prot · FU0930 · 1971-12-31 00:00:00 — Den ger emellertid företagen möjligheter allunder högkonjunklurperioder tUl omskolnings- och vidareulbildningsfonder avsättapengar som sedan kan användas under lågkonjunkturer och avmattningsperioder föratt intensifiera omskolningen, naturiiglvis försl och främsl inom del egnaföretaget men även vid de fusioneringar mellan företagen som ju är mycketvanliga i dagens läge. Utskottet pekar i sin skrivning på de stora insalser somsamhällel gör för omskolning och vidareutbildning. Del är alldeles rikligl altsamhället gör dessa insatser, och jag är helt av den uppfattningen all samhäUeläven i framliden skall ha huvudansvaret för omskolning och vidareutbildning.Jag kan emeUertid inte finna all det på någol sätt skulle föreligga ettmotsatsförhållande mellan vad som föreslås och de insatser som samhäUet gör,nägol som utskottsmajoriteten tycks anse. Det enda som kommer alt hända är allberedskapen inför kommande lågkonjunkturs-perioder blir bättre och atttryggheten för de inom näringslivet anställda ökar. Jag har sagt att företagen kan tUlinvesteringsfonder avsätta pengar. Del belyder alt den nu föreslagnafondavsättningen inle öppnar nägon ny väg renl skattemässigl; nägra skallerkommer inte att dras ifrån slaten. Del enda som kan hända är alt samhällel fåren viss hjälp av företagsamheten genom att denna själv kan klara sitt behov avomskolning. Det måste såvitt jag kan förslå vara elt plus om man kan förstärkade samhällsinsatser som redan nu görs med frivUliga insatser frän näringslivetsjälvl. Jag yrkarbifaU lUl reservaiionen. Skattefria utbildnings- och omstäUningsfonder förföretag HerrENGKVIST (s); Den fräga vi här diskuierar har varil föremålför prövning även vid några , I stort sett har ocksälidigare samma motiveringar som anförls både för och emol skattefriaUtbUdnings- och omställningsfonder för förelag. Jag vUl därför bara helt korlunderstryka nägra av motiveringarna för skalleulskollels avstyrkande av föreliggandemotion. Lät mig försl, herr lalman, peka på något av vad somanföres i skalleulskottets betänkande, nämligen att kostnad för omskolningeller ulbildning är avdragsgill vid taxeringen, om den är alt anse sompersonalkostnad i rörelse eller omkostnad för fullgörande av riänsl. Dellagäller , och del bör man noiera i sammanhangei. Vidare anför utskollet att arbelsmarknadsulbildning längehar använls som ell arbetsmarknadspoUtiskt inslrument. Kosinaderna för arbetsmarknadsutbUdningberäknas för /72 uppgå till , vUkel iförhällande lill närmasl föregående budgetår innebär en ökning med 95 miljonerkronor. Innevarande budgetär är det inle mindre än 100 000 personer och näslabudgeiår siiger siffran lill 105 000 personer som kommer i åtnjutande avarbetsmarknadsutbildning. I själva principfrågan vill jag framhålla attulskollsmajorileten naturligtvis inte är emol alt allt göres som bör göras förall siärka förelagens beredskap alt möta svårigheter på arbeismarknaden. Vi äremeUertid av den uppfattningen all det inle är rimligi att jämsidesmed att staten lämnar sä betydande anslag lill åtgärder för Skattefria utbildnings- och omställningsfonder förföretag arbetsmarknadsutbildningman också skulle införa rätt lill skattefri fondavsättning av medel föromskolnings- och utbildningsverksamhet. Reservationen innebär ju alt förelagmed god avkastning får möjlighel lill sädan skattefri avsättning föromskolning. Företag inom mindre lönsamma branscher, som kan befaras ha detslörsla behovel av omskol-ningsverksamhet och således borde ha god beredskap idetta avseende, har uppenbarligen inte alls samma möjligheter lill sådanfondavsällning. Som vi ser det kan motionärernas förslag medföra ensnedvridning av samhällets ätgärder, som ganska säkert inte skulle leda tillden effektiva hushållning med dessa medel som man skulle vilja uppnä. Framföralll skulle del leda lill en större omgång i administrationen, det skulle bliell klumpigare inslrumenl om jag fär uttrycka mig så. Del ger intemöjligheler