prot · FU09145 · 1971-12-31 00:00:00 — delsföreslagit att antaga vid propositionen fogade förslag tiU 1) väglag, 2) lag om ändringi kommunala renhållningslagen (1970:892), 3) lag om upphävandeav förordningen (1960:374) om statsbidrag till väg- och gatuhållning i vissastäder och stadsUknande samhällen, 4) lag omupphävande av förordningen (1965:138) om statsbidrag tiU byggande avtunnelbana, 5) lag omupphävande av lagen (1907:43 s. 1) om bredden af hjulringar å arbetsåkdon pålandet, dels beslutat inhämta yttrande om vidpropositionen fogat förslag till 6) kungörelseom ändring i allmänna ordningsstadgan (1956:617), dels föreslagit att 7) godkänna de ipropositionen förordade rikthnjerna för fördelning av statUga vägmedel tillbyggande av vägar och vissa gator, Maj:t att meddela föreskrifter om statsbidrag till väg- och gatuhållningi kommuner som var väghållare samt till byggande av tunnelbana enhgt gällande,av tidigare godtagna grunder med den avvikelse därifrån som framgickav vad i propositionen anförts, 9) godkänna de ipropositionen förordade grunderna för särskilt statsbidrag till upprustning avvägbelysningsanordningar, 10) godkänna de i propositionen förordade riktlinjerna föromorgani sation av länsvägnämnderna och för deras verksamhet. Beträffande länsvägnämnderna hade Kungl. a.föreslagit, att de skulle finnas också i fortsättningen och få vidgadeuppgifter som rådgivande regionala organ och en mera allsidigsammansättning. Departementschefen förordade att tiU ledamöter i länsvägnämndskulle utses sju personer i länet med intresse för och insikt i väg- ochtrafikfrågor samt att ledamöterna utsågs av . EnUgt departementschefensaknades skäl att behålla länsvägnämndernas besvärsrätt över ochlänsstyrelses beslut. I dettasammanhang hade behandlats 1. motionen 1971:1503 av m. fl. (fp, c, m),vari hemställts att vid behandhngen av propositionen beslutade att i väglagen inta bestämmelser omlänsvägnämndsorganisationen i enUghet med vägsakkunnigas lagförslag67-70 §§, dock att tUlsättningsförfarandet enhgt 67 § ändrades så att Kungl.Maj:t utsåg tvä ledamöter, statens vägverk och länsstyrelse vardera en ledamotsamt åtta ledamöter samt att i väglagen 76 § följande mening tiUades:"äger föra talan mot beslut av statens vägverk ellerlänsstyrelse." 2. motionen 1971:1504 av herrHåkansson m. fl. (c), 3. motionen1971:1505 av i Arrie m. fl. (c), vari hemstäUts attriksdagen vid sin behandhng av propositionen skulle a) besluta att i väglagen föreskreves att länsvägsnämnds yttrande skulle inhämtas i de faU somangavs i motionen och b) uttala att ledamöterna i vägnämnd borde väljas avlandstinget efter hörande av länsavdelningen av samt 4. morionen 1971 ;1 506 av herrLothigius m. fl. (m, c), vari hemstäUts att skulle besluta attlänsvägnämnderna fick behålla sin nuvarande besvärsrätt. 1. att riksdagenmed avslag på motionen 1971:1505, såvitt avsåg länsvägnämnds yttrande, skulleanta 11, 18 och 22 §§ i det vid proposirionen 1971:123 fogade förslaget tiUväglag, 2. att riksdagenmed avslag på motionen 1971:1504 skulle anta 56 § andra stycket i förslaget tiUväglag, 3. att riksdagenmed avslag på morionen 1971:1503, såvitt avsåg införandet av allmännabestämmelser om länsvägnämnd i väglagen, skulle anta förslaget tih väglag i vadförslaget ej omfattades av utskottets hemställan under 1 -2 samt i vadförslaget ej heller avsåg 76 § andra stycket samt punkten 2 iövergångsbestämmelserna, 4. att -med förklaring att Kungl. Maj:ts förslag till riktUnjer för omorganisation avlänsvägnämnderna och för deras verksamhet inte kunnat i alla delar godkännas i anledning av förslaget och motionerna 1971:1503, 1971:1505, båda såvitt nuvar i fråga, och 1971:1506 dels gavKungl, Maj:t tih känna vad utskottet anfört härom, dels försin del skulle anta 76 § andra stycket i förslaget till väglag med avutskottet föreslagen lydelse, innebärande att länsvägnämnd skuUe behållasin nuvarande besvärsrätt, 5. attriksdagen skulle anta förslagen tiU a) lag om ändringi kommunala renhåUningslagen (1970:892), b) lag omupphävande av förordningen (1960:374) om statsbidrag till väg- ochgatuhållningen i vissa städer och stadsUknande samhällen, c) lag omupphävande av förordningen (1965:138) om statsbidrag till byggande avtunnelbana och d) lag om upphävande av lagen (1907:43 s. 1) om bredden af hjulringar å arbetsåkdon på landet, 6. att riksdagensom sitt yttrande över förslaget till kungörelse om ändring i allmännaordningsstadgan (1956:617) gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 7. att riksdagengodkände de i propositionen förordade riktlinjerna för fördelning av statUgavägmedel till byggande av vägar och vissa gator, 8. att riksdagenbemyndigade Kungl. Maj:t att meddela föreskrifter om statsbidrag till väg ochgatuhållning i kommuner som var väghållare samt tiU byggande av tunnelbanaenUgt av tidigare godtagna grunder med den avvikelse därifrån somframgick av vad i propositionen anförts samt 9. att riksdagengodkände de i propositionen förordade grunderna för särskilt statsbidrag tUlupprustning av vägbelysningsanordningar. Förslag till väglag m. m. Reservation hade avgivits beträffande länsvägnämndernasorganisation och verksamhet av herrar , , , ,Rosqvist, Förslag till väglag m. m. Lindbergoch i (samtUga s), vilka ansett att utskottet under 4 borthemställa, att med avslag på motionerna 1971:1503 och1971:1505, båda såvitt nu var i fråga, samt 1971:1506 dels godkände Kungl. Maj:ts förslag till riktUnjer föromorganisation av länsvägnämnderna och för deras verksamhet, delsskulle anta 76 § andra stycket i förslaget tiU väglag. HerrHJORTH (s): Till skillnad mot vad som varfallet i föregående ärende skaU vi nu hålla oss ovanpå markytan ett tag. behandlar i sitt betänkande nr 24 Kungl.Maj:ts förslag till ny väglag m. m. Helt allmänt kan väl först sägas att dengällande lagstiftningen om allmänna vägar som härrör är i stort behovav en modernisering och komplettering i ohka avseenden. Det har trots allt hänten hel del i fråga om trafikutvecklingen på dessa . Främst är det välbilismens snabba frammarsch som väl ingen vid väglagens genomförande kundedrömma om som ställer helt andra krav i fråga om byggande och skötsel avallmänna vägar och som kraftigt inverkar när det gäUer vägarnas betydelse förden intilliggande marken. Bland nyheterna i den nu föreslagna lagstiftningen påvägområdet må också framhåUas de som tiUgodoser kraven på en ökadtrafiksäkerhet, vUket bl. a. ges uttryck i väghåUarens rätt att inom ramen förtillgängliga ekonomiska resurser ordna belysning på vägarna, det generallaförbudet att utan tillstånd ansluta enskild körväg till allmänväg eller ändra sådan anslutning, liksom att ges möjUgheter attingripa mot befinthga trafikfarUga enskilda utfarter. Det skärpta reklamförbudet längs vägarna samt förbudet motstörande ljuskällor är också ägnat att främja trafiksäkerheten. Propositionen upptar också en rad övrigaförfattningsförslag. Jag konstaterar med glädje att väghåUarens renhållningsskyldighetnu återigen skaU utvidgas till att gälla även inom område med stads- eUerbyggnads-plan. Det rådande förhållandet har varit orimUgt och harorsakat stor irritation ute i kommunerna. Det har i praktiken inneburit attstaten som väghåUare har sandat och vidtagit andra åtgärder för att motverkahalka, medan det ålagts kommunerna att ta bort sanden samt rensa och tina upprännstensbrunnar. Det är bra att dessa missförhållanden nu har rättats tiU. Om nödvändigheten av en väglagsreform har inte rått någradelade meningar vare sig bland de sakkunniga eller bland de remissinstanser somhar haft att yttra sig över förslaget. Mot en lag som främjar ett fortsattförbättrande av väg- och trafikmiljön har inte heller under utskottsbehandhngennågra invändningar rests. Utskottet har alltså i aUt väsentligt varit enigt ifråga om en tillstyrkan till propositionen. Det är bara i fråga omlänsvägnämndernas organisation och verksamhet som vi till slut har stannat vidohka uppfattningar. Regeringen föreslår i propositionen att länsvägnämndernaskall