prot · FU09100 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag vill ta upp två handgripUga exempel påmiljöskyddslagens brister i tiUämpningarna, Det första exemplet är ,Det ärendet är i praktiken avgjort men ännu inte prövat enligtmiljöskyddslagen. Där drog man alltså tänderna ur miljöskyddslagen redan innanden kunde tillämpas. Medgivandena i det faUet har ju i praktiken lämnats genomKungl. Maj:ts stäUningstagande i ett detahplaneärende. Därmed har alltsåregeringen föregripit överprövning av ett ärende enUgt miljöskyddslagen -regeringen är ju överprövningsinstans. Detta får den effekten att tiUämpningenav miljöskyddslagen försvagas rent principiellt, och det motiverar en översynav miljöskyddslagen och hela det komplex av lagar med vilket man reglerarmiljövården. Det andra exemplet är , Ett för aUa uppenbartbrott mot miljöskyddslagen beivras enhgt tillgängliga uppgifter inte av denberörde länsåklagaren. Han åtalar inte. Motivering: Det skulle bara bU böter,och de betyder ju i praktiken ingenting när det gäUer en anläggning på . Det är ett mycket märkligt påstående i och för sig. Menom vi ser på det frågesvar jag fick i avindustriministern, finner vi att ett företag i vilket staten är delägare inteskaU inta en särstäUning på något sätt när det gäller prövning enligtmiljöskyddslagen. Här måste det aUtså vara Ukhet inför lagen, och man frågarsig: Om denna försyndelse gäUt ett , där det inte varit mångahundra miljoner i investeringar, hade man fått samma rättstillämpning i detfaUet? Det är besvärande att man här inte fick ett prejudikat, entUlämpning av miljöskyddslagen, 1 det här faUet kan man väl uttryckaförhoppningen att en överprövning på något sätt kommer tiU stånd. Vi kan aUtsåkonstatera att det mte är bara koncessionsnämnden som tillämparmiljöskyddslagen utan även andra instanser. Det man saknar i tillämpningarna av miljöskyddslagen är deövergripande bedömningarna. Propositionen om ändring i vattenlagen är ettintressant exempel på hur man strävar efter att göra mera övergripande, samladebedömningar, att skapa sig en samlad bUd av hela den miljösituation som ettaktuellt ärende berör. En sådan övergripande prövning hade i faUet Hyltebrukinneburit att man avvaktat den Widénska utredningen om utbyggnadsmöjUgheter förmiljöfarUga industrier inom skogsindustrisektorn i , Det hadevarit både i miljövårdens och i rättvisans Intresse. Genom att man får entidigare prövning av ett av många i stort sett paralleUa ärenden kommer denintressent som där är aktueU att få ett försteg framför andra, konkurrerandeföretag som har samma intresse av etableringar i samma område. Så några ord om handläggningspraxis. harför små resurser det vet man alldeles påtagligt. Dubblering av nämnden hardröjt för länge, Kanshresurserna hos nämnden räcker inte. Man får därigenom enorimhgt lång handläggningstid för många ärenden, och det beklagliga är att manfår en lång handläggningstid även för ärenden som rör dispens från koncessionsnämndsbehandhng, dvs, behandhngen hos naturvårdsverketoch i vissa faU länsstyrelserna. Man kan också skönja en något skiftande praxisi olika ärendegrupper. Dessa förhåUanden i tillämpningssammanhanget vållarnaturligtvis stora olägenheter för kommuner och näringsUv, De olägenheterna kanbl, a, leda tUl ett undergrävande av respekten för mihöskyddslagen och församhällets miljövårdsambitioner över huvud taget. Översynen av miljöskyddslagenmåste alltså komma snart erfarenheterna pekar klart i den riktningen. Manfrågar sig: När kan den komma? Skall det dröja eller eller tre åreller ? Vid den oundgängUgen nödvändiga översynen måste ocksåkretsen av intressenter vidgas. Båda de exempel jag har pekat på visar klartatt gruppen av intressenter är stöne än vad man formellt kan läsa ut avgällande lagstiftning. Det är beklämmande att ett av våra viktigastemiljövårdsinstrument kan karakteriseras som en papperstiger - en tandlöslagstiftning. Det är oerhört beklagligt. Det finns all anledning att