prot · FU0970 · 1971-12-31 00:00:00 — Vad sedan gäller detaljerna rörande de olika beräkningarsom gjorts har jag uppfattat situationen så att det är först när man ganskatidigt kommer upp i marginalskatter på väsentUgt för denenskUde som man kan vara rätt säker på att en jämförelse meUan ettstudiemedelslån och ett konventioneUt lån i fråga om förmåner som går att mätaslår ut tUl förmån för det konventioneUa - under de förutsättningar beträffandebankräntans storlek som finns . Men tUl detta lägger jag de mindre mätbara förmånerna medstudiemedel i förhåUande tUl ett banklån, förmåner som verkligen har en inte såliten betydelse för den enskUdes och hans familjs sätt att upplevaåterbetalningsskyldigheten. Det gäUer det förhåUandet att familjen slipper attåterbetala därest den skuldsatte avlider, det förhåUandet att om man fårlåga inkomster i relation tiU sin grupp i övrigt, så slipper man att betala,det förhåUandet att man vid får eventueUt resterande skulder helteftergivna. Det gäller också ett förhåUande som är ganska väsentligt för deunga och som jag tycker att i den offentliga debatten itidningarna har underlåtit att gå in på, nämligen att man som manär skuldsatt slipper betala ränta. För dem som i sin egen ungdom med rikabekantas hjälp fick ta lån och jag tiUhörde dem var det här fråga om enverkligt stor och betungande post. Även om man slapp amortera tUl en början,fick man betala ränta, och det var verkligen krävande för dem som inte hadeandra tUlgångar. När jag adderar dessa förmåner, , tUl de mermätbara, har jag fortfarande den uppfattning som jag anfört, nämligen att detnuvarande systemet är överlägset ett banklånesystem. Ang. storleken och återbetalningen av studiemedel HerrWIJKMAN (m): Frågan är viktig, och därför vågar jag takammarens tid i anspråk för ytterligare ett inlägg. Statsrådet konstaterar att jag håUer med honom omatt prioriteringar bör göras för vuxenutbUdningen. Ja, det är riktigt, mendärmed är inte sagt att jag håller med om att de yngre som studerar vid högreUtbUdningsanstalter skaU få det successivt sämre. Jag hade gärna velat höra enprincipiell deklaration, om inte statsrådet anser att det måste upplevassom orättvist av dagens studenter att få en betydligt mindre andel av sittstudielån i form av bidrag än studenterna för fem . Det är detfrågan handlar om. Statsrådet hänvisar tiU studenternascentralorganisation. Jag vet inte vilken av alla de olikastudentorganisationerna det är om det är SFS eller SSCO. Statsrådet lika väl som jag att den s. k. studiefinansieringsutredningen har boUatsfram och tUlbaka och att majoriteterna har svängt i den där frågan från termintUl termin. Och jag är inte aUs övertygad om att det s. k. Stufu-förslaget somlades fram och accepterades i princip kommer att ståsig vid nästa granskning på SFS:s riksdag. Ang. storleken och återbetalningen av studiemedel Vem som är representativ för studenterna är ju en frågasom vi kan bolla fram och tUlbaka hur länge som helst. Jag stöder mig påutomordentligt många studenter och utomordentligt många inlägg istudentdebatten vid de olika kårorterna , och jag harspecieUt lagt tonvikten vid de här återbetalningsfrågorna. Vidare påpekar statsrådet - och då kommer vi in pådetaljer; men det är här viktiga ting som jag ser det - i fråga omåterbetalningen att man får en automatisk avskrivning vid dödsfaU. Det hållerjag helt med om. Men det skuUe väl inte vara särskilt svårt att ha samma regeli ett system som såg något annorlunda ut när det gäUer indexen. Det är ju ensjälvklarhet, tycker jag, i ett sådant här sammanhang att familjen inte skallbli lidande, och där tycker jag inte statsrådet skaU klappa sig förbröstet. I fråga om låginkomsterna under ett visst år är vi ocksåöverens. Där vet vi inte hur många som kommer att beröras av specialregeln. Beträffande 65-årsregeln vore det väl ganska orimligt omman skulle håUa på efter pensionsåldern och betala av på sina studielån. Ochdet är ju en utomordentligt liten grupp som det kommer att gäUa, statsrådetMoberg. Det