prot · FU0927 · 1971-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes av herr tredje vice talmannen. § 1 vice talmannen meddelade allvalberedningen i fräga om nedan angivna, av frånfäUe föranleddaval föreslagit de personer som framgick av etl till kammaren inkommetprotokollsuldrag. § 2 Förelogs val av en ledamot i trafikutskottet ochutsågs därvid, i enlighet med valberedningens förslag, (). § 3 Anställdes val av en suppleant i trafikulskotlel ochutsågs därvid, i enlighet med valberedningens förslag, fröken (). § 4 Företogs val av en ledamot i lönedelegalionför ätersiående del av valperioden - 1974 och utsågs därvid, i enlighetmed valberedningens förslag, (). § 5 Anställdes val av en ledamoi: i riksdagensförvallningsslyrelse för återstående del av valperioden 1974 och utsågsdärvid, i enlighet med valberedningens förslag, (). § 6 Företogs val av en suppleant i riksdagensförvallningsslyrelse för återstående del av valperioden - 1974 och utsågsdärvid, i enlighet med valberedningens förslag, i (fp)till personlig suppleant för . § 7 Justerades protokollet för den 10 innevarande månad. § 8 Ang. ekonomisk gottgörelse till sjukhuspersonal somdrabbas av hepatitsmitta Herr socialminislern ASPLING erhöllordel för alt besvara () i kammarens prolokoll för den 2februari intagna fråga, nr 43, och anförde: har frågat vilka åtgärder jagämnar vidta för all ekonomiskl gottgöra den personal vid sjukhusens dialysavdelningarsom drabbas av hepatitsmitta (gulsot). I de föreskrifter som gäller enligl lagen omyrkesskadeförsäkring har lill yrkesskada hänförts bl. a. hepatil, om vederbörande har ådragit sig sjukdomen i sysselsättning vid sjukvårdsinrättning. I kollektivavtalen för sjukhusens personal finns i anslutning härtill särskilda bestämmelser om löneförmåner vid sådan yrkesskada. Den som drabbats av hepatil vid anställning på sjukhus har således genom yrkesskadeförsäkringen och anställningsavtalen rält till ekonomisk ersättning enligt de grunder som gäller för yrkesskador. Jag vill tillfoga att förebyggande åtgärder mot 27 Ang. ekonomisk gottgörelsetill sjukhuspersonal som drabbas av hepatitsmitta spridningav hepatitsmitta självfallet är av slor belydelse, och socialslyrelsen harmeddelat anvisningar härom till sjukhusen. Jag ber all fä tacka socialminislern för detlämnade svaret. Jag delar helt socialministerns uppfattning att gulsot ihär angivna sammanhang är alt betrakta som yrkesskada, och del är alldelesklart alt det är angeläget all alla åtgärder vidtas för att förhindra spridningav sädan smitta. Vetenskapens nuvarande rön säger oss emellerlid att del är mycketsvårt alt förhindra smiltospridning. BacUlerna finns i luften pädialysavdelningarna. Bara ell litet sår pä ett finger, hell ulan samband medredskap som använts vid behandling av de sjuka, kan föranleda hepatilsmillagenom de baciller som svävar omkring i luften i dessa lokaler. Det är därförmyckel angelägel alt den personal som sysslar med dialysverksamhet, vars syfteär att uppehålla livet pä njursjuka patienter i avvaktan pä Iransplantalion,kan känna någorlunda ekonomisk trygghet när den nu inte kan känna trygghet molsmittorisken. Ofla har dialysavdelningarna byggts upp ganska snabbt ochen del av personalen kanske hela personalen är exlraanslälld. 1 de fall jagfått kontaki med har de ekonomiska förhållandena för personal som drabbats avmyckel långvarig sjukdom varit ytterst otillfredsställande. Etl fall, som jagsett på nära häll, innebar för en sjuksköterska ell par månaders vistelse påinfektionsklinik. Under vistelsen där, som hon naturligtvis inle behövde betalaför, fick hon per dag från . Del mäsle havarit en ulomordenlligi besvärlig situation för vederbörande, eftersom honnaturUgtvis hade fasta ulgifler inle minsl för barnpassning. De bestämmelser om särskilda löneförmåner vid sådanyrkesskada, som det stadgas om i kollektivavtalet, mäste enligt min uppfattningvara behäftade med nägon brist, eflersom sådana uppenbart otillfredsställandeförhållanden kan förekomma. Det