lill överblick av åtgärderna som vi anser all man bör ha. Utskottsmajoriteten anser att stödel lill utbildnings- ochomskolnings-verksamheten bör utgå efler samma rikllinjer som . Del ärenligl vår mening mer ändamålsenligt och också mer effektivt. Med detta vill jag yrka bifall lill skatteulskoilels förslag. i (m); Del finns inle nägol all direkl reagera emoli anförande mer än alt han hävdar all alldenslund samhället nuanslår etl visst belopp för omskolningsverksamhel, så har man därmed uppfylltvad som behöver göras. Genom det syslem som vi föreslär är del inle hellotänkbart, , ati de belopp som man frän samhällets sida iframtiden behöver anslå för omskolningsverksamhet kan komma alt bli mindre. Jag vill ocksä undersiryka att den ulbildning som skervia näringslivel ofta är bällre målinriktad och inte sällan ger ell bällreresultat. Vi har inom näringslivet sedan läng tid lillbaka - långl innansamhällel vidtog nägon sädan åtgärd hafl en myckel omfallande ulbildning. Jagkan hänvisa lill den slora utbildningsverksamhet som har bedrivits viahantverksorganisalionerna, vartUI samhällel har lämnat etl ytterst litetanslag, men där vi fåll fram verkligt branschkunniga människor som varit tillutomordentligt stor nytta när del gällt all bygga upp induslrin i värt land. Sell ur den synpunklen trorjag,, all vi kan vara överens om att del ena goda inle bör förskjutadel andra. Därför skulle man kanske med litet generositet och förståelse förproblemen frän regeringspartiet även kunna vara med om alt bifalla dennamotion. HerrENGKVIST (s): Del är möjligl att de sammanlagda resursernaskulle kunna bli slörre; därom kan jag emellertid inle ullala mig nu del trorjag inte nägon kan. Vad jag däremol vidhåller är vär uppfattning, alt dessasamlade resurser inte så säkert kommer all användas på del riktigaste sällel.Jag skulle för min del myckel väl kunna länka mig etl ännu mer långtgåendesamarbete mellan näringslivet och statsmakterna när det gäller all planeraomskolningsverksamhelen om delta blir aktuellt, men del är en annan sak. Jagtror inte att man bör bryta sönder den arbetsmarknadspolitiska verksamhel som ligger i det nuvarande sysiemel. Överläggningen var härmed slulad. Propositioner gavs pä bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservaiionen av i m,fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad.Sedan i begärt votering uppläsles och godkändes följandevoleringsproposition: Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken Den som viU att kammaren bUaller skatteutskottetshemstäUan i betänkandet nr 6 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen av i m.fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöier ha röslal för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkslälldes volering medomrösiningsapparal. Denna omröstning gav följande resullat: §11 Föredrogs justilieutskottets betänkanden: Nr 1 i anledning av Kungl, Maj:ts proposilion angåendeulgifler på tiUäggsstat tUl riksslaten för /71 i vad avservissa anslag inom justiliedeparlemeniels verksamhetsområde. Nr 3 i anledning av moiion om förläggande av enfastighetsdomstol lill , Kammarenbiföll vad utskottet i dessa belänkanden hemställt. § 12Parlamentarisk utredning angående näringspoUtiken Föredrogs näringsulskollelsbelänkande nr 1 i anledning av moiion om en parlamentarisk utredning angåendenäringspoliliken. I betänkandet behandlades motionennr 511 av m.fl. med hemstäUan alt i skrivelse tillKungl. Maj:l skulle anhålla om skyndsami lillsältande av en parlamenlariskarbetsgrupp för utarbetande av etl preciserat handlingsprogram för en aktiv näringspolitiki enlighet med vad som anförts i motionen. UtskottethemstäUde, att skulle avslå motionen m 511. Reservation hade avgivits av herrar i Glömminge,i och (alla c), vUka ansett att utskottet bort hemställa, att i anledning av motionen m 511 hos Kungl.Majl: skuUe anhåUa om skyndsamt tUlsättande av en parlamentarisk utredning meduppdrag att utarbeta ett näringspoUtiskt handUngsprogram i enUghet med vadreservanterna anfört. Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken HerrSJÖNELL (c): Det nya näringsutskotlels försia betänkandegör väl inte anspråk pä all i denna sin egenskap bli ell uppmärksammathistoriskt dokument men behandlar ändå ell ämne av stort inlresse, nämligennäringspolitiken, Näringspoliliken har under de senasie åren gäng på gängkommit i den allmänna debattens bUckpunkl och gjordes av socialdemokraternalill del dominerande inslaget i den politiska bilden under och genom partikon-'gressen 1967, Vid denna lid tecknades av regeringspartiet djärva perspektiv molen löftesrik näringspolitisk horisont, och i svepande formuleringar fastslogsatt den nya näringspoliliken skulle bli en mäktig hävstång mol effektiviseradproduktion, högre levnadsstandard och bällre jämlikhet. Men, som jag hade anledning att konstatera iremissdebatten när jag tangerade detta ämne "bidde" det liksom inget.De stolta parollerna verkar konfronterade med den bistra verkligheten -skäligen avflagade, och det talas pä socialdemokratiskt håll numera yllersllitel om näringspoliliken och ännu mindre om vad en sådan egentligen är och stårför. I själva verkel svarar våra socialdemokrater ofla päfrägan om näringspoUtiken närmare kan definieras med all hänvisa tillInvesteringsbanken, var enligt vår uppfattning etl brainitiativ, och förslaget stöddes också av när del lades fram. Mensom näringspoUtiskt handlingsprogram betraktat är detta initiativ skäligenmagert, hur goda insatser Investeringsbanken i övrigt kan komma att göra. hänvisar visserligen utskollsmajorileten tUlutredningsarbete, som utförs genom särskUda kommittéers och andra organsförsorg, till Statsföretag AB:s samordnande funktion och till den långsiktiganäringspolitiska planering, som sker i industridepartementet. Men dessa skUdaaktiviteter är fortfarande ingen samlande handlingsram för den alll viktigarenäringspoliliken och motsvarar föga de högtflygande ambitioner, somproklamerades på den socialdemokratiska partikongressen 1967. Jag har, herr lalman, velat teckna denna bakgrund tiU denpartimolion med nr 511 som väckt lill årets riksdag. Molionenbehandlas, som jag inledningsvis antytt, av näringsutskotlet i dess ullålandenr 1. Utskottsmajoriteten avstyrker bifall till molionen och cenlernsrepresentanter i utskottet svarar ensamma för reservaiionen. För vär del är näringspolilikenav utomordentlig betydelse och vi förmenar all dess konglomerat av skildabeståndsdelar, verkande inom en mängd samhällsområden, rätt samordnade ochsammanvägda kan och bör bli ett av våra viktigaste poliliska instrument när delgäUer all kanalisera marknadskrafterna mot största möjliga välfärd i samhällel. När jag dä begagnar uttrycket välfärd, herr lalman,åsyftar jag delta begrepp i dess vidaste betydelse, alltså icke bara det somkan mätas i bruttonationalproduktlermer, utan allt vad därutöver erfordras ifräga om arbelstrivsel och andra immaterieUa värden, som lillsammans medmateriellt välstånd kan göra den enskilde individens liv meningsfullt. Vi menarifrän cenlerns sida, all marknadskrafterna, styrda och kontroUe- rade av sociala hänsyn, mäsle fä utvecklas under fritävlan för att därigenom bl. a. kunna erbjuda etl frill och obundetkonsumlionsval. För att marknadskrafterna skall kunna kanaliseras mot störstamöjliga välfärd fordras emeUertid enligt vår mening alt samhällel utstakar enram, inom vilken dessa krafler kan lämnas alt utveckla sig och verka, samtvissa grundprinciper för samhäUets mälsällning i detta stycke. Det är därför vi nu genom parlimotioner yrkat påatt ell näringspolitiskt handUngsprogram fastställes genom awägningar som görsav en parlamentariskt liUsall arbetsgrupp. Som vi har påpekal i årets motionbygger människans vilja tiU insatser och ansvarslagande själva grunden förall samhällelig ulveckling - givetvis på egenintressel, men också på viljanlill samarbele och solidaritet. Del mäste alltså göras en avvägning mellankonkurrens och samverkan, och