kan bli aktuellt med ytterligare specialbestämmelser när vi får desärskUda vuxenutbUdningsfrågorna tUl behandling här i , men när detgäUer de yngre studentårgångarna, så är det ju inte något större problem. Så några ord om detta med tre amorteringsfria år. Jag troratt man, om man skuUe ha en diskussion med bankerna om detta , även härskulle kunna hitta en konstruktion. Jag påstår alltså, i motsats tiU statsrådetMoberg, att tenderar det här systemet att bli klart oförmånligtnär det gäUer den totala återbetalningsstorleken för de enskUda studenterna. Statsrådet påstår att mina marginalskattesatser ochräntesatser är felaktiga. Ja, det är ju bara en mycket enkel huvudräkning somger vid handen att om man accepterar en inflationshöjning på ,innan man gör någonting, så motsvaras det av ett banklån på , om manhar i marginalskatt. Svårare än så är det inte. Den här debatten har ju varit tUl vissa delarteknisk, och det är kanske inte så lätt för aUa kammarens ledamöter att hängamed i detta tekniska resonemang. Men tyvärr är en del specialbestämmelser någotkrångligt formulerade. Jag finner att statsrådet inte har tagit upp minasifferkalkyler o.ch tUlbakavisat dem, och detta förhållande uppfattar jag somett indirekt instämmande i att mina beräkningar om vad som tenderar att blisannolikt är riktiga. Eftersom ingen kommentar har framkommit tycks detdessutom vara så att inte har några principieUa invändningar mot ensådan utveckling. Annars hade ju åtminstone kommit in på denspecieUa fråga som jag stäUde i mitt andra inlägg, nämligen om bruttoprisindexkontra nettoprisindex. Det här är väsentliga frågor för dagens studenter. De gårnämligen i många faU med ganska slutna ögon in i studiemedelssystemet ochinbillar sig att det är positivt och att det inte är någon risk med denskuldsättning man skaffar sig. 1 själva verket kan det här bli en verkligbumerang. Det är dessa frågor jag anser det väsentligt att ta upp. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. ökat fraktstöd till mindre och medelstoraföretag, m. m. Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () den 12 januariframstäUda interpeUation, nr 18, och anförde: har frågat mig dels om jag vUlmedverka tUl att formerna för fraktstödet ändras så att mindre och medelstoraföretag i större utsträckning kan få del av stödet, dels när departementsutredningenom persontransportkostnaderna beräknas vara slutförd och när förslag tUlriksdagen kan förväntas. Beträffande frågan om fraktstödet vUl jag erinra om attfraktbidrags-nämnden just påbörjat sin verksamhet. Något underlag för enbedömning av stödets verkningar eUer behov av ändringar i stödets utformnmgfinns därför inte . Jag vUl också erinra om att fraktbidragssystemetär en försöksverksamhet . Erfarenhetema från denna kommersjälvfallet att ligga tUl grund för de överväganden om stödets fortsattautformning som aktuaUseras vid försöksperiodens slut. Vad avser bestämmelsen att enskUd sändning skaU ha en viktöverstigande för att vara fraktstödsberättigad har en rad faktorer talatför att en avgränsning bör ske som undantar mindre sändningar. Ett skäl harvarit att i möjlig mån söka administrativt förenkla restitutions-förfarandetgenom en begränsning av antalet fraktstödsberättigade sändningar. Ett annatskäl har varit önskemålet att stimulera företagen tUl att ordna sma transporterså rationellt som möjligt. Jag vUl också erinra om att de mindre företagensproblem beaktats genom att i bidragskungörelsen möjligheter ges till fraktstödvid samsändning av gods. Vad gäller stöd tUl persontransporter vUl jag, som jagtidigare nämnt i , säga att persontransporterna kan antas spela enroll i de lokaliserings- och regionalpolitiska sammanhangen. Frågan omförutsättningarna och formerna för ett persontransportstöd övervägs också. Jagär dock inte beredd att nu säga något om tidpunkten för framläggandet av ettförslag i frågan. Ang. ökat fraktstöd till mindre och medelstora företag, m.m. HerrÖHVALL (fp): Jag tackar för svaret på min interpeUation,även