prot · FU0965 · 1971-12-31 00:00:00 — Pengarna kommer året efter, och det ärnaturligtvis en nackdel. Vi sade oss i utredningen att om vi skall gå tUl vägapå något annat sätt får vi också ta bort bärgningsförlusterna osv. och bygga pådet resultat som man fått fram när man skördat. Men det väcktes ju omedelbartmotioner här i där man förklarade att det är skördens storlek islutomgången som är det helt avgörande, vUket självfallet är viktigt. Då fickvi ta den här nackdelen med att det kunde bU en förskjutning av utbetalningen. i Heden tog upp det här staketfaUet. Om detär så som i Heden säger måste ju skördestatistiska nämnden ta uppdetta och säga: Det är fel på strataindelningen den måste ändras. Det har juockså förekommit. Systemet byggdes upp på helt subjektiva grunder. Vi hadeinga områdesindelningar. De som känner tUl detta vet ju att när man skuUeberäkna storleken av skörden i landet hade man att utse trefyra kommunalt verksammapersoner som skulle åka omkring i sin kommun och se på vad som produceradesinom området. De satte en siffra 1,2, eller 3 för varje produkt inom områdetaUt efter grödan, efter den okulära uppskattning som gjordes. Man fick aUtså påområdet som sådant och på helt subjektiva grunder fram det material, som mansedan skulle bygga upp tiU ett objektivt grundsystem. Man byggde ett systemenUgt den s. k. provytemetoden. Men tiU att börja med hade man ju ingentingannat än de subjektiva proven att bygga på, av det materialet finns det juknappast kvar någonting . Det har den objektiva uppskattningsmetodentagit bort, och man har fått helt andra områden. Sedan kan man väl inte säga, , att vi intebehöver ta så stor hänsyn tiU skadoma, ty kan proven komma att taspå ett bättre ställe än vad provytan som helhet uppvisar. Men då harman ju inte något objektivt system. Då beror det ju på var skördetröskanbefinner sig när provet tas. Då tar man inte provet inom den yta som en gång ärutlagd. Skall man ha ett objektivt system, så måste det ju gäUa hela provytan islutomgången. Men om vi kan förbättra metoden och nämnden har i sinredovisning inför utskottet framhåUit att det kan finnasvissa möjligheter tiU det så är det klart att vi inte sätter oss emot densaken. Det skulle ju vara helt tokigt. I mitt föregående anförande nämnde jag ingenting omsjälvrisken, och ingen annan har heUer sagt någonting om den. Därför vUl jag nusäga ett par ord om den.Varje försäkringssystem innehåUer som bekant bestämmelserom en viss självrisk. I det system som vi här diskuterar är den risken ca 15,5procent. Den kan variera något och vara något större inom vissa områden ochmindre i andra. Jag vUl minnas att den på är . I andraområden är den mindre, ned tUl . Men genomsnittUgt för hela landet ärden som sagt . Jag medger gärna att det är en hög självrisk. Men omman ändrar den från 15,5 tiU , så får man enökning av administrations-och andra kostnader på . kan man invända att vi aldrig har diskuterat vem somskaU bära de kostnaderna, och det är klart att man kan göra det. Men självriskenär den risk vederbörande tar på sig, när han accepterar ett försäkringssystem.Här skaU man givetvis först och främst ta bort en del småskador. Det behöverjag här inte ingå på. Sedan måste man också ha garantier för att vederbörandesjälv inte medverkar tUl att systemet missbrukas. Och har vi kommit tiU 15,5procent. Det finns dock möjUgheter att sänka den risken utan att gå tiUriksdagen med frågan, nämligen genom att jordbrukarna själva ger bidrag. JagvUl minnas att staten ökade sitt bidrag från 15 till 30 miljonerkronor, medan jordbrukarnas andel blev oförändrad, dvs. Totaltbetalar samhäUet två tredjedelar av kostnaderna för systemet och jordbrukarnaen tredjedel. SjälvfaUet har jag då också räknat in administrationskostnaderna. Det har i denna debatt inte framkommitnågonting som ger mig anledning att ändra uppfattning; jag vidhåller därförmitt yrkande om bifaU tUl utskottets hemställan. Administration