finnas kvar som rådgivande organ. Så långt är också utskottet helt enigt,även om man kan säga att lekmannainflytan-det i vägfrågor till viss del bhrtillgodosett genom de nya länsstyrelserna. Vi följerockså departementschefens förslag om antalet ledamöter och avvisar förslag omett större antal, vilket har framlagts motionsvägen. Vad som skiljer oss åt är sättet att utse dessa ledamöter.Den borgerliga-kommunistiska alUansen i utskottet föreslår att landstingen skaUutse ledamöter i länsvägnämnderna, medan den socialdemokratiska minoritetenföljer propositionen och anser att de skall utses av länsstyrelserna. Det ärförvisso ingen stor sak, men vi anser att det ligger närmast tiU hands attlänsstyrelsen genom sin behandling av ohka planeringsfrågor och därmed ocksåför länet betydelsefulla vägfrågor är väl skickad att utse personer medintresse för och insikter i väg-, trafik-och transportfrågor i dessalänsvägnämnder. Den kommunala förankring som utskottsmajoriteten anservara av vikt att länsvägnämnderna får även i fortsättningen samt kravet om engeografiskt sett allsidig representation blir säkert Uka väl tillgodosedda medvårt förslag, och den oro som majoriteten härvidlag hyser är enligt vår meningöverdriven. kommer säkert att göra urvalet enhgt dessaintentioner. Som en följd av att av oss föreslås bhvalkorporation kan vi inte heUer biträda majoritetens förslag om attlänsvägnämnderna får besvärsrätt. vill jag också påpeka ett Utet fel som uppståtti ingressen tiU reservationen. Det står där att "det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 9 med orden 'Genom att' och slutar på s. 10 med orden'1 juh 1972' bort ha följande lydelse:" osv. Genom attutskottsmajoritetens skrivning ändrades i sista stund flyttades majoritetensskrivning i stället till nederst på s. 10 och slutar där med orden "denuvarande länsvägnämnderna". Kartong på denna ändring har bestäUts avtryckeriet men har tyvärr inte hunnit levereras. Med det anförda ber jag att få yrka bifaU till den vid betänkandetfogade reservationen av m. fl. Förslag till väglag m. m. HerrMAGNUSSON i (vpk): Jag skall fatta mig mycket kort. Jag vUl till att börja med understryka att förslaget tiUny väglag enhgt min mening innehåller många positiva nyheter. Att tiU begreppetallmän väg skaU kunna räknas alla anordningar som stadigvarande behövs förvägens bestånd, drift eller brukande öppnar ju, såsom påvisas i utskottetsbetänkande, nya möjligheter till arrangemang som väghållaren kommer att ståför. Här har av den föregående talaren nämnts hållplatser, rastplatser,parkeringsplatser och vägbelysning. Detta verkar ju ändamålsenligt. Det ökadeekonomiska ansvar som därmed läggs på väghållaren, , kan samtidigtunderlätta för kommunerna, som har ansvaret för många av de åtgärder somenhgt förslaget tiU väglag kommer att åvila väghållaren. Detta kan ha en vissbetydelse för kostnadsfördelningen meUan stat och kommun. Vidare tycker jag det är mycket positivt med de ordnings-och säkerhetsföreskrifter som bl. a. säger att anordning för reklam ellerUknande ändamål inte får finnas på mindre avstånd än från vägområdet och att ljusanordning som på menUgt sätt kan påverka Förslag till väglag m. m. ljusförhållandenaför trafiken inte får finnas intiU vägområdet. Det har säkert sitt värde förtrafiksäkerhetsarbetet liksom också detta att kan ingripabeträffande anordning som kan inverka menUgt på trafiksäkerheten. Beträffande propositionens förslag att länsvägnämndernaskulle utses av länsstyrelserna och även berövas sin besvärsrätt somde förutsätts få vidgade uppgifter som rådgivande regionala organ finns däremoten del att säga. Jag för min del uppfattar vägnämndernas verksamhet sombetydelsfull och av värde inte minst ur synpunkt. De frågor de har attyttra sig över blir ju mer och mer omfattande allteftersom biUsmen och därmedockså vägbyggandet tilltar. I den nuvarande väglagstiftningen sägs att bådevägnämnder och länsvägnämnder är till för att företräda de lokalavägintressena, och det är en