prot · FU0960 · 1971-12-31 00:00:00 — Del poängterades i den deballen - och jag vUl görnaupprepa del - alt om del görs en annorlunda fördelning kommer förmodligen inledel totala skattetrycket alt minska, därest man är överens om uigifterna. 2 protokoU 1971. den 14 aprU 1971 Skatteutjämningsbidrag tiU kommunema m. m. Detla göratt vi får en känsla av all ell förordande av en ulredning kan ge ell argumentför att man skuUe vara mera vänligt inställd gentemot kommunernasskattebetalare det mä gälla primärkommunerna eller landslingen - än vadsocialdemokralerna är. Jag tror all vi alla är lämligen överens om all detgäller del totala skattetrycket det är en fördelning inbördes och vi kandiskutera fördelningsprinciper, men är vi överens om utgifterna mäsle vi ocksäta kostnaderna. Jag har därmed velal säga all det kanske inte i grund ochbollen råder sä stor skUlnad meUan de olika synpunkter som har framförls; delär närmast fråga om hur vi skall angripa problemen. Man har talat om att staten"övervältrar" koslnader och man har sagl i reservalionerna altkoslnader "åläggs" kommunerna, kan möjligen spräkligl sett varariktigt, men jag har en känsla av att ordvalet "övervältra" och"ålägga" kan ge en känsla av att man gör någonting medvetet molkommunernas vUja. Lål mig göra etl par reflexioner pä den punklen innan jag gärvidare. Jag hade under en följd av är tillfälle att syssla medskolstyrelsen i min hemortskommun och även med länsskolnämnden i mill hemlän.Jag mötte representanter för både moderala samlingspartiet, cenlerparliei ochfolkpartiet, ochjag hade inte nägon känsla av alt det skilde avsevärl i uppfattningen,när vi var på det lokala eUer del regionala planel, om vad vi skulle göra pådessa punkler. Det framfördes inte någon slörre Ivekan inför all riksdagenbeslöt om grandskolan eller om gymnasiereformen. Det var fråga om hurkommunerna skuUe göra sina insatser. JagvUl med detta säga alt vi inte kanframmana en bild av att vi bedömer saken annorlunda här än vi gör pä detkommunala planet eller på landstingsplanet. Kanske gjorde ell litet övertramp dåhan talade om virrigheten i planläggningen och därmed felakliga investeringarvad det gäUer skolbyggnader. Jag är medveten om alt del kan ha varil nägonenslaka skolbyggnad i glesbygdsområden som man skulle ha kunnai undvika alluppföra, men i övrigt tror jag inle alt del har gjorts några fadäser i fråga omskolbyggnadsprogrammet. Jag övergår lUl elt annat område och knyter där an UU vadherr anförde. Det gäller frågan om sjukvårdskostnaderna och landstingensinsatser på den punklen. Under en följd av är, fram tUl senasie , hadejag lUlfäUe att dellaga i landsUngsarbetet även inom förvaltningsutskottet ochdärmed anledning att följa ulvecklingen pä del omrädei. Jag vet vad del innebarnär landstingen skrev pä överenskommelsen med staten om kostnadsövertagandeför mentalsjukvården. Överenskommelsen var kanske gynnsam i vissa faU,exempelvis för det län som jag representerar, där det inte fanns något statliglmentalsjukhus. Vissa nyanser kunde framträda vid jämförelse med andralandstingsområden, men jag vUl betona att det var en överenskommelse och att vivar överens. Jag vet om att ulvecklingen har gått i rask takl vad delgäUer åtagandena från landstingens sida för att utvidga sjukvården och ge dennaden slalus som den har. år 1967förelåg en motion i frågan från ell landsiing - om jag inle minns fel vardet och man var då inom överensom all försöka fä sländ en koslnadsun-dersökning belräffande sjukvården ochden ökning som trenden pekade mot. Jag vUl inom parentes säga tUl inle alla de tre uiredningar som han lalade om har tUlsatts avfinansminislern. Det är bara en av utredningarna som han har tiUsatt - en hartiUsatts av civUministern och en av socialministern. När del blev aktueUt för landstingsvärlden alt diskuterasjukronorsre-formen med deltog jag i en ordförandekonferensinom , 1 den konferensen dellogordföranden och vice ordföranden i respekiive förvaltningsutskott. Dä förelågen PM som också gäUde