prot · FU09105 · 1971-12-31 00:00:00 — Av utskottets betänkande med avstyrkande av vår motion nr1488 framgår tydligt att utskottet vill komma undan en diskussion om självamaktfrågan, om principerna för statens handlande. Det gör utskottet på så sättatt man avlägger en generell trosbekännelse tUl förmån för den s. k.biandekonomin. Sådana anangemang som man nu gör är helt riktiga i enbiandekonomi, säger man. Allt annat skulle vara onaturligt för ett sådantsystem. På denna punkt är de borgerUga partierna och socialdemokraterna iutskottet eniga, och man ställer sig därför osökt frågorna: Är detta verkligenhela socialdemokratins och alla de socialdemokratiska riksdagsledamöternasönskan? Överensstämmer detta med deras ideologiska syn? Skall den nuvarandekapitaUstiska ekonomin eller - låt oss vara hyggliga och säga somsocialdemokraterna gör - biandekonomin enhgt socialdemokraternas sätt att seförbli i evighet? Är agerande i sådana här anangemang den enda roU som manförutsätter att staten skall få lov att spela gentemot det privata kapitalet? Utskottet säger vidare att frågan om inflytande för stat,kommun och anställda vid företagsrekonstruktioner är alldeles för vittgåendeför att ens prövas i sådana här sammanhang. Men, herr talman, när skall dåfrågan över huvud taget prövas? SkaU staten aldtig kunna utnyttia läget för attpressa tiUbaka det kapitaUstiska inflytandet och öka de anstäUdas ochkommunernas inflytande? Är inte varje transaktion från staten av den art som vii dag diskuterar i själva verket en chans att driva in kUar i den annars mycketkompakta struktur som storkapitalet bygger upp häri ? SkaU därför intejust den här frågan stäUas vid varje sådant tiUfälle som det vi har : Hurtror sig socialdemokraterna någonsin kunna förändra någonting, om inte uppkomnamöjligheter får lov att utnyttjas? Det kan väl i aUa faU inte vara så, attsträvan efter att gynna privatkapitalismen är så oerhört mycket starkare änviljan att nå ens en ofuUständig och blygsam reformering av maktstrukturen ienskilda företag, när staten får tiUfälle att agera? kommunisterna kan inte godkännapropositionen 117 1 förevarande skick, och vi har i vår motion 1488 ocksåredovisat vad vi kräver och hur man borde förfara, TUl näringsutskottetsbetänkande har vi fogat tre reservationer, som jag sluthgen helt kort vUlberöra. Reservationen 1 gäller själva rekonstrueringen avGötaverken. Här säger vi - och det är viktigt att ta fasta på det; "Då ettstathgt ingripande får anses nödvändigt från sysselsättningssynpunkt är detrimliga i stäUet att tecknar hela det nya aktiekapital iGötaverken som erfordras för en rekonstruktion." Vi föreslår att riksdagenanvisar ett investeringsanslag på . Det är mycket pengar,men med detta kapitaltillskott för teckning av aktier i att bh den dominerande ägaren av , och då bör behovetav garantier för obligationslån och borgen kunna tUlgodoses genom Statsföretag.Jag yrkar därför bifall till reservationen 1. Sedan tUl reservationen 2. I denna har vi anmärkt påkreditgarantierna i deras nuvarande utformning därför att de till övervägandedel utnyttias av de stora privatkapitalistiska företagen. För att ingen senareskall kunna påstå, i tal eller skrift, att kommunisternagenom sitt uppträdandeskuUe vilja sända tiotusentals varvsarbetare ut i arbetslöshet viU jagpoängtera vad vi klart och tydligt skriver i reservationen: "Omsysselsättnlngsskäl under en övergångstid kan anses motivera statligakreditgarantier måste dessa kombineras med ett verkhgt inflytande för deanställda samt för stat och kommun i de företag som utnyttjarkreditgarantierna." Det var detta inflytande som utskottet ansåg ha en såvid syftning att man nu inte kunde göra någonting aUs, Vi är inte av den meningen, och jag berdärför att få yrka bifall också tiU reservationen 2, Med reservationen 3 viU vi att som sin meninguttalar att det är oriktigt att staten själv tar initiativ till och medverkar imonopoh-serlngsprocessen med anledning av det aktuella konsortialavtalet