prot · FU0951 · 1971-12-31 00:00:00 — Mänga hederUga, arbetsamma och på alla sätt utmärkta människorawisas vid våra gränser eUer tidigare, när de söker komma hit för alt arbeiaoch tjäna sill uppehälle. Ännu fler skulle säkerligen vUja komma hil, men deavstår frän att försöka, väl medveina om hur svårt det kan vara alt fäuppehäUs- och arbetstUlständ. Men vi har även andra grupper av invandrare. Vi harpolitiska flyktingar, som flyr undan poUtisk förföljelse och diktatur. Här harvi sedan gammall en human och liberal politik, som del inte råder några delademeningar om. Vi har också en annan grupp, som tyvärr har blivit aUttalrikare, och det är de som flyr hil under påstådd politisk förföljelse, mendär oflast orsaken är elt försök all komma ifrån obehagUga efterräkningar förden verksamhet de har bedrivit i del land de lämnar. Tyvärr har vi tråkiga erfarenheier av flera av dessamänniskor. Del är svårt att få grepp om grupperna, men vi har dock en sådan somär väl känd och som har orsakat mycket bekymmer och många besvärligheter. Jag syftardä på de amerikanska desertörerna. Enligt hade fram tUl den9 december föregående år sammanlagt 578 amerikanska desertörer kommit tillSverige. Av dessa beräknas ungefär 400 fortfarande vara kvar i landel. Per den30 föreligger uppgifter på antal brott som blivit begångna avdessa, uppgifler pä antal fall där förundersökning pågår, åtal har väckts ochdär dom har fallit. Och detta, herr stalsräd, är verkUgen en skrämmandeläsning. Det är 66 narkotikabrott som har begåtts av 62 personer. Olagavapeninnehav 4 fall, misshandel och grov misshandel 14, rån, medhjälp till rånoch försök till rån 12, stöld, grov stöld och tillgrepp 37, bedrägeri 10,störande av aUmän sammankomst 12. Detla var ett axplock ur katalogen.Sammanlagda antalet brott rör sig om 240 stycken, begångna av 153 personer avdenna grupp, eller i procent uttryckt av samtliga hil UUriket komna amerikanska desertörer. har vi, som jag sade tidigare, myckel rigorösabeslämmelser när det gäller avvisning av utlänning som ankommit lUl . 1utlänningslagen § 18:4 stadgas: "Utlänning, som ankommer tiU riket, mäavvisas om han lidigare inom eUer utom riket blivit dömd lUl frihetsstraff ochdet skäUgen kan befaras att han kommer att här i riket eUer i , ,eller fortsätta brottslig verksamhet," Det är inte bara den grupp som jag här berört och lagitsom exempel utan även andra s, k, flyktingar som känner marken bränna underfötterna i det egna landel och söker sig annan uppehållsort. Och tyvärr har viråkat ul för en hel del av dessa, som under utnyttjande av våra socialaförmåner inte bara fortsätter utan i många fall utökar sin brottsligaverksamhet här i landet. Vi har alldeles färska exempel på detla. Det är ur tvä synpunkler jag finner denna ordning varamyckel allvarlig. För det försia är det ur rättssäkerhets- ochrätlslrygghelssyn- punkt förlandets övriga invånare. För det andra är det risken för att del skapas ennegativ instäUning från allmänhetens sida mot utlänningar över huvud laget, ochdet är kanske det mest aUvarUga, Det är egentligen mycket som talar för inte skulle vare sig det gäller zigenare, som vi diskuterade tidigare,eller en viss grupp av andra människor som kommit hit - desertörer eUer färgadeeUer vad det är bedöma dessa som grupp, utan man önskar att man skuUe kunnabedöma varje individ för sig som en människa som kommer hit för all få enfristad. Men vi fär ändå i diskussionen ta tUl sädana här försök alt summeraibland. Och jag vill gärna framhålla att när det gäUer dennasärskilda grupp av amerikanska medborgare, desertörerna, så kan man glädjandenog konstatera att en mycket betydande del av dem efter hand har kunnat inpassasig i det svenska samhäUel, har skaffat sig arbete och kan försörja sig självaoch kanske anhöriga. En del studerar och gör del med, säviit jag kan se, ganskagod framgång. Jag är alltså angelägen att framhåUa de här positivadragen, så att inte enbart de andra inslagen, som självfaUet också finns där,kommer fram. Vi har