kostnaderna för sjukvården. Den är undertecknad avdåvarande statssekreteraren i , ordföranden iLandstingsförbundet F, och förbundsdirektör saml avrepresentanter för , I punklen 4 i denna PM träffadesöverenskommelse meUan och om attdepartemenlel skulle medverka lill en samhällsekonomisk analys rörandesjukvårdskostnadernas ulveckling. Som en följd av denna överenskommelsetUlsattes sedan en ulredning av socialministern. Jag viU betona att det är endepartementsutredning som utförs av planeringschefen med biträde av en radsakkunniga. Utredningens betänkande kommer sä småningom att presenteras. Jaghar emeUerlid en känsla av att del i den utredningen kommer att återfinnasvissa uppgifter som redan finns med i långtidsutredningens bUaga 6,"Utvecklingstendenserna inom den offentliga sektorn". Både Landstingsförbundetoch representanter för Kommunförbundel har för övrigl medverkat i delsammanhangei. Vi som har sysslat med dessa frågor inom landslingen äroroade för kostnadsutvecklingen, och vi har försöki alt göra avvägningar iolika avseenden. Men jag tvekar inte att säga att vi i viss män kan hamna i etldilemma som förtroendemän vid dessa avvägningar. Jag vUl betona att vi harmycket skickliga läkare, som är specialister pä en rad områden. Men de harockså sina speciella önskemål, och det händer att de framförs med betoning avall om vi inle fär göra den och den investeringen i personal, utrastning ochläkemedel, sä blir vär situation mycket brydsam. Det känns dä nästan som etttvingande moment för förtroendemännen all respeklera fackmännens synpunkler,och därmed får vi en lendens UU kostnadsstegringar. Vid en granskning av kostnadsfördelningen mellan slal ochkommun kan man också gå liU längtidsulredningen, bUaga 4, "FinansiellatUlväxtaspekler 1960-1975", Där finns det en sammansläUning, som jaglycker är intressant i sammanhangei. Den visar att när del gällerinvesteringsbidrag, driftbidrag, olika former av skattebidrag och senareskatteutjämningsbidrag var statens sammantagna bidrag tUl kommuner ochlandsting 2 487 miljoner är 1960, och 1969 var moisvarande statsbidrag 7 995miljoner. Statens bidrag har alltså inte legat helt stUla, menkosinadsslegringarna har varit ännu större för kommuner och landsting. Detfinns därför all anledning att se pä frågan hur kostnadsfördelningen bör vara. Skatteutjämningsbidrag tiU kommunerna m. m. den 14 aprU 1971 Skatteu tjämnings-bidrag tiU kommunerna m m. Jag vUl också erinra om att 1969 ärs riksdag beslöl althos Kungl, Maj:l begära en ulredning om fördelningen av kostnaderna meUan staloch kommun. Dåvarande statsutskottet skrev i sill belänkande nr 36, daterat den11 , följande belräffande skalleuriämningsbidra-gen: "Med anledningav de ifrågavarande motionsyrkandena förordar utskottet att en parlamentarisktsammansatt ulredning får i uppdrag att nä en ytterligare utjämnad kommunalskattöver hela landel och all i samband därmed i härför erforderlig omfattning taupp tUl övervägande frågor om kostnadsfördelningen meUan slal och kommun. "Det är sålunda en ganska försiktig skrivning. Jag har inle stuckit under stolmed att detta är en begäran om en ulredning av kostnaderna. Jag kommer tUlbakatUl min utgångspunkt: Utgifterna finns där; hur de fördelas meUan stat ochkommuner är en fräga om vissa omfördelningar. Som en följd av detla statsutskottets yttrande från 1969har en ulredning tUlsatts som har tUl uppgift alt göra en översyn avskatleutjäm-ningssyslemet. I direkliven av den 24 aprU 1970 las frägan omskatteutjämningsbidrag upp, men del betonas ocksä det framhöU ochdet är riktigt - att kostnadsfördelningen mellan stat och kommun icke skaUupptas lUl prövning av ulredningen. Departementschefen anför i detsammanhanget att denna fråga bör las upp först när länsberedningen funnii enlösning på frågan om ansvars- och uppgiftsfördelningen meUan stat och kommun.Jag vUl pä denna punkl bara knyta an med en korl reflexion. Jag hade i och i mitl eget hemlänslandsting tUlfäUe alt avge yttrande över länsdemokratiutredningen. Inom