om jag har fått vänta på det. Jag framstäUde interpeUationen den 12januari, och har ju motioner angående fraktstödet behandlats i dennakammare. Kommunikationsministern säger i svaret att tUlräckligtunderlag för att överväga förändringar i fraktbidragssystemet kommer attföreligga först . Detta är inte särskUt uppmuntrande för oss, somredan före stödets införande hade en annan mening om hur det borde utformas.Det är av flera utredningar fastslaget att avståndskostnaderna har väsentligbetydelse vid val av lokaliseringsort. Erkänner man att så är fallet, så måsteman också fuUt ut acceptera statsutskottets tidigare uttalande att det är enangelägen uppgift att i olika avseenden ge näringslivet i ochangränsande delar av stödområdet möjlighet att driva sin verksamhet underförutsättningar som är mera likartade förutsättningarna i andra delar avlandet. Ang. ökat fraktstöd till mindre och medelstora företag, m.m. Jag tror inte att det finns någon företagare som längreaccepterar något annat än en ordentlig genomgång av avståndskostnaderna, närhan skall etablera sitt företag. Det fraktstöd som tiUämpas sedan den 1 januarikan förväntas få ett mycket positivt resultat inom vissa områden, framför alltnär det gäller trähustillverkningen. Det är riktigt. Men de små och medelstoraföretagen inom andra verksamhetsgrenar kommer i stor utsträckning att helt gåmiste om detta stöd. Orsaken härtUl är att fraktgränsen är satt så pass högtsom tUl för varje enskUd sändning. Viktgränsen måste sänkas eller tasbort. Vi har föreslagit att den skall ligga på . skaU den försöksperioden vara . Då frågar mansig, mot bakgrund av det svar jag har fått här, hur kommunikationsministern vUltolka den skrivning som trafikutskottet har gjort: "Trafikutskottetansluter sig tUl de sålunda gjorda uttalandena men viU härutöver framhålla attdet även kan visa sig nödvändigt att vidta vissajämkningar i bidragssystemet liksom i de administrativa rutinerna." I min interpeUation vUle jag hävda att det fmns goda skälför kommunikationsministern att följa utskottets uttalande på denna punkt och företade nödiga förändringarna i fraktstödsbestämmelserna. Utskottet säger också attom det visar sig nödvändigt att vidta vissa jämkningar, så förutsätterutskottet att de kommer tUl stånd utan dröjsmål. De företag som rimligen bör komma i åtnjutande avfraktstödet behöver sannerligen inte vänta för att konstatera, när degör upp modellen på sitt företags fraktstruktur, att de kommer att bli utanstöd. Vi har sett företag publicera sm fraktstruktur, som klart visar att de-trots att i de nordligaste delarna av landet fraktnedsättningen skulle vara 35procent - får en reducering av fraktkostnaderna med bara , pågrund av att endast en del av deras leveranser kan klarakvalificeringsnormerna. Kunderna är inte beredda att ta på sig kostnaderna fören lagerökning bara för att en leverantör i skall kunna klarafraktstödsgränsen. sägs det i svaret att anledningen tUl att man sattgränsen vid är att man får en förenklad administration. Ja, det ärklart. Sätter man gränsen ännu högre blir administrationen givetvis ännuenklare: det blir färre som kommer i åtnjutande av fraktstödet och färreansökningar som kommer in. Men det var ju inte på det sättet vi skulle nåresultat, utan vi skulle ge företagen stöd i deras hantering. Sedan säger statsrådet att man i aUa fall har gjortnågonting för de här företagen genom att man har utformat bidragskungörelsenså, att det finns möjligheter tUl samsändningar. Det är svårt att förstå attden bestämmelsen skaU ha ett reeUt innehåll för företagen. Bestämmelsen tordeha mycket Uten förankring i verkligheten. Hur skulle i praktiken flera olikaföretag tänkas kunna samordna sina leveranser och sina leveransdagar tUlleveransorter och kundkategorier så att de skuUe kunna dra nytta av denmöjligheten? Inte heUer kan en företagare räkna med att kunden skaU vara nöjdmed att vänta tUls leverantören kan utnyttja samsändning, så att han kan få iväg sitt gods. TUlslut säger