av permanent skördeskadeskydd m. m. HenPERSSON i Heden (c): i sade att det skuUedröja innan det blev klart hur normskördarna skulle beräknas. Men vifirar ju tioårsjubUeum . Det har således gått en tioårsperiod sedansystemet infördes. Men trots detta finns problemen kvar. Vi har inte kunnatåstadkomma någon rättvis bedömning. Jag erkänner att problemen är svårlösta.Men tUl dess att vi får en bedömning som inte medför sådana orättvisor som härhar påtalats gång efter annan bör det väl vara möjUgt att göra något genom attutöka möjUgheterna att ge en behovsprövad skördeskadeersättning tiU demänniskor som har drabbats av påtagUga skördeskador. Det är bara detta jag har pläderat för under denna debatt,och det är också vad vi har hemstäUt om i vår motion. Här gäller det alltsåbara en ökning av anslaget från 400 000 tUl , inte beräknat efter1 utan efter av det genereUa uttaget. Jag föreställer mig att det varen felsägning då i sade att administrationen bUr såenormt fördyrad om man sänker självrisken från tiU 12. Det måste väli stäUet vara så att det är merkostnaden för den sänkta självrisken som åsyftasav i . den 21 aprU 1971 Administration av permanent skördeskadeskydd m. m. nåden torde väl bli av samma storleksordning oavsett storleken av självrisken. i menar att jag skulleha sagt att det inte var så noga med kvaUtetsbedömningen. Det har jag intesagt. Jag anser att det är noga med den. Men jag har sagt att det finnsmöjUgheter att gå fram på andra vägar än man gör, genom attanvända metoder som kanske ger en ännu säkrare bedömning än den man nuerhåller. Om jag inte är fel underrättad sker den nuvarandekvaUtetsbedöm-rungen på de partier som kommer in till centralföreningarna. Detär aUtså ett samUngsprov från hela skörden. Om man då i stället gör kvaUtetsbedömningendirekt i samband med att man undersöker provytorna och gör det när jordbrukarenfår sin skörd i skördetröskan, så kan det bU en väl så god bedömning avkvaUteten inom det område det är fråga om. i (s): Nej, det var ingen felsägning. Jag sade attdet bUr en ökning av "administrations- och andra kostnader". Jagnämnde aUtså inte bara administrationskostnaderna. Det kan inte hjälpas, i Heden, att jag måsteyttra mig en gång tUl i denna fråga. Jag sade inledningsvis att vi trodde attdet skuUe ta innan man fick fram något så när säkra normskördar; det varvi inom utredningen på det klara med. Det har gått en tioårsperiod, och jagvågar påstå att de normskördar som ligger till gmnd för beräkningarna ärganska så säkra. Det finns ingen anledning att hysa tvivel på den punkten.Däremot är det klart att strataområdena kan bU föremål för ändring. Vi ökar juprovytomas antal tiU år, och det är möjUgt att strataområdenas antalbehöver ökas. Det är sädana saker som den skördestatistiska nämnden får ta upp. Jag måste beröra frågan omkvaUtetsbedömningen, . Det är så att man har tagit ut provytan genomslumpmässigt urval och lagt den tUl grund för beräkningen. Där sår man, därskördar man, där bedömer man bärgningsskadorna, och där måste också kvaUtetenbedömas. säger att vi kan göra aUt det här på provytan, menkvaUteten kan vi bedöma var som helst ute på fältet; utfallet kan då bli merpositivt och det kan bli mer negativt, men den risken får vi ta. Nej, då har viinget objektivt system, utan då har vi ett på slumpmässiga gmnder valtupptagningsområde. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 1 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iHeden begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer jordbmksutskottets hemstäUan i betänkandetnr 1 punkten 12 mom. 1 och 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Heden begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: den 21 aprU 1971 Vägbyggitader pä skogar i enskild ägo Utskottets hemstäUan bifölls. Utskottets hemstäUan bifölls. Vägbyggnaderpå skogar i enskild ägo Maj:t hade (punkten D 4, s.4749) föreslagit att dels under /72 bevilja delsstatsbidrag med högst tUl vägbyggnader på skogar i enskUdägo, dels förhöjt statsbidrag med högst tUl skogshuvudvägar avsärskUd betydelse ur fritidssynpunkt, dels tUl Vägbyggnader på skogar i enskUdägo för /72 anvisa ett förslagsanslag av attavräknas mot automobUskattemedlen. 