prot · FU0971 · 1971-12-31 00:00:00 — Om man ser dessa ersättningsproblem ur social synvinkel ärdet svårt att förstå de kritiker av förslaget som viU införa ettskadeståndsrättsligt uppbyggt ersättningssystem också när det gälleregendomsskador. Jag har svårt att finna en tänkbar motivering för en ordningsom innebär att det aUmänna skaU uppträda som ett slags garant eUer försäkringsgivareför att skydda medborgare mot förluster genom skador på deras egendom, vare sigdessa vållats genom brott eller på annat sätt. Här kan sociala skäl sällanåberopas, och det Ugger betydligt närmare tiU hands att när det gäUer sakskadoroch förmögenhetsskador hänvisa medborgarna tiU att själva skydda sig genomförsäkring. Att det i något enstaka fall kan vara särskilt behjärtansvärt attsamhäUet träder m med en hjälpande hand, motiverar inte att man inför ettgenerellt verkande system av det slag reservanterna har förordat. Jag viU ocksåframhålla att det mig veterUgt mte Ifrågasatts I något annat land där man harett liknande system att ersättning skulle utgå också för egendomsskador. HärvUl jag gärna Inskjuta att ett system sådant som det vi föreslår i Europaendast fmns i och därutöver endast i ett par delstater i USA.Ingenstans omfattar de bestämmelser man har egendomsskador. Också när det gäller kritiken mot förslaget, som går ut påatt det föreslagna anslagsbeloppet, 1 mUjon kronor, är alltför lågt och intemedger en tUlräckligt generös tiUämpning av det nya systemet, finns detanledning att göra jämförelser, i första hand med förhållandena iStorbritannien. Det belopp som där anvisades för det första året 19641965,under vUket det engelska systemet tUlämpades, svarar mot ungefär 800 000svenska kronor, om man tar hänsyn tiU folkmängden i båda länderna. I självaverket är det av regeringen nu föreslagna beloppet Ersättning för personskador på gmnd av brott Ersättning för personskador på gmnd av brott generösaretilltaget, om man beaktar att socialförsäkringen i ligger på enbetydligt högre nivå än i och att det där veterUgt över huvudtaget mte finns någon motsvarighet tUl den här i landet vitt utbreddaskadeståndsförsäkringen. Jag kan mte dela och fm Kristenssonspressimistiska skUdringar av systemet i dess praktiska tillämpning. Det ärklart att ett förslag som detta, som har försökskaraktär ,måste vara omgärdat med vissa restriktioner mnan man kan få någon uppfattningom storleken av de krav som kan komma att ställas. Jag tror inte att någon av osshär i kammaren kan säga om I miljon kronor är för mycket eUer för Utet eUer omdet är tiUräckligt. Vi har i varje faU visst stöd i erfarenheterna från Englandsom säger oss att det rimligtvis inte bör vara ett för Utet belopp. HerrDockered, som föreställer sig att detta belopp skaU stå ograverat kvar om ettår, kan vara lugn för att så inte blir fallet. Jag hoppas att vi skall kunnaanvända dessa pengar för de ändamål de är avsedda och med en tUlämpning somskall få stor betydelse för de människor som det här är frågan om. Menomfattningen av de faU i vUka ersättning inte kan utbetalas vet viegentligen ytterst litet om. När vi kanske åter diskuterar den härfrågan är det mycket möjUgt att vi kan säga att det belopp som har föreslagitshar visat sig vara tiUräckligt, men det kan också mycket väl tänkas att det harvisat sig att det inte har varit tillräckUgt, och då har vi ju en erfarenhetatt bygga vidare på i fortsättningen. FruKRISTENSSON (m): Jag har på en avgörande punkt gjort en heltannan bedömning än herr statsrådet. Jag anser som självklart att staten har ettansvar när det gäller att åtminstone försöka ersätta människor för de skadorsom de drabbas av genom att staten mte kan avdela tillräckliga resurser för atttrygga ordningen och rättssäkerheten i det här landet. Men på den punkten harvi alltså oUka uppfattning, och det är bara att konstatera det. Herr statsrådet hänvisar dessa personer tUl att teckna privataförsäkringar för att de åtminstone skall kunna