prot · FU09121 · 1971-12-31 00:00:00 — Frågan är: Vad skall visatsa på i fortsättningen, om vi Inte kan satsa på allt på en gång? Hur skallvi prioritera? På läkarhåll spetsar man ofta till resonemangen ännu mer.Läkarna fordrar att politikerna tar ansvaret för vem som skall leva och vem somskall dö. Det låter Inte särskilt roligt att ta det ansvaret, men vi kan kanskeInte i längden överlåta det till läkarna, som naturligtvis inte heUer är gladaåt att behöva göra en sådan avvägning. När vi I tar Itu med frågan om en hälso- ochsjukvårdsplan för landstingsområdet - vi har gjort det I mitt eget hemlän förrelativt sedan - så får ledamöterna I den kommitté, som arbetar medärendet, från sekreteraren som ett första material en uppräkning av deutredningar och skrifter som man skall bygga arbetet på. I vårt fall omfattadeuppräkningen 18 offentliga utredningar, socialstyrel.sens skrif- ter och betänkanden av ohka slag. I och för sig, om man är läskunnig, är det självklart borde kunna gå Igenom detta material och få fram det som är tUlämphgt ljustdet egna fallet. Men om man tittar htet närmare på materialet, så finner manofta att det är inaktuellt. Utvecklingen har gått fort på det här området, ochman kan av det tUlgängliga materialet inte få fram en riktig målsättning. Detgår Inte att få fram en samordning av den slutna, den öppna och denförebyggande vården, med hänsyn tagen också tUl de uppgifter som en annanhuvudman skall sköta på det sociala planet. Många frågetecken reser sig, närman skall göra upp en lokal hälso- och sjukvårdsplan, och det är väl Inteorimligt att begära hjälp på något sätt för alt lösa problemen. har år yrkat på en parlamentariskutredning för att klara målsättningen för hälso- och sjukvården här i landet,och jag upprepar vad jag sade förut - kraven har blivit starkare och starkareallteftersom åren har gått och motionerna har blivit avslagna. säger majoriteten I socialutskottet attsocialdepartementets sjukvärdsdelegation tillsatt en särskildarbetsgrupp med uppdrag att utarbeta och till delegationen redovisa förslagtill ett riksomfattande system med enhetligt uppbyggda sjukvårdsplaner. Det ärdet första skälet för avslag. Vi skall alltså när vi av läkare och allmänhet blirställda Inför den fråga som jag nämnde ta ett ansvar som politiker. Säghur Ni skall ordna denna sak! VI skall då hänvisa till en av socialstyrelsentillsatt delegatlon som I sin tur tillsatt en arbetsgrupp . Jag tror att det gäller alltför allvariiga ting för skall svara en undrande allmänhet och bekymrade läkare med det beskedet.Men utskottsmajoriteten fortsätter: "Vidare har en utredning inom sjukvårdensoch socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri) om riktlinjerför hälso- och sjukvårdsplanering slutförts sedan och kan ifortsättningen tiäna som underiag för diskussioner om vårdplanering." Jag tror att utskottsmajoriteten hade tur som satte ditordet "diskussioner" om sjukvårdsplanering. Ty när man tar del av denav SPRI utskrivna rapporten det är alltså rapport nr 1 471, av SPRI betitlad"Rapport från arbetsgrupp Inom Sprl, projekt 3 006" finner man attdet är ett aktningsvärt första försök att komma någonstans från experthåll dådet gäller dessa frågor. Till en början funderar man emellertid på: Vem är det somframställt denna rapport? Man är Ju van vid att i offentliga utredningar få sede ansvarigas namn på första sidan eller I början. Här finner man ett förord,och det är möjligt att de som undertecknat detta förord - , BengtOlsson I och i - är deansvariga för rapporten. Men förordet innehåller också några försiktigaslutsatser. Man säger här ordagrant: "Bakom rapporten står enarbetsgrupp med representanter för bl. Gruppen har genom sitt arbete försökt skapa en enheUlgplanerlngsfilo-sofl som bör kunna hgga till grund för såväl fortsattmetodutveckling som praktisk planering. Spri har emellertid Inte ansett tidenmogen att ge Ett program för den fortsatta