brottslingar i detta sammanhang, men jag tycker vi kan haanledning alt peka även på den andra och större kategorin. viUe ju inte specieUt diskutera den härgruppen utan avser dem som kommer hit lockade av de sociala förmånerna i vårtland. När man har den uppgift som jag har, att studera ärenden somgäUer utvisning av medborgare som har kommit hit med förväntningar av olikaslag, kan man ju inte undgå att märka hur den svenska socialvärden ochgenerosit'elen har tilldragit sig uppmärksamhel ulanför landel. Kanske svenskarna ocksä ibland, när de är ute och reser,uppträder Utet yvigt och storslaget. Vi har haft exempel pä folk som har kommithit och åberopat att de, kanske under tjänst pä hoteU i sitt hemland, harkommit i kontakt med svenska resegmpper som har beskrivit de svenskaförhållandena och som generöst har sagt, att kommer ni och hälsar på i ,så kan ni räkna med att vi skall hjälpa er. Erbjudanden av den sorten är juinte tUlräcklig grund för att man skall kunna ge uppehållstillstånd, ulanvederbörande skall ha elt arbetstillfäUe, ha möjUghet alt ordna sin bostad ochsin försörjning osv. Men jag viU gärna understryka alt jag inte kunnat undgåatt observera alt den svenska socialpolitiken åberopas som elt av skälen föratt man har sökt sig just till . Ang. handläggningen avframställningar om uppehållstillstånd HerrOSKARSON (m): Låt mig först säga tUl inrikesminislern attjag är helt överens med honom om att det finns positiva drag. Tyvärr är tidenknapp, och jag tror att statsrådet har klart för sig att man mäste la upp detsiffermaterial och de konkreta saker man har tUl hands. Men jag vUl understrykadetta, att det finns många positiva drag också. Och jag vill absolut attvederbörande skall behandlas som enskUda individer; det är därför jag harslällt denna fråga. De skaU inte behandlas som grupp - de skaU behandlas när dekommer hit, individ för individ. Det är då jag vill Ang. handläggningen av framställningar om uppehållstillstånd att kontrollen skuUe kunna skärpas, och pä den punkten kanjag inle vara helt nöjd med inrikesministerns svar, som går ut på attinrikesministern anser att aUting är väl beställt. Jag är inte beredd att ge några exempel på hur man skallskärpa kontroUen, men jag anser att en skärpning är nödvändig och på sin platsbäde när flyktingarna kommer hil och när del gäller uppsikten jag skall intesäga övervakningen, ty det är ett tråkigt ord över de personer som manskäligen kan misstänka skulle komma att begå brott här i riket. Jag tror intedet är sä svårt att utkristallisera dessa människor del går nog tämUgen lätt. Jag sade inte att de var "lockade hit av vårsocialpolitik", herr stalsräd, utan jag sade att de utnyttjar vårsocialpoUlik, och del trorjag att vi måsle erkänna. Jag har fält ett nummer av tidskriften ,och där finns det en artikel om utländska medborgare och brottslighet, skrivenav en rådman vid rådhusrätt. Inte heller den är tyvärr någonuppmuntrande läsning. Författaren skriver att i 859 mäl var sammanlagt I 000personer tilltalade, och av dessa var 743 svenskar och 257 utländskamedborgare. Det tycker jag är allvarUga siffror, som ytterUgare talar för attvi på något sätt måste komma ål de enskilda människor som kommerhil i avsikt alt bedriva brottslig verksamhet. Jag vill varna för alt allt för lättvindigtanvända sädan här statistik sä att man jämför en grupp människor som befinnersig i en svår social siiualion med kanske hela genomsnittet av svenska folkel.Då bUr inte utslaget riktigt. Den artikel som lalade om är förmodligendensamma som jag själv har läst vid någol tiUfälle, och visst är del höga talsom där förekommer. Men då skall vi ocksä hälla i minnet alt de utlänningar somkommer hit UU har en benägenhet all söka sig UU storstaden, tiUSlockholm, Vi har förhåUandevis långl fler utländska medborgare här i staden äni landet i övrigt. Del är också elt förhällande som skall observeras. Men, , även om vi försöker förbättramöjUgheterna att i förväg bedöma människor som kommer hil, sä är svårigheiernaändå oerhört slora. Vi har nämligen inle någol annat att bygga på än deuppgifler som lämnats av dem som kommer hit. Om de i stäUel skuUe sillaförvarade någonstans i awaktan på att vi från olika håll i världen skulle fä inkomplellerande uppgifter om dem, sä skulle vi självklart få en ordning som viinte kunde tolerera. Jag förstår syfte i delta faU men mäslebetona de beiydande svårigheter som föreUgger. Herr förste vice lalmannen anmäldeatt anhåUit alt lUl protokoUet fä antecknat att han inte ägderätt tUl ytterligare anförande i denna debatt. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Ang. beviljandet av dispenser från förbudet att använda DDT-preparat Herr socialministern erhöUordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 19 marsintagna fråga, nr 153, tiU herr jordbruksminislern, och anförde: har frågat jordbruksministernangående bedömningsgrunderna för de dispenser som getts frän förbudet attanvända DDT-preparat. Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande. beslöt att vissabekämpningsmedel som innehöU DDT inte skulle få användas inom landet fr, o. m.den 1 januari 1970 pä . Enligt beslutet skulledispensmöjUghel finnas för synnerligen speciella situationer. På framstäUningar av och domänverket medgavgiftnämnden dispens att använda DDT på barrskogsplantorsom skydd mol angrepp av en insekt benämnd snytbagge. Denna insekt kan vållastora skador på plantorna, om dessa inte skyddas genom DDT-behandling.Dispensen gäUde de plantor som skulle sältas ut pä skogshyggen under 1970.Giftnämnden har senare förlängt dispensen att gäUa tUl utgången av . Dispenserna har avsett ett relativt begränsat antalförbmkningssläUen och en behandlingsmetod som inte medför risk för spridning avpreparatet pä samma sätt som bepudring eller besprutning. Del rör sig också ommycket smä mängder DDT. Dispenserna har hafl relativt Uten räckvidd och gälltett begränsal men betydelsefullt område. Sedan den tvååriga försöksperiodenutlöpt vid innevarande ärs utgång kommer giftnämnden att ompröva nuvarandeförbudsregler. Ang. beviljandet av dispenser från förbudet att användaDDT-preparat HenMÅBRINK (vpk); Jag vUl tacka statsrådet för svaret på min fråga. beslut om införande av totalförbud motanvändning av DDT var betingat av den giftighet detta medel har. Det harkonstaterats att medlet har långtidsverkan, att det anhopas i cellvävnadernaoch alt det framkallar genetiska skador, VUka konsekvenser detla kan få förmänniskorna är inte svårt att förstå. När man nu känner till medlets skadlighet är del myckelförvånande alt det beviljas dispenser till skogsbolagen. Det är riktigt attskogsbolagen använder DDT-giftet för att skydda skogsplantorna mot den s. k.snylbaggen. Men det är ocksä klarlagt all DDT-giftet vandrar genom de oUkanäringskedjorna och dä UU slut hamnar i människokroppen. Jag ifrågasätter om DDT är enda medlet för att bekämpasnytbaggen. Vad jag kan häUa med om är att DDT är ett långtidsverkande preparatoch därmed bUUgare för skogsbolagen än exempelvis de korttidsverkande ochmindre skadliga preparaten som naturUgtvis ställer sig dyrare för skogsbolagen.Men frågan är; Hur stor hänsyn skall tas till kortsiktiga ekonomiska intressen?Är det inte att man i stället bedömer vad konsekvenserna blir på långsikt för samhälle och människor? I bekämpningsmedelsförordningens 3 § står attbekämpningsmedel icke mä registreras om medlet har sådan giftighet att det kanskada Ang. bevarandet av parker m. m. vid tiafikplanering människor,husdjur, vilt, nyttoinsekter eller nyltoväxter. I förordningens 7 § står attinga ätgärder må föreskrivas vilka är mer betungande än vad som är skäUgt.Hitintills har man varit mycket generös när det gäller tUlämpningen av sjundeparagrafen; tredje paragrafen har kommit i andra hand, TUl sist, herr talman! Att människor är oroade över dennadispensgivning visar inte minst det beslut som fattades av kommunfullmäktigeför nägon vecka sedan. Man beslöt där att tUlskriva giftnämnden om attdispensgivningen för DDT skulle upphöra. Det