är inle heller nog med flera månaders vistelsepä en infektionsklinik i elt fall som detta. Man blir därefler sjukskrivenunder kanske elt halvår innan man fär gä i tjänst igen. Del är uppenbart allpersoner som har arbelen, där man löper sådana risker, måste tillförsäkras enbättre ekonomisk trygghet. Beträffande personal som är smittobärare stadgas det iavtalet om avstängning för förebyggande av smiltospridning, och underavstängnings-tiden har vederbörande full lön. Det vore önskvärt med ettliknande arrangemang i della fall. Det finns all anledning att understryka herrTuressons konstaterande att hepatitsmitta som drabbar etl sjukhus är en mycketbesvärlig företeelse. Jag vill emellertid betona elt par saker belräffande bl.a. ersättningsfrågorna. Vid t. ex. de landstingskommunala sjukhusen haranslällda med fortlöpande regelbunden riänslgöring omfattande minst halvtidrätt till sjuklön under vid vissa yrkesskador, bl. a. gulsot, med belopp moisvarande hela lönen. däreftergäller särskUda bestämmelser. TUlfälligt anställda fär ersättning enligt deallmänna beslämmelser som finns i lagen om yrkesskadeförsäkring. Jag har sagl all riskerna för hepatitsmitta utgör eltallvarligt problem bl. a. vid våra sjukhus, och detta förhållande har ocksåuppmärksammats av socialslyrelsen, som under de senasie åren utfärdatanvisningar dels om ätgärder mol spridning av gulsol, dels om åtgärder för allförebygga hepatitinfektioner i samband med dialys pä sjukhusen. Dessulom harsocialslyrelsen tillsall en arbetsgrupp med uppgifl all ulreda vissa frågor förall få fram bältre metoder och för all spåra smittkällorna. Sjukhusen har således i olika sammanhang i hög graduppmärksammat riskerna beträffande gulsotsmilla och de har ocksä fält olika rådoch anvisningar om förebyggande ätgärder. Jag vill tillägga att jag ärförvissad om all man ule på sjukhusen gör alll vad som är möjligl för atteliminera dessa risker. Det var den kommentar jag ville göra med anledning av pä detta spörsmål. Överläggningen var härmed slulad. § 9 Ang. skyddsombudens ställning Herr socialministern erhöll ordet för all besvaraherr (vpk) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr48, och anförde: har frågat om jag anser allinträffade svårartade olycksfall i arbelel motiverar en anmodan lill pågåendeulredning för översyn av arbetarskyddslagen all bryta ut frägan om en starkareställning för skyddsombuden, bl. a. att ge dessa veloräll i frågor omsäkerhetsåtgärder, saml framlägga förslag härom möjliggörande en skyndsam behandlingoch beslul. , som tillsattes , hartill uppgift att göra en genomgripande översyn av arbetarskyddslagstiftningen.I direktiven för utredningen framhjlls bl. a. alt ell bemästrande avarbetsplatsens skydds- och hälsofrågor förutsäller en väl utbyggd lokalskyddsverksamhet, som måsle svara för en ansenlig del av den fortlöpandebevakningen av den skyddstekniska och arbetshygieniska situationen. Vidareerinras om att de anställdas möjligheter alt öva inflytande pä ulformningen avarbetsmiljön bör ägnas stor uppmärksamhel. I anslulning lill dessa uttalandenunderstiyks i direktiven alt skyddsombudens ställning bör särskill beaktas ochatt deras handlingsmöjligheter bör förslärkas. Av vad jag nu sagt framgår alt frägan om skyddsombudensslällning ingår som en väsentlig del i utredningens arbete. All förslärka dellokala arbelarskyddel framstår som ell vikligl led i strävandena för entryggare arbetsmiljö. Jag är förvissad om all utredningen kommer all begagnaden möjlighel den har alt lägga fram delförslag om detta skulle visa siglämpligt för att snabbt nå fram till praktiska lösningar i olika skyddsfrågor. HerrHAGBERG (vpk): Jag får lacka socialministern för svarel. Frägan är juföranledd av de mänga svårartade olycksfall som har inträffat påarbetsplalserna. Jag länker dä främsl pä den olycka som hände vid Domnarvels järnverkden , när tvä kvinnor fick plåt över sig och blev myckelsvårt skadade. har skyddsombuden påtalat all del fanns risker pä denhär arbetsplatsen, men