utbyggnaden av hälso- ochsjukvården m. m. Ett program för den fortsatta utbyggnaden av hälso- ochsjukvården m. m. någradirekta rekommendationer för den långsiktiga planeringen, varför gruppensarbete publiceras som en ." Rapporten är bra, jag skall inte kritisera den, men Jagtycker att man av det citerade förordet fått klart för sig att den icke äravsedd att ta ansvar I de mycket viktiga frågor som det här gäller påriksplanet. Detframgår också av den diskussion som fördes. Jag uppehåller mig, herr talman, ganska utförhgt vid dettadärför att det är det andra skälet för utskottsmajoriteten att avvisautredningskravet i motionen. Det framgår att denna kanske Inte heller varavsedd att fylla det ändamål som motionärerna var ute efter. 1 nr 9 finns det en redogörelse för en diskussion som fördes när SPRLsarbetsgrupp lade fram dessa riktlinjer vid en sammankomst. Den redogörelsenbötiar på följande sätt: "Vår sjukvårdspoUtiska målsättning i ärsuddig och oklar, särskilt med hänsyn till att det pågår så mycket planering.Sjukvårdsplanerna är ofta ambitiösa listor med önskemål, alltför Illaförankrade I tidsmässig och ekonomisk planering. Man måste konkretiseraönskemålen och klara ut vilka man skall försöka uppfylla I första hand ochvilka mål man har rimliga ekonomiska och personella möjligheter att nå. Vi harinte ekonomiska resurser att förverkliga allt på en gång, vi får ta bit förbit." Detta hiivdade professor när han på presenterade den SPRI-anslutna arbetsgruppens förslagtill riktlinjer för hälso- och sjukvårdsplanering på landstingsnivå. Jag tyckernog att det citatet anger att denna rapport inte var så ambitiös somutskottsmajoriteten tänker sig. Jag har blivit htet långrandig, men dessafrågor är sä väsentliga att vi inte utan vidare får gå förbi dem. Beträffande B- och C-yrkandena i motionen ochreservationen vill jag helt kort säga att de är en följd av A-yrkandet om enöversiktlig planering på riksplanet med parlamentarisk förankring. Vi behöver,det har sagts , klara ut hur vi skall få våra ekonomiska resurserInom landstingen att räcka till. VI har blivit lovade - avfinansministern - att utredningen om kostnadsfördelningen mellan stat ochkommun snart skall tillsättas. Det är bra. Men jag tror att det är särskiltangeläget att ta upp Just frågan om kostnadsutvecklingen och vem som skall bärakostnaderna för vår hälso- och sjukvård. Det är väl vid det här laget allombekant, sedan landstingsmötena nu I regel har hållits och fastställt staten,att få landsting har undgått skattehöjning och att många har nått del tak somman i allmänhet anser Inte kan genombrytas. Frågorna om kostnadsfördelningen och kostnaderna för vårhälso- och sjukvård är alltså stora och svårlösta. De ingår som ett led I denutredning på riksplanet som motionärerna har yrkat på och som finns angiven ireservationen. TUl den reservationen yrkar jag, herr talman, bifall. HerrSVENSSON I (s); Reservationens skrivning inleds med ordenatt det pågår "visst utredningsarbete" på det här området, medanutskottsmajoriteten säger att det pågår "ett mycket omfattandeutredningsarbete". Det är väl på den punkten som vi skUjer oss åt. Jag vetfaktiskt inte vad reservanterna och motionärerna har för anspråk påutredningsarbete här I landet, men om man läser igenom utskottsbetänkandet ochtar del av det sakliga förhållandel, så finner man ju att det är ett mycketomfattande utredningsarbete. Det har man anledning att ta fasta på. Vadreservanterna i själva verket begär är ju att ännu en utredning skalltillsättas, och den skall då vara parlamentarisk. är det kanske interiksdagen som är huvudintressent i det här avseendet, utan det är framför alltlandstingen. Om man tittar på sammansättningen av SPRI, som det hartalats om här, finner man namn som är bekanta I varje fall för de flesta här Ikammaren. Där finns parlamentariker både på det lokala planet och i riksdagenoch sådana som har varit här i . Det är