prot · FU09138 · 1971-12-31 00:00:00 — I enskilda ärenden kan det emeUertid uppstå oUka bedömningar. Jagmenar alltså att det inte finns någon delad praxis meUan Kungl, i dessa frågor. Jag tror att samstämmigheten därvidlag ärutomordentUgt stor. Ju längre debatten fortskrider, desto meronyanserade och vårdslösa bhr inläggen om vapenfrinämnden och utredningsmännen.När man sitter och lyssnar på debatten får man ett intryck av att de imgdomarsom söker vapenfri tjänst har kommit in i den verkUga rättsosäkerheten. Jagförstår inte senaste inlägg, där hon använder uttrycket att det nuär fara på färde och framhåller att hon i diskussionen har kommit fram till attnågot måste göras. Både jag och i har försökt attberätta för ledamöter hur vapenfrinämnden arbetar och hur utredningsmaskinerietfungerar samt om våra ambitioner att få fram aUt bättre och kunnigareutredningsmän. Vi har sagt att vi vill ha en breddning att omfatta de rehgiösagrupperna, fackföreningarna och Folkrörelsesverlge, Vi har inget annatintresse. Hur kan tro att vapenfrinämnden har något annat intresseän att få ett seriöst underlag och att avge riktiga bedömandenI de ohka ärendena? Jag vlU också säga tlU som ifrågasätterutredningsmannens objektivitet i ett utredningsfaU att jag beklagar om det harförekommit. Det skaU inte förekomma och får inte förekomma, VI sätter stortvärde på om till vapenfrinämnden vill förmedla de uppgifter om denutredningsmannen som här åberopas, därför att då måste vi gå in och titta påärendet och verkhgen avgöra från vårt utgångsläge huruvida det finns fog för deanmärkningar som har riktat emot honom. Det är ju korrekt att bådassidor här får komma till tals, så att man får en fullständig bild. Det är nämUgen inte utredningsmannens uppgift att styraåsikterna utan att styra samtalet. Han måste ju till vapenfrinämnden förmedlade skäl som den sökande åberopar för att få vapenfri tjänst. Många av dem somsöker vapenfri tiänst är relativt obenägna att gå in på det som är mestavgörande i hela frågestäUningen, nämligen en redogörelse för den personUgakonfliktsituation som skulle uppkomma I händelse av krigsför-veckUngar, Demotiven måste vi ha redovisade. Jag tror därför att det är riktigt att man inte alltförmycket upphöjer enstaka ärenden, hur olyckUga de än kan ha bUvlt hanterade -jag beklagar om det har förekommit - till något aUmänt generellt förekommandeI vapenfrinämndens arbete. Hur skulle debatten då föras utanför , närden är så pass sUngrig och kantig I , hur skaU de som inte är såkunniga och medvetna som riksdagsmännen kunna föra en debatt ifrån ett sakUgtutgångsläge, om Inte vi själva kan anstränga oss att finna Utet trovärdighethos åtminstone de två företrädare I vapenfrinämnden som har erfarenhetav vapenfrinämndens arbete? Jag har velat säga detta, hen talman, för att jag tror attdebatten skulle vinna på om vi anstränger oss att göra sådanaresursförstärkningar i vapenfrinämndens arbete att vi minskar och helsteUminerar alla risker för missbedömningar och inte lägger ned så stor möda påatt berätta vilken rättsosäkerhet som ungdomarna har, för det är en våldsamöverdrift när det gäUer vapenfrifrågorna. En översyn av vapenfrilagens till-lämpning m. m. FruÅSBRINK (s) kort genmäle: Vi samtliga motionärer har, om jag uppfattatdenna debatt rätt, utgått Ifrån att vapenfrinämnden gör sitt bästa, men denlånga debatten I detta ärende ger ju vid handen att aUt trots det Inte är bra,VI har Inte uppfattat vår uppgift här i vara att så länge det finnsnågra fel inte försöka få tiU stånd ändringar som vi uppfattar somförbättringar. Det skaU Inte sägas, att det är bara från motionärernasoch deras sympatisörers sida som debatten börjar bU enkelspårig. Här harframträtt efter hand i debatten jag syftar inte på - tendenseratt tala om hur väldigt bra utredningsmännen fyller sin uppgift. Hälsan tiger iregel still, VI är satta här att så att säga föra de sjukas talan, aUtså att taupp de fall där det finns något övrigt att önska. En översyn av vapenfrilagens till-lämpning