var det inte tillfredsställande ordnat. Fräganhar fastnat i kommittéer och uiredningar där skyddsombuden hafl inget ellerUtet inflytande. Risk-momentet pä den här arbetsplatsen hade kunnai undanröjasför länge sedan, men försl nu när olyckan är etl faktum vidlar man ätgärder ochinför ett nytt system för lagring av plåt. Skyddsombuden och de fackliga företrädarna har i många ärfått åse hur lönsamhetsaspekter, effektivitetskrav och besparingskampanjer gåttföre säkerhetsåtgärder. Arbeisköparen gör ju riskbedömningen och handlardärefler. Skyddsombuden kan påpeka elt riskmoment, men arbetsköparen bedömer omdet behöver åtgärdas eller inle, bl. a. i makt av paragraf 32. Den här olyckan föranledde att påledarplats poängtera all de fackliga företrädarna kräver enstarkare ställning ät skyddsombuden. 1 ledaren framhölls vidare att omhuvudskyddsombudel haft andra befogenheter sä hade i varje fall inle den härolyckan inträffat. Metalls avdelning 63 i , som behandlade dettaolycksfall på elt möte, ulialade sig för alt skyddsombuden skall fä en slarkareslällning och vetorätt i arbetarskyddsfrägor. Det här olycksfallet har upprörtarbetsplatsens folk. De har känt igen sina egna förhållanden såsom liknande demsom förekom pä den plals där olyckan inlräffade. Socialministerns svar på min fråga ger ingel direkt hoppom en snabb lösning. Statsrådet är inle villig all själv la initiativ i fräganom skyddsombudens ställning och la ul den ur utredningen för särskildbehandling. Det lycker jag är beklagligt, dä frågan har stor vikt för arbetsplatsensfolk. Till slut, herr talman, vill jag framföra en fräga somskyddsombuden ställer och gärna vill ha svar pä: Är socialministern beredd attunderstödja kravet pä vetorätt för skyddsombuden? Jag vill fästa uppmärksamhet päall hela frågan om arbelarskyddslagen nu är föremål för en genomgripandeöversyn. Jag har sagt att ulredningen har möjligheler all själv bedöma de olikadelarna i det slora lagstiftningsarbete den har sig förelagt, men i direktivenhar särskilt pekats på viklen av all skyddsälgärderna förstärks pä de lokalaarbetsplalserna. Del är hell naturligt och följdriktigt att skyddsombudensslällning dä särskilt beaktas och att deras handlingsmöjligheter förstärks.Jag är personligen - jag vUl gärna ha sagt det, herr talman - överlygad om allökade insatser i arbetarskyddel, vilka är yllersl angelägna, måsle gä myckeldjupt, och de måsle i hög grad jusl gälla de lokala arbetsplatserna. Där kommervi att slällas inför väsentliga uppgifter, dä del gäller alt åstadkomma en säeffekliv organisalion som möjligl. kan vara förvissad om att dessa frågorverkligen är föremål för en seriös behandling och all ulredningen är uppfylldav ambilionen alt så snabbi som modigt söka åstadkomma ell resultat pä dettaområde. Låt mig tillägga att i ulredningen sitter framirädande representanterocksä för den fackliga rörelsen vilka självklart där har möjlighet att i höggrad påverka ulvecklingen och ulformningen. (vpk); Det förekommer ju myckel otrevliga tUlbud som delär svårt alt undanröja. Pä grund av § 32 som arbeisköparen har är det av slorvikl att vetorätten för skyddsombuden kommer upp, så all man kan få enjämvikt i denna fräga. Skyddsombuden ställs pä undantag, och vi harerfarenhei av utredningar. Tyvärr fick jag inle någol konkrel svar pä frägan omsocialminislern är beredd att släUa sig bakom etl krav pä vetorätt som skullebli ett starkt stöd för skyddsombuden. Den skulle också ge säkerhet påarbetsplatsen och innebära en myckel slor framgång. Ang. statsbidragen tiUhandikappade för anskaffning och drift av invalidfordon Herr socialminislern ASPLING; Jag vill bara pä nyll undersiryka vad jagtidigare sagt, alt de anställdas möjligheter all öva inflylande pä ulformningenav arbetsmiljön är en av de centrala frågorna för arbelsmiljöulredningen. kan vara förvissad om alt denna fräga har högprioritet. Det är beklagligt när del inträffar olycksfall ute i induslrin. Allade insatser som vi gör pä olika områden är till för att sä längt möjligteliminera dessa risker. Jag är förvissad om att när vi kommer fram lUl en nylagstiftning, har vi fäll ytterligare ell vikligl instrument i våra händer. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. statsbidragen till handikappade föranskaffning och drift av invalidfordon Herr socialminislern ASPLING erhöllordet för att besvara (vpk) i kammarens prolokoll för den 1 1februari intagna fräga, nr 64, och anförde: har frägai mig om och när förslagkan emotses syflande lill en utvidgning av förmånerna för handikappad allerhålla anskaffnings- och driflbidrag för invalidfordon tUl all gälla även iandra fall än vid förvärvsarbele saml även efler uppnådda . Denna bidragsfråga liksom andra förslag om handikappadesfärdmöj-ligheler har lagits upp i handikapputredningens senaste betänkandeBättre socialtjänst för handikappade. Betänkandet remissbehandlas förnärvarande och kommer därefter att prövas i vanlig ordning. (vpk): Jag ber all fä lacka socialminislern för svaret pä min Ang. lagstiftningen om djurplågeri Delär nu nästan exakt tvä är sedan jag interpellerade i om möjligheternaför de handikappade alt få befrielse frän fordonsskall, oavsett om de ärförvärvsverksamma eller inle. Finansministern, som besvarade interpellalionen, hänvisadelill den handikapputredning som enligl vad socialministern upplyste harkommii med elt belänkande. Finansministern upplyste dä all del i utredningensdirektiv ingick all se över de gäUande beslämmelserna om bidrag lillanskaffande och drift av invalidfordon och ocksä pröva om skattereslilulionenborde läggas om lill etl slöd i form av direkta bidrag. När jag nu återkom i denna fräga och bad socialminislernupplysa om när vi kan vänta förslag till en sädan utvidgning av de gällandeförmånerna var skälet nalurliglvis all del är så mänga handikappadesom drabbas av denna uppenbara orällvisa. 1969 aktualiserades min interpellation av etl fall i minhemstad. har pensionerade handikappade i samma situation pä andrahäll i landel tagil kontaki med mig och berättat hur de upplever detta, att desä länge de kan arbeta får skallebefrielse, bidrag tUl bensin och annan hjälpför all hälla sig med sill invalidfordon. Men när de sä blir pensionerade ochföljaktligen i de flesla fallen får sin materiella standard avsevärt sänkl, färde inte längre denna hjälp. Det är självklart att etl fordon är oumbärligt för enhandikappad som arbelar eUer studerar, men del kan inte vara någons mening atten handikappad som pensioneras därmed skall klippa av alla förbindelser medlivet ulanför hemmet. Han behöver la sig lill servicecentra, lill behandlinghos läkare och sjukgymnaster osv. Att dessa behov är speciellt markerade iglesbygderna behöver väl inte sägas. ÅtskUUgt i de handikappades situation behöver åtgärdas,och jag hoppas alt del kommer alt ske som elt resullal av del arbete somhandikapputredningen har utfört. Men jag kan inte underlåta att slutamed den reflexionen att när del gäller så påtagliga orättvisar som denna bordedel varil möjligt alt rycka loss denna del och göra de lagändringar som hadebehövts. Del skulle inte på något säll ha försvårat eller försämratslutresultatet av handikapputredningens arbeie. Överläggningen var härmed slulad. § 11 Ang. lagstiftningen om djurplågeri Herr justitieministern erhöU ordet för att i ettsammanhang besvara dels () i kammarens protokoll för den 10februari intagna fräga, nr 59, dels ock i (m) i kammarensprolokoll för intagna fråga, nr 65, och anförde: i har frägai mig om jag med anledning av riksdags skrivelse nr 97 med därvid fogatulskotlsullälande avser att läla undersöka möjligheterna all utvidgalagsliflningen om djurplågeri att omfatta även vårdslösa handlingar. HerrSjöholm har frågat mig när förslag frän regeringen kan väntas med anledningav den nämnda riksdagsskrivelsen. Jag harfunnii det lämpligt att besvara frågorna i ett sammanhang. Enligt gäUande lag kan ansvar för djurplågeri ådömasendast om gärningen har begåtts uppsåtligen. 