snabbt se tUl, genom enöversyn av mUjöskyddslagen, att en kritik av det slag som riktasmot den inte längre skaU kunna bU aktuell. Ang. tillståndsärendenas prövning enligt miljöskyddslagen Det var en hel del frågor om ohka sidor avmiljöskyddslagen och dess tiUämpning som togs upp i de tre föregåendeinläggen. Jag skall försöka besvara i varje faU de flesta spörsmålen utan attbU aUtför långrandig. talar om svårigheterna enhgtmiljöskyddslagen att göra en tillräckligt allsidig prövning, TUl det kan jagsäga att de grundläggande bestämmelserna i miljöskyddslagen - det är 5 och 6 §§ är så formulerade att det i själva verket går att göra en utomordentligtallsidig skälighetsprövning av varje särskUt projekt som kommer under bedömande.Där kan man ta hänsyn bl, a, även tiU ekonomiska och sociala synpunkter. Om det åberopar som belägg för attperspektivet är så snävt att koncessionsnämnden lagligen skuUe vara förhindradatt ta vissa hänsyn som borde tas Hyltebruksärendet är att säga att detärendet hgger i , och innan regeringen har prövat sakenär det ju ändå inte fastslaget hur långt man kan gå i hänsyn till det slag avsynpunkter som koncessionsnämnden där inte ville ge sig in på. En annan kritisk synpunkt som lägger påmiljöskyddslagen är att sakägarna där har en för svag ställning över huvudtaget och att de inte har några möjligheter att få ersättning förrättegångskostnader. Men som jag sade i interpellationssvaret är ju detta enfråga som prövades och prövades mycket grundligt när miljöskyddslagen antogsför sedan av , och de skäl som anfördes mot att geenskUda sakägare ersättning för rättegångskostnader anser jag för min del harfull bärkraft också. Förutom att det är en regel i nästan aUaförvaltningsärenden i vårt land att enskild part inte får ersättning förrättegångskostnaden i förvaltningsdomstol, finns det också andra synpunkter somhär gör sig gällande. De synpunkter som enskUda sakägare kan ha att åberopa i Ang. tillståndsärendenas prövning enligt miljöskyddslagen ärendenenligt miljöskyddslagen är väldigt ofta sådana att de sammanfaller med samhälletsmiljöskyddsintressen, och då är det klart att skall svara förmiljöskyddet vid handläggning inför koncessionsnämnden eller hos regeringen.Det är också som har resurser att göra de utredningar sombehövs och som gör dessa utan att de enskUda sakägarna belastas med någrakostnader. När det gäUer kritik av miljöskyddslagen, attden icke skuUe vara skriven med tillräckUgt internationellt och nordisktsinnelag, tycker jag att han genom sin framstäUning försökte skapa ett intryckav att vi totalt glömt bort de nordiska och internationella sammanhangen när viskrev miljöskyddslagen att vi mte skulle ha något konkret samarbete i olikamiljöskyddsfrågor med våra närmaste grannländer. Men så förhåller det sig dessbättre icke. har vi förhandhngar i gång med angåendeförorening av från en norsk cellulosafabrik. Det kan nämnas som ettexempel. Vi har också kommit långt i arbetet med ett förslag tUlgränsöverenskommelse med , Vi hoppas att den skaU kunna undertecknas isommar. Förslaget, som bl, a, innebär tUlskapandet av ett skydd motvattenförorening, är utformat med den svenska miljöskyddslagen som förebild. Det förhållandet att mitiöskyddslagen inte uttryckligen inågon av sina bestämmelser nämner hänsyn till miljöfara som i ett grannland kanuppstå av verksamhet i är ju inte detsamma som att man inte får tasådan hänsyn i koncessionsnämnden. Det framhöU jag i mittsvar. Om det i ett ärende kommer in en utredning eUer om man kan skaffa framen sådan utredning rörande effekten av en anläggning på territorium på andrasidan gränsen i eller , så skall man naturUgtvis lägga in denutredningen också. Men om man vUl ha garantier för att förhållandena igrannländerna också beaktas blir det kanske nödvändigt att bygga påöverenskommelser om samverkan mellan svenska och berörda utländska myndigheterför att åstadkomma den behövUga utredningen. Jag har också sagt, och jag kan upprepa det , att om detvisar sig nödvändigt med en komplettering av miljöskyddslagen, så är vi bereddaatt göra den, TUl i skuUe jag egentUgen intebehöva säga mycket annat än att det i våra grundlagar finns en gammalbestämmelse, som mycket ofta glöms bort, nämhgen den att vi inte här skalldiskutera enskilda ärenden. anförande var egentUgen ingentingannat än en diskussion av enskUda ärenden utom på en punkt, nämUgen när hantalade om Brofiorden. Där talar han inte om ett enskilt ärende utan om ettbUvande enskUt ärende. Det finns nämligen inte något projekt där, som ännu harkunnat prövas av koncessionsnämnden. Den dag det kommer fram ett projekt tillett värmekraftverk eller någon annan anläggning som skaU förläggas dit, så kommerärendet också att vandra den behöriga vägen till koncessionsnämnden. HenDAHLGREN (c); Statsrådet sade att det går att göra en allsidigprövning och lägga ekonomiska och sociala synpunkter på utredningen. Han sadeockså att ärendet hgger i och alltså inte är avgjort.Men, herr statsråd, vi fick väl inte en den skuUefatta sådana beslut att ärendena skuUe hamna i förslutligt avgörande! gör de utredningar som behövs, sadestatsrådet sedan, och kostnaderna belastar inte den enskilde sakägaren.Det är naturUgtvis riktigt. Men om sakägaren inte är nöjd med en utredning, vemskall då stå för de kostnader som uppstår, om han går vidare med ärendet? Detvar det diskussionen gäUde, Det var ju den enskilde sakägarens ekonomiskamöjhgheter att föra sin talan som vi diskuterade. Nå, det är väl bara att konstatera att det är så som jagsagt i min interpeUation, Jag har redovisat min uppfattning att det redan nu ärbefogat med en översyn av vissa delar i miljöskyddslagen. Statsrådet harredovisat en annan uppfattning. Vi lär inte bli överens . Jag vill barapåminna statsrådet om att vad det här gäUer är att få en miljöskyddslag somäven vid tUlämpningen svarar mot de intentioner som fanns när fattadebeslut om lagen, nämUgen att den skaU vara till gagn för samhället och förmedborgarnas intressen. Ang. tillständs-ärendenas prövning enligt miljöskyddslagen HenTOBE(fp): Jag ber att få tacka för statsrådetskomplettering. Självfallet har jag den uppfattningen att man inte skall stannavid gränserna när det gäller att bedöma föroreningarna, och jag föreställer migatt statsrådet har samma inställning i den frågan, 1 svaret sades det bara attmiljöskyddslagen inte lägger hinder i vägen. tycker jag att jag har fåtthtet mera positiva besked från statsrådet. Jag tycker det var tiUfredsstäUandeatt vi fick det här resonemanget - problemet kommer säkerUgen att behöva lösasganska snart. i (fp): Jag exempUfierade ett par väsentligaprincipiella frågestäUningar rörande miljöskyddslagen och andramiljövårdsinstrument med två ärenden som belyser dessa principer. Det är givetatt man kan håUa sig tUl aUmänna termer, men man måste ju med konkreta exempelpåvisa vad det är man vUl tala om. Det är lätt att krypa bakom RF § 90 i sådanahär fall, men vid t. ex, riksdagsbehandUngen av propositionen om inrättandet avStatsföretag förutsattes det att de olika företagen fortfarande skulle kunnagranskas av . När det gäller äger staten via , som ägsav Statsföretag, av aktierna. Det är alltså ett ärende av den typsom själv har förutsatt att vi skall kunna granska här. Jag anserdärför att det är helt riktigt att exempUfiera principer med förhållanden somrör ett företag, i vilket staten är delägare, och dess hanterande avmiljöskyddslagen. Överläggningen var härmed slutad. § 13 Ang, möjligheter till associering med EEC Ang. möjligheter till associering med EEC Herr handelsministern erhöllordet för att besvara () framställda interpeUation, nr117, och anförde: har frågat om det under desonderande samtalen i som avslutats eller vid de kontakter påministernivå med de oUka EEC-staterna som tagits från EEC-sidanantytts eller uttalats att associering för del inte vore tänkbar idess egenskap av utvecklat industriland. Vidare har frågat hurregeringen