för defyra storvarven. EnUgt vår uppfattning hade i stället en natlonaUsering av hela- eller avgörande delar av - varvsindustrin klart varit att föredra, även om vipå vårt håll under nuvarande samhäUsförhållanden anser att en sådannatlonaUsering inte leder tiU några avgörande inbrytningar i kapitaUsmen ochinte heUer tUl någon verkUg demokratisering av ekonomi och samhällsUv, Ennationaliserhig skuUe ändå kunna medföra en förbättrad offentUg ansvarighet ochäven vissa möjhgheter för de lönearbetande inom branschen att intressepohtiskthävda sig på ett bättre sätt än vi kan . Med dettaber jag, herr talman, att få yrka bifall tUl reservationen 3, Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri HenSVANBERG (s): Den fråga vi här behandlar är, precis som fruRyding säger, av mycket stor betydelse och omfattning, och det är väl attbeklaga att den har bhvit föremål för så pass summarisk behandling i utskottet dock inte bara som det sades här. Vi har haft föredragningar omfrågan och behandlat den i utskottet. Den har kommit mycket sent avkända skäl det är ingenting som vi här behöver diskutera. Vi är alla medvetnaom varför det har varit på det sättet; förhandhngarna och undersökningarna hardragit ut . Därför är det väsentligt att vi här försöker komma tiU ettbeslut utan att vi i varje detalj prövat det. Det är här fråga om att åt svensk industri garantera enfortsättning av varvens verksamhet. Detta är en mycket viktig del av svenskIndustrisysselsättning. Det gäller I varje fall 7 000 människorssysselsättning, och det gäller en industrigren där är väldigtbetydelsefullt på världsmarknaden. Trots att vi är ett mycket Utet land har vien mycket betydande varvsindustri i konkurrens med många av världens stora ochstarka nationer. Vi har att utstå en konkurrens från mycket betydelsefullaindustrUänder. Att ändå har hävdat sig så bra på detta område är välett gott betyg åt svensk företagsamhet och svensk varvsindustri. De problem som har uppstått Inom bl. a. behöverjag Inte närmare gå in på. Det är en lång process, och man har stått införmycket stora svårigheter, som kunde ha lett tUl att vi fått en väldigfriställning av arbetskraft - det skuUe ha gäUt 7 000 personer. StatUga åtgärder inom svensk varvsindustri samhälletssida gjorts mycket stora ansträngningar för att klara av svårigheterna. Ensärskild kommission har på industriministerns uppdrag arbetat med dessa frågor.Det har förts förhandlingar med privata företagare, och det har gällt att taställning tiU mycket intrikata problem på ett område där den internationeUakonkurrensen, som jag sade, är mycket betydande. Man kan naturligtvis, som gjorde, nagelfarade uppnådda resultaten undan för undan och finna att den och den detaljenkanske kunde ha varit bättre. Men jag skulle vUja göra den karakteristiken attdet ändå är ett mycket gott totalresultat som har uppnåtts. Det blir enfortsatt drift vid de här varven, det bhr litet ändrade ägarförhåUanden och detbhr ett bättre samarbete mellan varven. Det sker ändå utan att samhället går inmed några överdådiga kapitahnsatser. Låt mig konstatera detta övergripande innan jag går in pädetaljer som tog upp. Man kan säga att vad det här rör sig om är flera saker.Det gäller att se tiU att driften fortsätter vid , attSalénrederierna övertar det, att staten går in med vissa pengar i detsammanhanget, att man får en ordentUg drift där, att man i samhäUets ägoöverför Uddevallavarvet och att man får ett konsortialavtal Man får ettsamarbete mellan de här storvarven, och det är värdefulla ting, som jag serdet, därför att det inte bara är fråga om att rädda dagenssysselsättning, utan det gäUer att göra det möjUgt för svensk varvsindustri attfortsätta att utvecklas och att existera. tycks anse att själva detta att utskottet ärenigt, med undantag av kommunisterna, är ett fel I uppläggningen-det skulle ligga något oriktigt bara i att vi har kunnat bU eniga. Jag tyckerinte det är så, utan jag tror att det finns rätt värdefulla ting