prot · FU0967 · 1971-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tiU en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Justerades protokollen för den 14 innevarande månad. § 2 Ang. ställning vid behandling inom FN-utskottav frågor om kemisk krigföring Herr utrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den16 aprU intagna fråga, nr 196, och anförde. har frågat mig om jag villuttala mig om vUka överväganden som bör bestämma ställning vidbehandling inom i frågor om kemisk krigföring i kolonier eller andraländer. var en av de drivande krafterna bakom denFN-resolution som antogs och som deklarerade att alla kemiska ochbiologiska stridsmedel var förbjudna vid internationella konflikter. Innebördendärav var att bl. a. växtförstöringsmedel och tårgaser kom att klart ingå blandde förbjudna stridsmedlen. Bara , och röstade emotresolutionen. En stor majoritet i generalförsamlingen röstade för den. Motdenna bakgrund betraktar vi naturligtvis varje användning av dessa eUer andrakemiska eller biologiska stridsmedel i väpnade konflikter som ärinternationella eller kan jämstäUas med sådana som folkrättsstridigahandlingar, antingen det gäller kolonier eller andra länder. Vi är då givetvisockså beredda och inställda på att inom handla i enlighet med dennauppfattning och fördöma varie överträdelse som visas ha ägt rum. (vpk): Jag vUl tackautrikesministern för svaret på min fråga. Anledningen tiU min fråga är det stäUningstagande somSverige gjorde i , där 18 stater mot 3 - däribland Sverige-fördömde den kemiska krigföring de portugisiska fascisterna bedriver i Angolaoch de andra kolonierna. 1 ett pressmeddelande från dateratden 14aprU 1971 sägs att ledaren för MPLA - befrielserörelsen i informerat om kemiska krigföring i kolonierna och vädjat omhjälp. I meddelandet sägs vidare att den portugisiska regeringen förnekat att kemisk krigföring förekommer. Att påstående står mot den 22 aprU 1971 Ang. ställning vid behandling inom avfrågor om kemisk krigföring påståendeär anledningen tUl att inte kunde ta ställning. Detta är en något krystad motivering. Det är inte obekantför den vUka barbariska metoder som de portugisiskafascisterna använder mot befolkningen i , och ,mot en befolkning som kämpar för frihet och självbestämmanderätt, som kräveratt råvaror och naturrikedomar skall stanna i landet och inte stjälas avfascisterna i och av andra kapitalistiska länder. Jag vUl på TV-skärmen visa på vUka grymheter som ärtiUåtna mot befolkningen i de portugisiska kolonierna. Bilden behöver intekommenteras. Den talar för sig själv. Det bör inte heUer vara obekant för utrikesministern attden amerikanska ambassadören i huvudstad redan i början av 1970anklagade för att använda kemiska stridsmedel i kolonierna. Vidare bör inte heller den deklaration vara obekant förutrikesministern, som MPLA sände ut och i vUken detpåvisades att kemisk krigföring pågår. I denna deklaration definieradesgiftgaserna som typerna 2 och 4 D samt 2, 4 och 5 T. Dessa gaser består bl. a.av arsenik, metyl och fenol. När dessa uppgifter blev kända hade utanstörre ansträngningar kunnat kontrollera sanningshalten. Vad jag kan förstå ärregeringen inte så intresserad av detta. I stället föredrar man olika ursäktersom innebär ett stöd för . Utrikesministerns stolta deklaration i utrikesdebatten omatt det gäUer att visa minoritetsregimerna hur isolerade de står, när deframhärdar i en politik som direkt kolliderar med grundläggande krav påmänskliga rättigheter, är tydligen ord tUl intet förpUktande. Den bild som visade är ju i ochför sig inget bevis i den fråga som han hade tagit upp. Att det förekommergrymheter i kriget i de portugisiska kolonierna är allmänt bekant, men härgällde det frågan om man använder herbicider eller liknande medel. Vi har varitmed om att fördöma krigföring i olika sammanhang, så i det avseendetbehöver det inte råda någon som helst tvekan om den svenska ståndpunkten. Jag vUl också säga att vårt avstående naturligtvis inteberodde på någon tvekan