prot · FU0961 · 1971-12-31 00:00:00 — De senasie årens arbete med den förebyggande hälsovårdenhar också aUtmer riklat uppmärksamheten på sambandel meUan kostvanor, fysiskaklivilel och hälsa. Insalserna pä hälsovärdsupplysningens område har bl, a,lagit sikte på att klargöra den fysiska motionens betydelse för folkhälsan.Inom socialslyrelsens hälsovärdsupplysningsdelegalion har utarbetats ettlångsiktigt program för en allmän förbättring av kost- och motionsvanorna.Verksamheten har påbörjats och skall ske genom en intensifierad forskning,ulbildning och upplysning där resurserna från staten, landsiing, kommuner,företag och organisalioner skall samordnas tUl målinriktade aktiviteter, Syfletär alt ge individen ökade förutsätt ningar och valmöjligheter att förbättrahälsa och välbefinnande. Jag vUl särskUl understryka de viktiga insatser somhär kan göras av idrottsorganisalioner, folkbUdningsorganisalioner och andraorganisalioner av skiftande slag. Sjukdomar och lidande kan vi inle avskaffa enbarl genomelt aktivt frUuftsliv och konditionsfrämjande kroppsövningar det bör väl sägas.Men sannolikt skulle mycket kunna vinnas, om vi kunde vidga kretsen avmänniskor för vUka etl aktivt frUuftsliv blev en stimulerande och nödvändig delav deras livsföring. Delta blir sä mycket angelägnare när vår fritid nu blirallt längre. Det bör understrykas att del i olika avseenden pågår ettomfattande planerings- och utredningsarbete pä hela del område som denförebyggande hälsovården utgör. Jag viU ha sagt delta, eflersom en avreservalionerna till utskottets belänkande gäller jusl frågan om en ulredningrörande de sjukdomsförebyggande åtgärderna. De utredningsfrågor som närmasl lasupp i reservaiionen gäller planeringen av en långsikiig hälsovärdsupplysning,I dessa frågor pågår fortlöpande ell omfattande planeringsarbete i den lUlsocialstyrelsen knutna hälsovårdsupplysningsdelegatio-nen, som har en bredförankring och representation frän olika myndigheter och organisalioner. Närdel gäller frågan om den förebyggande hälsovårdens organisation harsocialslyrelsen fält etl omfattande utredningsuppdrag av regeringen ettuppdrag som skaU genomföras i nära samråd med sjukvårdens huvudmän, Avsikienmed detla utredningsarbete är alt hälsokontroll och annan förebyggandehälsovård skall samordnas och organisatoriskt inordnas i den av samhället bedrivnahälso- och sjukvården. På företagshälsovårdens område har viktiga samråds- ochinformalionsuppgifter anförtrotts åt en nyinrättadförelagshälsovårdsdelega-tion med allsidig representation från arbetsmarknaden,sjukvården och arbelarskyddel. Dessa exempel visar hur den förebyggandehälsovården i hög grad har stäUts i förgranden vid det pågåendeplaneringsarbetet inom hälso- och sjukvärden och det är naturligt att sä harskett med hänsyn lUl den slora betydelse som jag tror att vi alla tillmäterdenna verksamhet. Jag har velat knyta dessa reflexioner lUl denpunkt vi nu behandlar i utskottets belänkande. HerrKARLSSON i (s): Med hänsyn lUl den exposé som socialminislerngjort över de ärenden, som bl, a, behandlas , yrkar jag bifall tUl utskottetshemställan. i (c): tvivel har det hänt ganska mycket underde senare åren beträffande den förebyggande hälsovården. Men enligl min ochreser%'anlernas mening har del inte skett tUlräckligl, Här har samhället ickeställt de nödvändiga resurser till förfogande som erfordrats. Del är bUligapengar jämförl med de pengar som man får lägga pä vård när sjukdom redan harinträtt. Men, herr lalman, min avsikt är inle alt närmare berörareservaiionen utan min avsikl är all med nägra ord beröra den motion, som jaglUlsammans med några kamrater undertecknat, nämligen nr 181, I denna talar viom en riksomfattande slatlig propagandakampanj för en bältre förebyggandehälsovård. Vi har talat om all del i denna kampanj utöver användande