ställer sig till associering om en sådan skuUe visa sig möjlig underde kommande förhandhngarna på t, ex, franskt initiativ. Jag hade tiUfäUe att i ettsvar på en enkel fråga av i redovisa mina synpunkter pådetta ämne. Det svar som jag nu kommer att lämna blir av naturliga skäl en upprepningav det svar som jag avgav . Utgångspunkten för förhandlingar är att uppnånära, omfattande och varaktiga förbindelser med EEC under hänsynstagande tillneutraUteten. Det för oss väsentliga är att samarbetet får det materieUainnehåll, som vi eftersträvar. Kontakter med gemenskapsländerna tyder på en positivinstäUning när det gäUer att få tiU stånd samarbete mellanSverige och den gemensamma marknaden. Vid dessa kontakter har i första hand sakinnehåUet i ettsamarbetsavtal mellan och EEC behandlats, I den mån formen för detframtida samarbetet diskuterats har detta endast avsett frågan om svensktmedlemskap i kan förenas med bibehåUen neutraUtetspoUtik, Om anslutningsformen skaU betecknas som ettassociationsavtal eller annat samarbetsavtal är inte det väsentUga, Ettassociationsavtal kan innebära ett samarbete av såväl mindre som merlångtgående slag. Från ingen regerings sida har uttalats att associering förSveriges del inte skulle vara en tänkbar anslutningsform. Under de sonderandesamtalen i har frågan om tänkbara anslutningsformer inte berörts. HerrSJÖNELL (c); Jag ber att få tacka handelsministern för hanssvar på min interpeUation, Svaret InnehåUer inga dramatiska avslöjanden om planeradenya initiativ eller åtgärder från regeringens sida i , Något sådanthade jag heller icke väntat. Svaret kan betecknas som magert i sak ochstramt i form. Det överraskar dock i åtminstone ett avseende. Hen sägeratt han hade tUlfälle att svara på en enkel fråga avherr i och då redovisa sma synpunkter på det ämne som jagtagit upp i min interpeUation. Detta ämne rör kort uttryckt Sverigesmöjligheter att få en uppgörelse med EEC enhgt § 238, dvs.associering. tiUägger att det svar han kommer att lämna mig "avnaturliga skäl" bUr en upprepning av svaret tiU hen . Jag har irrutt manuskript citerat orden "av naturliga skäl" och måste tUlståatt jag icke begriper vilka skäl som finns, därtill naturliga som gör atthandelsministern efter den under den senaste månadenverkligen dynamiska EEC-utveckhngen måste upprepa vad han sade i ämnet förganska precis . Det har uppenbarligen inte undgått vare sigherr eller någon annan att under dessa ett toppmöte ägt rum iParis meUan president och premiärminister, ett mötesom i vida poUtiska kretsar världen över betraktas som om inte äktenskap sådock lysning tiU äktenskap mellan och , kan man naturligtvis göra gäUande - jag vet icke omherr gör det att Parismötet endast var en tom manifestation regisseradmed sedvanUg fransk fingerfärdighet i fråga om pompa och ordfyrverkerier ochutan egenthg betydelse för förhandhngsläget i sak. Men jag tror att det voreoklokt med en sådan skeptisk eller snarare "sticka-huvudet-i-busken-attityd",i varje faU oklokt av ett land som vårt, som inför ett osedvanUgt svårt ochhårt förhandlingsarbete bör söka inregistrera minsta nyans i utveckhngen, Idenna utveckling har avtecknat sig icke bara nyansförändringari de två stora förhandUngsparternas förhandUngskUmat; man vågar nog ta till ettså pass starkt uttryck som islossning. Om , med nära nog tUl visshet gränsandesannoUkhet vinner fuUt medlemskap i före sommarens slut, är det ickeorealistiskt att anta att även och relativt snart därefter ocksåbhr medlemmar i ett sålunda utvidgat EEC. I ett sådant läge, som aUtså ter sigsannoUkt, är väl aUa överens om att dels bl. a. för det nordiskasamarbetets skuU - bör söka en anslutningsform som Ugger så nära ochNorges som möjligt utan att vara medlemskap, dels också för att kunnaförverkUga detta syfte måste söka få en realförhand-ling tiU stånd med EEC såsnart som möjUgt. En anslutnlngsform, som uppfyller nyssnämnda kriterium, ärassociering, och redan i den aUmänpolitiska debatten