Frldolf Thapper, en gångtalman i andra kammaren, det är , folkpartist och landstingsråd iGöteborgs och län, det är , centerpartist och landstingsråd iMalmöhus län som också har varit riksdagsman, det är ,socialdemokrat och kommunalråd i , det är ,socialdemokrat och kommunalråd i , det är ochSten i , båda socialdemokrater och landstingsråd. Jagtror att det här utredningsarbetet - som enligt min mening pågår på rätt StäUe- verkligen är förankrat i förtroendemannagrupperna. har SPRI, som alldeles riktigt påpekar, iseptember 1971 lagt fram en utredningsrapport, som heter Riktilnjer förhälso-och sjukvårdsplanering. Det är klart att motionärerna Inte gärna kunde havetskap om vad som skulle komma från SPRI. Denna rapport skaU utgöra underlagför en diskussion - det är också riktigt - men den skall även utgöra underlagför den arbetsgrupp Inom som tUlsattes ocksåefter det att motionen väcktes. Denna arbetsgrupp har åtskilliga ledamöter, ochvi finner också där personer som är verksamma på det landstingskommunalaplanet, t. ex. planeringschefen från landstingoch direktören från . Jag anser därmedatt förankringen I de grupper där man framför allt sysslar med de här frågorna,nämligen på landstingsplanet, är ganska stark, och det gäUer även Om vi tarhänsyn till förtroendemannasldan. Man begär alltså en parlamentarisk utredning I punkten A Ireservationen. Jag har redogjort för vad som är på gång, och jag tycker kan nöja sig med det. Om vi skulle tillsätta en ny utredning, skulle vi jubara lägga ännu en på alla de andra. Nästa fråga gäller fördelningen av kostnaderna meUan statoch kommun, och som nämnde är den också under behandling. VI harfattat ett beslut här I , och finansministern sade bara för någradagar sedan, ; "Direktiven håller på att utarbetas Ifinansdepartementet, och jag räknar med att utredningen skall kunna tUlsättasInom ." Som framgår av betänkandet från socialutskottet har viockså sjukvårdskostnadsutredningen, som ofta har nämnts i detta sammanhang. Denbör, som statsutskottet sade med bifall av och Ett program för den fortsatta utbyggnaden av hälso- ochsjukvården m. m. Ett program för den fortsatta utbyggnaden av hälso- ochsjukvården m. m. som socialutskottet nu understryker, när den blir färdigutgöra en grund för en fortsatt beredning av soclalvårdskostnadsfrågorna. Detarbetas aUtså även med dessa frågor så starkt att det är mycket svårt att tänkasig att man här skulle ingripa med en ytterhgare utredning, VI kornmer så, , tUl den tredje punkten ireservationen. Det gälle:r uppföljningen under sjukdoms- ochrehablliteringstlden kanske också Innan människorna kommer till sjukhuset.Socialstyrelsen arbetar med den frågan och ämnar föreslå något slags programför behandlingen av varje människa som har en sjukdom. Det måste vara mycketvärdefullt att man kan följa upp vad som händer en människa när hon blir sjukoch även sedan hon har lämnat sjukhuset. Jag tror atf det brister mycket på detområdet, och jag hoppas att det verkligen skall komma något gott ur det förslagtill program som håller på att utarbeta. Sedan har vi Ju också, herr talman, en soclalutrednlng.Den har som bekant mycket vida direktiv, men främst skall socialutrednlngennaturligtvis syssla med den sociala sidan av uppföhningen. Med dessa enkla ord, herr talman, yrkar jag bifall tillmajoritetens hemställan i socialutskottets betänkande nr 30. HerrHAMRIN (fp) kort genmäle; SPRI är förvisso en bra arbetsenhet. Men herrSvensson I måste väl ändå förstå att det Inte är SPRI I sin helhet somhar åstadkommit det här betänkandet med dess relativt begränsade värde. Jag kancitera vad man sade när SPRI-gruppen redovisade detta inför landstingetsförtroendemän och andra. "Med tanke på tillgången på kvalificeradeplanerare och med hänsyn tUl att enhetliga planer för större områden ärnödvändiga för riksplanering Ifrågasatte professor , om det Inte är dagsatt börja diskutera planering för t. ex. regioner