prot · FU09121 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag är övertygad om att kammarens ledamöter har förståelseför att jag gör ett Inlägg med anledning av min motion med ett för riksdagentämligen ovanligt Innehåll - nämligen en fråga som rör de sexuellt avvikande -och även om min motion fått en synnerligen välvillig behandling såväl Iflertalet remissyttranden som I utskottets betänkande. Senast dessa frågorförekom i en längre riksdagsdebatt var 1962. De riksdagsmän som då tUlhördeandra kammaren minns säkert den socialdemokratiska Göteborgsrepresentanten ochläkaren engagerade, sakkunniga och framsynta agerande fördenna grupp människor. Jag vet att jag uttrycker mig litet tokigt när Jag sägeratt det på sätt och vis ursprungligen var en "sinkadus" att jag komatt väcka motionen nr 648, I vilken det hemställes att måtte beslutaatt hos Kungl. Maj:t begära sådan ändring i attstraffbarhetsgränsen för såväl heterosexuellt som homosexuellt umgänge blir 1 5år. Säkerligen har jag kolleger oavsett parti I delta hus som gärna hade gjorten framstöt i frågan, om de bara hade fått en påstötning om det. Men jag ärockså medveten om att vi har kolleger som skulle ha ryckt på axlarna. Det var så att mina moderata kamrater och jag päStockholmsläns-bänken annonserade, som några kanske minns, i någratidningar: OM DU VORE RIKSDAGSMAN - VAD SKULLE DU MOTIONERA OM? Ring ellerskriv osv. VI blev faktiskt ncdrlngda, vi fick mängder av brev, vi blevkontaktade av många, många människor. Behov av kontaktmöjligheter med oss här ihuset finns det verkligen. En av deförsta som ringde mig , när Sänkning av åldersgränsen för straffbart homosexuelltumgänge annonsen publicerades, var dåvarande ordföranden , . När han presenterat sig ochdetta riksförbund undrade han om riksdagsmannen nu ville avbryta samtalet. Politiker brukar Inte vilja lyssna på oss, sade han. Jag lyssnade denlördagsmorgonen. Jag hade Inga kunskaper om dessa människors förhållanden. Jaglyssnade till riksförbundets styrelse vid ett senare tUlfäUe. Jag lyssnade tUlvad några, som jag trodde, sakkunniga på annat håll ansåg om detta. Skulle jag väcka en motion? Att en politisk framstötskulle Innebära märkliga och även för mig personligen obehagliga reaktionerstod klart. Jag fick en hel del råd, bl. a. följande: "Det skall jag sägaDig, , väcker Du en motion om de där homofllerna är Du politiskt död." Men ju mer kunskaper jag fick om dessa stackars människor,desto mer insåg Jag att en motion måste väckas. Tyvärr tvekade jag, trots allt,att be riksdagskoUeger stödja motionen. vet Jag att många, många i deolika riksdagspartierna gärna hade undertecknat motionskravet.Justitieutskottets betänkande har entydigt klargjort detta, vilket fyUer migmed glädje och tacksamhet. Till den rådgivare som hotade med pohtisk dödskickade jag motionen och ett Solsjenltsyncltat; "Den politiker som intevågar förmedla oro, orättvisor och smärta till samhäUet och som inte vågarkräva nödvändiga förändringar förtiänar ej att kallas politiker." Jag har tre önskemål. Det gäller delsjustitieministern, dels reaktionärerna I landet, dels de sexueUt avvikande. Mitt första önskemål gäller alltså Justitieministern.Utskottet föratsätter att den av justitieministern förutskickade översynen avbrottsbalkens bestämmelser om sedlighetsbrotten kommer till stånd Inom kort.Eftersom justitieministern är närvarande I kammaren vill jag fråga: NärtUlsattes utredningen? Jag hoppas att svaret blir: I denna månadeller . Mitt andra önskemål gäller ett antal människor av vilkanågra skrivit tUl mig. Nog har jag anat att det finns människor I det svenskasamhället som är till ytterlighet reaktionära, gammaldags tänkande ochomänskliga I sin attityd. Men att jag skulle få så konkreta bevis för dettagenom de brev jag erhållit hade jag ändå Inte anat. Låt mig få redovisa ett parcitat: "Orsaken till varför de homosexuella får ett reserverat bemötandefrån oss andra är att vi vet att de är farhga att ha att göra med." Ett citat ur ett annat brev