princip som bör understrykas också när det gällerlänsvägsnämndernas verksamhet i fortsättningen. föreslås att de lokala vägnämndernas funktioner skallövertas av andra kommunala organ, men då det är avsikten att länsvägnämndernaskaU finnas även i fortsättningen tycker jag det är på sin plats att betonavikten av att de lokala och kommunala intressena får sin plats vid behandlingenav vägfrågorna inom ett län. I min uppfattning att den synpunkten är riktig harjag stärkts vid samtal om dessa frågor med personer verksamma i landsting ochandra kommunala organ. Därför har jag i utskottet stött en motion där detföreslagits att länsvägnämnderna skuUe utses av landstingen för att därmed gedessa en och parlamentarisk förankring. Länsvägnämndernas besvärsätt har också diskuterats iutskottet. Det måste, tycker jag, anses som en ytterligare fördel att en sådankan bibehållas om utskottsbetänkandet på denna punkt bifaUes. har det vid behandlingen av denna fråga anförts att detförhållandet att de nuvarande länsstyrelserna till hälften utgörs av utavlandstinget utvalda ledamöter skulle vara tiU fyllest för att garantera detlokala och kommunala inflytandet vid utseendet av länsvägnämnderna. Enligt minuppfattning kan man inte se frågan på det sättet. För det första är inte allapartier representerade i dessa länsstyrelser och kan därför inte ha någotinflytande på valet av de här nämnderna. För det andra är det väl ändå så attdet kommunala inflytandet på ett helt annat sätt gör sig gäUande om man i enförsamhng av landstingens typ kan framföra kandidater och diskutera dessa. Jagtycker att det är nödvändigt att lokala intressen i sådan här fall kan kommatiU uttryck. Jag vill understryka det med att yrka bifall till utskottetshemställan på alla punkter. HerrDAHLGREN (c): När nu har att taställning till trafikutskottets betänkande nr 24 angående ny väglag råder det,som de bägge föregående talarna poängterat, en betydande enighet inom utskottetom själva väglagen. Enigheten är nästan total. Vad som skiljer oss åt är, somherr har berört, bara två punkter, nämligen hur länsvägnämnderna skallutses och om de skall ha besvärsrätt. Låt mig med en gång säga att utskottsmajoriteten intebestrider att länsstyrelserna är kapabla att utse de rätta och duktigapersonerna till en länsvägnämnd. Men vad frågan gäller är om man vill låta ettorgan som inte är statligt utse representanter i en statUg nämnd som har attbevaka för länet betydelsefulla frågor. Egenthgen är detta en fråga om hurlångt man vill föra ut besluts- och påverkandeprocessen i den statligaförvaltningen. I det avseendet innebär utskottsmajoritetens förslag en viktigavvikelse från propositionen; vi föreslår att samtUga ledamöter ilänsvägnämnderna skall utses av , medan propositionen ochreservanter menar att skaU utse sina egna rådgivare ett i ochför sig ganska märkligt förhållande. Men vi är överens om att länsvägnämndernaskaU finnas kvar som rådgivande organ. Utskottsmajoriteten anser att det dåmåste vara rimligt att dessa får väljas på ett sätt som markerar derassjälvständighet och betydelse. Det sker om man låter väljaledamöterna. I detta hgger inget nytt. Jag vill gärna erinra omdiskussionen angående landstingsvalda befattningar inom den statUga länsförvaltningen.Den diskussionen är gammal. Det är inte aUs så att denna princip endast haromhuldats av utpräglade länsdemokrater. , somarbetade fram den partiella länsstyrelsereformen, övervägde två alternativ förden nya sammansättning. Det ena var just vad trafikutskottet nuföreslår beträffande länsvägnämnden. Det andra alternativet var en blandning avlandstingsvalda och "kungaförord-nade". Utredningen stannade för detsenare alternativet men föreslog att skulle utse flertaletledamöter eUer sex av tio. Som aUa vet blev resultatet fem - fem. Valförrättare till de nuvarande länsvägnämnderna är devägnämnder som skall försvinna genom den lag som har attfatta beslut om. Dessutom utser en representant ochlänsstyrelsen två. När vägnämnderna upphör Ugger