kommunikationsministern att persontransporterna kan antasspela en roll i regionala sammanhang. Formerna för ett transportstöd övervägs.Av svaret får man intrycket att kommunikationsministern ännu inte är säker påatt kostnaderna för resor meUan exempelvis och är besvärandehöga. Jag vUl rekommendera kommunikationsministern att lyssna på folket inorr, varför inte på rörelsen i norr. Där kan han få ett entydigt besked på denhär punkten. Orsaken tlU att svaret på inte kommit förrän är att det fanns ett intresse av attavvakta behandUng av trafikutskottets betänkande över de motionersom nämnde här i sin replik. Om så icke skett, tror jag att vi kanvara eniga om att vi hade fått föra en debatt i ett ganska osäkert klimat. Jag tror att det finns anledning att med några orduppehåUa sig vid vad säger om dåvarande statsutskottets ochnuvarande trafikutskottets resonemang kring transportstödet. Om jag hörde rättläste , när han talade om statsutskottets behandling av frågan på sintid, nästan ordagrant upp ett par meningar ur min proposition, som låg tiUgrund för statsutskottets behandling den gången. Det är riktigt att trafikutskottet för knappt tio dagarsedan behandlat frågan om de små och medelstora företagen. Många motionerförelåg i transportstödsfrågan, och en av dem tog just upp de små ochmedelstora företagens problem. läser sedan upp vad statsutskottet påsin tid sade, varpå han fortsätter att läsa upp vad nuvarande trafikutskottetsäger med anledning av statsutskottets tidigare skrivning. Trafikutskottetansluter sig, säger man, tUl de gjorda uttalandena. Dessa statsutskottets uttalandengick ut på att man skuUe ha vissa erfarenheter av det nya transportstödet,varpå man skulle komma tUlbaka och redovisa dessa, varefter eventueUa ändringarskulle ske. anslöt sig alltså tiU dessa uttalanden menvUle utöver det som också läste upp framhålla att det ävenunder tUlämpningsperioden kunde visa sig nödvändigt att vidta vissa jämkningari bidragssystemet liksom i de administrativa rutinerna. Men utskottet gick intemed på den skrivning som fanns i m. fl. motion i den här frågan,vUket Inte heUer sedermera gjorde. Utskottet avstyrkte och riksdagenavslog den motionen, som rörde just frågan om en avgränsning när det gälldemindre sändningar. Utskottet fann för sin del riktigt att "en avgränsningsker som undantar mindre sändningar". Jag skaU inte förlänga debatten medatt läsa upp utskottets hela resonemang kring den frågan. Man tyckte att var en lämplig vikt. "Utskottet, som därvid också vUl peka på de möjligheter tUl samsändningarsom föreligger, avstyrker", sade man, "följaktligen de nämndamotionerna i berörda delar." Det är väl inte helt riktigt, , att tatrafikutskottet och mte heUer dåvarande statsutskottet som vittne på att man härskuUe vara beredd att efter drygt ett kvartals tiUämpnlng av transportstödet -vi har ännu inte klarat av denna i och för sig stora reform gåin och säga: är det att göra mer eUer mindre omfattande ingrepp när detgäUer den här stödformen. Ang. ökat fraktstöd till mindre och medelstora företag, m.m. Ang. ökat fraktstöd till mindre och medelstora företag, m.m. Jag tror, , att vi måste ha Ute påoss. Jag tror också att trafikutskottet med sin skrivning menat att man måsteha mer än knappa på sig, innan man kan vara säker på om det är felpå det ena eller det andra i tUlämpningen. Det är inte heller så som säger, att detskulle vara omöjligt att etablera exempelvis samsändningar. Jag skall intenämna företag, men underrättelser har nått rrUg om företag som tydligen klarardetta riktigt bra redan, trots den'korta tid de haft på sig att komma i gång.Jag skall Uite gå närmare In på detta utan bara konstatera att det inte är såomöjligt som viU göra gäUande. I fråga om persontransportstödet säger : Lyssnapå folket i norr! Ja, just det, vi har lyssnat tUl folket i norr och tUlsatt enarbetsgmpp som sitter och sysslar med det här i departementet. Hert ÖHVALL (fp): I det svar jag fick står det faktiskt atterfarenheterna från försöksverksamheten "kommer