avmassmedia, undervisningsväsendet och organisaiionerna är av största vikt attnäringsUvet engageras. Del bör inle vara svårt och det bör varaföretagsekonomiskt rikligt att söka nedbringa anlalel sjukdagar genomhälsofrämjande älgärder. Erfarenheterna från högertrafikomläggningen kundelämpligen utnyttjas vid kampanjuppläggningen, som enligt min mening börinnefatta malerial i form av fUmer, bUdband, upplysningsskrifter gjorda av encentral kommitté, specieUa program i etermedia och annonser i pressen,lektioner vid alla utbildningsanstaller och bland värnplikliga, informationerfrän organisationer pä läns- och lokalplanet etc. De centralt framslälldafUmerna kan visas som förspel pä aUa biografer och i TV. Det vore säkerligen mycket mer all säga, mendä min motion inle vunnit utskottets gUlande och dä reservaiionen av herrGustavsson i m. fl. i stort sell sammanfaller med motionens syfle, allgenom förebyggande älgärder förbättra folkhälsan, nöjer jag mig med all anslulamig lUl reservationen och jag yrkar bifall lill densamma. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs pä bifaU tUldels utskottets hemställan, dels reservaiionen nr 14 av iAlvesta m, fl,, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vUl all kammaren bifaUer socialutskottels hemsläUan ibelänkandet nr 5 punklen 23 mom, 2 röstar ja, den det ej vUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 14 av i m. fl. Vid omröslning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöier ha röstat för ja-proposilionen. Dåherr i begärde rösträkning verksläUdes volering medomröstningsapparat. Denna omröslning gav följande resullal: Vidareu tbildning av läkare Utskottets hemställan bifölls. Proposilioner gavs pä bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 15 av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärl volering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i beiänkandelnr 5 punkten 23 mom. 4 rösiar ja, den det ejvill rösiar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 15 av herrar Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöier ha röstat för ja-proposilionen. Däherr begärde rösiräkning verksläUdes votering med omrösiningsapparal.Denna omröslning gav följande resultat: Kammarenbiföll vad ulskottet i dessa punkter hemställt. Punkten 28 VidareutbUdning av läkare Maj:t hade under punkten G 10 (s. 134-136)föreslagit att tUl Vidareutbildning av läkare för /72anvisa ett förslagsanslag av . I dennapunkt hade behandlats 1. motionen 1971 :l84 av m. fl., vari yrkatsatt i skrivelse tUl Kungl. Maj:t hemstäUde att läkartjänstutredningenfick i uppdrag all snarasl lägga fram förslag om hur sjukvårdsinrättningarna skullekunna täcka behovel av kompelenl läkarpersonal, 2, molionen197 1:743 av m, fl., 3. motionen 1971:745 av m, fl., vari hemslälllsalt i skrivelse lUl Kungl. Maj:l framhöll viklen av alt sä forl samhällsekonomiska och andra resurser fanns all tillgå den invärlesme- dicinska och pediatriska aUergologin tUlerkändes ställning som specialitet, saml att älgärder även i övrigt vidtogs för att vård- och hjälpresurser ställdes lUl de aUergidrabbades förfogande. 1. attriksdagen skulle avslå motionen 1971 ;184, 2, att riksdagenskuUe avslå motionen 1971 ;743, 3, att riksdagenskuUe avslå motionen 1971:745, 4. att tiUVidareutbUdning av läkare för /72 anvisade ett förslagsanslag av . 