är också Intressant: "Jagtycker att vi har nog av ungdomsligor och ungdomsbrottslighet I det här landetså riksdagsmännen behöver sannerligen Inte hjälpa tUl med sämre lagar." Ytterligare ett citat: "Det finns visst nu för tidenungefär 450 000 homofUer I , dvs. Detta ären skamfläck på världskartan." Jag skall Inte redovisa fler citat. Kammarledamöternaförstår hur breven i övrigt är formulerade och hur hotelser och oförskämdheterradats upp. Enkelt vore att rycka på axlarna åt dessa människor, att nonchaleradem, att skratta eller att vara oförskämd tiUbaka. Att reagera så voreemellertid helt felaktigt. Dessa människor har inte tillräckliga kunskaper omförhållandena. Någon kan ha råkat ut för någon sexuellt awikande som förfarit brottsligt. Men döm inte dettagenereUt. Kom ihåg att brottslingar ju också finns bland de heterosexueUa,bland oss andra. Vad som bl. a. behövs är saklig Information. Inte minst krävsdetta bland de unga. Har ni tänkt på hur en skolflicka eller skolyngling kännersig när hon eller han upptäcker ett annorlunda sexuellt beteende hos sig själv?Vem skall de tala med? Få ungdomar vågar göra det. Med kamraterna I gänget? Hur tror ni dessa våra unga medmänniskorreagerar, när de möter btisten på förståelse. Intoleransen, de skygga ochavvisande blickarna? Här behövs sannerligen upplysning, öppenhet, förståelseoch all den medmänsklighet som jag vet ändock finns i dagens svenska samhälle. Det tredje önskemålet gäher de sexuellt avvikandemänniskorna själva och naturligtvis framför allt dem som med uppmärksamhet harföht riksdagsbehandlingen . Jag skuhe vUja säga tUl dem; Försökförstå hur arbetar och att beslutsprocessen tar tid. Jag hadevisserligen motionerat om omedelbar lagändring. Motionskravet är intetUlstyrkt, men jag är synnerligen nöjd med den positiva utskottsbehandhng sommotionen har fått. Försök förstå, passiva och aktiva medlemmar i och inteminst ni som t. o. m. har satt i gång något slags hungerstrejk, att omriksdagen om bifaller utskottets förslag har ni fått bekräftelse påatt problemet är på väg att lösas. NI kan känna tUlförsikt inför framtiden.Toleransen, förståelsen och likaberättigandet som människa och samhäUsmedlem ärpå väg - även för er. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifall tUlutskottets betänkande. Sänkning av åldersgränsen för straffbart homosexuelltumgänge erinrade om att jag vid etttidigare tUlfälle här I har svarat på en fråga om bestämmelserna I 6kap. , där man återfinner bestämmelserna om straff i vissa fall förhomosexualitet. Det var och jag sade då att det fanns anledningatt se över bestämmelserna I detta kapitel. En förberedande utredning har sedanpågått inom departementet, en utredning som alltså inte har berört bara den nuaktuella frågan utan även vissa andra frågor beträffande sedlighetsbrott, därförändrade värderingar föreligger i samhället och där det alltså finnsanledning att överväga lagändringar. Jag vill nu här I kammaren tala om att detta förberedandearbete har hunnit så långt att det föreligger utkast till direktiv för enutredning om översyn av sedlighetsbrotten. I dessa direktiv lägges en specielltyngdpunkt på bestämmelserna om homosexualitet men naturligtvis tas också uppvissa andra bestämmelser I kapitlet som är I behov av en översyn. Jag hoppas att det skall varamöjligt att utse sakkunniga och att få utredningen i gång inom den allranärmaste tiden. Med den allra menar Jag då . HerrROMANUS (fp): Jag skall bara be att I all korthet få säga,atl Jag anser atl det är ett mycket angeläget förslag som harfört fram I .sin motion. Jag hör till de säkert många ledamöterna här Ikammaren som Sänkning av åldersgränsen för straffbart homosexuelltumgänge gärna skulle ha satt sitt namn under kravet i denmotionen. JagvUl också påminna om att när landsmöte I den här lo.kalen, hade man att behandla en liknande motion.Landsmötet uttalade då, att vid den översyn av lagstiftningen, som utskottethär har uttalat sig för. Inriktningen bör vara den, att diskriminerandebestämmelser