m. m. () kort genmäle; Jag tror att jag redan I början av mitt förstaanförande sade att jag absolut inte är ute efter vapenfrinämnden och dess sättatt arbeta. Jag är övertygad om att den gör sitt aUra bästa, och jag är ävenövertygad om att den har en av de svåraste uppgifter som man kan tänka sig. Menjag måste säga att det inte är mer än rätt att vi pekar på enskildafall, där vi ser att det inte går efter vapenfrinämndens önskan. Jag skaU gärnata kontakt med sedan, när det gäUer det fah som jag har nämnt.Men det skuUe vara fel om vi när denna fråga debatteras bara tyckte att det ärbra som det är. Jag tror att det viktigaste vi kan nå fram till här är attsjälva utredningsförfarandet ändras radikalt, så att man kan sköta utredningenpå ett bättre sätt än som sker. Jag tror att något av det som , t, ex, en kommitté på tre personer, skulle kunna sköta detta bättreän en ensam person. Det måste vara omöjUgt för vapenfrinämnden att gå i godförvarenda utredare. Jag begär inte att vapenfrinämnden skaU kunna göra det.Det bUr ett vågspel som den ger sig in på, när den ger personer I uppdrag attsköta dessa utredningar. Jag viU, herr talman, säga att detta inte är någon kritikmot vapenfrinämnden. Jag viU hellre säga att vi som kommit med Utet småttkritiska röster vill hjälpa till, så att vapenfrinämnden skaU få det om möjUgtdrägligare I sitt arbete än . HerrLINDKVIST (s) kort genmäle: VI börjar närma oss varandra I debatten här.Den ambition som uttryckte i sitt senaste inlägg och som jag ävenuppfattade i stämmer utomordenthgt väl överens med det inlägg somjag gjorde från talarstolen för sedan. Jag berättade i mittanförande att allt Inte var bra beställt, att vi hade problem , att vi behövde få ökade resurser och ökad rekrytering för attfå ett bättre arbete och att ambitionen Inte var annan än att ge de sökande enkonekt och rättvis behandhng. Vi är väl överens om att det är en fuUständigt logisk målsättningför att nå upp till den vapenfrUag som Instiftades 1966, säger att allt Inte är bra, och vi är alltsåöverens om detta, , Hon gillade inte tendensen i debatten, men jagfrikändes i samma mening, och jag bugar mig för det. säger att detfinns utredningsmän som inte fyller sin uppgift. Jag tycker att en alldeles utomordentUgt bra beskrivning av utredningsmännen och derassvårigheter. Han har understrukit jag uppfattade det så - att Inte han heUerhar slagit sig tlU ro med den kapacitet som vi har inom utredningskåren förnärvarande. Det kan ingen i vapenfrinämnden göra, Sluthgen säger att han inte är ute eftervapenfrinämnden. Jag skulle ha satt mycket stöne värde på att han riktat sinkritik mot vapenfrinämnden, detta av det enkla skälet att vapenfrinämnden äransvarig för sina utredningsmän. Vi skah se tiU att vi har utredare som kanklara sin uppgift objektivt. Gör vi inte det, skah detta förmedlas tillvapenfrinämnden, ty det åUgger nämnden både att se till att den har de rätta utredarna och att ta ansvaret för utredarnas arbete. godkännerjag ahtså inte kritiken mot utredningsmännen. Jag flyttar över Nr 138 Den är det ansvariga organet för att vapenfrha- Fredaeenden gen verkhgen skah få den rätta tolknmgen, Hen (fp): Jag tycker att det är värdefuUt att det underdenna debatt understrukits att det som vapenfrinämnden skaU pröva är den djupasamvetsnöden hos den som söker. Det skaU inte vara vederbörandes inteUektuellafärdigheter eller hans möjhgheter att uttrycka sig som skah vara avgörande. Sedan vill jag säga tUl hen , som ju ärvapenfrinämndens flitigaste reservant och som dämed i flera faU har givit tiUkänna att han inte delar den uppfattning som majoriteten har, att om samthgahans reservationer hade bhvit bifallna hade vi kanske kunnat räkna med enmindre restriktiv praxis. Hen sade att jag hade missuppfattat ett yttrandesom han fällt tidigare. Jag är glad att vi nu får tiUfälle att klargöra detta.Det är aUtså så, att sedan Kungl, Maj;t i några faU har gått emot vapenfrinämndensbeslut och alltså be-viljat ansökan om vapenfri tiänst, har vi att vänta enmmdre restriktiv praxis från vapenfrinämndens sida i fortsättningen. Kan vivara överens om det, har vi vunnit någonting på denna debatt. Hen (); Vi har att vänta ett fuUföhande av denaUmänna humana linje som vapenfrinämnden föher. Där finns det ingamotsättningar meUan Kungl, Maj:t och vapenfrinämndens ledning. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 6 Föredrogs försvarsutskottets betänkande nr 21 medanledning av motion om översyn av vapenfrilagens bestämmelser om tjänst förvapenfri tjänstephktlg. Utskottets hemställan biföUs. § 7 Organisation m. m. av Föredrogs försvarsutskottets betänkande nr 22 medanledning av Kungl. Maj:ts proposition angående organisation m. m. jämte motioner. Hen OLSSONi (): I försvarsutskottets betänkande nr 22 medanledning av Kungl, Maj:ts proposition nr 124 behandlas den framtidaorganisationen av . är ett mycket stort verk; det har ca Organisation m. m. av Det är alltså ett mastodontverk, som Utet oegentligt harkallats Pentagon, Det är naturhgtvis viktigt att ett så stort verkutnyttiar sina personeUa resurser så effektivt som möjligt. revisorer har också uppmärksammat detta problemoch säger I en rapport från att "verkets storlek gördet nödvändigt att begränsa personalkadern till vad som är oundgängUgenerforderligt och att utnyttja denna kader på mest effektiva sätt. Med hänsyntiU att verksamheten varierar till art och omfattning är det ett oavvisUgt kravatt personalorganisationen hålls elastisk," Den utredning som Ugger till grund för propositionen 124har också uppmärksammat relationerna meUan personalkostnaderna och de totalamaterielkostnaderna och framhålUt att personalkostnaderna måste ägnas ökaduppmärksamhet och så långt som inöjUgt minskas utan att kravet på ändamålsenUgmateriel ifrågasätts. Utredningen anser att man bör kunna reducera kostnadernaför verkets drift . Varken utredningen eUer departementschefen har emellertidansett det möjhgt att minska kostnaderna för verkets drift ,I folkpartimotionen 1515 trycker man däremot hårt på attrationahseringsaspekterna måste tas under övervägande just underombyggnadsperioden; det är som de storarationahserlngsansträng-nlngarna bör göras. Det är glädjande, tycker jag, att utskottet har delatmotionärernas åsikt och anser att det bör "vara möjligt att utan drastiskaåtgärder i form av avskedanden m, m, mlnlmera resursbehovet även under den tidomorganisationen pågår". Jag noterar detta med tiUfredsstäUelse och ber att få yrkabifall till försvarsutskottets hemställan. HenJOHANSSON i Holmgården (c): Jag kan tyvärr inte i hkhet med den föregåendetalaren vara helt tillfredsställd med utskottets skrivrung och förslag. Jag viUta upp en detah och hänvisar då tlU att propositionen syftar tiU enrationalisering av materielverkets arbete. Jag menar att det I så fall är felatt man inte har nyttjat alla de möjUgheter som har kommit fram iremissyttrandena och också I vår motion när det gäller att ordna enrationellare verksamhet. Försvarets rationahserlngslnstitut ansåg att en samordningav försöksverksamheten i och i var en rationeU och riktigåtgärd och dessutom lämphg ur mihösynpunkt, då verksamheten i intevar helt tillfredsställande för sin omgivning. Av den anledningen skrev viNonbottensledamöter en motion, där vi föreslog att verksamheten i Karlsborgskulle flyttas upp tih . Vi har fått en rätt positiv skrivning avutskottet, men den har Inte lett tih att det, åtminstone , kan bUaktueUt med en flyttning från till . Utskottet anför som argument för att man inte skaU ge sigpå den här flyttningen att Karlsbörg hgger i närheten av försökscentralen iMalmslätt och att möjhgheterna tiU försök med sjörobotar skulle vara störredär. Jag tycker att bägge argumenten är rätt svaga. MöjUghet till försök med sjörobotarbör kunna ordnas ganska väl, eftersom man har ett skjutfält inte aUtför långtfrån nere i Tame, där dyUk verksamhet pågår. VI väckte vår motion av den anledningen att vi villeförstärka försöksstationen i på grund av dess belägenhet. Om verksamhetendär