1 motionen 1971:1020 av herrKarlsson i m. fl. hade hemställts, att hos Kungl. Maj:t skulleanhålla om sådan ändring i reglerna för anslaget tUl Vägbyggnader på skogar ienskUd ägo att anslagets medel också kunde användas för upprättande avregionala vägnätsplaner. 1. ansåg motionen 1971:1020 besvarad med vad utskottet anfört, 2. a. medgav attunder /72 beviljades dels statsbidrag med högst 14 500 000kronor tUl vägbyggnader på skogar i enskUd ägo, dels förhöjt statsbidrag medhögst tUl skogshuvudvägar av särskUd betydelse urfritidssynpunkt, b. tUl vägbyggnader på skogar i enskild ägo för budgetåret1971/72 anvisade ett förslagsanslah av att avräknas motautomobUskattemedlen. i (s): I motion 1020, där jag står som första namn,hemstäUer vi om sådan ändring i reglerna för anslaget till Vägbyggnader påskogar i enskild ägo att anslagets medel också kan användas för upprättande avregionala vägnätsplaner. TUl grund för denna framställnmg Ugger det faktum attavsevärda belopp av statsmedel årUgen använts för att stimulera en förskogsbmket den 21 aprU 1971 Vägbyggnader pä skogar i enskild ägo och därmedför landet i dess helhet ytterst nödvändig utbyggnad av skogsbilvägarna. SkogsbilvägnätetbUr en allt angelägnare faktor om skogsindustrin skall kunna klara sinaråvarutransporter, inte minst nu sedan flottningen lagts ned i aUt fler älvar.Men vägarna utgör också en väsentlig faktor för den inom näringen anstäUde närdet gäUer för honom att komma tUl och från arbetsplatsen. Det måste vara av största betydelse att de statsmedel somsatsas på dessa vägar bUr så effektivt utnyttjade som möjligt och att de vägarsom byggs får bästa möjliga sträckning och utnyttjandegrad, både för dagens ochför framtidens behov. har ansett att en landsomfattande modernregional skogsvägnätsplanläggning är ytterst önskvärd. har också enligt vad jag har inhämtat ålagt skogsvårdsstyrelserna att utföraregionala skogsvägnätsplanläggningar , detta utan attinvänta anvisning av särskUda medel för detta arbete. har vi här genom dennamotion velat anvisa den möjUgheten att pengar också för upprättande avregionala vägnätsplaner skulle kunna tas ur anslaget till vägbyggnader påskogar i enskild ägo. Jag viU, herr talman, understryka nödvändigheten av attregionala vägnätsplaner upprättas och att detta kan ske utan att andra förlandet nödvändiga insatser av skogsvårdsstyrelserna måste ställas åt sidan. Sommotionärer har vi anvisat en möjUghet för denna planläggnings verksamhet utanatt nya pengar behöver anskaffas, men utskottet besvarar motionen genom atthänvisa till skogspoUtiska utredningen. Denna utredning har ännu inte avlämnatnågot betänkande, varför dess resultat knappast kan hjälpa denna frågas lösningunder 1971 och 1972, utan det kommer att ta . Jag skulledärför tUl utskottets talesman vUja stäUa ett par frågor. När kan man, för det första, påräkna att skogspoUtiskautredningen kommer att avlämna sitt betänkande, och, för det andra, på vilketsätt skaU detta så angelägna arbete med regionala vägnätsplaner kunna klarasunder tiden? Såsom avslutning på detta korta anförande, herr talman,viU jag yrka bifaU tiU motionen 1020. HerrHANSSON i Skegrie (c): i stäUde en direkt frågaom när denna utredning är färdig. Vi kan inte ange något bestämt datum, men vihar sagt att den snart kommer att framlägga sitt betänkande. Det är det beskedvi har fått. När en fråga Ugger under utredning och utredningens resultat snartkommer att redovisas, brukar man väl inte föregripa utredningen. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall tUl utskottets hemstäUan. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottets hemstäUan,dels motionen nr 1020, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Utskottets hemstäUan biföUs. Punkterna 15 - 23 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Maj:t hade (punkten G 11, s, 7981) föreslagitriksdagen att till för /72 anvisa ettförslagsanslag av . I motionen 1971:989 av i m. fl.hade såvitt nu var i fråga, hemstäUts att beslutade att till Statensväxtskyddsanstalt (bU. 11, p, G 11) för /72 anvisa ett iförhåUande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt förslagsanslagom . att rUcsdagen med bifaU tiU Kungl.Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1971:989, såvitt nu var i fråga, tillStatens växtskyddsanstalt för /72 anvisade ett förslagsanslag av6 . 2. av herrar i Skegrie (c), (), (), (), i (c), och Leuchovius (m) samt (),som ansett att utskottet bort hemstäUa. att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och medbifall tiU motionen 1971:989, såvitt nu var i fråga, tiU Statensväxtskyddsanstalt för /72 anvisade ett förslagsanslag av . Jag tänker yrka bifaU tiU tre reservationer,som är fogade tUl jordbruksutskottets betänkande, nämUgen nr 2 som äraktueU samt nr 3 och nr 4 vid punktema 24, 31 och 33. De gäUer alla motionerrörande den växtbiologiska forskningen, särskUt den som avser att få framresistenta sorter och biologiska metoder för att kontrollera parasiter och andramiljöskador. I vår partimotion om miljövården har vi förklarat oss inomden givna anslagsramen vilja prioritera tre oUka områden, varav det första ärjust att ge forskningen om möjUgheter tUl biologisk kontroU så mycket utrymmesom möjUgt. Med mycket stort beklagande har vi vid punkten 40 i det betänkandedet häi är fråga om inte kunnat finna något utrymme för hela den anslagshöjningtiU mUjövårdsforskning som har begärt, utan vi har följtpropositionens Unje där. Vi har avgivit ett särskilt yttrande vid den punkten. den 21 aprU 1971 Men när det gäller de anslag som det är fråga om påpunkterna 24, 31 och 33, anser vi att det rör sig om så viktiga och såbrådskande forskningsuppdrag, att vi viU se anslagen höjda med sammanlagt på dessa punkter. Det gäller alltså under punkten 24 anslag till detresistensbiologiska laboratoriet vid statens växtskyddsanstalt, under punkten 31anslag tUl forskning rörande giftfri odling samt under punkten 33 anslag tUlWeibullsholms växtförädlingsanstalt. Att jordbruksnäringen kräver mängder av kemiskabekämpningsmedel, även höggradigt giftiga, för att bU ekonomiskt hållbar, är entes som vi länge har trott på. har emeUertid den tesen mycketallvarUgt satts i fråga, och den har i varje faU försetts med betydelsefuUareservationer. Jag skulle, herr talman, vilja citera en av de mertemperamentsfulla, men fördenskull inte mindre sakkunniga, av dessa kritiker,nämUgen förre chefen för växtförädUngsanstalten i HoUand, . Han var en av medarbetare och fuUföljer nu hennesarbete på internationeU nivå. Han skriver i en nyligen utkommen bok att det ärett misstag att tro att man inte skulle med framgång ha kunnat bekämpaskadeinsekter innan de nuvarande kemiska insekticiderna uppfunnits. "nådde agronominstora framgångar, grundade på biologisk forskning. Sedan DDT uppfunnits,började emellertid den kemiska teknologien att dominera på ett felaktigt ochoberättigat sätt, och utlovade" skriver "guld ochgröna skogar på områden, som kemister inte begriper något aUs av. Det var nu onödigtatt gå noga och försiktigt fram, det var bara att spruta på, för säkerhets skuUredan innan skadorna uppkommit. Följderna av denna inställning varkatastrofala, biologiskt och psykologiskt. Intresset för noggrann agronomiskoch biologisk forskning avtog. De som fortsatte att ägna sig åt sådant, måstesimma mot en stark ström. Och sjukdomarna och skadeinsektema ökade, både isvårighet och i antal. Det är påfaUande, att många sjukdomar som beskrivs i denäldre litteraturen, men som då åstadkom föga eller ingen skada, började attutbreda sig kraftigt. En rad sjukdomar och skadliga insekter besegrades, menantalet nytUlkomnaär mycket större.