denna avvägning måste i sista hand göras avsamhället. Etl av de viktigaste samhäUsavsnitten där bådekonkurrensen och samverkan har den största belydelse för utveckUngen och därdessa element måste sammansmältas tUl en harmonisk symbios är juslnäringspoUtiken. För att denna process skall kunna bli praktiskt genomförbarkrävs uppenbarligen ett konkrel handUngsprogram. Näringspolitiska åigärder vidlas och näringspolitiskahänsyn mäsle las inom en mängd samhällsområden, t. ex. kommunikationsområdet,lokaliseringspoUtiken, bostadsförsörjningen, utbildningsområdet och jordbrukspolitiken.Men allt detta är och har varil delinsatser, som var för sig varil mer ellermindre effektiva. Maximal effektivitet kan inte uppnås förrän de olikadeUnsatserna harmonieras liU en enhet, till ell genomtänkt principprogram medklart definierade huvudmålsättningar. Det förhåller sig pä ungefär samma sättsom med etl företags förutsättningar att nå maximal effektivitet. Inomföretagels verksamhetsområde kan göras insalser pä olika delsektorer, t. ex.försäljningssektorn, marknadsundersökningar, inköpssidan, lagerhållningen,personalsidan, transportapparaten, finansieringen etc. Isolerade insatser inomalla dessa delområden blir i längden meningslösa eller får bara temporäreffekt om de icke sammanväges i en enhetlig policy enligt vUken ramarna förföretagels hela verksamhel fastställes och den långsiktiga målsättningendefinieras. säger utskoltsmajorileten i sill avvisande av vårlförslag all elt näringspolitiskt handlingsprogram av den typ vi åsyftar icke ärerforderligt därför att särskilda kommittéer och andra organ utför arbete pämånga av dessa områden som molionärerna anför. a. erinras om den nyligentUlsalta delegalionen för de mindre företagen och om Statsföretag AB:ssamordnande funktion. Man erinrar också om att industridepartementet bedriveren långsiktig näringspolitisk planering och anför att äretl av instrumenten för denna planeringsverksamhet. Men, fru talman, detta utskottsmajoritelens enahuvudargument understryker ju bara på ett iögonenfaUande sätt riktigheten ivärt krav pä ett samlat näringspolitiskt handlingsprogram. Vad man hänvisartill är just näringspolitiska delaktiviteter som vi vUl ge maximal effeki genomen sammanvägning och sammanförande tiU en aUa aklivUeler övergripande enhetssynoch en klart definierad slutmålsätlning. Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken uppfyllasendast genom all parlamentariker representerande olika poliliskameningsrikiningar, eventueUt utökade med elt lämpligt antal neutrala experter,gör en samlad översyn av hela fältet och konkretiserar denna i ett handlingsprogram. Utskotlsmajoritetens andra huvudargument, fru lalman, molvårl förslag är påslåendet all etl realiserande härav skulle medföra endubblering av nägra andra organs arbeie och kunna fördröja genomförandet avplanerade reformer. Denna kritik måste emellertid grundas på ett missförstånd.Arbetsgruppens huvuduppgift skall givetvis icke vara att ulreda olikadelproblem inom näringspolitikens vidsträckta arbetsfält. Tvärtom utgör ju deresullal från skUda samhällssektorer som framkommer genom andra organs insalseren förutsättning för och elt underlag för arbetsgruppens samlandearbetsuppgift. AUa fakta och förslag som kan framläggas frän olika fält skallsom vi upprepade gånger påpekal sammanvägas liU en enhetlig grundsyn. Det pågående reformarbetet inom olikasamhällssektorer med näringspolitisk anknytning kan ju härigenom icke fördröjaseller hindras ulan måste i stället bli stimulerat. Det kan dessutom tilläggasall om utskottsmajoriletens argument i detta stycke hade nägon relevans såskulle ju t. ex, nägol samlat grepp över hela det vidsträckta fält som heterutbildningspolitiken icke ha kunnai las, ulan vi skulle ha varit nödsakade attgå fram med delreformer. Jag skulle tro alt elt sådant resultat skulle ha varitväsentligt sämre än del vi nu uppnätt, och knappasl nägon vUl påstå allvår samlade syn och det fastläggande av de slora