värtlandsiing anslöt vi oss i stort sett tUl de synpunkler gavuttryck för i sill remissvar. Jag betonade lidigare alt landslingen har haft enkostnadsutveckling som ger anledning UU överväganden. Dä del gällde att avgeett yttrande över länsdemokratiutredningen fanns del skäl att betona altlandslingen kanske har en nägol för ensidig uppgifl sig ålagd. att av landstingens verksamhel ligger pä sjuk- ochhälsovården - del är rikligt och alt en slor del av kostnaderna härför ärlönekostnader; del är också fullt korrekl. Det skulle kanske vara önskvärt attlandstingen dä del gäUer alt prioriiera sina insatser och därmed sina kostnadsälagandenhade en nägol vidare marginal att röra sig inom, Sell från den utgångspunktenoch sä som direktiven för länsberedningen är utformade är det ganska naturligtall man anknyter lUl ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan stal och kommun.Jag vUl här cilera vad statsrådet säger i direktiven. Han väljer därtvä utgångspunkter; den första skaU jag hoppa över: "En andra utgångspunkt är statsmakternas självklaraansvar för bl, a, den samhäUsekonomiska balansen, för sysselsättnings-,lokaliserings- och näringspoliliken, för alt medborgarna i olika delar avlandet fär leva under så längt möjligt Ukvärdiga förhållanden och därmed ocksåför den regionala utveckUngen. Mellan statsmakternas åtgärder och intentioner idessa avseenden saml den kommunala verksamhelen mäsle elt fortlöpande samspelfortsättas." Dä jag valde att utgå från engagemang i skolstyrelse ochlandsiing ville jag ge uttryck för all vi på del planel har ett naturligt behovatt knyta an till hursamhällsutvecklingen i dess helhet formas; vi kan inle bortse frän delsambandel. Därför lycker jag inte all del enbarl är ell instämmande i vadfinansminister har sagl i sitt interpeUationssvar dä majoriteten ifinansutskottet ansluler sig lUl tanken alt man kanske pä ett mera pregnantsätt skaU klara ut hur uppgiftsfördelningen mellan stal och kommun skaU görasinnan man slutgUtigt lar upp frägan om kostnadsfördelningen meUan stal ochkommun. Jag har med detta velal framföra elt par synpunkler. JagviU starkt understryka att vi frän vår sida är lika väl medveinaom kostnadsutvecklingen som ni genom er önskan att ännu en gäng begära etlbeslut om en utredning. Jag ber, herr talman, att pä alla punkter fä yrka bifaUtUl finansutskottets belänkande. Skatteutjämningsbidrag tiU kommunema m. m. () korl genmäle: i har försökt leda ibevis alt utskottsmajoriteten i denna fräga inte intar en annan sländpunkl häri än vad man gör när man hemma i primärkommuner och landsiingbehandlar den kommunala ekonomin. Det är möjligt att så är faUet, men den frägajag då släUer mig är om lar avstånd från den bedömning av denkommunalekonomiska utvecklingen som hargjort vid upprepadetiUfäUen. har sagt sig uppfatta beslul är 1969 så,att en relalivl snabb översyn av ansvarsfördelningen mellan stat och kommunmåsle företas. Den uppfattningen kom tiU utiryck bl, a. i en uppvaktning somKommunförbundel gjort hos finansministern och där man närmare utvecklade denkommunalekonomiska situationen. Jag lycker nog att det är brislande överensstämmelse meUansocialdemokraternas bedömning av denna fråga ä ena sidan här i och äandra sidan i de kommunala församlingarna och i synnerhet i . Även om det är fullt klarl, som här har sagts, all deltaär en fräga om alt disponera de gemensamma resurserna, torde vi ändå aldrigkomma ifrån att det under 1960-talel skett en anmärkningsvärd förskjutning avansvarel för vissa samhällsuppgifter från slaten lUI kommunerna. Vi kan heUeraldrig komma ifrån jämlikhelsaspeklen på denna fråga; den gick närmare in på. Fjolårels skallereform håller, somen följd av utvecklingen när del gäUer den kommunala utdebiteringen, pä atturholkas och förlora vad som ursprungligen var syftet med reformen. HerrHAMRIN (fp) korl genmäle; Det verkade som om utskottets talesman herrJosefsson i var relativt nöjd och belåten med det tUlstånd vi förnärvarande har pä detta område; på annat sätt