----- Vi måste nu åter" skriver dr Briejér "vända oss till de biologiska bekämpningsmedlen, inte de kemiska. Vi måsteförsöka att varsamt leda de naturUga processerna i den av oss önskaderiktningen, utan att framtvinga den med våld. I verkUgheten är tvånget attanvända bekämpningsmedel ett bevis på oskicklighet och otillräckligt vetande,och på oförmågan att styra naturens processer på sådant sätt att brutalt våldinte behöver användas. Här är ödmjukhet på sin plats; här finns inga ursäkterför vetenskapUgt övermod." Hur väsentUgt det är att få fram så giftfriabekämpningsmetoder som möjUgt och helst växter som klarar sig helt utanbesprutning, framgår vidare av det faktum att de giftiga medlen ofta finns kvarpå respektive i växterna även när de går till försäljning och förtäring. DrSchuphan, som är chef för den västtyska ,har visat att sådana gifter som parathion och diazinon, om vilka man trodde attde skulle ha nedbrutits dagar efter att de använts på morötter,fanns kvar i aUdeles för höga halter ännu . 1 besprutasexempelvis plommon med bladlusmedlet Endosulfan, som enUgt bestämmelserna har30 dagars karenstid. Det betyder aUtså att plommonen anses vara ätbara först 30dagar efter besprutningen. Det hindrar inte att många odlare besprutarplommonen så sent att de blir konsumerade efterbesprutningen. På motsvarande sätt ignoreras ofta bestämmelserna när det gällertomater och kål. Vidare finns en hel del giftiga ogräsmedel, som påverkar intebara den kultur de används tUl utan också den efterföljande,exempelvis köksväxter som odlas . De kan t. ex. tas upp ipotatisknölarna och bU anrikade där, vUket har förorsakat vissa potatisodlarestora förluster. I många faU blir aUtså skadeverkningarna av kemiskbehandUng avsevärt större än den nytta man kan vinna med preparaten, och aUtflera inser att de kemiska bekämpningsmedlen delvis helt enkelt framkaUar nya,okända skadeverkningar. Det gäller här att inte räkna på kort siktutan på lång sikt. Givetvis kan man säga att om odlarna tiU punkt och prickaföljde bestämmelserna, skuUe en del skador på konsumenterna inte riskeras. Mendetta är utomordentUgt svårt att övervaka, och har man väl fått giftet i sig,är det . Att direkt inskränka användningen av giftiga bekämpningsmedel,måste från aUa synpunkter vara att föredraga, men då behövs aUtså de andrametoderna, och de har den nackdelen att de inte på samma sätt sombekämpningsmedlen lämpar sig att göra stora industrieUa vinster på. Jag skall här återge en artikel i senaste numret avEurospectra. Det är den tidskrift som ges ut av EEC:s forskningscentrum, där enforskare, , beskriver de senaste metoderna för att bekämpaskadeinsekter. Det är här fråga om biologiska, inte kemiska metoder. De harhittiUs lämnat utmärkta resultat i Uten skala, säger han, men ännu inte provatsut i det vardagUga praktiska arbetet. Medan man väntar på att metoder av dennamycket sofistikerade sort skall bU så utprovade att de kan användas i storskala, är det bäst, säger , att använda s. k. integrerad bekämpning.Det betyder att man använder redan kända metoder i rätt ordningsföljd och pårätt tidpunkt. Han nämner av dessa metoder bl. a. att använda meramotståndskraftigt utsäde och att introducera rovinsekter eUer parasiter somangriper de insekter man vUl utrota. Det är aUtså fråga om exakt den sortensforskning som vi vill ha fram i de motioner och reservationer som jag här talarom. Jag citerar nu : "För att med framgång användadessa metoder behöver man uppenbarUgen en mängd exakta biologiska uppgifter omdet område och den art som skall behandlas, vUket betyder ökade kostnader.Industrin har hittUls visat föga intresse för att utveckla denna typ avintegrerade kontrollmetoder, eftersom det är föga vinstgivande. Om dennabekämpningsteknik, som varken skadar människor eller miljö, skaU kunnautvecklas, vilar ansvaret alltså huvudsakligen