om att en sådan användning som här talarom är folkrättsstridig. Det hade i stäUet sin grund i den fundamentala princip,som gäller i svensk rättsordning och som också måste gälla i FN:s skilda organ,om FN skaU kunna utvecklas och stärkas, nämligen att anklagelser för brottmåste vara styrkta innan fördömanden uttalas. I framladesanklagelser mot för kemisk krigföring. Vi betvivlar inte att dessaanklagelser'fcan vara riktiga, men bestred dem, och någon bevisningförelades inte i kommittén innan den gick tUl omröstning. Det är det som är det avgörande, , och detmåste gälla Inte bara i svensk utan även i internationell rättsordning att manskall förebringa bevis innan man avkunnar domen. För en rättsstat som ter detsig nämligen som självklart att hålla fast vid att beslut i FN i fråga omfördömanden men också i alla andra frågor icke får fattas på grundval enbart avanklagelser från en sida. Det riktiga och det naturliga hade i det aktuella falletvarit att en internationell undersökning först gjorts. Så skedde innan Portugali säkerhetsrådet fördömdes för interventionen i , och då tvekadeinte beträffande sin hållning. Där var vi genast klara att taståndpunkt. Så skulle också kunnat ske . I vårt inlägg ikolonialkommittén framförde vi tanken härpå. En undersökning skulle ge Portugaltillfälle att visa att anklagelserna var grundlösa, om det förhåUer sig så. OmPortugal skulle vägra att medverka tUl en opartisk undersökning och om övrigaomständigheter som blir kända och som förebringas pekar på att anklagelserna ärriktiga, kan och bör ett fördömande uttalas. Det är den svenska ståndpunkten,och den kan ingalunda användas som ett bevis för att vi skuUe understödjaPortugals kolonialpolitik. Den har vi fördömt i så många olika sammanhang, attdet inte kan råda någon som helst tvekan om var vi står. Ang. ställning vid behandling inom avfrågor om kemisk krigföring (vpk): Utrikesministern säger att har fördömtPortugals kolonialkrig. Jag vUl då påminna utrikesministern om vad som hände inovember 1970, när det gällde att fördöma krig i kolonierna och klartsäga ut att utländska företag inte skulle tUlåtas befinna sig där. Då röstadeinte heUer för detta fördömande. Så det är nog inte alldeles riktigt,som utrikesministern säger, att i olika sammanhang har fördömtPortugals krigföring. Den gången fanns det väl ändå bevis för att Portugalbedriver ett kolonialkrig i . Det var väl ändå bevisat, och då borde detinte ha varit så svårt att ta ställning. Jag vill också påminna om att 18 stater har fördömtPortugals kemiska krigföring, däribland , , , Bulgarienoch . Skulle dessa stater ha så dåligt omdöme och så dåligansvarskänsla att de skulle bygga sitt ställningstagande på saker och ting sominte existerar? Och jag vUl än en gång påminna om vad som kom fram i början av1970. Varför undersökte inte de påståenden som dåframfördes? Om man gjort det, hade man kanske kunnat göra ett riktigt ställningstagande,när frågan skuUe avgöras. Det är inte obekant att svensk storfinans finns etableradi kolonierna. Den finns i , i och i . Vi kännertill att över 100 svenska företag arbetar där nere. Är det hänsyn tUl dessa somgör att tar ställning på det sätt som skett? Vi vet att det säljssvenska Volvolastbilar tUl och att dessa sedan används i kolonierna ikriget mot befrielserörelserna där. Jag tror inte att det räcker enbart med vackra ord för attvisa sin solidaritet med sociala befrielserörelser. Det krävs också konkretpraktisk handling. Den har vid ett flertal tUlfällen haftmöjlighet att i handling visa sin solidaritet med befrielserörelserna i södraAfrika, men man har svikit. den 22 aprU 1971 Om åtgärder mot svältsituationen på blandar Uiop begreppen. Att vihar fördömt kolonialpolitik i olika sammanhang innebär inte att viskulle tillgripa privatsanktioner från svensk sida gentemot . Vi åtskilliga tUlfällen understrukit att om sanktioner skall tUlgripas, skalldetta beslutas av säkerhetsrådet. har ingalunda fattat ettsådant beslut. har fattat beslut om sanktioner