16. beträffande läkartUlgången vid sjukvårdsinrättningarnaav herrar i (c), (), i Öskevik (c).Hylländer (fp) och (), som ansett all utskottet under 1 borlhemslälla, all med bifall lUImotionen 1971:184 hos Kungl, Maj;l hemstäUde att fick i uppdragatt genom läkartjänstutredningens försorg snarasl ulreda och lägga framförslag om tillgodoseende av behovet av kompetent läkarpersonal vidsjukvårdsinrättningarna. Hen (): 1969 genomförde statsmakterna en nyordningbeträffande läkarutbildningen. Hur den har verkat belräffande själva ulbildningenkanske är för tidigt att ännu dra några slutsatser av, men den har haft vissaandra verkningar säsom den nu tillämpas, som är värda att något diskutera. Dendiskussionen har i samband med behandlingen av den här punkten förts i enmotion av hen Enskog m. fl,, nr 184, Det är bland sjukvärdens huvudmän en önskanatt överflytta sjukvården frän den alltmer ökande slutna värden lUl öppen värd,Äv flera skäl anser man del vara rimligt och riktigt. Jag skulle kunna tänkamig att bakom den här nyordningen av läkarutbildningen läg en önskan attpåskynda en sädan utveckling, I varje fall lycks tUlämpningen av den ha blivitelt sådanl påskyndande av den öppna vårdens utbyggnad. Del vore i och för siginte någonling att säga om den saken, om den inle hade gått i den taklen attmycket stora svårigheter i olika avseenden uppkommit inom den slutna vården, LäkaratbUdningen förutsätter alt de i utbUdningen varandeunga läkarna kommer lill den slutna vårdens underläkartjänsler och ersätterunderläkarna. Men konsekvenserna av en sådan utveckling har snabbt visat sig imycket stora svårigheter för bl, a, medicin- och kirurgkUnikerna all fungeraulan kompetenta underläkare. Det är inte enbarl landsorlsla-saretten som hardrabbats, ulan svärigheterna har uppträtt myckel markant.också på en hel del avvåra centrallasarett. I december1969 tUlsattes läkartjänslutredningen, som är avsedd alt undersökahur läkarfördelningen skaU ske, i varje fall tUl dess vi fär en balansbeträffande tUlgäng och efterfrågan pä läkare, vUket dock inle inträffar förränförhoppningsvis nägon gång i mitien på 1970-talel. Utskollet säger när man behandlar denna motion alt läkarljänstulred-ningenkommer alt lägga fram etl betänkande , och del finnsdärför ingen anledning att bifaUa del yrkande som ställs i molionen, nämligenatt läkartjänslutredningen fär i uppdrag all lägga fram förslag hur sjukvårdsinrättningarnaskall kunna läcka behovet av kompelenl läkarpersonal, I och för sig skulle jagha kunnat acceptera ett sådant skäl, men jag vet att många kloka och vettigamotioner begravs med hänvisning lUl en utredning, som sedan kanske inte alls tarupp just den frågeställning som respekiive motioner avser. Jag tror, herrlalman, att det här är elt sådant exempel. Det är inte alls givet - ochutskottet skriver inte heller så tvärsäkert att läkartjänstutredningen i delhär fallet är den rätta instansen. Jag skall citera utskottets skrivning idetta fall: "Läkarriänstulredningen behandlar bl, a, frågan omvUka kategorier Ijänsler för läkare som skaU finnas inom sjukvårdeninnefattande bl, a. tjänster för läkare under vidareutbildning. Utredningensförslag skaU framläggas , Med hänsyn härlUl och dä detankommer pä att fördela tUlgängliga läkarresurser är det enligtutskottets mening inte erforderligt med tUläggsdirektiv tUl läkartjänslutredningen," Min egen uppfattning är den ochjag har fält den bestyrkt alt man här behöver påpeka den myckel allvarliga situation som har uppståttför våra lasarett och sjukhus dä det gäUer underläkare. Jag tror att det ärrimligt och rikligt att här begära att i kontaki medläkartjänstutredningen omgående försöker att lösa det här problemet. Jag ber,herr talman, att fä yrka bifall tUl reservationen 16, Hen KARLBENGTSSON i (fp): Med anledning av motionen 184, där denaktuella vidareutbildningen av läkare berörs, villjag anföra följande. beslulade om vidareutbUdning och fördelning avläkare i enUghet med propositionen 1969, som också sade. 58-59 i denna proposition anförde departementschefen följande: "Behovel av tjänster för läkare i underordnadställning för specialist-och allmänpraktikerulbUdning kan vid utgången av är1975 uppskattas lUl drygl 3 500 vid sjukhusen och drygl 200 inom den öppnavärden. Jag räknar med", skriver han, "all det också skall blimöjligl att bereda de läkare som