aktivitet och styra bomberna dit. Man har små bombersom Inte är avsedda att döda utan att stympa människor. De ser ut som små löv,som grus, som små djur, och de exploderar när barnen tar upp dem I händerna. Det här är en sorts krig som vi aldrig förut har varit medom I världen men som håller på att utvecklas som någonting oerhörtbetydelsefullt för stormakterna I deras försök att terrorisera andra folk. VIser det på fler håll än I . Det finns också I kolonier. Och vad är syftet med att föra ett sådant här krig, varförgör man det? Först och främst tvingas man att föra krig mot hela folket därföratt man har hela folket till sin fiende. Man tvingas det här kriget därföratt stormakternas arméer och de fasclstregimer som de stöder Inte kan klara enmUltär kamp mot befrielserörelsema. Men det mycket viktigare skälet är att detär själva den samhäUsorganlsation som befrielserörelsema representerar somutgör det största hotet emot . Det är befrielserörelsema som härrepresenterar kultur och social rättvisa, och det är de amerikanska angriparnasom står för barbariet. var det många av oss som bekämpadeatombeväpnlngen och de fruktansvärda olyckor som den kunde dra över världen. Påden tiden skrev den svenske författaren en dikt som skUdrade hurman då upplevde situationen men som är visionär när det gäller att beskrivaockså människornas situation i . Den lyder bl. a. så här: "Allaårstider är bombplanens tid som männskorna fruktar utan slut. Se, säger vi tUlvarandra, se där flyger världens fredsgaranter I bomblasterna bor vår frihet!" Med de orden har pekat på Inte bara det fruktansvärdaförstörelsemasklnerlet utan också på stormaktemas, och , förakt för desmå folkens självbestämmanderätt. Det måste också I fortsättningen vara enhuvudpunkt i den utrikespolitik att bekämpa varje form avsträvanden I denna riktning från och andra stormakters sida. När det gäUer situationen I och I I övrigtär det av betydelse att utrikesministern har gjort de klara fördömandensom vi har hört, men Jag vUl också fråga: Vad konkret kan den svenskaregeringen göra för att ändå öka det reeUa skyddet för de små staternas och deenskilda människornas säkerhet och trygghet och suveränitet? VI vet att det hartagits Initiativ när det t. ex. gäller formuleringarna av den Internationellarätten, av krigskonventionerna, och det är ett svårt och mödosamt arbete. Menjag vill ändå uppmana utrikesministern att här tala om hur långt man har kommitI det arbetet och vad man vidare kan göra. Vad sedan gäller biståndsinsatserna är det välgörande attvi har fått höra att de har kommit i gång och att de kommer att utökas. Men Jagkan ändå inte underlåta att påpeka att det rör sig om ytterligt små Insatser,att behovet är mycket större och att det finns all anledning att Intensifieraarbetet på att bygga ut Insatserna och finna lämpliga kanallserlngsvägar. Överläggningen var härmed slutad. §3 Om ökat lokaliseringsstöd Herr inrikesministern erhöll ordet för att I ettsammanhang besvara dels () den 14 oktoberframställda Interpellation, nr 152, dels () den 27 oktoberframställda Interpellation, nr 189, och anförde: har frågat mig om Jag är bereddatt medverka till att, där förhållandena motiverar det, stödområdet utvidgasvid riksdagsbehandlingen av Länsprogram 1970. har frågat mig om Jag avser attavge förslag om att de bestämmelser som gäller för företagslokallsering tUldet allmänna stödområdet Införes att gälla även för . Eftersom InterpeUationerna behandlar samma ämnesområdeanhåller jag att få besvara dem I ett sammanhang. Jag kan Instämma I den av framfördauppfattningen att frågan om det allmänna stödområdets omfattning Inte kan ansesvara avgjord en gång för alla. Vissa förändringar av stödområdets gränser harockså vidtagits. riksdagsbeslut om den fortsatta regionalpohtiskastödverksamheten Innebar en utvidgning av stödområdet. Enligt beslut av 197 1års riksdag togs In I stödområdet. På grundval av Länsprogram 1970 avser regeringen att undernästa budgetår lägga fram förslag till ett regionalpohtiskt handlingsprogramför hela landet. Parallellt med arbetet på länsprogrammen pågår inomInrikesdepartementet en översyn av de nuvarande medlen I stödverksamheten. Idetta sammanhang kommer också frågan om stödområdets omfattning att övervägas.Den gällande treårsperioden för det regionalpohtiska stödet utlöper /73. Statsmakterna måste aUtså fatta beslut omstödverksamheten under en följande stödperiod. 1 avvaktan på den samladebedömning som då får göras är Jag Inte beredd att föreslå ytteriigareförändringar av det allmänna stödområdet.