det därför nära till hands attöverföra valförrättningen tiU ett parlamentariskt sammansatt organ. Vi anserdet då vara logiskt att stanna för . Diskussionen huruvida man skall ha länsvägnämnder eUer ejhar varit Uvhg. Många har menat att man inte borde ha sådana när man nu fått enlänsstyrelse med lekmannainflytande. Jag uttrycker min tillfredsställelse överatt statsrådet i detta fall inte nöjt sig med det ökademedborgarinflytande som den partieUa länsstyrelsereformen innebär utan anseratt man vid sidan av denna bör ha länsvägnämnder som ett rådgivande organ. Mendå måste det också vara logiskt att, som utskottets majoritet föreslår, låtadessa rådgivare få utses av ett självständigt organ och att - för attytterhgare markera länsvägsnämndernas självständighet och ställning iförhållande tiU även ge länsvägnämnderna besvärsrätt. Jag yrkar bifaU tUl utskottets hemställan. Förslag till väglag m. m. I detta anförande instämde herrar i Bäckmora (c),() och Josefson i Arrie (c). Förslag till väglag m. m. HerrHJORTH (s) kort genmäle: Jag har blivit uppmanad att fatta mig kort pågrund av att det är interpeUationssvar som väntar. Men jag tror att jag kanpåstå att jag inte brukar belasta kammaren i onödan med långa anföranden. i kände väl behov av att avgeen röstförklaring. Det kan vara förståehgt när han inte hade någon egenpartimotion att stödja sig på. Även har talat för majoritetensförslag. Jag konstaterar att i sakfrågan finns det inte någradelade meningar. Vi är eniga om att till länsvägnämnderna skall utses kunnigapersoner, som är geografiskt spridda i länet och som har intresse för de frågordet gäller. Trots att jag har lyssnat på herrar och vUl jagfortfarande hävda att dessa krav bhr Uka väl tillgodosedda enligtreservanternas förslag. Det har här erinrats om lekmannainflytandet på länsplanet.Lekmännen har genom sitt planeringsarbete en allsidig överbhck över länet ochkänner mycket väl de personer som är verksamma där, bl. a. just i väg-, trafik-och transportfrågor. Det Ugger då enUgt min mening nära tiU hands att man närdet gäller att utse dessa ledamöter i första hand utser personer som tillhör dekommunala organ som i fortsättningen skaU syssla just med vägfrågorna. nämnde att länsvägnämnderna var värdefullaoch att man där skuUe få företrädare för de lokala intressena. Ja, det viU jagpåstå att man nu får i ännu högre grad, eftersom det blir en vägnämnd i varjekommun, vilket inte har varit faUet tidigare. De kommunala organen åläggs attsköta just dessa saker. Även i länsvägnämnderna bhr det ett lokalt inflytande.Jag kan inte riktigt förstå att de landstingsledamöter som sitter ilänsstyrelsen skulle vara mindre lämpUga att utse länsvägnämnd än de ledamötersom gör det i egenskap av landstingsmän. Vi har ju fem landstingsvaldaledamöter i . Jag vill påstå att att i de flesta länsstyrelser ärmånga av dem som regeringen har utsett också kommunalmän. Jag tror säkert i ochmed detta förfarande de lokala och kommunala intressena kommer att bli vältiUgodosedda. HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: försöker hävda att landstingetinte skall kunna utse dessa personer i länsvägnämnderna. Jag måste säga att detär att gå långt i misstänksamhet mot den parlamentariskt sammansatta valnämndsom i detta fall skall utgöra, om majoritetens förslag vinnerriksdagens bifall. Jag vill gärna erinra om att utskottets majoritet har sagtatt , innan det väljer dessa ledamöter, skall har samråd medkommunerna. Bara detta sista är en betydande garanti för att de ledamöter somlandstinget väljer får en geografiskt riktig spridning inom länet. Samrådet medkommunerna garanterar också att man får de personer som statsrådet ipropositionen har talat om, nämligen de som äger intresse för och insikt i väg-och trafikfrågor. Vi är för vår del övertygade om att landstingen, om de nukommer att utses till valförrättare, kommer att ägna detta val Uka stor omsorgoch uppmärksamhetsom de val som landstingen i andra fall har att företa. i (vpk) kort genmäle: Herrtalman! menade att jag kanske kände ett behov av att avge enröstförklaring. Även om man sitter i ett utskott och inte har egna motioner iett ärende, kan man ju i princip tycka att ett annat parti i sin motion harrätt i vissa stycken. Så har det varit i detta fall. Jag tyckte att den motion,vari framhölls att länsvägnämnden bör utses av , hade rätt. Dettaöverensstämmer med den principiella uppfattning vi har inom vårt parti,nämligen att man så mycket som möjhgt skaU lägga ut sådana här ärenden pålandstinget. Man skall försöka göra den kommunala demokratin levande även isådana här saker, även om det inte gäUer någon stor fråga i och för sig. Somjag sade förut tycker jag ändå att det är en viss skiUnad att länsstyrelsenutser en länsvägnämnd och att välja en länsvägnämnd inom , dettaäven om hälften är lekmän valda av . Jag tycker att detta skulleäven kunna inse. Förslag till väglag m. m. () kort genmäle: menar att jag var misstänksammot landstingen som skulle utse länsvägnämnderna, men man kan hka väl vända pädet och säga att är misstänksam mot länsstyrelserna och intetror att de på ett objektivt sätt skulle kunna utse dessa ledamöter. Jag känner inte till om är ledamot ilänsstyrelsen, men om han inte är det förefaUer det mig däremot finnas storamöjligheter att han kommer med som ledamot i en länsvägnämnd. Tror hans bedömning skulle bU en annan om han skulle väljas av änom han skulle väljas av ? skaU ju ha rådgivning i dehär frågorna givetvis blir det inte något beroendeförhållande till dem somutsett ledamöter; det tror jag inte heller kan påstå. Hur skallför övrigt länsvägnämnden veta vilka synpunkter man i så fall önskar fåbeaktade? företräder, som jag har sagt här, ohka och geografisktspridda intressen. uppfattning hållerdärför inte. Vid närmare eftertanke får också erkänna att någonsom helst bindning inte kan uppstå om vi följer reservationen. HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: Jag viU säga tiU att det intestår i reservationen att in pleno skall utse länsvägnämnderna.Detta val kommer sannohkt att handläggas av länsstyrelsernas tjänstemän. Jag skuUe vilja ställa en direkt fråga tiU är det för principieU skillnad mellan det förslag som trafikutskottetsmajoritet lägger fram och det förslag som regeringen har lagt fram ompolisdistriktsstyrelser? Regeringen föreslår där att samtliga ledamöter ipoUsdistriktsstyrelserna skaU utses av primärkommunerna med undantag avpoUschef och landsting. Därjämte skall Kungl. Maj:t utse ordföranden. Förslag till väglag m. m. mensamtUga övriga ledamöter skaU enhgt förslaget utses av primärkom-munerna. Omman i det fallet kan decentraUsera beslutanderätten och låta kommuner ochlandsting vara med, varför kan man då inte göra det i det här faUet? Vad är detför principieU skiUnad? Som redan har framgått av herrar ochDahlgrens anföranden är det i fråga om ett par detaljer i länsvägnämndsorganisationensom meningarna går isär. Jag har tillsammans med några andra företrädare för de treoppositionspartierna väckt en motion just på de punkterna, och vi framställertre önskemål. Det första önskemålet gäller länsvägnämndernas sammansättning.Vi motionärer anser att vägutredarnas förslag om tolv ledamöter skulle gestörre möjligheter för en yrkesmässig och geografisk spridning av representationen.Nu har emellertid både utskottsmajoriteten och reservanterna följtdepartementschefens förslag om sju ledamöter. Detta har motiverats med attlänsvägnämndernas arbete i annat fall skulle bU alltför tungrott. EnUgt minmening har utskottet överdrivit riskerna för tungroddhet och alltför Utetbeaktat behovet av en allsidig representation. Utskottet skriver visserligenatt en aUsidig representation är viktig, men man kan fråga sig hur en sådanskall kunna komma till stånd t. ex. i de stora Norrlandslänen då antaletledamöter är begränsat tiU sju. Jag ställer inget yrkande på denna punkt, menjag viU som min mening uttala att utredningsförslaget, som vi har förordat ivår motion, hade varit att föredra.