skulle vara värdefuUt omstatsrådet kunde medverka UU att inga nya dispenser bevUjades. bör känna lUI att värl land pådetta område bedrivit en mycket restriktiv politik. Vi var väl ett av de förstaländerna i världen som direkt förbjöd DDT, och vi har pä mänga andra områdenskärpt uppmärksamheten i oUka avseenden. Jag har från denna talarstol, bl. a.för kort tid sedan, haft anledning att understryka detta. Vad det så gäller dispenserna i det här särskUda falletvill jag fästa uppmärksamhet på alt användningen i dispensforminom skogsbruket har medgivits dels mot bakgrunden av att del i detta faU rörsig om ett relativt begränsat antal förbrukningsställen, nämligen plantskolorna,dels mol bakgrunden av att användningssättet knappast kan medföra nägon störrerisk för spridning av DDT på det sätt som sker vid bepudring eller besprutningav , I skogsplantskolorna stoppas nämligen plantorna ned i ensuspension av DDT i större eller mindre för ändamålet avsedda kar. Med andraord är själva användningssättet av DDT i det faUet omgärdat av mycket storrestriktivitet. Jag har haft anledning, herr talman, att i mitt svar sägaatt giftnämnden med stor uppmärksamhet följer dessa frågor, och sedan dentvååriga försöksperioden utlöpt vid innevarande års utgång kommer giftnämndenatt ompröva nuvarande förbudsregler. Överläggningen var härmed slulad. § 8 Ang. bevarandet av parker m. m. vid trafikplanering Herr civUministern erhöUordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 18mars intagna fråga, nr 146, och anförde; har frågat mig vUken betydelsejag vUl tUlmäta skyddandel av estetiskt värdefuU grönska i äldrestadsbebyggelse från ingrepp i samband med planering för trafiklösningar och isamband härmed uppförandet av köpcentra. Jag vUl erinra om alt ansvarel för stadsplaneringen iförsta hand vUar på kommunema. Enligt min mening är det av värde att kommunernasöker tiUvarala och skydda befintlig grönska när de bygger om äldresladsområden. Detta är en helt naturUg sak i all stadsplanering som syftar tUl altskapa en god miljö. Hen (vpk); Jag viU tacka civUminstern. Jag har släUt enallmän fräga och fält ett allmänl positivt svar. Regeringen är sista instansnär det gäller vikliga planfrågor, och man kan också diskutera saken konkret,t. ex. beslulel att skövla de hundraåriga almarna i i förmån för ytterUgare en tunnelbaneuppgång. Frågan om almarna i gäller inte i förstahand en enslaka trädgrupps vara eller inte vara. Del gäller en principfråga, endetalj i ett slörre sammanhang. Gamla värdefulla miljöer offras hänsynslöst,gammal bebyggelse med inslag av grönska offras för ny bebyggelse ochbetongslummen. City i omdanas i första hand för att betjänastorfinans och affärsintressen. Del mönstret går igen i mänga kommuner. Region- och stadsplanering saml mUjöulformning tenderaratt aUtmer underordnas rent företagsekonomiska effektivitets- ochlönsamhelskrav. De värderingar som ligger tUl grund för planeringen har gjortdenna alltmer inläst. Viktiga beslut forceras fram över huvudel på kommunernasinvånare. När opinionsgrupper lagl fram allernativ, har man varit obenägen attlyssna. Tidsfaktorn, dvs. påståendet att man inte får fram trafiklösningarnaoch bostäderna i lid, har varit och är ännu på mänga platser det ståendeargumentet för att forcera fram mUjömässigt dåliga lösningar. Det är inte bara opponerande rruljögrupper,hyresgästavdelningar och andra som slås i huvudet med de här argumenten. Dessaär de klassiska argumenten för att forcera fram planer och lysta ned opinionenockså bland förtroendevalda kommunalmän. har gjort två belydelsefullauttalanden i almfrå-gan. Man avstyrker tunnelbaneuppgängen i Kungsträdgårdenssödra del, :s torg. Därigenom räddas almarna och den värdefuUagrönskan. a.: "Beträffande KungUga Trädgårdensutformning menar verket alt man kanske i än högre grad än vad gäller kvartersbebyggelsebör handlägga denna fråga i aktiv dialog med kommunens medborgare och derasintressegrupper." Man säger vidare; "finner därför denmedborgaropinion som