klara sin situation på etthyfsat sätt. Herr statsrådet säger även att sociala rättvisesynpunkter skaUgöra sig gäUande här och inte ett primitivt vedergällningstänkande. Det var vadsom stod i promemorian. Jag kan konstatera att på en punkt håller också herrstatsrådet fast vid detta primitiva vedergällningstänkande, nämligen när detgäller att tUlförsäkra staten regressrätt mot den som har begått ett brott.Ibland är alltså principema bra att ha även för herr statsrådet. Statsrådet säger vidare att det måste vara enmålsättning att utjämna skillnaden meUan oUka grupper. Det betyder aUtså attkonsekvenserna av brottsligheten och brottsutveckUngen bUr en I en lång rad avutjämnande faktorer som vi skaU ha i detta samhälle. Inte heller denuppfattningen delar jag. Herr statsrådet säger också att i inget annat land har manföreslagit att ersättning skaU ges för egendomsskada. Vi brukar Inte vara sårädda i detta land att vara föregångare, och varför skuUe vi inte kunna varaföregångare i det här fallet? \ TUl slut vlU jag bara konstateraatt såvitt jag kunde uppfatta sade herr statsrådet inte ett enda ord om poUsensärskilt, utan man menar aUtså att även polisen skall bedömas efter de härutgångspunkterna och att de också skaU vara ett led i utiämningspoUtiken. Jag tycker att som arbetsgivare förpoliskåren i landet mte är särskUt mycket att gratulera tUl en god arbetstagarlnställ-ning.Man talar om att man skaU förbättra arbetsmiljön för människor i vårt land, mennär det gäUer poUsen gör man faktiskt tvärtom. Man nonchalerar polisensberättigade krav på en hyfsad arbetsmiljö. Ersättning för personskador pä gmnd av brott HenDOCKERED (c): Jag vlU understryka vad sadeom poUsen. Men jag får också tolka justitieministerns anförande som om han mte är så restriktiv som framgår av andan i propositionen. JagvUl noteradet tlU kammarens protokoU. Detta kan ju ge oss en viss förhoppning att maneventuellt skaU få någon mera nytta av detta anslag än både jag och LO hartrott. Det är ju så, , att i mittanförande riktade jag mig mot den utomordentligt mörka och pessimistiska bildsom och gav om tillämpningen av föreUggandeförslag. Den överensstämmer tycker jag mte med den skrivning som vi har istatsverkspropositionen, och den överensstämmer inte med tankegångarna bakomdet här förslaget. Jag viU understryka att vi inte kan underförsta året ha regler som så att säga innebär ett fritt fram. Med hänsyn tUl ovisshetenom storleksordningen på ersättningsbelopp det kan bU fråga om måste vi begäraav , när vi får dessa pengar, att vi skall kunna göra en prövning sommåste stå i förhåUande till de pengar vi här har begärt av . Men detär ju skrivet på ett sådant sätt att det ger oss möjUgheter att använda helabeloppet , om det nu kommer in ansökningar som går upp tiU det. Jag viU bara framhålla för , som görgällande att det över huvud taget knappast skulle kunna bU fråga om ersättningvid lyte eUer annat stadigvarande men, att så är det ju inte skrivet. Förslagetär försett med förbehåll. Det står att i vissa fall skaU ersättning kunna utgåockså för ideell skada, dvs. sveda och värk och lyte eller annat stadigvarandemen. Där har vi en möjlighet att pröva i de enskUda faUen. Vad sedan gäller polisen så är den en del av den aUmänhetsom kan få ersättning genom detta förslag. Jag vet mte om man verkligen kan, idet här sammanhanget, sära ut poUsen och säga att den i aUdeles speciellt höggrad skuUe ha råkat ut för brottsskador som kan föranleda ersättning utöver detsom utgår från de aUmänna försäkringarna. Men det finns sådana fall som vi harhaft att pröva och där det , efter ganska snävaregler, har kunnat utgå ersättning. får vi ju med detta förslag möjUgheteratt något mindre restriktivt ta upp även framstäUningar som kommer från poUsen. Lokala polisorganisationen, m. m. FmKRISTENSSON (m): Med anledning av vad herr statsrådet senastframhöll viU jag bara säga, att man har bmtlt ut frågan om ersättningtiU poUs för