kan jag inle tolka hans uttalandeom riksdagsbeslul. Men lät mig säga alt han bland kommunalmännen ärrelativt ensam om denna åsikt. skall jag utan vidare säga att ochdel tror jag att finansministern eller i varje faU länsberedningens ordförandekan bestyrka länsberedningens arbete inle den 14 aprU 1971 Ska tteu tjämnings-bidrag tiU kommunerna m. m. kommer allbli klarl på åtskUliga är. När beredningen blir klar med silt arbete harsannolikt mänga kommuner börjat knäa, nägol som åtskiUiga kommuner gör , t. ex. de kommuner som liar sä dålig likviditet att de inleens kan betala ut sina anställdas löner. Visst kan man säga att detta är en fräga om förutseende.Men det är ocksä en fråga om ell gemensaml skattetryck. Jag vill slarkl betonaalt detla inte är något skatlekvin från min sida, men om vi har denuppfattningen all det finns etl tak för del sammanlagda statliga och kommunalaskattetrycket måste vi, som det förs över aUt fler uppgifler tUlkommunerna, se till all del finns utrymme pä den statliga sidan för de ökadeskalleintäkter som blir erforderliga pä den kommunala sidan. På etl par punkter viU jag dock inslämma medutskottsmajoriteten, bl. a. när denna framhåUer att den kommunalasjälvslyrelsen inte fär urholkas. Men del är just vad som sker . Pä grund avatt finansieringsmöjligheterna är sä hårt beskurna som faUet är, blir detinget utrymme för egna initiativ frän kommunernas sida. Man gör vad som äroundvikligen nödvändigi, Läl mig lUl också fä säga belräffandepåståendet att landstingen, om de fick etl bredare register för sill handlande- inte bara sjukvården - skuUe få möjligheler att prioritera pä etl annal sällän som sker, all jag har hörl denna tankegång i flerasammanhang, bl, a. i länsberedningen. Jag tror dock inte på den, ty den innebärju att sjukvärden får slä för fiolerna genom en sänkt standard för sjukvården. HerrJOSEFSSON i (s) kort genmäle; Jag vUl bara säga ett par ord. frågar hur snabbt länsberedningen kommer attfullgöra sin uppgift. Jag har inte vågat ha nägon uppfattning om det. Jag ärövertygad om att det tar sin tid. Vad är snabbt i sammanhanget? Om vi skullesälla lUl ytterligare en ulredning, som skulle la upp frägan omkostnadsfördelningen meUan slal och kommun - del betonas i reservationerna altdet skulle ske synnerligen snabbt hur snabbi skulle del gä? Kommer man intelämligen automatiskt i kontaki med frågor som länsberedningen sysslar med ochsom gör all del mäste bli etl självklart samspel mellan utredningarna? Jag kaninte se någon annan lösning. Jag hänvisade tidigare tUl bUaga 6 i långtidsutredningen.Om man granskar de sammanställningar som där finns över kostnadsutvecklingeninom kommunerna belräffande socialvärden, följdinvesteringar till bostadsbyggandet,skolkostnaderna och sjukvårdskostnaderna på landstingssidan finner man ettmycket omfallande malerial, som inle är alllför lätt att angripa. Det tordesannerligen kräva älskUlig tid att göra en ulredning för att fä fram en bas fören annan kostnadsfördelning. Man kommer helt naturligt in på frågan huransvarsfördelningen och uppgiftsfördelningen meUan stat och kommun gestaltarsig. Sedan betonade all kommunerna och landslingenhar ringa möjligheler lUl egna initiativ. Jag har en känsla av all vi inlekänner oss aUtför bortkomna vare sig inom kommunala församlingar eUer inomlandstingsvärlden när det gäller all la initiativ. Del är inte bara fräga om ettriksdagsbeslut och vissa åigärder, ulan del är fråga om hur kommunerna ochlandstingen prövar del och hur man vUl forma egna initiativ. SärskUt beskurnapä möjligheler tUl initiativ i olika avseenden är inte kommuner och landstingenligt min uppfallning. Hen i (vpk): Problemen i fräga om kostnadsfördelningenmeUan stat och kommuner har mycket länge varit aktuella. Dessa problem färocksä ökande lyngd . Den kommunala utdebiteringen stiger oavbrateloch kommuner och landsting slär inför den omöjliga uppgiflen all utbyggaservicen lill allmänheten och samiidigi undvika skallehöjningar. Resultatetblir vanligen både pralningar