föreslog jag attSverige inför den förnyade officieUa kontakten med EEC borde sikta tiU enassociering. Denna form har bl, a. den fördelen att bereda möjhghet tUl institutionssamarbete,som man alltså får förhandla om. Jag blev dock från nästan alla håU kritiseradoch även förhånad. Olika slags mer eller mindre självutnämnda EEC-experter stodupp och omtalade att hen SjöneU var en djupt okunnig person, som inte ens vissteatt associering var en anslutningsform som var förbehållen bara . Jag var uppenbarligen, fru talman, inte helt okunnig. Jagvisste två ting. Genom personUga kontakter i kretsar som står utrikesministerSchumann nära har jag sedan ganska länge vetat att man på fransk sida ansettatt § 238 i lämpligen skulle kunna användas på den svenskaanslutningen. För det andra har det stått klart för mig att de ledandeEEC-poUtikerna, Uksom de flesta sådana politiker i aUa länder, främst är pragmatiker.Om man känner väsentUgt intresse att lösa en fråga kan nian gå ganska långt itolknmg av en gång fastlagda paragrafer och känner sig framför aUt icke bundenav någon påstådd praxis. Associationsparagrafen § 238 talar bara om associationav tredje land "med ömsesidiga rättigheter och förphktelser, gemensamtuppträdande och särskilda procedunegler". Associationsavtal skall dessutomträffas av ministerrådet genom enhäUigt beslut. Ang. möjligheter tiU associering med EEC Nr 100 väsentligt intresse från EEC att fåSverige anslutet talar i sitt svar om "en positiv inställning när det gäUer att fåtiU stånd ett avtal om ° , brett samarbete" och då kanmed en pragmatisk inställning från EEC § . .. , 238 lamphgen användas. Ang.Svenges moj- j sammanhanget kan det varaintressant att fråga handelsministern om lighetertill associe- g annan sak. Jag har anklagats som okunnig därför att jaghar förmenats ring med EEC jjg känna tiU talet om ochassociationsformen. När nu de s, k, expertersom anklagat mig visat sig vara, låt oss säga mindre realistiska, finns detändock en och annan som trots allt viU tala om ytterUgare okunnighet från mmsida. görs det gällande att jag missat insikten om att associering endast ärett förstadium tUl fullt medlemskap och alltså uteslutet för vår del av denanledningen. Jag kan icke finna något i med sådan innebördoch vore tacksam för svar från handelsrrunistern om han har upplysningar iannan riktning. är det, fru talman, helt klart att formen för våranslutning till EEC, som handelsministern framhåUer i sitt svar, icke är detväsentUga utan att samarbetet får det materiella InnehåU som vi eftersträvar.Jag har framhåUit detta fömt i oUka sammanhang och gör det även . Vad vimåste syfta tUl är att få fram vad vi på modern svenska kaUar för ett förhandlingspaket,vars innehåU kan tUlfredsställa i första hand oss själva, men självklart ävenmotparten. För att den sista förutsättningen skall kunna uppfyllas måste visäkerUgen påtaga oss betydande skyldigheter att göra uppoffringar. Vi kommerinte att kunna bara plocka russinen ur EEC-kakan, Jag skaU här inte gå in pånågra detaher i fråga om våra skyldigheter, men jag förestäUer mig att vi fårlov att bl. a. acceptera att förutom tuUarnas raserande på industri- ochjordbruksprodukter även godta fria kapitalrörelser, fri etableringsrätt ochrörlig arbetskraft. Emellertid är det rätt bekant att de europeiskapolitikerna, även de ledande, väsentligt mera än vi är formaUster och strängasådana. Bland EEC-poUtikerna finns exempel på sådana som är så hårt knutna tillbokstavstolkning att de skämtsamt kaUas teologer. Det är mycket sannolikt attEEC-sidan, när det svenska förhandUngspaketet en gång föreUgger klart, kommeratt demonstrera sin formbundenhet och kräva en officiell etikett påfärhandUngspaketet, Det skuUe säkert vara en fördel att ha gjortklart att § 238 utmärkt väl kan utgöra denna etikett, detta så mycket mera somvårt samarbete i motpartens ögon då kommer att helt formeUt anknytas tiU självaRomfördraget, Om regeringen , inte minst på grund av utvecklingen