självfaUet att ligga tiUgrund för de överväganden om stödets fortsatta utformning som aktualiseras vidförsöksperiodens slut". Men i trafikutskottets skrivning står följande omstatsutskottets skrivning vid fjolårets riksdag: "Utskottet underströkvidare det angelägna i att med utgångspunkt härifrån och med beaktande av deallmänna erfarenheterna ytterligare överväganden skedde beträffande stödets utformningoch tUlämpning efter försöksperiodens utgång." Vidare: "ansluter sig tUl de sålunda gjordauttalandena men viU hämtöver framhåUa att det även under tUlämpningsperiodenkan visa sig nödvändigt att vidta vissa jämkningar i bidragssystemet liksom ide administrativa rutinerna." vUl jag fråga kommunikationsministern: jämkningarkan man tänka sig att utskottet då avsåg? Och vUka jämkningar kan kommunikationsministerntänka sig vidta? Är det ändå inte så att man redan nu med den erfarenhet manhar kan konstatera att de mindre och medelstora företagen icke kan utnyttjadetta stöd fuUt ut? Argumenteringen om samsändningar ärotroligt långsökt. Jag betvivlar inte att man kanske kan hitta något fall, menkonstruktionen är inte sådan att den kan duga som argument för ett påståendeatt man här gjort en insats för de små företagen. Om man vUl börja med en ny verksamhet, oavsettvad det är på för område här i samhäUet, börjar man som regel med enförsöksverksamhet för att sedermera, när man har en viss erfarenhet, bestämmasig mer eUer mindre definitivt för hur man skaU ha det. Jag skulle mte tro attfraktstödet i det avseendet utgör något undantag. Om man skaU kunna gå In ochgöra mera genomgripande förändringar i en sådan här stödform, måste man välsåvitt jag förstår bygga på relevanta resultat av åtminstone en i tidennågorlunda utsträckt försöksperiod. Om denna sedan skall vara ett, två eUer rent av ännu längre, är alldeles omöjligt att säga vare sig fråndenna talarstol eUer från någon Det får naturUgtvis bli en uppföljning av resultatet avstödformen. Jag kan väl som direkt svar tiU säga att om man underdenna försökstid skulle komma på rent flagranta fel i stödetsutformning, är det alldeles självklart att man går in och gör de justeringarsom kan vara befogade. Vidare frågar : Vilka ändringar kan dåkommunikationsministern tänka sig vidta före försöksperiodens slut? Det kanjag däremot inte svara på förrän det uppenbarar sig sådana flagranta fel. En sak kan jag väl emellertid svara på, och det är denfråga som har ställt om man skulle sänka vikten. Där törs jag varalitet säkrare eftersom jag har trafikutskottet bakom mig, och trafikutskottethar ju avstyrkt motionen om att man skuUe sänka viktgränsen. Ang. underhållet av motorvagnsparken inom statensjärnvägar, m. m. Hert ÖHVALL (fp): Det var ju ett fall framåt. Då kankommunikationsministern alltså tänka sig att göraomprövningar. I svaret står det "vid försöksperiodens slut". Jagnoterar nu med tUlfredsstäUelse framsteget. Kan vi också övertygakommunikationsministern om att persontransportkostnaderna verkligen spelar enroll i de lokaUseringspolitiska sammanhangen, har vi kommit ytterligare ettsteg framåt. Överläggningen var härmed slutad. §5 Ang. underhållet av motorvagnsparken inom , m. m. Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara i KU (fp) framstäUda interpeUation, nr 21,och anförde: Hert i har frågat mig om jag kanupplysa dels huruvida SJ anskaffar reservdelar tiU underhåU avmotorvagnsparken och huruvida reservdelslagren medger mera omfattandereparationer av motorvagnar, dels huruvida man inom SJ för närvarandeprojekterar någon ny modell av motorvagnar för framställning och ersättning avde motorvagnar, som på grund av nedslitning kommer att tas urtrafik. Trafiken med dieselmotorvagnar har som bekant minskat iomfattning . Genom den utrangering som redan ägt rum ärtillgången på reservdelar som behövs för mer omfattande reparationer mycket godoch långt utöver vad som är normalt från teknisk och ekonomisk synpunkt. Somexempel kan nämnas att för de ca 250 motorvagnar som SJ harfinns ett 40-tal