gentemotRhodesia, och var ett av de första länder som effektivt och bestämtgenomförde sådana sanktioner. har emellertid, som sagt, intefattat ett sådant beslut beträffande i anledning av dess kolonialkrig.När generalförsamlingen fattade beslutet om fördömande, lade vi nervår röst därför att församlingen inte är rätt forum för fattande av beslut omsanktioner. Vi följde helt enkelt FN:s stadga, och som en liten stat anser viatt det är ytterligt viktigt att vi följer den stadga som gäUer för Förentanationerna. sade att andra länder har röstat förfördömande i det här fallet utan att man tillgripit det rättsförfarande som vianser att man skall använda även när det gäller en internationell rättsordning.Det är i och för sig, tycker jag, inget bevis för att vi skulle ha handlatoriktigt. Om man verkligen anser sig ha bevis för att det har använtsherbicider, så är det ju mycket enkelt att besluta om en undersökning. Om detvid denna undersökning fastställes att sådana medel har använts och Portugalinte kan tillbakavisa påståendena, då skall fördömandet komma, precis som närman dömer inför en svensk domstol. Detta är vår rättsordning. Jag är intealldeles övertygad om att de länder som har röstat för detta fördömande harsamma rättsordning i detta avseende, men det behöver inte innebära att dessaländers rättsordning är förnämligare än den vi har här hemma i . Allt detta i förening gör att det är möjligtatt man om man igångsätter en undersökning kommer att få bevis för att Portugalanvänt sig av herbicider och växtförstöringsmedel. I så fall är vi omedelbartberedda att delta i fördömandet av sådana krigsmetoder. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Om åtgärder mot svältsituationen på Herr utrikesministern ordet för att besvara hu Dahls (s) i kammarens protokoll för den 16april intagna fråga, nr 198, och anförde: har frågat vad regeringen ämnar göraför att inom FN medverka tUl åtgärder mot den svåra svältsituationen på , Regeringen är medveten om de svåra förhållanden som fruDahl åsyftar och kommer att verka för att FN vidtar åtgärder. En svårighet isammanhanget är emellertid att det för FN:s vidkommande krävs en framställningeller i varje fall samtycke av den portugisiska regeringen, och det tordefinnas små möjligheter att utverka detta. och en radav dess fackorgan antagit resolutioner som uppmanar regeringar och FN-systemetsorganisationer att avbryta bistånd tiU tiU dess den portugisiskaregeringen upphör med sin nuvarande kolonialpolitik. Kontakt förekommer fortlöpande med befrielserörelsen förGuinea-Bissau (PAIGC), som emellertid inte har möjlighet att kanalisera hjälptill befolkningen på öarna, och med några av de i sammanhanget viktigasteFN-organen. Det kan tilläggas att parallellt med dessa kontakter undersökesockså vUka möjligheter Röda korsföreningarnas förbund i har att agera idenna fråga. Om åtgärder mot svältsituationen på Jag viU tacka utrikesministern för det svar som jag fickoch som jag uppfattade som helt positivt, även om utrikesministern självklartmåste understryka de praktiska svårigheter som finns när det gäller attförverkliga en sådan insats. Den situation som råder på är akutförvärrad, men jag tror att det är viktigt att understryka att det är en mereller mindre permanent situation. De 250 000 människorna på Kap Verdeöarnahotas nu av en mycket svår svältkatastrof torka som särskilt hårtdrabbat den ö som är centrum för jordbruksproduktionen. PAIGC bedömer att detfinns risk för att mellan av befolkningen skulle dö av svält. Detta är som jag sade ingenting nytt. ärPortugals äldsta koloni och har varit under portugisisk överhöghet i 500 år.Under de senaste drygt 200 åren har varit svältår. Enbart under1900-talet har drabbats av en svår svältsituation. Detta sammanhänger meddet ekonomiska system som upprätthåller i sina kolonier i syfte delsatt tjäna pengar pä befolkningens arbete och dels när det gäller Kap Verdeöarnaatt rekrytera tvångsarbetare tUl jordbruksplantagerna i och . Enmycket stor del av Kap