på att internationeUa ochnationeUa organisationer visar tillräcklig skicklighet, styrka och intresse försaken. Det modema samhället kan uppenbarUgen varken klara sig utan kontrollöver skadeinsekterna eUer betala det pris för pesticiderna som har betalatstills . Det gäller nu att hitta mindre 3 protokoll 1971. den 21 aprU 1971 giftigaoch persistenta medel, att ändra och standardisera de regler som gäUer ,även om resultatet bUr oekonomiskt, och att utan dröjsmål se den nuvarandefaran i ögonen så att vi undviker att komma in i en återvändsgränd som vialdrig kan ta oss ur." Jag har med fUt använt just de här utländska forskarna,bl. a. från EEC, för att understryka vår tes om behovet av giftfri odUng ochresistensforskning som mycket mer använda alternativ till besprutning, för attvisa att man i aUa industrUänder är vaken för det här problemet och att det intenödvändigtvis behöver ha katastrofala följder i konkurrenshänseende för den somsänker gifthalten först och mest. Snarare tvärtom i den mån allmänheten ochlagstiftama blir ännu mer medvetna om skadorna av teknikens giftiga cocktail,som vi så frikostigt späder på med våra bekämpningsmedels kända och okändaverkningar. Jag är övertygad om att den biologiska forskningen, om den fårtUlräckligt stöd, är i stånd att få fram även ekonomiskt användbara metoder föratt ge oss mat utan gift, om det är där vi viU sätta in våra resurser.FörhåUandet mellan de summor som det i det här speciella fallet är fråga om ochde vinster, som därigenom står att få både i mätbara och omätbara värden, ärsådant, att jag med stort förtroende yrkar bifaU tiU reservationen 2 och i densenare debatten även till reservationerna 3 och 4. HerrLARSSON i (c): Detta ärende är kanske litet unikt på detsättet att motionärerna vid punkten 24 tiU statens växtskyddsanstalt önskat ge200 mera än anstalten själv begärt. Jag vill i detta sammanhangerinra om att statens växtskyddsanstalt under en följd av år i sina petitaäskat anslag till den resistensbiologiska forskningen, vars värde ochväsentliga betydelse för framtiden vi inte behöver diskutera, eftersom någradelade meningar därom inte torde förelipga. Då har emeUertid gång på gång gett det beskedetatt statens växtskyddsanstalt bör skaffa sig resurser för resistensbiologiskforskning via forskningsrådet. Det har man försökt efterkomma men har fåttminimala anslag från den kanten. Man har inte haft möjUghet att starta dennaverksamhet, som enligt statens växtskyddsanstalt är den största och Aiestbetydelsefulla uppgiften för anstalten och som står allra högst uppe pådess önskelista. Vad man nu först och främst måste ha tUl stånd är ettlaboratorium och lokaler. Man avser då att flytta från det provisorium man nuhar till . Jag vill med detta ha sagt att om skulle höjaanslaget med dessa föreslagna är det mest att bedöma som enviljeyttring från poUtikerna. Det är ganska små pengar både för dem som ger democh för dem som tar emot dem. Men jag är fullt medveten om att det bara är enstartplatta för denna form av forskning. Alla talar om miljövård, om en giftfri omvärld, omgiftfri mat och giftfri odling, och alla är ganska ense om att vi måste syftatiU detta. Men då vill det också tUl en viljeyttring att vi är beredda attsatsa någonting, att en verksamhet äntUgen kommer i gång. den 21 aprU 1971 med att vihär hemma i skapar det ena förbudet efter det andra Nr 65 för oUkagiftiga preparat. Alternativet är ju att importera livsmedel över vUka vi inte har någon kontroll i fråga om vad de innehåUer igifthänseende. Jag viU med detta, herr talman, ha sagt att motionärernasförslag inte är något överbud i förhåUande tiU vad statens växtskyddsanstaltbehöver. Det är en form av viljeyttring från poUtikerna att i handling Utetgrand omvandla de uttalanden och de ambitioner som vi hör så mycket av i såmånga sammanhang. Jag ber,herr talman, att få yrka bifaU till reservationen 2. I detta anförande instämde (). i (s):