skall kunna uppehåUas I fortsättningen och man skall kunna få personal dit,är det utomordenthgt angeläget att försöksstationen förstärks. Därmed ökasockså möjhgheterna att ge den bygden och de människor som skah vara placerade iVidsel den service som de aUdeles självfaUet måste ha rättighet att få. Mot den bakgrunden vlU jag, även om jag Inte skaUframstäUa något yrkande, mycket kraftigt understryka vad utskottet tlU slutändå har kommit fram tiU, när det "viU som sin mening uttala att föisöksplatseni bör ges prioritet vid en eventueU utbyggnad av försöksverksamheten pårobotområdet". Jag hoppas att statsrådet skaU föha den an-visningen ochatt det skah kunna ske så snabbt som m.öjUgt. Organisation m. m. av FruERIKSSON i (s): När materielverket övertog ledningenför Intendenturen och tygförvaltningen från armé, marin och flyg skapades ettmastodontverk det har redan nämnts som är vårt största ämbetsverk med 4 400anstäUda. Den Integrering, som man åsyftade, har väl Inte nåtts. När mansammanslog det hela, hoppades man väl, att man skulle kunna reducera omfångetav verket och nå större effektl-vitet. tycks det dock som omförsvarsgrenstänkandet fanns kvar och som om det vilade en väl mihtär anda överdetta civila verk, detta trots att många och omfattande utredningar har gjorts:1964 års tygförvaltningsutrednlng, materielförvaltningsutrednlng och1968 års materlelanskaffnlngsutrednlng. De har tagit , och de harkostat 45 mUjoner kronor, men frågan är, om de har gett särskilt stortresultat. Den omorganisation, som föreslås, motiveras, som detstår i utskottsbetänkandet, av att man väntar sig en rationaUserlngseffekt, menomorganisationen får inte betraktas som slutgiltig, I propositionen anföresocksä, att det är svårt att nå särskilt stor effekt . Det hetervidare att vissa provisoriska åtgärder bör vidtas inom verket redan innanomorganisationen skah komma tiU stånd dvs, den 1 JuU . Riksdagsrevisorerna har I en granskningspromemoriasom också nämns 1 utskottsbetänkandet pekat på behovet av en genomgripanderationaUsering Inom materielverket med bl, a, nedbantning av personalkadrerna.Med hänsyn tlU att propositionen skuUe komma att läggas fram och med hänsyn tlUatt en utredning hade avslutats, nöjde sig emellertid revisorema med attöverlämna sina synpunkter tiU Kungl, Maj :t och tUl den utredning, som hadearbetat med dessa frågor. Den omorganisation som föreslås är självfaUet ettsteg i rätt riktning, men den bör inte som jag tidigare sade - få varaslutgiltig. Propositionen förutsätter också, att verket självt skaUintensifiera rationaUseringen för att ge ökad effektivitet och minskautgifterna. Man kan ha ohka stora förhoppningar om att det kommer att ske;själv är jag 2* protokoU 1971. Organisation m. m. av inte såsäker på att verket kommer att ta i särskilt hårt med sig självt, eftersom detförefaller att kunna hushålla länge med rationaUseringen, När Kungl. Majtsäger, att man unnar verket arbetsro, eftersom man inte vlU att personalenskall vara upptagen av utredningar år , är det naturUgtvis riktigt; jaghoppas bara, att det inte betyder, att man lämnar materielverket helt I ro. Revisorerna får säkerhgen anledning att återkomma och föhamaterielverkets utveckUng, Jag har därför inget annat yrkande i anledning avden föreliggande propositionen än utskottets det är väl bara att godta den,men jag ser med en viss misstro på materielverkets möjhghet att minska sigsjälvt och väsenthgt ändra på sin struktur. Det hgger i aUa faU i dagens beslutatt vi väntar detta, och jag yrkar alltså bifaU tiU utskottets hemställan. HenHAGNELL (s); Jag har suttit i det här verket sedan det komtih . Då existerade det inte i den här formen, utan det var ensamordning som kallades försvarets förvaltningsdirektion, en samordning mellanfyra ämbetsverk, understäUda Konungen, Redan när förvaltnlngsdhektlonen kom tiU i mitten på1950-talet var det uppenbart att det inte var en tiUfredsstäUande lösning; detvar bara en Interlmslösnlng, och det måste gå mot en ytterligare