befolkning emigrerar eller finns somutslitna och sjuka tvångsarbetare på dessa jordbruksplantager. Därför kan enpermanent lösning av denna situation självklart inte nås annat än på politiskväg, alltså genom befrielserörelsens framgång. Det är riktigt som utrikesministern säger, att det finnssvårigheter att kanalisera ett bistånd i den nu akuta situationen, men jag villpåpeka att PAIGC i en nyligen utfärdad kommuniké har vädjat om att olikanationer och organisationer ger ettbistånd, ställer de medel tUl förfogande som behövs för en omedelbar insats.Man har vidare vädjat till FN:s generalsekreterare att undersöka vUkamöjligheter FN har att hjälpa till i denna situation. Man har också vädjat tillPortugals regering att inte motsätta sig en biståndsinsats av det här slaget. Jag tror inte att hoppet är stort att skallmedverka här, men man kan i varje fall säga så mycket som att befrielserörelsensjälv inte motsätter sig en sådan lösning. Därför vill jag ställa denföljdfrågan tilj utrikesministern, om han inte tror att det skall gå att finnavägar och om regeringen också är beredd att stäUa de extra medel tillförfogande, som behövs för en sådan här snabb insats. I* protokoll 1971. den 22 aprU 1971 Ang. militär registrering av arbetare is.k. Jag vet inte om jag vågar tro, men jag vågarhoppas att det skall finnas vägar att komma den svältande befolkningen på tUl hjälp. Jag kan försäkra att i sä fall kommer vi attställa medel tUl förfogande. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. militär registrering av arbetare i s. k.kuppberedskapsplan Herr försvarsministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoU för den 16april intagna fråga, nr 197, tUl herr statsministern, och anförde: har frågat statsministern om hanvill uttala sig om huruvida systemet med militär registrering av arbetare i s.k. kuppberedskapsplan fortfarande äger tUlämpning och, om så är fallet, om hanavser att ta något initiativ i syfte att sådan registrering skall upphöra. Frågan har överlämnats till mig föratt besvaras och mitt svar är att någon sådan registrering inte förekommer. HerrHAGBERG (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga, även om jaginte på något vis kan vara nöjd med det. De avslöjanden, som förekommit i pressen och TV densenaste tiden om att svenska arbetare inom industrin skulle vara registreradesom säkerhetsrisker hos den militära säkerhetspolisen, har väckt stor uppmärksamhet. Möjligheten att flera tusen arbetare med viktiga posterinom industrin riskerar avsked i ett krisläge är en mycket allvarlig sak. Desom skulle vara registrerade i den här kuppberedskapsplanen är enligtuppgifterna i huvudsak vänstersympatisörer. Det är uppenbart att detta registerär ett åsiktsregister som riktar sig mot en del av den svenska befolkningen. Enligt uppgifterna i pressen skall det röra sig omtiotusentals svenska arbetare, som är registrerade och varav 2 500 ärklassificerade som säkerhetsrisker. I kuppberedskapsplanen skulle 400 företagingå, bl. a. järnbruk, metall-, tändsticks- och livsmedelsfabriker. De här avslöjandena bekräftar bara vad många av mina äldrearbetskamrater på ett av de största järnbruken misstänkt, nämligen att de underkrigsåren var iakttagna och övervakade av bl. a. företagsledningen. Ävenavskedanden var aktuella, då företagsledningen gjort framstäUning tUlfackföreningsledningen om sådana. Dess bättre blev det inga avskedanden, menman kan fråga sig hur mycket den militära säkerhetspolisen var inkopplad. Mot bakgrunden av det här måste man fråga sig: Finnskuppberedskapsplanen kvar? Finns uppgifterna kvar? Kan uppgifterna komma ifrämmande makts händer? På frågan, om kuppberedskapsplanen fortfarande ägertUlämpning, svarar försvarsministern ett klart nej. Man kanske då i stället börfråga: Har denfunnits tUl? Om det kan klarläggas att registreringen inte längreexisterar, kan då statsrådet försäkra att inte samma sak kommer att hända somhände med register efter kriget. Regeringen beslutade att registreringenskulle