egendomsskada. Den har aUtså bedömts lämplig att lösa separat.Varför skulle då inte ersättning för kroppsskada, som poUs drabbas av, kunnalösas separat? Det är den fråga som vi här i fortfarande ställer ossoch som vi bara har fått negativt svar på. Överläggningen var härmed slutad. Mom. 1 och 2 Utskottets hemställan biföUs. Mom. 3 och 4 Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fm Kristenssonbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjustitieutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 6 mom. 3 och 4 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 1 av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Utskottets hemställan biföUs. Lokala polisorganisationen, m. m. Maj:t hade under punkten B 6 (s. 2731) föreslagitriksdagen att tiU Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader /72 anvisa ett förslagsanslag av , varav att avräknas mot automobUskattemedlen. I motionen 1971:172 av m. fl. yrkades såvittnu var i fråga att dels tUl Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnaderför /72 anvisade ett förslagsanslag av , varav204 att avräknas mot automobUskattemedlen (yrkande A 2), dels iskrivelse till Kungl. Maj:t gav tUl känna vad i motionen i övrigt anförtsangående polisväsendet (yrkande B c delvis). I motionema 1971:328 av m. fl. och 1971:330av hert m. fl. hemstäUdes såvitt nu var i fråga att underpunkten B 6 Lokala poUsorganlsationen: Förvaltningskostnader utöver vad Kungl.Maj;t föreslagit anvisade , avseende 225 poUstjänster (yrkande1 respektive yrkande 2). 1. med bifaU tUl Kungl. Maj :ts förslag och med avslag påmotionerna 1971:172 såvitt gäUde yrkandet A 2, 1971:328 och 1971:330, båda såvitt nu var i fråga, tiU Lokala poUsorganlsationen: Förvaltningskostnader för /72 anvisade ett förslagsanslag av , varav att avräknas mot automobUskattemedlen, 2. skuUe avslå motionen 1971:172, i vad gällde yrkandet Bc såvitt nu var i fråga. den 28 aprO 1971 Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. 2. beträffande medelsberäkningen av ()samt herrar (), (), i (c), iLjusdal (fp), Schött (m) och Polstam (c), vilka ansett att utskottet under 1bort hemstäUa, att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag samtmotionerna 1971:172, såvirt gällde yrkandet A 2, 1971:328 och 1971:330, bådasåvitt nu var i fråga, till Lokala poUsorganlsationen: Förvaltningskostnaderför /72 anvisade ett förslagsanslag av , varav206 att avräknas mot automobUskattemedlen. Debatten rörande denna punkt måomfatta även punktema 9 och 13, men yrkanden beträffande sistnämnda punkterframställs först sedan desamma föredragits. Herr justitieministern , som meddelat att han vidbehandUngen av denna punkt i ett sammanhang ämnade besvara dels () framställda interpeUation, nr 102, angåendeökningen av den grövre krimlnaUteten, dels () i kammarensprotokoU för Intagna fråga, nr 194, angående den brottsbekämpandeverksamheten i , erhöll ordet och anförde; i har frågat mig omjag viU lämna en närmare redogörelse för den senaste tidens ökning av dengrövre krlminaUteten, vilka slutsatser jag drar rörande orsakerna tUl dennaökning och vUka ytterUgare åtgärder jag avser att vidta för att förhindra enfortsatt ökning av den grövre brottsligheten. har frågat migvilka åtgärder jag ämnar vidta med anledning av den krissituation som haruppkommit i fråga om den brottsbekämpande verksamheten i . Jaghemställer att få besvara interpeUationen och den enkla Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. frågan iett sammanhang. Såsom framgår av den statistik som redovisas iinterpeUationen har vi i vårt land liksom i andra jämförbara länder under desenaste åren haft en oroande utveckUng av brottsUgheten. uppgickantalet brottsbalksbrott, som kom till polisens kännedom, enligt den preUminärastatistiken tiU omkring 530 000 vUket innebär en ökning iförhållande tUl motsvarande siffror för . Ca 480 000 av dessa brott varförmögenhetsbrott, varav ca 380 000 utgjordes