vill skydda de mest svårersätt-Uga storavegetalionselemenlen högst förklarUg och menar att man innan slällning tagitstill totala utformning bör undvika ingrepp som inteoundgängligen är nödvändiga." De kommunala organen har hävdat att en omprojekleringförorsakar en tidsutdräkt pä . finner icke dessa skälbärande och anför; "Frågan om utformningen av huvudstadens mest centralamedborgarutrymme mäste ges sädan vikt att dess lösning icke fär bestämmas ellerpåverkas av uppkommen tidsknapphel i ulbyggnaden av stadens tekniskaförsörjningssystem." Det är två rejäla näsknäppar frän planverket som iklartext säger: Ta hänsyn till opinionen! Stoppa tidsargumentet i bordslådan! Detta är glädjande och stimulerande för opponenter ochkommunalmän, som slagits för en annan planeringsmetodik. Ang. bevarandet av parker m. m. vid trafikplanering Om normer och anvisningar för dimensionering ochutformning av lekplatser Ang. påbörjandet av industrianläggning innan tillståndenligt miljöskyddslagen givits jaginledningsvis sade regeringen som i sista hand fastställer. Jag vill därföravsluta mitl anförande med ytterligare en enkel fräga: Anser civilminislern attregeringen bör följa planverkel i del här ärendel? Jag antar all är medveten omatt jag enligl den ordning som gäUer för våra debatter här i inle harnägra möjligheler att UU diskussion ta upp etl sådant enskUt fall som ärföremål för regeringens prövning. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Om normer och anvisningar för dimensionering ochutformning av lekplatser Herr civUministern erhöllordet för alt besvara () i kammarens protokoll för den 19 marsintagna fräga, nr 149, och anförde: har frågat mig om jag avser attförelägga förslag till normer och anvisningar för lekplatsersdimensionering och ulformning vid såväl nyexploatering av bostadsområden somsanering av befintliga stadsdelar. Frågan om tälortsmUjöns utformning med hänsyn tUl barnsutomhus-verksamhet har utretts av kommittén för barns ulemiljö. Kommitténsbetänkande (SOU 1970:1) innehåller bl. a. förslag angående riktvärden fördimensionering och lokalisering av lekulrymmen. Frägan bereds nu i civUdepartementet med sikte pä all propositionskall föreläggas vid dess höstsession. Jag ber att få lacka statsrådet för svaret pårrun fräga. Jag noterar med tiUfredsställelse att en proposition skallföreläggas kammaren vid höstriksdagen och jag kommer självfallet att med stortintresse taga del av densamma. Jag vill redan nu ullala den förhoppningen attden kommer att innehäUa sådana riktUnjer att det vid planerandet av nyabostadsområden samt sanering av gamla blir Uka självklart att markområden skaUavsättas UU lekområden för barnen som att man avsätter mark tiU bilparkeringar. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. påbörjandet av industrianläggning innan tillstånd enligtmiljöskyddslagen givits Herr industriminislern erhöll ordet för attbesvara i (fp) i kammarens protokoll för den 19 marsintagna fråga, nr 148, och anförde: i har frågat mig om jaganser det lämpUgt all företag, i vUket staten är delägare, påbörjar anläggandetav industri, för vUken Ullständ enligt mUjöskyddslagen krävs, har prövat ärendet. Svaret är självfaUet nej. Detta gäller för alla företag,helt oberoende av ägareförhåUandena, aUtså för såväl hell eller delvisstatsägda företag som för helt privatägda. Hen i (fp): Jag tackar industriminister för detentydiga svaret pä min enkla fråga om en modern form av något som kan kallasför svart bygge. Statsrådet har kanske anal att min fräga har inspireratsav Hylle pågående industribygge vid . Eftersom staten viaStatsföretag och åSSI är delägarei företagel har vi här alt göra med elt utslag av den näringspolitik som i endel sammanhang har kunnat beskrivas som "upp som en sol och ner som enpannkaka". Misslyckandena har varit många och debatterade i mängasammanhang. Statsföretags verksamhet har inte aUtid kännetecknats av elementärakrav på rationell planering. Här har vi något som ser ut som en frontalkrock meUannäringspoUtik