pä angelägna uppgifler och ändå höjd skatt. Utvecklingen kan belysas med nägra siffror. varmedelutdebileringen tUl kommuner och landsting medan den i åruppgår lUl . Beräkningar utförda av Kommunförbundelskommunalekonomiska avdelning förutsäger en utdebitering pä redan är1975, trots en beräknad begränsning av investeringsvolymen. Det är trohgt att åtskUliga kommunalmän utbrast"änlligen" när efter åratals framstötar beslöt allhos regeringen begära utredning både om skatteuljämningssystemet och omkostnadsfördelningen meUan stat och kommun. Men säg den glädje som varar beständigt! Regeringenbegränsade utredningens uppdrag lUl en översyn av skalleutjämningssystemet ochavser alt ta upp frågan om kostnadsfördelningen först därefler och sedan fräganom kompetensfördelningen mellan slal och kommun blivit föremål för översyn. Delhar antytts alt ulredningen om kostnadsfördelningen knappasl skuUe kunnapåbörjas förrän . uttalade är 1969 den meningen att ulredningenskuUe fä "i erforderlig omfallning ta upp lUl övervägande frägan omkostnadsfördelningen meUan stat och kommun", Frägan uppfattadessäkerligen av alla som mer angelägen än all den kunde uppskjutas pä obestämdlid. Regeringens handlande i detta fall är ganska anmärkningsvärt och del finnsen stark opinion ule i kommuner och landsting för all den av begärdautredningen skall verkställas. har ocksä reagerat ochullalal den oro som råder i kommunerna "över de starkt siigandekosinaderna för såväl de uppgifter slalen direkl ålagt kommunerna som deuppgifler kommunerna själva av olika skäl nödgats påtaga sig".Kommunförbundel pekade på ulvecklingen inom olika områden och mervärdeskattenshöjning och drog slutsatsen att slarkare skäl för en ulredning som ävenomfaitar kostnadsfördelningen föreligger nu än när fattade sittbeslut , Finansminister har sökl möla den slarka krilikenfrån kommunerna. I en artikel i i slutet av förra åretanförde han; "Jag är inte överraskad över om kommunernasrepresentanter dä de konfronteras med sina egna kommunalekonomiska bekymmersneglar mot slaten och säger: Borde dä inte kostnadsfördelningen meUan slal och Skatteutjämningsbidrag tiU kommunerna m. m. den 14 aprU 1971 Skatteutjämningsbidrag till kommunerna m. m. Oavsell om det är stat eller kommun som skall betala fiolernasä är det medborgarna som skaU betala dem." Efter etl resonemang, där finansministern söker leda ibevis att en höjning av mervärdeskatten är enda allernalivel, säger hanföljande: "Objektivt sell är del ingen fördel all försöka lälla pä denkommunala skattebördan genom att höja mervärdeskallen. Samma personer drabbasoch drabbas i samma utsträckning." I etl avseende kan man ge finansministern rätt, nämligenall höjd kommunalskatt och höjd mervärdeskatt drabbar samma personer-låginkomsttagarna. Jag vUl dock inte godkänna tankegången all höjdmervärdeskatt är del enda alternativet. kommunisterna har imoiioner pekat pä en rad andra möjligheter att öka slalens inkomster. Dethandlar om en skatlepolitisk linje som tar ut mer av kapitalel. Vi har haflanledning alt vid flera tUlfällen påtala hur Ula olika beslul rimmat med taletom ökad jämlikhet och utjämning av inkomstklyftorna. Det finns anledning attgöra detla också när man läser finansutskottets belänkande nr 11. Kommunalskallen drabbar människor med de lägsiainkomslerna hårdast. VUl man därför lätta bördorna för dem måsle man vidtaälgärder för att kommunalskallen skall kunna hällas pä en rimlig nivå. Då är enändrad kostnadsfördelning mellan stal och kommun en ofrånkomlig åtgärd. Det är då ganska naturUgt att i första hand slälla fräganom kompensaiion för den höjda mervärdeskallen saml befrielse frän allmännaarbetsgivaravgiften. Ätt vi begärt förslag rörande ändrad kostnadsfördelning iförsta hand i fråga om skolan, barnstugeverksamhelen, pensionärernasbostadstUlägg samt sjuk- och hälsovård sammanhänger med all della är lungadelar av kommunernas utgifter, men ocksä med att del exempelvis i fräga omskolan finns ålägganden för kommunerna om vUken service