av stölder, rån och andra brottmot 8 kap. och ca 60 000 av bedrägerl-och andra oredllghetsbrott.Vad avser våldsbrotten kan jag nämna att totala antalet fall av misshandelunder ökade från föregående år med ca 1 000 tUl ca 17 400 och attantalet rån ökade från ca 1 200 tUl ca 1 450. Antalet faU avgrov misshandel minskade däremot från 811 tlU755. När det gäller föreligger preUmlnärstatistik över antalet brottsbalksbrott endast för . Dennavisar en ökning på i jämförelse med föregåendeår. Det är emeUertid för tidigt att dra några generella slutsatser av dessasiffror. Vi har förstärkt rättsväsendetsresurser för brottsbekämpning i betydande utsträckning. Under en femårsperiodhar statens utgifter för poUsväsendet fördubblats. En närmare redogörelse förde åtgärder som har vidtagits lämnas i justitieutskottets betänkande sombehandlas av . Jag hänvisar tiU detta betänkande och villsärskUt framhålla att det fömtom de personella och materiellaförstärkningarna har drivits ett mycket intensivt rationaUseringsarbete mompoUsväsendet i syfte att förbättra bl. a. organisationen och vissaarbetsrutiner. har jag tiU överlämnat enpromemoria med förslag till en i vissa delar väsentUgt ändrad organisation förhela poUsväsendet. Förslaget innebär bl. a. att kommeratt få en helt ny organisation. Antalet vaktdistrikt minskar från 13 tiU 6. Denya vaktdlstrikten kommer att få en sådan organisation att de har möjUghet attutan förstärkningar klara de arbetsuppgifter som normalt förekommer inomområdet. Detta underlättar planeringen av verksamheten vid varje vaktdistriktoch ger möjlighet tUl ett rationeUare utnyttjande av tiUgängUga resurser. Denyttre poUsverksamheten kommer Ukaså att få en kraftigt förstärkt ledning. En nyspaningsorganisation skapas också. Omorganisationen syftar även till attfrigöra poUspersonal från sådana arbetsuppgifter som lämpUgen kan utföras avannan personal. 1 fråga om övriga polisdistrikt viU jag särskUt understryka denförstärkning som sker beträffande ledningen av den yttre verksamheten,tUlskapandet av en ny spaningsorganisation och en ny uppbyggnad avkriminalavdelningarna. Organisationsförändringarna möjUggör ett effektivareutnyttjande av tiUgängliga resurser och torde komma att medföra en väsentUgtförbättrad situation inom poUsväsendet. Organisationen kommer att genomföras såsnart som möjUgt efter det att de pågående avtalsförhandlingarna har avslutats.För del kan emeUertid vissa lokalproblem något fördröja genomförandetav den nya organisationen. Men ytterligare ansträngningar måste göras för att komma tillrätta med de svårigheter som finns . För att kunna bedöma vUka åtgärdersom i första hand bör komma i fråga är det naturUgtvis viktigt att söka reda påorsakerna tiU den ökade brottsligheten. Enligt min mening måste man därvidbeakta det samband som torde finnas mellan brottsutveckUngen och den aUmännatekniska, ekonomiska och sociala utveckUngen. Befolkningsomflyttningar, densnabba tillväxten av storstäderna, det hårda arbetstempot ochrationaliseringarna i företag och på arbetsplatser är några av de faktorer somutsätter människorna för en allt hårdare press. Många är på grund av brister Isin ekonomiska och sociala situation inte rustade att klara den pressen. Fördem som stöts ut ur produktions-Uvet och ur samhäUsgemenskapen kan vägen tiU brottslighetvara kort. Det moderna industrisamhäUets utveckUng understryker nödvändighetenatt angripa sociala brister och orättvisor. En sådan poUtlk bör kunna geförutsättningar för ökad förståelse mellan människorna och därmed också ökadrespekt för medmänniskors liv och hälsa, integritet och rättigheter. Därmedskapas den grund varpå mera direkta brottsbekämpande Insatser måste bygga. Vid sidan av detta brottsförebyggande arbete som poUsensvarar för och vari en effektiv poUsövervakning utgör ett viktigt led - krävssåledes åtgärder på ett aUmänt förebyggande plan för att skapa gynnsammarebetingelser för barn, ungdom och föräldrar i