i denenigheten. säger så där utan vidare att det verkar som ominga är så lättlurade som statens representanter - de är flata och lättluradesom ingen annan, och de åtar sig en tjänarroU åt det privata kapitalet. Det ärväl ord som man kan säga i en debatt, men jag tror inte att det finns täckningför påståendet vare sig i detta eller i andra sammanhang. Jag skuUe tro att depå den privata sidan som har varit utsatta om jag får använda det uttrycket för statens förhandlare ingalunda uppfattat dem som några lydiga redskap åtprivatkapitalet, I reservationen 1 tar man framför aUt upp detta attSalénrederierna skulle bU ägare tUl , som det sägs, utan attegentligen betala in några pengar alls. Det är en väldigt storkapitalsubvention till privatkapitalet, hävdar man. Salénrederierna går dockin i det här företaget med visst kapital, även om inte det är utslagsgivande.Det betydelsefulla I att Salénrederierna kommer med Ugger ju främst i att mandå får erfarenhet på företagsledningens område och know-how påskeppsbyggnadsområdet, så att man kan räkna med en sakkunnig drift ifortsättningen. Det är inte så enkelt för, som det sägs här. Statsföretag attgå In och ta över också detta och plötsUgt etablera sig som storvarvsägare ochstorföretagare i rederibranschen. Det är inte bara att äga ett företag och såbUr det bra -det föratsätter väl också att det finns företagarerfarenhet ochmöjlighet att ledajust den här specieUa fabrikationen. Vi ser det från utskottsmajoritetens sida inte så att härsker något ohemult att det bara är hksom att kasta över så mycket pengar sommöjligt på Salénrederierna. Nej, vad det här gäUer är att garantera enkontinuerlig drift, att kunna låta den verksamheten fortgå och få en lyckosamutveckhng, och det är då värdefuUt att få med Salénrederierna inte för attberika dem. Hade det här varit en så förfärligt märkvärdig affär, enbra affär för privatkapitalet att göra med oerhört stora vinster att ta över,så hade väl knappast staten behövt engagera sig så mycket som den gjort. Dåhade säkerligen privat kapital stått till förfogande och velat göra de verkligtstora vinsterna, velat vara med när man öser guld med snöskyffel, som det avfru yttrande föreföU att man skulle göra. Jag vill på den punkten ta avstånd från reservationen Ioch säga att detta är, tvärtemot att det skulle vara ett ohemult gynnande avSalénrederierna, ett som vi ser det i stora stycken vettigt avtal. Detaher kanman aUtid diskutera, men i stort tror jag det är lyckosamt. Sedan är det fråga om fartygskreditgarantiema. Det är juingen ny historia det gäUer visserhgen någon omläggning av själva principernaför dem, av sättet på vilket garantierna meddelas, men själva systemet attstaten går In och stäUer kreditgarantier för varven - i viss mån för annanindustri också - är ju ingen nyhet, ingenting som man har uppfunnit i den härförhandhngskommissionen. Det vore ganska groteskt att säga att det här är någotförfärligt märkvärdigt. Den svenska varvsindustrin skulle inte kunna få kreditgarantier när vi vet att den arbetar på en världsmarknad, där andra ländersubventionerar sin varvsindustri mycket starkt. Där ställer man Inte barakreditgarantier utan bidrar också med biUiga lån osv. är egentligen ensmåfuskare när det gäller att stödja varvsindustrin, om man jämför med fleraandra och mycket stora stater ute i världen. Jag finner därför att frågan omgarantierna för fartygskrediterna mindre än något annat är en anledning tiUoro. Det är ingenting som kan ge anledning att säga att det sker något ohemultpå detta område. Jag tror att det är en vettig historia. I utskottets betänkande sägs att det rådandebiandekonomiska systemet kan vara en vettig och användbar väg att gå. Dettatolkar så att socialdemokratin utfärdar en generell trosbekännelsetUl biandekonomin, som hon uttryckte saken. Nej, vi utfärdar inte någontrosbekännelse aUs till biandekonomin, utan vi konstaterar bara att underrådande förhållanden är det en acceptabel och användbar form. Vi ser