gentemot de homosexuella bör tas bort. Hen (vpk): Efter och skuhe Jag Inte behöva lägga mig I debatten, men jag har en känsla avatt en utredning kommer att gå mycket snabbare, om man från början vet att detöver hela det pohtiska spektrat finns stämning för en snabb lagändring. Jag har under en stor del av mitt yrkesverksamma hvarbetat som rättspsykiater och ungdomspsykiater. Antalet homosexuella bland detkhentel Jag haft har Inte varit särskilt stort. Det har kanske Inte varitstörre, relativt sett, än motsvarande relativtal i en vanlig populatlon. Någonsällsynt gång har det förekommit utpressningsfall av den typ som herrWennerfors nu nämner i sin motion, och Jag har där undersökt bägge parter, bådeutpressaren och den utpressade. Men oftare har nog den typ av fall förekommitsom nämner I sitt remissyttrande, när man talar om"önskvärdheten av att minska de homosexueUas upplevelse av att varaavvikande och därmed icke accepterade av samhäUet". De förra fallen utpressningsfallen förekommer, ochsannolikt förekommer det fler sådana fall än de som kommer tillläkares och juristers kännedom av naturUga skäl: den som är föremål förutpressningen betalar utpressaren och kan fortsätta att vara anonym; fallenkommer då inte till någon annans kännedom. Antalet av de senare fallen däremot,de som Läkaresällskapet nämnde om här, är sannoUkt identiskt to ed antalet homosexuella, dvs. allahomosexuella känner sig avvikande och därmed icke accepterade av samhället. Jagkan nämna att för alltså förbara förekom en stor och fin artikel om en amerikanskhomosexuell, . , som har intervjuats om sina erfarenheter pä detplan sora nu nämner. Motionären har sannolikt uppskattat antalet sexuelltavvikande för högt. Det är en konventionell föreställning att antalethomosexuella -relativt väl avgränsade homosexueUa - skulle ligga någonstans vidett par procent, men detta är en konventionell siffra som kan vara felaktig;den kan vara för hög eller för låg. Som väl alla vet är Intehomosexualiteten någonting som kan skarpt avgränsas från heterosexua-hteten.Det finns en flytande övergång mellan den ena typen av klart avgränsade falloch den andra typen. Oavsett hur många procent av befolkningen det kan vara somär homosexuella eller blsexueUa kvarstår det faktum att nu gällande lag Innebären klar diskriminering. En sådan diskriminering skulle man kunna försvara, ornden byggde på vetenskapligt fastställda fakta, men de argument som användes försärlagstlftnlngen hade Inte dä - och de har Inte heller nu något stöd I vetenskapligaundersökningsresultat. Över huvud taget famlar man fortfarande i mörker pådetta område, och de uppgifter som man kan säga är vetenskapligt styrkta ärganska få. Med dessa ord yrkar jag bifall till utskottets hemstäUanoch skickar budskapet med justitieministern, att jag hoppas att den härdiskrepansen I lagen kommer ur världen möjligt. Ansvar för ekonomiskt förtal HenBÖRJESSON i (c); I likhet med vill jag ge tUlkänna att jag med tUlfredsställelse hälsar att man nu på aUvar tar upp dessaavvikande människors problem. Jag har kommit I kontakt med några personer, somtUlhör den grupp som kan betecknas som avvikande. Jag måste säga att de för migöppnade en värld som jag knappast trodde existerade. Dessa människor ärsannerligen värda samhällets stöd och hjälp och bör Inte bara bh föremål förbestraffning. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 6 Föredrogs justitieutskottets betänkanden: Nr 20 i anledning av motion om Införande av arbetskolonierInom kriminalvården Nr 21 I anledning av motion om avskaffande avbrottspåföhden ungdomsfängelse, m. ni. Kammaren biföU vad utskottet i dessa betänkanden hemstäUt. § 7 Ansvar för ekonomiskt förtal Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 22 I anledning av motion om ansvar för ekonomiskt förtal. I detta betänkande behandladesmotionen 1971:646 av m. fi. (m), vari yrkats att iskrivelse tUl Kungl. MaJ;t hemstäUde att Kungl. Maj:t skulle framlägga förslagom sådana ändringar i 5 kap. 1 § och I 7 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen att bestämmelserna i dessa även kom att omfattaekonomiskt förtal. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1971:646. Reservatlon hade avgivits av fruKristensson (m) samt herrar (), (c). (), (fp) och (), vilka ansett attutskottet bort hemställa, att I anledning av motionen 1971:646 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om utredning samt förslag till lagstiftning rörande s. k.ekonomiskt förtal. Ansvar för ekonomiskt förtal TUl justitieutskottets betänkande nr 22 harfogats en reservatlon av de borgerliga ledamöterna I utskottet. Jag tror Inteatt utskottsledamöterna egentligen har så ohka uppfattning om behovet av enlagstiftning rörande ekonomiskt förtal. Vad som skUjer oss är huruvidautskottet I det här ärendet skall ge sin mening till känna eher inte. Jagskulle ändå, herr talman, bara vUja säga några få ord om själva historiken. I den gamla strafflagen fanns ett stadgande, som sade attden som om annan lämnade uppgift som var menlig för den kränktes yrke, näringeller fortkomst skulle straffas. I och med nya tillkomst togsdetta stadgande bort. I finns alltså Inte någon straffsanktion motekonomiskt förtal. hade emellertid föreslagit att enbestämmelse i det här hänseendet skulle Införas I . Dennabestämmelse skuhe även gälla juridiska personer. Departementschefen hade docken mot straffrättskommittén och mot lagrådet awikande mening, varför någonbestämmelse Inte Intogs I . Motioner väcktes och första lagutskottet behandlade dessa. Om utredningen omillojal konkurrens inte fann det lämpligt att föreslå bestämmelser i sambandmed sitt utredningsuppdrag, borde det enligt första lagutskottet övervägas, ominte kunde kompletteras med bestämmelser i detta hänseende.Utredningen om Illojal konkurrens fann emellertid att det Inte låg inom dessområde att komma med förslag. Det enda som då föreslogs var att man bordeskydda förhåUandet mellan olika näringsidkare. Om någon sådan kom med ett osantpåstående mot någon annan näringsidkare skulle detta kunna straffas. Otvetydigt kan dock sägas att det förekommer fall, vilketäven vitsordats av alla som yttrat sig om denna sak, då t. ex. kunder,klienter, patienter och andra sprider oriktiga uppgifter, som Inte ärärekränkande I vanlig mening men som ändå från ekonomisk synpunkt kan vara skadligaför dem som drabbas därav. Jag kanske kan nämna att företogs enenkät bland ett hundratal företagare, och då visade det sig att ungefär entredjedel av företagen vitsordade att de blivit utsatta för osanna påståenden. Dessa kunde gälla sådana saker som att de hade eftersattarbetarskyddet, tUlverkat hälsovådliga eller miljöförstörande produkter, hade stött grekjuntan och alla möjliga liknande påståenden som visade sigvara osanna men där det inte fanns någon möjlighet att få ersättning för denekonomiska skada som förtalet hade vållat. Företagen vitsordade ocksä attpåståendena hade vållat både ekonomiska skador, försvårat personalrekryteringenoch avsättningen av produkter. Sammanfattningsvis visade enkäten att detotvetydigt förelåg behov av bestämmelser på detta område. finns det väl anledning att erinra om - det harutskottet också gjort - att departementschefen I samband med 1970 årslagstiftning om otillbörilg marknadsföring ansåg att ett eventueUt stadgande omekonomiskt förtal inte hade sin naturUga plats vare sig i lagen om illojalkonkurrens eller I en lag om otillbörlig marknadsföring utan I så fall bordekomma in i och tryckfrihetsförordningen. Departementschefen ansågockså att frågan om Införande av allmänna bestäm- melser I ämnet fick tas upp I annat sammanhang. Det utskott som behandlade frågan det året hänvisade ocksåtUl att departementschefen var införstådd med att ekonomiskt förtal kundemedföra skada för dem som drabbades därav och ansåg att man torde kunna räknamed att frågan ägnades tillbörlig uppmärksamhet I departementet, VI reservanter har noterat detta och anser det riktigt attutskottet och ger sin mening till känna I