samhällsmiljön. Den uppsökandeverksamhet som socialvården fullgör, de ökade Insatsema för elevvård i skolornaoch bättre ekonomiskt stöd tlU barnfamUjerna, är exempel på sådana åtgärder.Jag vill här också nämna de ökade anslagen tUl ungdomsorganisationemasfritidsverksamhet. Organisationemas Insatser är omlstUga i strävan att skapaen god fritids- och kulturmUjö för de unga. Det förebyggande arbetet bör också Inriktas på sådanagmpper som kan antas vara specieUt utsatta för risk att gUda in i krimlnaUtetoch asoclaUtet, t. ex. genom särskilda Insatser för fritidsaktiviteter ochgenom fältverksamhet av barnavårdsorgan och poUs. Som ett led i strävandena attförebygga brottsUghet bland ungdom har regeringen tagit initiativ tiUett intensifierat samarbete meUan , skola och polis. Det är också angeläget att vinna ökad kunskap om vUkabehandUngs-metoder som kan vara ägnade att förhindra återfall och fortsattbristande anpassning hos de personer som redan har bUvit föremål församhäUsin-gripande i någon form. Ett utredningsarbete med inriktning på ökadeInsatser för behandlingsforskning har inletts. Det av förra årets riksdagbeslutade s. k. inom frivården har startat och kommer attföljas upp vetenskapUgt under ledning av kommittén för kriminologiskbehandlingsforskning. Ett motsvarande försök inom anstaltsvården övervägs momkommittén. UtveckUngen i det moderna samhället bl. a. på detkommersieUa området skapar ökade risker för brottslighet. Detta gäller mteminst de nya formerna för detaljhandeln och den ökade användningen av checkarsom betalningsmedel. När det gäller att komma tUl rätta med dessa problem vUljag hänvisa till att brottmålsutredning har lagt fram Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. 3* protokoll 1971. Ang. ökningen av den grövre kriminaliteten, m. m. förslagtlU åtgärder mot bl. a. butlkssnatteriema och tUl att rikspoUsstyrelsen harträffat överenskommelse med företrädare för kreditväsendet om begränsning avanvändningen av checkar som betalningsmedel. När det gäller åtgärder på längresikt vill jag särskUt peka på det utredningsarbete som sedan någon tid bedrivsav åtalsrättskommittén. Detta arbete syftar bl. a. tUl att åstadkomma förenkUngoch rationalisering av poUsens utredningsverksamhet. SamtUga dessa åtgärdermgår som led i strävandena att koncentrera rättsväsendets insatser på dengrövre brottsligheten. PoUsens resurser framför aUt för bekämpning av dengrövre brottsligheten kommer som hittiUs att förstärkas successivt. Vad särskUt angår den aktuella situationen i StockholmspoUsdistrikt vUl jag framhålla att poUschefen i I en skrivelse tillrikspoUsstyrelsen har tagit upp vissa frågor om bl. a. förlängning av en delgöromålsförordnanden, anlitande av pensionerade poUsmän för utredningsarbeteoch ett utvidgat utnyttjande av Icke-poUsiär personal för viss vakthållning.Rikspolisstyrelsen överväger nu dessa frågor och kommer enUgt vad jag harerfarit att göra framstäUning tiU Kungl. Maj;t om vissa åtgärder med anledningav poUschefens skrivelse. HertWIKLUND i (fp): Jag ber att få tacka justitieministern fördet utförUga och snabba svaret på min InterpeUation. Jag har vid rätt många tUlfällen här i sökt atti inlägg och motioner utveckla min aUmänna syn på rättstrygghetsproblemet - jaghar gjort detta i andra kammaren och senast i remissdebattens avsnitt omkriminalpoUtiken i denna kammare. Jag skaU därför försöka begränsa mig tUl attanföra endast några synpunkter, särskilt som jag i min InterpeUation harfrämst tagit sikte på en viss typ av grov brottslighet, nämligen bank- ochpostrån. En central ingrediens i min syn på hur den mer direkta ochspeciella brottsbekämpningen bäst bör bedrivas är att upptäcktsrisken genombättre resurser på poUssidan blir väsentUgt större. PoUsen gör kanske sin bästaInsats bara genom att finnas tlU. Detta har jag ofta betonat. PoUsen måste ivarje fall få personalresurser för att i större utsträckning än nu och som enhuvuduppgift kunna