attvärlden är som den är, och vi tar inte upp någon teologisk lärotvist om hur denborde vara. Därför finner vi att man kan se saken på detta sätt i det systemsom nu råder. Men det väsenthga är inte denna teologiska tvist omkreditgarantier eller inte, utan det väsentliga är att man här har kommit framtUl att de anställda samt stat och kommun borde tUlförsäkras ett störreInflytande. Naturligtvis är det en i och för sig riktig tanke, att närsamhället här gör en insats, så borde de anstäUda och samhället också ha ettstöne inflytande över företagets skötsel. Jag är i långa stycken överens medreservationen på den punkten, men jag tror det är orimligt att i Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri 4 protokoU 1971. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri nuvarandeläge kräva detta av just det företag vi här diskuterar. Jag anser att kravet påökat inflytande är något som skall gälla för svensk industri över huvud taget.1 det parti som jag representerar ser vi det som något väsentligt att deanställda och samhället får större Insyn och medbestämmanderätt i företagen,men att här försena åtgärderna med en lång utredning om hur detta inflytandebör garanteras och på vilket sätt de frågorna skaU lösas är knappast vettigt.Det har i sammanhanget talats om att man skall garantera sådant inflytande iproportionerna för de anställda, för staten och 10procent för kommunen, men hur detta skaU ske och efter vUka former det skallverkställas säger man ingenting om. Kan vi inte bara vara överens om attgrundtanken att de anställda och samhället bör få ett större inflytande ärriktig men att detta inte gäUer specifikt för varvsnäringen? Vi diskuterar judessa frågor mycket ofta och ingående, och jag hoppas att vi i en inte alltföravlägsen framtid där skaU kunna komma fram till ett gott resultat. Men jagmenar som sagt att det då gäller hela den svenska industrin, inte baravarvsnäringen. 1 reservationen 3 talas det om den ökade samverkan mellanvarven och att man får en trustbUdning och en monopoUsering genom dettakonsortialavtal osv. Jag tycker inte att det är någonting att tvista om medtanke på vUken värld vi lever i och vUka länder som konkunerar med påvarvsområdet. var jag med en avdelning av statsutskottet iJapan, där vi bl a. studerade varvsindustrin. Frågorna om varven är juingenting nytt i den svenska . Vi fann då att de japanska företagen ivarvsindustrin inte alls var jämförbara med våra varv. Här räknar vi medomkring 7 000 anstäUda vid ett storvarv; vid ett av de varv vi besökte i Japanhade man 120 000 anställda. Det ansågs ändå inte särskilt mycket. Om vi skaUkonkunera med , så får vi väl Inte hindra vår varvsindustri från attsamverka. Det är ju ett intresse för hela landet, för sysselsättningen inomnäringen och för hela den svenska varvsindustrin att vi får ett samarbetemellan varven, så att vi kan hävda oss på världsmarknaden. En sådan samverkanavser ju inte att motarbeta de anstäUda osv., utan avsikten är att vi ute påvärldsmarknaden skall kunna kämpa mot varv av helt andra dimensioner. Jag troratt det vore mycket oklokt om vi här i gick den motsatta vägen ochförsökte sprida vår varvsindustri och hindra varven från att samarbeta. Det härär, tycker jag, ett område där vi har all anledning att se tUl att vi fårvettiga företag, företag av en sådan storleksordning att de verkligen kan görasig gällande ute på världsmarknaden. Förslaget i reservation 3 finns det därföringen som helst anledning att närmare diskutera i det här sammanhanget. Jagtror att detta är en riktig utveckUng, oavsett om staten medverkar eUer inte,om vi i skaU kunna skapa en varvsnäring som kan konkurrera ute ivärlden. Slutligen sade att när man nu här skullekunna lyckas med att pressa tUlbaka storkapitalet, så gör man det Inte, HonStäUde htet uddigt frågan: När någonsin skall man kunna förändra någonting, omman inte gör det nu? Kanske är det sä att viljan att bevara kapitaUsmen ärstarkare hos socialdemokratin än vUjan att