I stället för som förlandsting. Han hävdade också, att den medicinska utvecklingen måste'framtldsstuderas' för atl planeringen skall få bättre underlag - är Inte deten uppgift för SPRI? undrade han." Ja, sade jag, det undrar jag också, menjag tror Inte det är SPRI som skaU ta itu med dessa stora frågor - i varje falltycks man Inte ha gjort det I detta betänkande. Jag kan fortsätta med skeptiska funderingar från flerahåll I samband med det här: "Vad vi sjukvårdshuvudmän mest saknar ärgrunden för målsättningen, besked om den medicinska ambitionsnivån. Vilka medicinskakunskaper bör vi utnyttia, skall vi med alla möjhgheter hålla hv i åldrademänniskor, skall vi ha transplantatloner i varje sjukvårdsområde etc? Vilka undersökningsmetoder är ekonomisktförsvarbara det är sådant vi vill ha besked om. fortsattemålsättningsdebatten med att hävda att och läkarna måste geanvisningar Innan politikerna kan ta itu med dessa målproblem. Han Ifrågasatteockså om vi har resurser att ens fortsätta den sjukvård vi redanskaffat oss - kanske måste vi ta till Inskränkningar på vissa områden för attfå det att gå ihop ekonomiskt?" Jag trordet räcker med de här citaten med kritiska funderingar från meningsfränder till i för att slå fast att SPRl-rapportenIcke är avsedd för det ändamål som motionärerna önskar den i (s) kort genmäle: Jag förmodar att vad SPRI har åstadkommit härär en expertutredning eller expertutlåtande och att SPRI fortfarande kommer attleva i högönskhg välmåga och kommer att sysselsätta sig med de här problemen,för det är Ju dess uppgift. Om man därtill tar det mera på riksplanet, så harju sjukvårdsdelegationen som finns Inom tillsatt enarbetsgrupp som skall till delegationen redovisa förslag tUl ett riksomfattandesystem med enhetligt uppbyggda sjukvårdsplaner. Jag tror, herr talman, att frågan blir Inte mycket bättredärför att man lyfter upp den till en parlamentarisk kommitté som vi begär härI och som kommer att tiUsättas av Kungl. Maj:t, ty Kungl. Maj;t harredan en arbetsgrupp som sysslar med frågorna. Och Jag återkommer till det somJag tycker är mycket väsentligt, nämligen att dessa frågor framför allt börförankras hos landstingsmännen, som främst har att handlägga dem. Ettprogram för den fortsatta utbyggnaden av hälso- och sjukvården m. m. () kort genmäle: Jag upprepar än en gång att Jag tycker attdet är orimligt att hänvisa till en av tillsatt delegation,som i sin tur tillsätter en arbetsgrupp för att ta ansvaret för de här mycketviktiga frågorna. Det ansvaret måste tas på ett annat sätt. i (s) kort genmäle: Jag tror att när det gäller ochdess motion, så försöker man att komma runt problemet. Man skriver en långmotion med många vackra tankar. Vi kan läsa sida upp och sida ner att manönskar utbyggnad av än det ena och än det andra, och så tror man att man skallklara det hela genom att tillsätta en parlamentarisk utredning som skall lösaproblemet dels genom att det görs upp fina planer, dels genom att detekonomiskt sker en kostnadsfördelning, precis som man med något slagshokuspokus klarar skattefrågorna för svenska medborgare. Jag har Inte därmed sagt att viInte behöver den utredning som har begärt om kostnadsfördelningen,men Jag tror vi skall vara på det klara med att vi möter Inte ökade krav frånallmänheten och från genom att tUlsätta utredningar I det häravseendet. HerrLARSSON I Öskevik (c): Jag förstår mycket väl den oro som präglardebatten om den framtida hälso- och sjukvården, och Jag håller fullkomligt medherr när han säger att det är väsentliga frågor som vi här har att taställning lill. Reservanterna efterlyser ett program för den fortsattautbyggnaden av hälso- och sjukvården, ett program som skulle utarbetas av enparlamentarisk utredning. i har Ju tidigare talat omde Ett program för den fortsatta utbyggnaden av hälso- ochsjukvården m. m. utredningaroch de arbetsgrupper som är verksamma. Här pågår utredningar och ävenpraktiska försök