som skall förekomma.Del hade väl i denna situation varit naturligare, om de borgerliga parliernagell sill slöd UU den kommunisliska molionen i stället för att skrivareservationer UU förmån för utredning. Om man hade eftersträvat ett snabbiresultat, borde man ha kunnat stödja vår motion, som utgör en konkrel begäranom förslag lUl ändrad kostnadsfördelning pä flera av de områden som man vUl allen utredning skaU syssla med, Kommunistema har länge drivii frägan om ändradkostnadsfördelning meUan stat och kommun, och vi kräver ocksä all den avriksdagen beställda utredningen verkställes, Enligl vår mening innebär vårmotion, vari begärs förslag på bestämda områden, det effektivaste sättet attuppnä resultat. Det är alltså inle den borgerliga reservationen om ulredningsom är den bästa framgångslinjen utan ett bifall till vpk-motionen, I delta sammanhang vUl jag bestämt markera att vi ärmotståndare UU en omfördelning, som baseras på ytterligare höjning avmervärdeskatten. De borgerliga partiernas inställning lUl den senasiemomshöjningen var som bekant densamma som regeringens. Vår utgångspunkt ärsålunda en annan än övriga partiers. En konsekveni skatlepolitisk Unje somsyftar tUl att lätta bördorna för de lägre inkomsttagarna gäller bädekommunalskatten och den statliga beskattningen. Del finns också skäl attpåpeka del faktum allfördröjningen av ulredningen rörande kostnadsfördelningen, i tiden sammanfaUermed ylleriigare pålagor på kommunerna, föranledda av skattepoUtiska åtgärder. har beräknal att höjningen avmervärdeskatten medför en ökning av de borgerliga kommunernas skall med per skattekrona, och räknar med attlandstingsskatten behöver höjas med . Höjningen av allmännaarbelsgivaravgiflen beräknas medföra en utgiftsökning på 150miljoner, fördelad med 104 miljoner på kommunerna och 46 miljoner på landslingen. Detla är den bakgrundsbUd som föranlett vänsterpartietkommunisterna att i moiion nr 52 föreslå att i skrivelse UU Kungl,Maj;t hemstäUa om dels förslag rörande kompensation kommuner och landsiingför de ökade utgifter som är föranledda av höjningarna av mervärdeskatten samtbefrielse frän allmänna arbetsgivaravgiften, dels förslag rörande ändradkostnadsfördelning mellan stal och kommun, i första hand i fräga om skolan,barnslugeverksamhelen, pensionärernas bostadstUlägg samt sjuk- och hälsovård, Vär moiion utgär sålunda från det faktiska beslulel av1969 ärs riksdag om utredning av kostnadsfördelningen, och vi har begärtförslag pä konkrela områden, där den för kommunerna ogynnsamma kostnadsfördelningenär hell uppenbar. Utskottets argumentation för avslagsyrkandet pä molionenär inle särskUt överlygande. Dels anförs alt "motionärernas förslag inleär kvantitativt preciserade" och att omfördelningen av kosinaderna sålundaär svår alt beräkna, dels räknar man med kommunernas hela koslnad förfolkpensionärernas bostadstUlägg, trots att motionen upprepar ell tidigarevpk-förslag om elt statligt grundbidrag på per bidragsberät-tigadpensionstagare. Men har utskottet bestämt sig för slutsatsen"möjlighelerna att genomdriva en sädan kompenserandeslallig ekonomisk politik bedömer utskottet som obefintliga", då gällerdet naturligtvis att argumentera på etl sådant säll. Jag ber,herr lalman, alt få yrka bifall tUl motionen 52. Skatteutjämningsbidrag till kommunerna m. m. HerrÅSLING (c): Efler den lUla debatl som har varit här viUjag sammanfattningsvis konstatera all jag tyvärr inle fick någol svar på minfräga beträffande utskottsmajoritelens syn pä bedömning avden här frägan och av beslul om en ulredning av är 1969. De direkliv som föreUgger för länsberedningen och förskatteutjämningsrevisionen är väl kända i della hus. Den bedömning som vireservanter har gjort överensslämmer med den bedömning som hargjort och vid flera tiUfällen framfört. Inom ramen för här nämnda uiredningarfinns det inte utrymme att la upp de akuta frågorna, den aklueUa ansvars- ochkostnadsfördelningen mellan stat och kommun, som har försatt mänga kommuner ien prekär situation'.