densista tiden, skuUe bestämma sig för att för del söka att för det "nära omfattande och varaktiga" samarbetet välja den i inskrivna associationsformen är det uppenbarligen av det största intresse hur denna vilja officiellt skall dokumenteras. Flera sätt är redan nämnda i debatten, och regeringen har bl. a. uppmanats att lägga in en ny associeringsan sökan. Eftersom den ansökan om associering som vi ingav aldrig återkaUats utan tycks ha hamnat i något slags förpuppningstill- stånd, förefaller det åtminstone mig vara mest praktiskt och minst komplicerat att bara söka vitalisera eller återuppUva denna förpuppade 170 ansökan. Jag får behandelsministern att vara vänUg kommentera även Jag viU slutligen, fru talman, understrykavikten av en så bred information i EEC-frågan tUl en så bred allmänhet sommöjligt. har gjort och gör berömvärda ansträngningar idetta stycke, men informationsflödet och informationsintensiteten har ännu intenått det erforderliga omfånget. Jag skulle för min del kunna tänka mig som ettbland andra medel överskådUga informationsannonser i dagspress, förutom programi radio och TV m. m. Jag tror tiU sist, fru talman, att de flesta svenskapoUtiker är beredda att spänna aUa sina krafter i syfte att åstadkomma för vårtland bästa möjUga samarbetsuppgörelse med EEC, Mitt parti står självfaUetberett att efter förmåga i aUa tänkbara sammanhang hjälpa tiU att nå detta mål. Ang. möjligheter till associering med EEC Jag kan förstå om har känt ettvisst behov av att så här i våniksdagens elfte timma i någon mån rehabiliterasig i denna associationsdebatt. Men jag viU stryka under, för att inte någotmissförstånd skaU uppstå, att jag aldrig kaUade för okunnig -inteheller någon annan representant för regeringen gjorde det för att höstas ansåg att association skulle kunna vara någonting att tänka på förSveriges del. Sedan detta är sagt, har jag kanske htet svårare attförstå att nu anser det väsentligt att såsom ett centraU element ivårt förhandUngsarbete ta fram associationen och t. o. m. gå så långt att viskuUe förnya vår associationsansökan. Jag har nämUgen lyssnat till i senare debatter, när vi diskuterade bl. a,EEC-frågan. Då sade - och det upprepar han -attförhandUngsresultatet är det väsentliga, icke den etikett som man till äventyrsåsätter detta resultat. I samband med att han sade att § 238 Romfördragetskulle kunna komma till användning sade han också att det skuUe ske efter detatt vi hade uppnått förhandlingsresultatet och om formahsterna i den väldigaBrysselbyråkratin måste sätta en etikett på vårt förhandUngsresultat. Då hadeherr SjöneU den uppfattningen om associationen, som kanske Ugger ganska näraverkUgheten vad vet jag att sedan det materieUa innehåUet är färdigt kanbegreppet association bli den etikett som kUstras på, men det påverkar i mycketringa grad innehållet. Därmed har jag gett ett svar på sista fråga:Jag anser icke att i detta läge någon ansökan om association skaU inges. Jaganser att krafterna nu skall koncentreras på det materiella innehållet, på attfå den awägning av fördelar och förpliktelser som svarar mot landets intressen,vår neutraUtetspoUtik och vår ekonmiska politik. Om mitt svar var detsamma som det jag gav tiU herrGustafson i , beror det på att uppfattningen ute iEEC-länderna om associationsparagrafen knappast kan ha påverkats av toppmötetmellan den franske presidenten och den brittiske premiärministern. HerrSjöneUs fråga gällde nämhgen, om jag får påminna om det, hur man ute i EuropaskuUe se på möjUgheter att få association. Vi får nog konstatera attvårt land inte har sådan betydelse i de här Ang. möjligheter till associering med EEC sammanhangenatt de två herrarna under toppmötet diskuterat den frågan eller att den pånågot vis skuUe ha förts fram genom den kontakten. Sluthgen, fru talman, vUl jag pä den direkta frågan,huruvida är okunnig därför att han anser att association skaU kunnatiUämpas på ett utvecklat industriland som , svara: jag vet inte.