göra någonting på detta område? Jagtror jag kan försäkra att intresset frånsocialdemokratins sida att speciellt stärka det svenska storkapitalet ärobefintUgt, Men här är det fråga om att klara sysselsättningen och att klara ensvensk industriproduktion, 1 stäUet för att ta upp rent teologiska tvisterbör.man se det här som en möjUghet att garantera människorna sysselsättning ochse tUl att den här industrin lever vidare och kan utvecklas i konkurrensensvärld. Vi tar upp hela vår syn på samhäUet, ägandeförhåUandena och aUt detta iett sammanhang där det här bara är en del det är ju inte så att vi kananvända varven som någon prototyp för svensk socialisering. Den här propositionen har kommit att passera mycket snabbtgenom . Den har väl inte direkt forcerats, men den har behandlatsmycket snabbt. Låt oss konstatera att vi kanske hade vunnit på att ha möjhghetatt diskutera den . Det har av rent praktiska skäl inte varitmöjligt. Det har varit nödvändigt att ta det på det här sättet. Jag tycker helt enkelt kan konstatera att det här har gjorts ett gott arbete. Det ärett resultat som man kan acceptera, även om det ideala hade varit att man hadekunnat få diskutera förslaget mer än som varit möjligt. För mig finns det ingenanledning att se det så att vi från socialdemokratisk sida bör skämmas över det- tvärtom tycker jag att detta är ett mycket gott resultat av svensk stathgföretagsamhets förmåga att förhandla med den privata industrin. Jag yrkarbifaU till utskottets hemställan, herr talman. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri (vpk) kort genmäle: Att i ett kort genmäle ta upp alla de frågorsom berörde är omöjligt, men jag skaU ta några stycken som jagfinner viktiga. sade att vi för att stärka konkurrenskrafteni förhållande tiU de utländska varven måste handla som vi har gjort. Jag kaninte fatta att tror att konkurrenskraften skulle förbättras genomatt staten ställer upp på en enskild kapitalgrupps sida, som man har gjort idet här fallet. Sedan säger man att det är väldigt värdefuUt att få justSalénrederierna som ägare tiU , därför att det företaget skullegarantera dels fortsatt drift, dels en bättre drift än om Statsföretag hadeövertagit , såsom vi har föreslagit i motionen. Efter deföredragningar och redovisningar som skett, inte minst här i kammaren,föreställde jag mig att man inom Statsföretag numera har vidtagit sådanaförändringar och upprensningar att man skuUe ha möjUghet att efter deutfästelser som gjorts behålla den personal som finns pä . Det finnsmånga skickUga både arbetare och tjänstemän som är väl värda att satsa på ochsom kan uppehålla driften. Vidare sade att kreditgarantier inte ärnågon nyhet. Nej, det är ingen nyhet aUs. Det är inte fel att det, som jagsade, ställs vissa krav på insyn och medbestämmanderätt när man får sådana.Men, sade , just i detta faU var det inte så lämpligt. Men det haraldrig varit lämpligt, inte i något faU. Staten har faktiskt varit rätt såflat. Jag viU bara peka på Uddcomb och Ellemtel, som inte är så förfärUgt gamlaföreteelser. Där har man inte ställt några krav på bättre insyn för de Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri anställda,för stat eller för kommun, och de har heller inte fått det. talar väldigt mycket om teologi - teologikan jag inte, varför jag tyvän inte kan följa honom i aUa hans svängningar. Menhan säger att viljan att stärka den svenska storfinansen sannerligen inte finnshos socialdemokraterna. Det är möjligt jag vill gärna tro honom på hans ordatt viljan inte finns. Men det vore mycket bättre om socialdemokraterna då hadelåtit även handhngama visa det. () kort genmäle: finner det underhgt att jag sägeratt det gäller att stärka konkurrenskraften utåt. Hon menade att det enhgt mittresonemang skulle ske genom att stärka det privata företagarintresset här hemmai och att det skulle vara till fördel att driften i stället för avStatsföretag skötes av Salénrederierna. Man kan naturUgtvis uttrycka det på detsättet. Jag säger