samordningmeUan de oUka enheterna. En sådan kom saktehga fram. Får jag erinra om att det inte är en utveckhng som ärspecieU för förvaltnlngssidan, utan det finns en hkartad utveckhng på andrasidor inom försvaret. var det knappast möjhgt att utanKonungens personhga närvaro håha en fältövning där oUka försvarsgrenar skullesamverka. Det fanns nämUgen ingen samordning mellan dem. Den har sakta byggtsupp, och på samma sätt har man pä förvaltnlngssidan byggt upp en samordning, första etappen bildades förvaltningsdirektionen med befogenheter attsammanjämka och med möjUgheter att i -vissa fall besluta vilket av de fyraverken som, enUgt den s, k, huvudförvaltnlngsprincipen, skuUe vara inköpare avett visst materiel. Sedan fördes dessa oUka verk ihop, och när man adderarfyra verk bhr det nya verket naturUgtvis ännu större än vad något av de fyrahar varit; det bUr Uka stort som de andra fyra var tillsammans. Det är precissamma erfarenhet som man får från andra civila verk, exempelvis överstyrelsenför yrkesutbUdning och som slogs ihop. Inte bhr det såmärkvärdiga nedskärningar som uppkommer. Det kan bh vissa justeringar, ochsedan sker en del förändringar . Likadant bhr det på den här sidan;förändringar har inträffat. Men jag har en grundinvändning mot dessa verks funktion -det gäller alltså inte bara det nu aktueUa utan även andra. Den anmärkningenUgger inte på verken utan I viss mån på oss själva i och påregeringen. När man föreskriver så nogranna regleringar om hur byråer ochavdelningar och allting skall fungera - man föreskriver t, ex, etthandläggningskineseri som är svårt att förestäUa sig bara för en så enkel saksom att skriva ut en statUg reseräkning - bUr det ett tungarbetat och mycketriktigt, som i säger, onödigt stort verk. Men ta bort en hel del av de här byråkratiskaföreskrifterna som gäller! Hur skall vi då göra 1 stäUet? Ja, jag försökte redan närförvaltningsdirektionen Inrättades framföra den meningen och jag harframfört det tiU de utredningar som har pågått medan förvaltningsdirektionensatt där, jag har framfört det i samband med att vi försökte fastställa enInstruktion för verken, jag har framfört det upprepade gånger under tidernaslopp att man bör handla på ett annat sätt. När en styrelse i ett företagtillsätts, ge då styrelsen arbetsmöjUgheter och också skyldigheter attgenomföra ratlonahseringar successivt. Och styrelsen får möjhgheter att göraförändringar, låt styrelsen få göra sådana det bör ingå I styrelsens ansvar,Föh sedan upp utifrån om styrelsen sköter sin arbetsuppgift riktigt. Som det nu är skulle först försvaretsförvaltningsdirektion fungera . Sedan såg man vad som var uppenbartredan i starten, nämUgen att detta inte skulle fungera, och så blev det nyautredningar som pågick . Därefter kom ett nytt ämbetsverk tiUstånd, och så skaU man hålla på och utreda hur det skah fungera. När man seratt en sak inte fungerar skaU man aUtså hålla på och utreda det ,och först kommer ett förslag som talar om hur verket borde hasett ut - ! Men det talas inte om hur det skah se ut förframtiden, för först skah man köra det nya, och så skaU det gå ske-vt, och såskall man komma med en ny utredning. Så fungerar byråkratin. Det är otUlfredsställande Intebara på det här området utan även på andra. Men en ändring föratsätter ettannat handlag från ägarens sida kaUa det regeringen, kalla det ,kaUa det staten. Då skall man inte låsa arbetsrutiner och organisationer på detsätt som man nu har gjort. Det här verket kan skäras ner. Ja, det kan skäras ner påmånga sätt, bl, a, på det sätt som jag nämnde här. Ett annat sätt är, omexempelvis Inköp av material skall äga rum, att man skär ned antalet personersom har hand om materiahnköpen. Då kan man köpa med fäne personer och med hjälpav konsulter utifrån eller med hjälp av det sähande företagets konsulter somtar fram beskrivningar och kvahfikatlonskrav. Man bUr alltså beroende av denman köper av. Det var för sedan möjhgt att inom dettaverks föregångare göra hela konstruktioner på flygplan, gå ut med