dieselmotorer i reserv. Detta motsvarar ungefär det dubblanormala behovet. Vad gäller s. k. försUt-nlngsdetaljer, dvs. delar som behöverbytas mera regelbundet, gäUer att SJ köper In och lagerhåUer sådana i normalomfattning. I anledning av den första frågan kan alltså konstaterasatt SJ:s behov av reservdelar är väl tUlgodosett. Ang. underhåUet av motorvagnsparken inom statensjämvägar, m. m. Beträffande frågan om projektering av en ny typ avmotorvagnar har jag inhämtat att något behov av ny motorvagnstyp för närvarandeinte föreligger. Utom landet fmns för övrigt flera färdiga och utprovadekonstmktioner att välja bland. Efter ett eventueUt beslut om nyanskaffning kandärför produktion av motorvagnar starta relativt snabbt. Någon risk för att SJ som uttrycker det råkar i en ekonomisk tvångssituation genomatt projektering av nya dieselmotorvagnar inte pågår föreligger alltså inte. Hert i KU (fp): Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min interpeUation. Avsikten med den har varit att få klarlagtförutsättningarna för den framtida trafiken på stora delar av det så kalladetrafiksvaga järnvägsnätet. Vi vet att de relativt sett driftbUligadieselmotorvagnarna har avgörande betydelse för upprätthållandet avpersontrafiken i stora delar av vårt land, inte minst med utgångspunkt från desnäva företagsekonomiska lönsamhetskriterier som SJ tiUämpar påpersontrafiken. Vi vet att SJ räknar av järnvägsnätet somtrafiksvagt. Enligt de planer som finns utarbetade inom SJ skall under denärmaste tre åren 54 järnvägslinjer omfattande undersökas med användande av rent företagsekonomiska metoder. Därutöver fanns sju linjer där nedläggningsbemyndiganden redan förelåg,tolv linjer som var föremål för regeringens prövning samt åtta linjerpå , där framstäUning om nedläggning var under utarbetande inom statensjärnvägar, totalt aUtså järnväg i farozonen. Här föreligger en betydande risk för att dessa ursamhällsekonomisk synvinkel ytterst bristfäUiga undersökningar skapar sina egnafakta, så att blir ställd ät sidan. Det är med andra ord en uppenbarfara för att SJ genom sin planering styr den faktiska utvecklingen dithän attdet blir svårt för politikerna att gå in för en trafikpolitik som tar störrehänsyn tUl människorna i de mera glest befolkade delarna av vårt land. Låt mig, fru talman, kort nämna några faktorer som intebehandlas i SJ:s kalkyler men som har stor samhäUsekonomisk betydelse. Där tarman ingen hänsyn tUl exempelvis tidsanvändningen, inte tUl bekvämligheten,inte tUl belastningen på järnvägsnätet, behovet av väginvesteringar,olycksrisker, kravet på trafikövervakning, trängselproblem, mUjöeffekter ellerfordonskostnader. Man tar ingen hänsyn till fördelningen mellan privat ochkoUektiv konsumtion, inte heller tUl utnyttjandegraden av redan företagnainvesterUigar, mte tUl rationaliseringsmöjligheter , tUllokaliseringspolitiska effekter eller tUl effekter för utsatta minoritetsgrupper.Listan kan göras längre. I hela denna problematik spelar motorvagnsparken en storroU, därför att motorvagnar är bUligare att använda än t. ex. lok och vagnar.SJ har vägrat att lämna mig uppgifter om hur mycket dyrare lok och vagnarär att använda. Jag vUl redan nu fråga kommunikationsministern om han tyckeratt det är riktigt att vi skaU diskutera dessa saker i utan att SJlämnar de uppgifter som är väsentUga för den här debatten. Men från SJ:s sida har man också uppgivit att dennuvarande motorvagnsparken kommer att vara utrangerad om några fä harredan nämnts av flera framträdande SJ-tjänstemän. Ändå svararkommunikationsministern att något behov av nya motorvagnar inte föreligger. Mendå måste man väl ändå se frågan på ganska kort sikt. För vad händer efter 1975,om en förnyelse av motorvagnsparken inte är förberedd? EUer anserkommunikationsministern att frågan är för tidigt väckt? Anserkommunikationsministern att det kanske efter 1975 inte kommer att föreligganågot behov av motorvagnar, eftersom de jämvägsUnjer som de trafikerar dåsannolikt kommer att vara nedlagda?