att det gäller att stärka konkurrenskraften hos svenskaföretag gentemot utlandet. Det är det väsenthga när det gäller att garanteraden här sysselsättningen. Det kan inte vara något svenskt intresse att dennasysselsättning flyttas till , , eller någon annanvarvsnation. Jag vågar tro att detta arrangemang att direkt det ärinte fråga om att ta över sedan företaget varit nedlagt under treeller - låta verksamheten fortsätta är en mycket vettig väg. Statsföretag är ett mycket bra företag man behöver intetala om att här har "rensats upp" eller någonting sådant. Det äringet fel på Statsföretag, Men måste liksom varje annat industriföretagfå växa organiskt. Man kan inte slänga över företaget hur mycket som helstvarje sekund och begära att de skall klara allting utmärkt. Att begära attStatsföretag nu också skuUe ge sig in ytterligare på varvssidan är väl iprincip inte felaktigt. Men att i detta sammanhang begära att företaget ocksåskuUe bli större varvsägare och klara det jämsides med aUa andra problem voreatt ställa helt orimhga krav på Statsföretag, säger vidare att Statsföretag naturUgtvisskulle ha övertagit personalen. Det är självfallet inget fel på de anstäUda,och det är naturUgtvis de som utför det väsentliga arbetet i , Mendet skall också finnas en varvsledning, en försäljningsorganisation och enorganisaton ute på världsmarknaden. Jag tror att Statsföretag mycket väl kanklara denna uppgift framöver, och det finns ingen anledning att göra gällandeatt vi med detta har sagt att Statsföretag är odughgt. Tvärtom är det ettmycket bra företag. säger också att vad jag sagt om kreditgarantierinte är någonting nytt och att man borde ha tagit upp frågan om inflytande nunär man hade en möjlighet att göra det. Detta har inte skett när det gällerUddcomb och inte heller i något annat sammanhang, säger det är förhenne ett bevis på att statens förhandlare är flata. Jag vidhåUer att det intefinns någon som helst lust hos socialdemokratin att speciellt stärka svenskstorfinans. Vad det i detta specifika faU gällt är att snabbt genomföra enrekonstruktion och att snabbt rädda sysselsättningen. Frågan om hur stathg ochenskild företagsamhet skall samverka i detta land är vi beredda att diskutera iaUa möjliga sammanhang, dock inte lösryckt när det gäUer ett enda företag. (vpk) kort genmäle: Bara helt kort. Det gäUde 150 miljoner kronorsom Statsföretag kunde köpa aktier för I , Det gäller inte självadriften av varvet. har i många herrans år byggts upp av en skickhgarbetarstam och drivits av en företagsledning som helt stått utanförStatsföretag. Men fattades pengar, och de pengarna viU vi att StatsföretagskuUe få i anslag av staten för att kunna köpa aktier. Man skall I detta faUskilja på ägandeförhållandet och företagsledningen. Statliga åtgärder inom svensk varvsindustri HerrBENGTSSON i (s): Jag känner behov av att framhålla ett parsaker i samband med behandhngen av detta utskottsbetänkande. Den ena är att jag viU ge ett erkännande åtindustriministern för det sätt på vUket han har skött frågan om enrekonstruktion av . Den andra är att det erkännandet också skaU gåtiU den kommission som fick i uppdrag att på presentera enlösning på denna mycket besvärUga fråga. Vad det ytterst gäUde var som bekant att räddasysselsättningen för drygt 8 000 anstäUda inom . Det kankanske sägas att koncernen bedriver det mesta av sin verksamhet i en expansivdel av vårt land, där det finns gott om sysselsättning, men vi skaU ändå varapå det klara med att det hade kommit att stäUa sig ytterst svårt att skaffaalternativa sysselsättningar för de anställda om verksamheten hade kommit attupphöra. Och att så hade bhvit fallet, om man från statens sida hademisslyckats med rekonstruktionen, står helt klart för mig, egen hemkommun, , Ugger Öresundsvarvet,som är en del av koncernen och sysselsätter ungefär 2 400 man, DärtUl kan jaglägga det av Öresundsvarvet ägda dotterbolaget mekaniska verkstad, somockså det är beläget i och sysselsätter ungefär 100 man.