dekonstruktionerna, beställa in motorutrustning, elektrisk utrustning osv, ochsamordna det till ett flygplansbygge. Då hade man aUtså folk för att fuUgörahela den funktionen. har man inte folk till den funktionen den ärbortkopplad från verket, den är överlagd på privat industri men den finns däri aUa fall. Det betyder att man är beroende av den privata industrin, vare sigden är svensk eller utländsk, när man köper. Men då kan man i stället bibehålla en funktion inom ettsådant här verk, ha så pass mycket skickUgt folk att man kan föha upp det helaoch se att det man köper är det riktiga, och så får man bU beroende av dem manköper av i övrigt. Man kan emellertid skära ned ytterUgare och säga: Vi skaUinte ens ha folket tU] det här vi köper rakt ut, eUer vi köper konsulter somvi tror Organisation m. m. av Organisation m. m. av äroberoende, och så ber vi dem kontrollera åt oss. Då bhr det formeUt fäne iverket, men det man köper bhr i motsvarande mån dyrare, för då sitter jupersonalen på säharsidan och belastar försähningskostnaderna. Då är frågan baraom vi viU att det säljande flygbolaget eUer man själv skaU ha det folket, omman själv skaU ha konsultema i sin organisation, eller om man skall bU beroendeav konsulterna ute på marknaden, I verkUgheten bUr det en blandning av aUadessa funktioner. Men UtveckUngen har gått därhän att man flyttar fler och flerfunktioner från verket över tUl industrin och konsulter. Då bUr naturUgtvisinte heller tiUväxten så stark som den skuhe ha bhvit om man bibehållit sinagamla funktioner. Men skär i stället ner ytterUgare och säg: Köp, men följ inteupp, och gör inga konstruktioner. Köp vad ni får utifrån! Då kan man skära nerytterligare. Men därmed bhr det inte billigare. Där kommer priset på varan In ibilden. Men den rationaUsering som kan genomföras bör ocksågenomföras -och det bör åligga styrelsen att göra det. Och styrelsen bör då gesde möjhgheterna. Då skall man inte låsa ett verks organisation så hårt som vinu gör både i detta och andra faU och fordra en rationahsering somdet inte är möjhgt att genomföra Inom verket. önskade att man Inom verketskulle kunna genomföra en väsentUg förändring av verkets egen struktur. Ja, menverket får Inte genomföra något sådant. Det borde man dock få göra. Där hållerjag alltså med , Utskottet skriver på s, 6 i sitt betänkande: "Medutnyttjande av den elasticitet som utmärker personalorganisationen bör detenUgt utskottet vara möjUgt att utan drastiska åtgärder i form av avskedandenm, m, mlnlmera resursbehovet även omorganisationen pågår,"Men det är ju inte aUtld att de som avgår slutar på rätt ställe. Och måsteman ha rätt att ställa om och flytta samt att lägga ned byråer och avdelningar.Men den rätten har verket inte. Hur stort är verket? Ja, det har omkring 4 000 anställda.Är det mycket? VI kan hitta många företag som har det. På AMS-sldan har man t.ex, en stor inrättning. Men vad är stort, och vad är htet? Det beror väl pårelationen mellan arbetsuppgiften och antalet människor. Om man i det verk dethär gäller köper in materiel för 2 000 mihoner kronor - något mer om manlägger till underhållet så betyder det på 4 000 anställda i genomsnitt enhalv mihon kronor per anstäUd och år. Det är ungefär vad man har inom handelnoch i andra stora företag. Och om man ser verksamheten som en lagerskötsel avinköpt materiel och räknar med bara de tio senaste årens inköp om 2 000 mihonerkronor , så är det ungefär detsamma som att varje anstäUd har att hanteraett lager som är värt 5 mUjoner kronor. På det sättet kan man mäta storleken och jämföra medförhållandena i andra företag, som svarar för inköp och underhåll avindustriell materiel, planering, konstruktioner, kontroll, uppföhning av vadsom händer nationellt och internationellt osv. Det är svårt att göra sådanamätningar när man sitter i styrelsen och försöker få ett grepp om huruvidaantalet anställda är stort eller Utet och bedöma om man kan rationaUsera ellerinte, men till slut kommer man ändå fram tiU att man dess värre inte får