upphöra, men 1948 återupptogs den och man använde då de gamla registren.Det var bara att fortsätta där man hade slutat. Det förvånar mig att förklararsig icke vara nöjd med ett svar där jag alldeles klart säger att en sådanregistrering inte förekommer. Den förekommer inte av flera skäl. För det förstafår åsiktsregistrering icke ske i numera. För det andra finns det ingenmilitär säkerhetspolis och har aldrig funnits. Det finns bara en polis iSverige, och det är rikspolisen. Det finns ingen militär organisation som pånågot sätt övervakar svenska medborgare. Det som är avslöjat - , och - i artiklar i tidningarna - och de lär nu följas aven bok, det är vad som hände under när ett sådant registerförekom, ett register som försvann genom beslut . har ingasådana register byggts upp. (vpk): Försvarsministern kunde inte försäkra mig omatt de här registren verkligen är borta så att det inte inträffar samma sak somdet hände med , som återupptogs 1948. En annan sak som jag tycker är anmärkningsvärd är att påstår att registrering fortfarande pågår och att en högtuppsatt säkerhetstjänsteman håller på med de här frågorna. Då uppgift står motuppgift blir man betänksam, och jag är inte nöjd med de motiveringar som här ärframförda. Det är bakgrunden till mitt uttalande, att jag inte är nöjd medsvaret. Jag vill därför ställa frågan: Är uppgifter helt felaktigai det här avseendet? uppgifter om att det förekommeren militär säkerhetspolis och militär registrering är felaktiga och saknargrund. Ang. omskolningskurser för ungdomar Överläggningen var härmed slutad. §5 Ang. omskolningskurser för ungdomar Herr inrikesministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för den 14 aprU intagna fråga,nr 188, och anförde: har frågat mig om jag med hänsyntUl den ökade arbetslösheten bland ungdom överväger att medge förnyad dispensför l8-20-åringar att genomgå omskolningskurser. Ang. omskolningskurser för ungdomar tUlbaka kan den som genomgår utbildning vidriksyrkesskola eUer som genomgår annan i arbetsmarknadskungörelsen avseddyrkesutbUdning och är ensamstående mor, handikappad eller flykting studera medstöd av utbildningsbidrag oavsett ålder. Vidare kan den som fyllt 18 är och somtidigare haft förvärvsarbete och inte får plats inom det ordinarieutbildningsväsendet eUer kan omskolas på hemorten få utbUdningsbidrag omvederbörande har försörjningsbörda. Under inverkan av konjunkturförsvagningen ökadeungdomsarbetslösheten oroväckande. Då infördes möjlighet även för ungdomarmellan 20 och , som haft stadigvarande förvärvsarbete, att bl. a. gå påskolöverstyrelsens omskolningskurser och få stöd med utbUdningsbidrag. Denna möjlighet har därefter bibehållits och 20-årsgränsenär nu den generellt giltiga för rätt tUl utbildningsbidrag i samband med arbetsmark-nadsutbUdning. Den utbyggnad av den reguljära yrkesutbildningen som harägt rum sedan vi förra gången hade känning av ungdomsarbetslöshet bör enligtmin mening tUlsammans med de åtgärder som nu sätter ininnebära goda möjligheter att begränsa arbetslösheten bland ungdom. Vi kommerfrån regeringens sida att följa utvecklingen med största uppmärksamhet. HerrNYGREN (s): Jag ber att fåtacka statsrådet för svaret. Den senaste arbetslöshetsräkningen vid länsarbetsnämndernavisar på en viss stabilisering av arbetslösheten för landet i dess helhet menen fortsatt ökning i Norrlandslänen. 1 mitten av aprU hade vi ytterligare 1 500arbetslösa och nådde därmed totalt upp till 26 000 utan jobb i de nordligastedelarna av landet. Enligt samma räkning hade antalet lediga platser iNorrlandslänen minskat tUl cirka 6 000. kan man konstatera att ungdomsarbetslösheten harfortsatt att förvärras. , då man tog bort den i min fråga omnämndarätten tUl dispens för Norrlandsungdom i åldrarna för att antas somelever vid AMS:s centrala omskolningskurser, skedde en markant förbättring iarbetslöshetsläget bland de unga fram , men då vände kurvan. Som exempel på denna svängning i Norrlandslänen kan jag tautvecklingen i mitt eget hemlän, . Där