det här hänseendet. VInöjer oss aUtså Inte med att hoppas att departementet kommer med ett förslagutan tycker det är riktigt att markera att vi anser det angeläget att dennafråga regleras. Vi anhåller därför att frågan utreds och blir föremålför lagstiftning . Jag vill, herr talman, med detta yrka bifall till denreservatlon som är fogad till betänkandet. Ansvar för ekonomiskt förtal 1 detta anförande instämde (). Hen i (fp): Efter anförande kan jagfatta mig mycket kort. Jag har vid behandlingen av detta ärende anslutit mig tUlreservanterna av det skälet att jag vlU få frågan om möjligheten att lagstiftatill skydd mot ekonomiskt förtal prövad. Men jag vill framhålla, attjagar medveten om att det vid denna utredning kan komma att visa sig attsvårigheterna att skapa en llUämpnlngsbar lag blir sä stora att vi tvingas avståfrån att lagstifta. Självfallet måste emellertid utredningen syfta mot en sådanlagstiftning. Jag kan Inte förstå att man behöver hesitera Inför kravet på enutredning. Frågan har varit uppe vid olika tUlfällen, men hittillshar man Inte fått den utredning som från olika håll begärts. Utredningen omillojal konkurrens anförde t. ex. i sitt betänkande att de återståendebetydelsefulla frågorna om ekonomiskt förtal utreds. Det sade man redan år1966. Det borde alltså vara att den utredningen kommer till stånd. Jag ber att få yrka bifall tUl reservationen. HenDOCKERED (c): Jag kunde också säga att Jag kan ansluta migtill de synpunkter som utskottets värderade ordförande har lämnat. Jag villemellertid fatta mig mycket kort och - med anledning av att utskottet hänvisartih att departementschefen är Införstådd med att ekonomiskt förtal kan medföraskada för den som drabbas och att därför Inte någon åtgärd ärpåkallad - erinra om att vi kan gå tillbaka ända till straffrättskommitténsförslag 1953. Kommittén påtalade förhållandena beträffande ekonomiskt förtaloch föreslog att regler skulle tas In I , men där togs Inte dennafråga med. Sedan har man hänvisat till utredningen om Ulojalkonkurrens, som I sltl betänkande om otillbörlig konkurrens anförde attdet var angeläget att de återstående frågorna om ekonomiskt förtal utreds. Detkonstaterades sedan från lagstiftarnas sida att det Inte var lämpligt 5 protokoU 1971. Ansvar för ekonomiskt förtal att ta In dessa spörsmål I lagen om otillbörligkonkurrens, och bollen gick till konsumentupplysnlngskommltté, som Isitt betänkande Konsumentupplysning anförde med kursiverad stil: »Kommittén vlUemellertid betona vikten av att konsumentupplysnlngsaspekten beaktas vid entotallösning av problemet ekonomiskt förtal, vilket utgör en lagstiftningsfrågasom det är angeläget att bringa tUl en positiv lösning.» Vi vet aUa att vårt näringsliv arbetar under hårdareförhåUanden nu , och den hänsynslösa hårdhet som kan iakttagas påolika områden återfinnes även I konkurrensen och I samlevnaden människornaemeUan. Jag tror att man kan säga att det är förenligt med vårt ansvar somriksdagsledamöter att göra ett sådant påpekande som reservanterna har ansettatt utskottet borde göra. Det här är en fråga som varit under mycket långvarigbehandling men ändå Inte fått någon slutlig lösning. Vi bör väl Inte hesiteradärför att lagstiftningsfrågan I det här sammanhanget är svår. Vi får på mångaområden räkna med att det finns svårigheter när det gäUer att formulera lagreglerna.Men vi bör Inte av den anledningen underlåta att skapa skydd på det här områdetför den som hedersamt försöker utföra en gärning. I det här sammanhanget gällerdet Inte bara den enskUde utan även den juridiske företagaren. Om man gårtUlbaka till straffrättskommittén har förflutit och det är berättigat attriksdagen ger en mening till känna i denna fråga. Med detanförda viU jag yrka bifaU tUl reservationen. FrökenBERGEGREN (s): hade tillfäUe att diskuterafrågan om lagstiftrung mot ekonomiskt förtal i anledning av motioner som dåväcktes I samband med propositionen om lag om otillbörlig marknadsföring. har redan hänvisat tUl mycket av vadsom anförts i