bedriva även preventiv verksamhet. harnämUgen poUsen nästan enbart måst ägna sig åt direkt brottsbeivrande uppgifter. Utom vikten av en ökad upptäcktsrisk (eUer störreuppklarlngsprocent som bekant har denna procent i stort settvarit oförändrat låg) har jag framhålUt betydelsen av att samhällets åtgärdervid konstaterad misstanke om brott det må vara straffpåföljd, annanbehandUngsreaktlon enUgt någon vårdlag eller åtalsunderlåtelse att aUtsåsamhällets reaktion mot brottet sätter m mycket snart efter det att detta harupptäckts, så att det psykologiskt gynnsamma tUlfället för samhäUsreaktioneninte försitts. Jag har slutUgen framhålUt att det sannoUkt skulle lönasig rent samhällsekonorruskt att satsa betydUgt mer än nu på poUssidan än påvård- och behandUngssidan, hur angeläget det än är att höja kvaliteten ochresurserna på vårdsidan. "Preventlon Is better than cure", säger engelsmännenI sjukvårdspolitiska resonemang. Vi kan också säga att brottsprofylax är bättreän aldrig så skicklig lagföring, straffmätning och verkställighet av påföljdersom ger tämligen osäkra och ibland t. o. m. rent negativa resultat. Jag beklagar att mina försök att Intresserajustitieminlstem för en forskning om förhållandet meUan kostnaderna förpolisresurser å ena sidan och de samhällsekonomiska förlusterna genombrottsUgheten å andra sidan hittiUs mte har vunnit något gensvar. Möjligenberor det på att man kört in sig så hårt på kriminologisk behandlingsforskning,dvs. på de problem som uppkommer då brott redan har begåtts och beivrats. Detskulle som sagt sannoUkt vara samhällsekonomiskt lönande och kanske mer attvinna på att satsa kraftigare på brottsförebyggande verksamhet genom fuUgodapoUsiära Insatser som därigenom aUtmer skuUe kunna få formen av en gärnavänlig och positivt bedriven medborgarservice än på att ägna ökat Intresse åtden i och för sig viktiga behandUngen av lagöverträdare. Man skaU givetvis ägnasig åt att göra brottspreventiva framsteg, så långt sådana är möjUga, både inompoUsverksamheten och på behandlingsområdet. Att poUsresurserna är otUlräckUga är ju påtagUgt närbrottsligheten i nästan aUa former stiger och ökningen är kraftig och därtiUihållande inte minst i fråga om den grova brottsligheten. Detta mörkaperspektiv går helt enkelt inte att förbise. AUa partier skuUe säkert vUja sUppa ägna uppmärksamhet åtdenna dystra sida av samhällsutvecklingen för att i stäUet enbart ägna sig åtatt med oUka samhäUsreformer bygga upp det goda samhället. Att komma tUl rättamed brottsUghet och annan asocialitet genom specieUa åtgärder inom polis- ochrättsväsendets ram får nämUgen lätt en negativ, improduktiv färgning över sig,beroende på att de psykologiska effekterna av dessa åtgärder sannoUktsammanhängande med våra begränsade kunskaper om orsaksfaktorerna ofta ärdiskutabla och just negativa. Kring de kriminalpoUtlska frågorna uppstårdärför inte säUan en beklagUg polarisering, där man spelar ut aUmän socialreformvilja mot det rimUga kravet att trygga rättssäkerhet och skydda Uv ochegendom. På sina håU menar man att de som åtminstone stäUer ettsådant krav just inte aUs skulle vara intresserade av att förändra sådanasamhällsförhåUanden som kan visas klart medverka till ökad brottslighet, ochsådana förhållanden finns självfallet. Samhällsreformatorer spelas ut motsamhällsbevarare eUer samhällsförsvarare. Tyvärr visar, herr talman, erfarenheten att brottsligheteninte enbart är en mUjöfråga utan också hänger samman med personUga svårighetermed samhällsanpassningen, dessa svårigheter må sedan bedömas eller förklarassåsom sjukliga eUer inte, såsom konstitutioneUa eller på ett eUer annat sättförvärvade. Sådana svårigheter tycks behärska en viss grupp människor i varjesamhäUe åtrrunstone så länge vi inte kommit längre med en mycket tidigtinsättande brottsprofylax t. ex. i de tidigaste barnaåren, en aspekt som förnärvarande med aUt fog är föremål för den kriminologiska forskningens särskildaintresse.