grundlinjerna förutbildningspolitiken som skett har inneburil dubbelarbete och ell fördröjandeav de planerade reformerna. Slutligen, fru lalman, det somockså åberopas av utskollsmajorilelen kan Uka litel som Invesleringsbankenfylla kraven på alt representera en samlad, konsekveni näringspolilik. Deltaråd har heller icke någon parlamentarisk förankring, vilket mäste vara enallvarlig brist när del gäller all finslipa ell sä viktigt politiskt inslrumenli samhällsarsenalen som näringspolitiken ändock måste utgöra. Under della anförande överlog fru andre vice lalmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrHAGLUND (s): Jag tror att eller möjligen dess kansli fårgöra klart för sig om del här gäller en ulredning eller en arbetsgrupp, Iingressen tUl molionen stär att m, fl. anhåller om enparlamentarisk ulredning angående näringspolitiken, I att-satsen talas om ellpreciserat handlingsprogram. Det är väl en viss skillnad mellan en arbetsgruppoch en utredning; men det är en detaljfråga. Jag vUl härefter i ett avseende - det är inle aUlid manhar tUlfälle att göra det uttrycka min beundran för , nämligenför den fantastiska motionsaktivitet det uppvisat när det gäller närings- ochlokaliseringspoliliska frågor, dock inle så mycket när det gäller regionpolitiken,Belräffande det sistnämnda området vill jag emellerlid innan jag stiger ned frän denna talarstol berätta för vad som lydligenhar gätl honom förbi, eftersom han sade alt det därvidlag inle"bidde" något. Man kan undra hur en aktiv politiker, som vistats häri som , kan ha undgått all se vad somskett på det näringspolitiska området liksom all den utbUdningsverksamhet somdär bedrivits. har i alla faU kämpat så länge i dennafråga, all man t. o, m., som sade, har blivit ensam i dessasträvanden. Varför har man då blivit ensam? Jag tolkar del sä alt folkpartietoch i utskottet bättre följt med den allmänna utveckUngen än vad decenlerpartisliska reservanlerna i näringsutskotlet gjort. Jag Ivingas nuåterigen påminna om detta jag säger "återigen" därför att deledamöter som var med i den gamla tvåkammarriksdagen vet att vi ocksä där fränbankoulskottet med jämna mellanrum fick påminna om vad som skett och om våraplaner fram tUl 1972, dvs. till nästa är. Repetition anses ju ocksä varakunskapens moder. Vad har vi dä beslulal och vad lägger vitill grund för den regionpolitik, som vi hoppas skall genomföras ?Ja, 1964 ärs riksdag beslulade om en femårig försöksperiod med lokaliseringspolitik.Därefter kom länsplanering, 1968 ärs lokaliseringsutredning, 1969 ärsulredning pä omrädei och slutligen länsprogram. Vad är det dä som pågår ? Jag hoppasverkligen att också känner liU delta. länsprogram är juen sammanfattning av bl. a. det som jag nu korl redogjort för. Dellalänsprogram är nu ute på remiss hos kommunerna, och yttrandena skaU insamlas avlänsstyrelsernas planeringsräd och insändas till . Materialet skall naturligtvis sedan bearbetas av regeringen,och man har i sialsverkspropositionen uttalat att ett regionalpoUtiskt program om ett sådant kan utarbetas på grundval av materialet skaU föreläggas 1972års riksdag. Jag vUl nu fråga talesmannen för reservanterna och förcenterpartiet i den händelse motionen skall tolkas sä att en arbetsgruppskall liUsätlas om en ny sädan skulle ge etl snabbare resultat än vad del1972 väntade regionalpolitiska programmet skulle innebära? Jag tycker all och dess partiorganisation ty i detta faU har partiorganisationerna en stor uppgift i stäUet skulle ägnaen del av sin verksamhet åt att föra ut det som jag nu mycket korl försökiredogöra för, nämligen den målsättning och inriktning som den nuvaranderegionalpoUtiken har. Vi behöver inle heller ligga still politiskt underperioden 19711972. Jag är nämligen fullt överlygad om all regeringen liksomäven eventuella remissorgan eller andra instanser som kontaktas inle kommer attha något emot att vi får en effektiv och saklig debatt om hur denregionpolitik, som bl, a. så länge krävt, skall utformas och omhur målsättningen för den skall preciseras. Den regionpolitiska åtgärd, som vi under de senastedagarna hört talas om och som innebär att 37 statliga institutioner skallflyttas ut från huvudstaden, är också en del av planeringen på delregionalpoliliska området. Den skaU ses mot bakgrunden av hela denutredningsverksamhet som där pågår. Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken Jag vädjar tUl alt ta upp en aktivdiskussion i del här siycket. Jag vädjade om del mänga gånger, när vi hade altla stäUning tUl 1969 ärs statsverksproposition med staisrådets förslag ochbearbetning av de utredningsresultat som framkommit. Där föreslogs faktiskt enregionsindelning som gav en bild av den utflyttning av statliga institutionersom nu kommer all ske. Där talades om , ,osv. Men ingen frän sida vUle säga att man intevågade sig på en sådan regionsbildning. Jag vädjade i riksdagsdebatten:Konkretisera nu hurdan regionsbildning ni vUl ha och vad ni vUl att man skaUgöra när del gäller alt lokaUsera företag! Något besked på den punkten hörde viinte av. Emellertid skaU jag inle upprepa mera utan vUl sluta millanförande med att säga följande, I det föregående utskottsbetänkandet taladesom en strukturrationalisering och en snabb leknisk utveckling. Jag hoppas attvi alla här i skall göra vad vi kan för att klara densamhällsutveckling som kan väntas under 1970-lalet, Det har talats om snabbsamhäUsutveckling, strukturrationalisering och industrinedläggningar, men harvi funderat på hur mycket som sker och hur mänga som drabbas? Vi harmött rubriker som säger så här: 20 av 50 massafabriker läggs ner under1970-talet. konstaterar: Av dagens nära 7 000sågverk finns kanske bara 2 500 kvar . Antalet fusioneringar var 1969omkring 250, 1970 var det 181. Antalet anställda i köpta företag ochanläggningar var 1969 42 540 och 1970 20 519. Den som följt med vad som skrivits i börskommentarerna harsett att Dagens Nyheters börskommentator ocksä har "filosoferat" överdetta. Han har undersökt vilka sammanläggningar som skett och vad som harinträffat pä börsen i fråga om de börsnoterade företagen och han har sallmbriken: Fusioner vUka av dessa går ihop? Del är inte jag som har hiltal på rubriken, utan det är ens. k. sakkunnig börskommentator som studerat näringsutvecklingen och funderatöver den. Han har fört ihop AGA - ESAB, - Bahco, Cemenlgjuleriel -Ärmerad Betong - ABV osv., , Pripp - Marabou, NK - , - Sonesson, -Facil, - Wirsbo - ,- , - - , osv.,osv. Han har funderat över ett 20-lal sädana här fusioneringar: att gä ihop under 1970-lalel? Sammanfailningsvis vUl jag säga att vi måste ställastarkare och slarkare krav på samhäUel för att vi skall klara den ulvecklingsom vi kan vänla oss. Jag har en känsla av att man alltför litet haruppmärksammat den här delen av den snabba näringspolitiskastrukturomvandlingen. För att uttrycka mig drastiskt vUl jag säga att det mångagånger är befogat med kritik mol näringspoliliken men att man har en känsla avatt det krävs av samhäUsapparaten att praktiskt taget som det privatanäringslivet lägger ner en fabrik och kanske mäste göra det, sett fränekonomiska utgångspunkter skaU samhäUet ha ordnat så att en ny fabrik sätts igäng. Vi mäsle komma ihåg att med den synen pä politiken får vi räkna med slorasvårigheter framöver. Vi skaU vara medvetna om att såvälsamhället som näringslivet och induslrin själv skall skapa en beredskap om detöver huvud laget skall ske. Det var vad jag hade att säga i anknytning lUl ulskollelsullålande. Jag hoppas all och fält en liten bild avvarför utskottsmajoriteten ansett det vara befogal att vänta ålminslone lill1972 i stället för alt följa förslag om en arbetsgrupp. Jag yrkar bifaU tUl utskottets hemställan ochavslag pä motion nr 511. Parlamentarisk utredning angående näringspolitiken HERRSJÖNELL (c): Jag inregistrerar givelvis med mycket storbelåtenhet och glädje oförställda beundran för . Detär på nägol säll uppfriskande att i denna lokal få möta en uppriktigsocialdemokrat.