och mUjöpolitik. Man håUer på alt bygga en industrianläggningutan alt koncessionsnämnden ännu har tagit ställning tUl denna anläggningstUlåtlighet enUgt miljöskyddslagen. har bestämt hur vi skaU prövamiljöfarlig verksamhet. Miljöskyddslagen skaU givelvis gäUa, som statsrådetsäger, för alla förelag, oberoende av ägareförhållanden. Det är intressant alt notera all det intefattades några konseljbeslut som var ägnade alt belysa ansvarsfördelningenmellan regeringen och Statsföretag vad avser den statUga företagspoUtiken.Man kan fråga sig; Var näringspoUtiken partiellt instäUd ? CivUministernbemyndigades att tiUkaUa en sakkunnig, generaldirektörenWidén, för all utreda förutsättningar för en lokaUsering av skogsindustri inomvissa sydsvenska vattenområden på ell samhällsekonomiskt optimalt sätt och medbeaktande av den pågående riksplaneringen. Det hade varil klädsamt omindustriministern eller annat statsråd hade medverkat lUl alt denna skyndsammautredning hade awaklals både av Bruk och koncessionsnämnden förmUjöskydd. Den skaU enUgl tidningsnotiser la ställning till frägan om HylteBruk . Den samhällsekonomiska optimeringen får del tydligen gähur del vill med - och det slär inte riktigt i överensstämmelse medpropositionen I 969 om inrättande av . Det är elt par frågor som är av särskUt intresse i detlasammanhang. En fråga är den mer generella - inte knuten UU detla specieUa fall- om industriministern anser att redan gjorda investeringar i en industrianläggning,som skaU prövas av koncessionsnämnden, kan innebära ett tryck päkoncessionsnämnden i dess ställningslagande. I del här fallel skulle det också ha varit av intresse attveta ungefär hur stora investeringar som har gjorts i Bruk, men det ärett enskilt ärende som vi inte närmare kan gä in pä. Ang. påbörjandet av industruinlägg-ning innan tillståndenligt miljöskyddslagen givits Ang. påbörjandet av industrianläggning innan tillståndenligt miljöskyddslagen givits Del är inte enda gängen en sädan här kolUsion förekommer.Hela Brofjordenärendel är ju en konfrontation mellan miljövårdskrav ochöverprövningsformalileler, där regeringen i ett sammanhang lagit släll-rung ien delfråga och därmed bundit en senare överprövning av en annan principieUtväsentUg fräga med anknytning tUl samma objekt. i ställde en fråga tiU mig och hanfick ett klart och entydigt svar pä den frägan. Trots detta insinuerar herrNorrby att koncessionsnämndens prövning av ett ärende skulle påverkas avägareförhällanden i del förelag som han åberopar, även om vi inle kan föra enkonkret debatt beträffande ett enskilt ärende. Jag hoppas att vidtUlfälle tar tiUbaka den insinuationen. Jag mäsle också säga att jag inte förstår hur hen Norrbymenar att just skulle ha något speciellt ansvar i denna fråga.Detla företag har bildats och kommer att behandlas precis som andra företag-jag upprepar vad jag sade i svarel hell oberoende av ägareförhållandena. Även om vi inte skall ta upp en debatt i en enskild frägavUl jag ändå, för att något hyfsa diskussionen beträffande den påståddakollisionen mellan kravet på industriell utveckling som jag antar alt herrNorrby ansluter sig UU - och miljövården, erima om att vad som händer i dellakonkreta faU är att en nedsmutsning av begränsas och bringas all Uggainom ramen för de krav som miljöskyddslagen ställer. Om företaget fullföljs är det inte bara en viktigsysselsättningsfråga som blivit lösl för regionen, det är inle bara enväsentlig, effektiv och modern exportindustri som har tillkommit. Även en högstbeiydande miljöförbättring kommer tUl stånd. Hen NORRBYi (fp): Jag är fullt medveten om alt denna anläggningkommer att medföra en förbättring ur miljöskyddssynpunkt, men icke förty skallen ny anläggning enligt gäUande lagstiftning prövas av koncessionsnämnden förmiljöskydd eUer på annal sätt enligt miljöskyddslagen. Om starkasamhällsargument kan anföras kan regeringen ta elt beslut direkt enligt 6 §mUjöskyddslagen. Något sådant beslut har i del här fallet, såviii jag vel, ickeförekommit.