1 utlåtande med anledning avmotioner till förra årets riksdag uttalade iredje lagutskottet, att del förelågskäl alt undersöka möjligheterna alt utvidga lagstiftningen om djurplågeri lUlall avse även värdslösa handlingar. Utskottets hemställan all skullesom sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet hade anfört bifölls avriksdagen. Jag delar uppfallningen all del finns anledning att seöver den nuvarande straffbestämmelsen om djurplågeri. En sädan översyn avseskomma till sländ sä snarl det är möjligl med hänsyn till arbetsläget inomjustitiedepartementet. Jag lackar för svarel som från min synpunkisell inte är särskilt upplysande - det är väl närmast svar pä . Min fråga gällde när ett förslag från regeringen kan väntas. Alt jagställt den frägan , trots att del inte är sä länge sedan fattadebeslul om skrivelsen del är ungefär ell år sedan - beror pä att det är enrelativt enkel lagstiftningsåtgärd som behövs. Man skulle alltså utvidgastraffbar-helen till att avse inte bara uppsåtligt djurplågeri utan ävendjurplågeri som beror på oaktsamhet eller vårdslöshet. Del skulle vara värdefullt att fåetl mer preciserat svar. Om justitieministern inle kan prestera etl sådant villjag vädja lill honom all plocka fram riksdagsskrivelsen; del är mycketangelägel all ulan dröjsmål bespara djuren sådanl lidande som de i mänga fallutsätts för. HerrWERNER i (m): Del var gott och väl alt vi fick veta attjuslilieminislern avser alt sä snarl som möjligl överse paragrafen. Jag trorall mänga lusen djurskyddsvänner väntar pä en förändring. Men det hade, somsagl, varil ännu bättre om vi också hade lätt något besked om när den sakenplaneras in. Dröjer del sä besannas verkligen bokstavligen det ordsläv som intealllid med rätta citeras här i kammaren; "Medan gräsel gror dör kon"- och med henne många andra kreatur. Vi trodde alt lagen skulle få en helt annangenomslagskrafl när den ändrades 1965, men så har inle skell. De som följerrättstillämpningen säger alt den fortfarande ger samma blygsamma uldelning. Jagkan här referera till landsfiskalen i Svenska djurskyddsförbundel,som myckel noga följer dessa frågor. Man väcker inte älal en gång, eflersom manvel alt del är hopplöst all bevisa huruvida uppsäl föreligger. För den skullförekommer mycken broltslighel under skydd av lag och rätt. Jag behöver inte citera tidningar i del här sammanhanget.Härförleden fick jag ett polisprolokoll där del talas om slakleriarbetare sommed hårda lag föste in sjuka djur lill nödslakl. Polisprolokollel slular medföljande ord: "Även om det kan synas som om djuren i fråga - i försia handgenom upprepade kraftiga sparkar - utsalls för överdrivel hårdför 3 protokoU 1971. Ang. lagstifttungen om djurplågeri behandling,torde icke kunna visas, att detta skett med uppsåt att utsätta djuren förlidande." Jag tycker som att det är enkelt nog attåsiadkomma en förändring av djurplägeriparagrafen. I den gamla strafflagens 14kap. 9 § fanns en passus om vållande av annans död där orden"oförsiklighel, försummelse och vårdslöshet" återfanns. Finge man inett sådant begrepp som vårdslöshet i 16 kap. 13 § , skulle manverkligen kunna göra lag gällande på etl hell annat säll. Jag uttrycker den förhoppningen alt juslilieminislernhandlar snabbi i denna relalivl enkla fräga. Om del vore så enkelt, som herrar ochWerner i säger, att man bara skulle behöva tillfoga ordet"vårdslöshet" i lagtexten, då hade vi inte behövt dröja särskiltlänge i departementet med all komma med ell förslag; det är jag den förste atthålla med om. Men om man tittar på vad som sades i utskotlsutlätandet närfrågan var uppe i och på de yttranden som då kom in, ser man ganskatydligt all del i själva verkel inte är sä enkelt som all bara ändra pälagtexten. Det sammanhänger naturligtvis med att vi i strafflagsbestämmelsermåste operera med juridiska yttryck som till sin innebörd inle är alldelesprecisa och enkla alt tiUämpa. Av del skälet har vi idepartementet sagl oss alt vi inte bara kan effektuera önskemålgenom en enkel lagändring, ulan vi måste lilla närmare pä saken