I en omfattning som gör att vi från sida i utskottethar ställt oss frågande inför en ytterligare utredning som påspädning till allade övriga. Såvitt jag kan bedöma råder inga delade meningar om hurframtidens sjukvård i stora drag bör utformas. Den gamla vårdplatsldeologin, dåman räknade sjukvårdens effektivitet i antalet platser på slutenvårdinrättning, börjar väl nu definitivt försvinna. Målet är I stället att allsluten vård skaU ingå som en naturlig länk i en kedja av öppenvårdsaktiviteter,och för att kunna erbjuda en för den vårdbehövande adekvat vårdkedja fordras enrad av väl fungerande och samordnade aktiviteter. En del av dem ligger utanförsjukvårdshuvudmannens huvudmannaskap. Det återstår alltså ännu mycket avinvesteringar och organisationsarbete Innan öppenvården inklusive eftervårdenfår en status som är likvärdig med slutenvårdens. Och denna utbyggnad måste skejämsides med en stark kostnadsstegring inom slutenvården, jämsides medkvalitetsförbättringar och ökande kostnader för specialistvård. Jag tycker att inriktningen av verksamheten för framtidenär tämligen klar, givetvis frånsett de nya aktiviteter som i samband medforskningsrön ständigt tUlförs ett område som sjukvården. Som nä:mnde bhr också materialet på detta område fort Inaktuellt på grand avnytiUkommande aktiviteter. Då är frågan om vi skall ha en mera övergripanderiksplanering än vi har . Skall vi ha en mera detaherad riksplanering,eller skall vi ha en bättre utformad regionalplanering med hänsyn tagen till deregionala ohkheter som otvivelaktigt finns meUan ohka sjukvårdsdistrikt? Förmin del tror jag att vi måste satsa mera på den regionala sjukvårdsplaneringen.Sjukvårdshuvudmännen är nu på många håll i färd med att upprättasjukvårdsplaner. nämnde också att det i hans län har upprättats ensådan plan. Vad jag just nu uppfattar som det väsentligaste är attsjukvårdshuvudmännens ekonomiska svårigheter sätter en spärr för den fortsattautbyggnad, främst på öppenvårdssidan, som vi eftersträvar. Därmed kommer jag in på den delreservation somreservanterna har avgivit beträffande kostnadsfördelningen. Som nämnt skall nu en utredning tillsättas för att klargörakostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Jag förutsätter då att man I denutredningen sätter In sjukvårdssektorn I sitt samhällsekonomiska sammanhang. Ioch med den utredningen skall vi få klart för oss hur stor del av samhälletstotala ekonomiska resurser vi har att röra oss med på sjukvårdens område.Därefter får vi sedan rätta vår sjukvårdsplanering. kan emellertid en utredning ta tid, och tyvärr brukardet vara så att en utredning pågår vill man inte gärna ta någradellösningar i en fråga. Jag tycker dock att det redan nu bör sägas ifrån, attnär det gäUer denna speciella utredning om kostnadsfördelningen mellan stat ochkommun får Inte tillkomsten av den innebära ett Idiotstopp för dellösningarunder tiden som utredningen arbetar. slussas hundratals mUjoner kronor direktöver från den proportioneUa kommunalskatten tlU statskassan I form av allmänarbetsgivaravgift. Detta är horribelt i nuvarande ekonomiska situation för kommunerna, där löneskatten slår särskilt hårt I dearbetsintensiva vårdaktiviteterna. Detta tycker jag är värt att påpeka, eftersom många i dentidigare allmänpolitiska debatten talat om att kommunerna I nuvarande sysselsättningslägebör bibehålla och helst utöka antalet anställda Inom vårdyrkena. En utredning om kostnadsfördelningen mellan stat ochkommun bör Inte få hindra att sådana orimhgheter som löneskatt på socialtarbete rättas till. Jag har med detta, herr talman, i korthet velat motiveravarför Jag har stött utskottets förslag. Jag yrkar bifall tUl detsamma. Neurologi och perifer kärlkimrgi vid lasaretten m. m. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemstäUan, dels reservationen av herrar och ,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes föhandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposltionen. Dåherr Hamtin begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; Nej - 50 Avstår - I § 16 Neurologi och perifer kärlkirurgi vid lasaretten m,m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 31 i anledning av motioner om neurologi och perifer kärlkirurgivid lasaretten m, m. I detta betänkande behandlades 1. motionen 1971:353 av (), 2. motionen1971:795 av m. fl. (m, c), vari yrkats att hos Kungl.Maj:t skulle hemställa att Kungl. Maj:t vidtog sådana åtgärder att den periferakärlklrurgln snabbt utvecklades samt att nya avdelningar för denna specialitetInrättades vid de större sjukhusen. Neurologi och perifer kärlkimrgi vid lasaretten m. m. A. attriksdagen skulle avslå motionen 1971:353, B. atttiksdagen skulle avslå motionen 1971:795. Reservationer hade avgivits avherrar () och Nisser (m), som ansett att utskottet under B borthemställa, att i anledning av motion 1971:795 gav Kungl.Maj:t till känna vad reservanterna anfört om utbyggnad av den periferakäriklrur-gln. TUl betänkandet hade fogats ett särskUt yttrande avherrar () och Hyltander (fp). HenÅKERLIND (m): I socialutskottets betänkande nr 31 behandlasmotionen 795 angående åtgärder för att utveckla den perifera kärlkirurgin.Frågan om den perifera kärlkirargin har varit föremål för behandling vid fleratidigare riksdagar I samband med motioner om en professur I ämnet för docentSven som har specialiserat sig på perifer kärlkhurgl. 1 föreliggandemotion yrkar vi att sådana åtgärder vidtas att den perifera kärlklrurgln snabbtutvecklas Inom landet. Skillnaden mellan kärlkhurgl och perifer kärlklrurgiligger däri att kärl kirurgerna, som verkar htet varstans I landet, sysslar medkärlre-konstruktloner framför allt i de grövre blodkärlen, medan den periferakärlkirargin handlar om kärlrekonstruktioner I de fina, yttre (perifera)delarna av lemmarna. Kärlkirurgi I allmän mening sysslar många läkare med. Menperifera kärlklrurgiska operationer kan endast ett ytterst litet fåtal läkareutföra. Det betyder att man ofta står maktlös och I stället måste amputeraframför allt ben. Av en tabellbilaga, som fogades till motionen 594 1969 och i vilken redovisades hur många amputatloner som utförtsvid åtta olika sjukhus i landet , framgår att det alldelesövervägande antalet amputatloner gjorts pä grund av diabetes ellerkärlsjukdornar. Tillgänglig statistik tyder på att det utförs över 1 000amputatloner på svenska sjukhus. 1 årets motion anges att det torde vara möjligt attundvika av de amputatloner som utförs om det vidsjukhusen fanns god tillgång på läkare som kunde utföra kärlklrurgiskaoperationer även I de perifera delarna av lemmarna. Detta har Inte hellerbestritts av remissinstanserna. Om vi antar att vi på detta sätt kunde få upp till 300färre Invalider , måste samhället naturligtvis lägga ut rätt mycketpengar för utbildning av läkare I perifer kärlkirurgi samt för lokaler ochutrustning för ändamålet. Men I stället skulle man då slippaInvalldltetskostnader för alla dessa människor både det året och föhande år. Pådet sättet kanske en ökad satsning på perifer kärlkirurgi skulle gå med direktekonomisk vinst för samhället. Till detta kommer att mänga människor skullekunna göra en fortsatt insats i produktionen. Ovanpåallt detta kommer sedan den rent humanitära aspekten. 200 å 300 personer skulle få behålla sina lemmar istället för att genomgå amputation, kan Ju det Inte värderas I pengar. har ställt sig positiv till enutbyggnad av denna verksamhet, men man anser att Initiativ skall komma frånsjukvårdshuvudmännen. Med kännedom om att förståelsen för den periferakärlkirurgin inte har varit vad den borde vara ens bland riksdagensledamöter tror jag Inte att man kan hoppas så mycket mer avsjukvårdshuvudmännen. Därför anser vi reservanter att socialstyrelsensplanering bör Inriktas på en snabb utveckling av den perifera kärlklrurgln föratt den Inte skaU bil eftersatt.