utskottsbetänkandet och hon har refererat en del av förhistorien.Utskottet har ganska utförligt redogjort för de möjligheter som reglerna omärekränkning ger att i vissa fall beivra ekonomiskt förtal och också för attden nya lagen om otUlbörUg marknadsföring Indirekt ger ett visst skydd för ennäringsutövare mot otUlbörliga reklamåtgärder och annan marknadsförlngshandllngsom Inte är riktigt just. När tredje lagutskottet behandlade den här frågan uttaladeutskottet att man ansåg att inte borde vidtaga någon åtgärd. Mangjorde detta dels med anledning av att man ansåg att frågan om ekonomisktförtal Inte hörde hemma under detta ärende, dels med hänvisning tUl dediskussioner som tidigare hade förekommit och de frågesvar som hade avgivits avdepartementschefen. VI tycker Inom utskottsmajoriteten att det inte har häntnågot som motiverar att vi nu skulle komma till en annan slutsats.VI vet att meningarna redan den gången var delade, och det är fullt konsekventatt motionärerna och som utskottets talesman nu vidhållit sinuppfattning. Jag blev en liten smula förvånad när tog tUl orda. Han sade att han var väl medveten om att man, om man gören utredning på detta område, mycket väl kan komma fram tillatt det föreligger sådana svårigheter att det inte är möjligt att lagstifta.Men han har ändå velat stäUa sig bakom reservationen. Jag undrar om han vet vadhan satt sitt namn under. Man begär faktiskt I anledning av motionen hos Kungl. MaJ:t anhåller om utredning samtförslag tUl lagstiftning rörande s. k. ekonomiskt förtal. Det förefaller migsom om i sak stod närmare utskottsmajoriteten än reservanterna.Han har väl läst litet hastigt här. tycks däremot veta vad hanhar satt sitt namn under. Jag vUl säga att frågan om en lagstiftning mot ekonomisktförtal, som departementschefen påpekade I sitt I utskottsbetänkandet refereradefrågesvar, ju Inte hörde hemma under det ärende som förelåg. Departementschefenmedgav emellertid att det kunde förekomma fall där man inte kunde komma tiUrätta med sådana här företeelser enligt de nuvarande lagbestämmelserna. Däravfår man väl utläsa att avsikten är att I ett lämpligt sammanhang ta upp dennafråga till övervägande. Men därifrån till att redan nu ha en klar uppfattningom att vi bör ha en lagstiftning, innan utredningen är genomförd och Innan manvet om en lagstiftning låter sig förena med de tryckfrihetsrättshga aspekterna,tycker vi är att gä litet väl långt. VI är Införstådda med att denna fråga I lämphgt sammanhangbör tas upp tlU begrundande, men vi vUl lämna öppet huruvida det finns möjligheteratt låta detta leda till lagstiftning eller Inte, och det är orsaken till attutskottsmajoriteten har stannat för att avstyrka bifall tlU motionen. Jag beratt få yrka bifall tUl detta förslag. i (fp) kort genmäle: Det torde väl framgå av det som Jag tidigarehar sagt att jag befinner mig någonstans mitt emellan I detta sammanhang. Detvill jag inte sticka under stol med. Men jag lutar över åt den uppfattning somInnebär krav på en utredning. Jag vill att denna fråga skall genomlysas för attvi skall kunna se om det finns vägar vilka kan leda fram till det skydd som visöker. Jag är fullt medveten om att svårigheterna är mycket stora. Men eftersomjag har denna uppfattning, vUle Jag ändå instämma med reservanterna och begäraatt frågan skulle komma under ordentlig utredning. Och om man begär en sådan utredning är det väl självklartatt man menar att den skall vara syftande jag har varit angelägen om att fåin det i ordet I skrivningen - mot en lagstiftning. Det är väl alldelessjälvklart. Varför skulle man utreda, om man Inte har som syfte att försökakomma fram tUl en lagstiftning? Jag hoppas att utskottets viceordförande nu har förstått att jag nog vet vad jag skriver under. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Av fröken föreföll detnästan som om hon skulle vara mera negativ till motionsförslaget än vad somframgår av utskottsmajoritetens betänkande, men Jag hoppas att så inte ärfallet. Ansvar för ekonomiskt förtal