för alt vägaför och emol hur man på lämpligt säll skall kunna åsiadkomma en förbällring -del lycker ocksä jag alt man bör göra. Det är detta som är anledningen lill alt jag inte här kan ange någon precis tidpunkt när vi kan vara klara. Men jag vill försäkraall vi ingalunda har lagl delta ärende i en låda, utan vi har del framme i värlista pä ärenden som skall behandlas i departementet. Jag är hell införstådd med att del ingalundaär en lätt uppgifl all stifla lagar, Ivärlom, och jag instämmer rnedjustitieministern i alt det naturUgtvis tarvar eftertanke. Del gläder mig dockatt ärendel inte ligger i en låda utan finns framme pä skrivbordet. Därför kanjag kanske ha anledning att med förtröstan se på framliden och tro att frägankommer all behandlas inom rimlig tid. i (m): Jag hyser samma förhoppning som har man ju inle gjort någonling på ell helt år, och skall det dessutomvara en rätt omständlig procedur kan vi befara att det går någol är lill. Vivore nog pä mängas vägnar - angelägna om alt få frågan inle bara liggande påbordet utan också upplagen lUl behandling. Överläggningen var härmed slutad. § 12 Ang.de yrkesinriktade kurserna vid universiteten Herr statsrådet erhöll ordetför all besvara () i kammarens protokoll för den 2 februariintagna fräga, nr 40, och anförde: har frägai mig om jag anser allsärskilda åigärder behöver vidlas för alt stimulera tillkomsten av ytterligareyrkesinriktade kurser vid universiteten (s. k. DYRK-kurser) och i sä faU vilkaåtgärder. Fr. o. m. läsårel 1969/70 pågår försöksverksamhet medyrkesinriktade studiekurser vid filosofisk fakultet. Antalel studerande i dessa kurser har ökat frän ca I 000 i14 kurser /70 lill ca 1 800 i 31 kurser detta läsår. Universitetskanslersämbelei har tillsalten expertgrupp för att medverka i arbelel med yrkesinriktade studiekurser samtmed kombinationer av gymnasieskol- och universitetsutbildning, s. k.kombinalionsulbildning, som är en annan form av yrkesinriktad eftergymnasialutbildning tillkommen efter initiativ av 1968 ärs ulbildningsulredning, U 68.Gruppens uppgift är att se över den nuvarande verksamheten, all råda ämbetet idimensionerings- och lokaliseringsfrägor samt att utarbeta förslag tUl nyakurser. Jag vill vidare erinra om att en viktig utgångspunkt förarbetet inom 1968 ärs ulbUdningsutredning är all all eftergymnasial utbildningskall vara inriktad mot framlida yrkesverksamhet. Frägan om tillkomsten av nya yrkesinriktade studiekurserbevakas sålunda i skUda sammanhang. Jag finner inte nägon anledningtill nya särskUda åtgärder från regeringens sida. Torsdagenden 18 febmari 1971 Jag tackar statsrådet för svaret. Jagtror alt man mäsle vidtaga extraordinära åtgärder pä detta område om man skallkomma i närheten av del mäl som .satts upp när del gäller anlalel platser idenna typ av kurser. Såvitt jag kan förstå är måluppfyllelsen under detta läsårpåfallande läg, vilket mäsle beklagas med hänsyn lill arbetsmarknadssituationenför vissa av dessa akademikergrupper. Statsrådet ansåg inte att några speciella åigärder behövdesättas in från regeringens sida . Jag tror att också i framlidenmåluppfyllelsen pä detta område kommer all vara låg, om vi inle vidlarspeciella åtgärder. Jag vill nämna några tänkbara sådana åtgärder. Dessa yrkesinriktade studiekurser har, i motsats lUl annanundervisning vid de fria fakulteterna, inte någon egenlliginslilutionsanknytning. Del finns inte någon prefekt eller studierektor medspeciellt ansvar för dessa kurser. Kurserna har inte heller något egetmalerialanslag. De saknar lillgång lill särskild skriv- ochregistreringspersonal. Allt delta torde utgöra ell handikapp när det gäller allfä lill sländ kurser av denna lyp. Jag tror därför all man ulanförfakulteternas driftkoslnadsanslag borde ha elt speciellt driftkoslnadsanslagför DYRK-kurserna för alt säkerställa tillgäng för dem till denbiträdespersonal och det malerial som behövs för alt genomföra kurserna. Genomall dessa kurser skall vara Ang. de yrkesinriktadekurserna vid universiteten