hade antalet arbetslösaungdomar fördubblats i jämförelse med . Men hade vi nära så många arbetslösa ungdomarunder som . Med en sådan utveckling är det nödvändigt att speciellaåtgärder vidtas för att ge ungdomarna sysselsättning eller enutbildningsmöjlighet. Länsarbetsnämnderna har kunnat konstatera att det är denungdom som inte har fått någon yrkesutbildning - eUer som fått bristfälligsådan som löper de största riskerna att drabbas av en tilltagandearbetslöshet. Man har därför också, sedan min fråga tUl inrikesministernställdes, åtminstone från en länsarbetsnämnd i hemställt tUl AMS omatt fååterinföra dispensrätten för arbetslösa ungdomar så att de kan fåbli elever med elevers rättigheter vid AMS;s centrala omskolningskurser. Idagarna avvaktar man med intresse besked. Jag uppfattar statsrådets svar som rätt positivt. Men jagskulle gärna vilja fråga inrikesministern om svaret får tolkas så att, därestAMS skulle vilja tUlmötesgå en begäran från en länsarbetsnämnd i norr,statsrådet anser att en sådan dispensrätt kan rymmas inom den generositet somjag tycker att statsrådets svar andas. Om skyddade verkstäder för patienter under psykiatriskvård Jag har sagt att vi följer utvecklingen meduppmärksam het, och jag kan utan vidare erkänna att vi naturligtvis på intetsätt är tUl freds med den utveckling som har varit. Den framställning från som omnämndes har kommit in , och viskall gärna se vad som kan göras. Men helt aUmänt har vi den inställningen att vi kanskeinte bör reagera alltför snabbt när det gäUer att vidta åtgärder. Vi bör kanskege oss något rådrum för att se hur utvecklingen går. I och för sig kan manmycket väl ändra dessa bestämmelser. Det är bara det att det blir så mångaojämnheter, eftersom andra ungdomar i motsvarande åldrar inte kan få deförmåner som är förenade med omskolningskurserna. De får lov att söka sig framefter andra utbildningsvägar med det mindre utvecklade stöd som där ges. Det finns anledning tUl en viss försiktighet, men jag vUlgärna understryka att vi följer utvecklingen med stor uppmärksamhet och att vimed intresse skall studera den framställning som åberopar. Jag ber att få tacka för det positiva tUlägget och vUlbara påminna om att det nuvarande systemet, enligt vilket viss ungdom med deordinarie studiebidragsformerna kan komma med i omskolningsverk-saniheten,också är orättvist. Systemet medger egentligen bara dem som kan bo kvar iföräldrahemmet och klara bostadsfrågan på det sättet att bli delaktiga av dennaförmån. Men jag uppfattar statsrådets tillägg här som klart positivt, och jagavvaktar med stort intresse det besked som länsarbetsnämnden kommer att få påsin framställning. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Om skyddade verkstäder för patienter under psykiatrisk vård Herr inrikesministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 190, och anförde: har frågat mig om jag avser attmedverka till att särskUda verkstäder, avpassade för patienter underpsykiatrisk vård, inrättas i närheten av psykiatriska sjukhus. Inom den av arbetsmarknadsverket ledda arbetsvårdsverksamheten den 22 aprU 1971 Om skyddade verkstäder för patienter under psykiatriskvård utgörpersoner med psykiskt handikapp en betydande grupp. Enligtarbetsmarknadsstyrelsens ADB-statistik för hade avde arbetsvårdssökande psykisk sjukdom som huvudhandikapp. Totalt sysselsattessamma år 13 250 personer vid skyddade verkstäder. Av dessa hade 2 481 psykisksjukdom som huvudhandikapp. Hinder föreligger inte för huvudman att inrättasärskUda verkstadsavdelningar för psykiskt sjuka personer enligt de råd ochanvisningar som lämnar i varje enskilt fall. Sådanaavdelningar finns bl. a. i och . Det bör emellertid framhållasatt även för personer under psykiatrisk vård kan som regel behovet av skyddadsysselsättning bäst tUlgodoses genom anstäUning vid verkstad för skyddadsysselsättning med blandat klientel. Enligt vad som inhämtats frånlänsarbetsnämnderna sysselsätts vid sådana verkstäder 300-400personer under psykiatrisk vård.