sä önskar tUlfälle lill fortsattvidareutbildning, Detla innebär emellerlid alt de underordnade läkartjänsternavid våra sjukhus i aUl större utsträckning kommer att uppehållas av läkare sombefinner sig under vidareutbUdning. Läkarkarriären kommer således som regel att inledas av enhuvudsaklig tUl sjukhus förlagd tidsbegränsad tjänstgöring - vidareulbUdningen varefter läkaren fortsätter sin verksamhet antingen som läkare i överordnadStäUning vid sjukhus eller ocksä helt utanför sjukhusen. Mänga av de läkare,som uppehåller underläkartjänster, måste således successivt undertidsperioden tUl omkring 1975 gå vidare frän dessa tjänster för att beredaplals äl nyutexaminerade läkare," Han säger dessulom: "JagvUl i dellasammanhang erinra om att förordnanden på underläkartjänsler enligl nuvarandebeslämmelser meddelas för högst ," Departementschefen anför vidare; "Genom att antaletunderläkartjänster, som får användas för allmäntjänslgöring och annanvidareutbUdning, vid varie lidpunkt kan anpassas med hänsyn lUl det framtidasjukvårdsbehovet erhåUer man den önskvärda möjligheten att påverka UtveckUngen,En förutsättning är dock att uppehållande av annan tjänst än förvidareutbUdning direkt avsedd riänsl i princip inte skaU kunna tUlgodoräknassåsom vidareulbildningsljänstgöring. Vidare bör tjänsierna inte få uppehåUas avandra än dem som skall fullgöra allmäntjänslgöring eller annan vidareutbUdning,Slutligen kan tjänsterna inte få uppehåUas än som vederbörandeläkare behöver för all fullgöra föreskriven Ijänslgöring undervidareutbildningen," I vår motion nr 184 framhålles alt socialslyrelsen varilmycket restriktiv belräffande bl, a. omförordnande på underläkartjänsler.Tidigare hai många läkare, som redan är kompetenta för överläkartjänster,tjänstgjort som underläkare på s, k. ulbUdningstjänsler, Detla har i slorutsträckning varit vanligt på de kirurgiska klinikerna, där man hafl ettrelalivl lågt antal fasla Ijänster i förhäUande lill antalel underläkartjänsler.Övervägande delen av nuvarande underläkartjänster beräknas komma att utnyttjasför vidareutbildning. har vi här i landet etl ganska slortunderskott pä läkare, men de som finns är i allmänhel duktiga och har en godutbildning. De under senare lid gällande adminislrativa reglerna förtUlsättning av lediga underläkartjänster vid lasaretten med kompetentabefattningshavare har väckt stor oro och medförl svårigheter. Dessa svårigheterdrabbar framför alll sjukhusen i landsorten såväl centrallasarett ochnormaUasarell som odelade lasarett. På många häll har arbetet hämmatsväsentligt, vad del gäller både den öppna och den slutna vården i avseende päsåväl kvantitet som kvalitet. Delta har omvittnats av flera sakkunniga iansvarsställning. Man torde också kunna räkna med ytterligare försämring avlasarettens arbetsresultat, om underläkarnas rekrytering och anställningsreglerinte förändras. De nya reglerna har skapat stor oro i underläkarkrelsar för deframtida anställningsförhållandena och har medförl att många underläkare söktoch söker sig frän lasaretten lUl andra tjänster, som synes ge dem en säkrareframlid. För direktionerna för våra sjukhus måsle en akliv och positivpersonalpolitik anses som väsentlig och nödvändig för att upprätthålla entUlfredsstäUande standard pä såväl läkare och sjuksköterskor som alla andrapersonalkategorier. I propositionen 35 är 1969 finns inle nägra preciseradeuppgifter om antalet nuvarande underläkartjänsler vid sjukhusen, vilka äravsedda för mer eller mindre kunniga underläkare och som man tänker ombildatill tjänster avsedda för i stort sell endast teoretiskt utbildade läkaresförsia kontakt med praktisk sjukvård under deras s, k, allmäntjänstgöring s.k, At-läkare. Del är dock tydligt att man tänkt sig en sådan ombUdning avIjänster och ej ett nytUlskapande av utbildningstjänster utöver redan befintliganödvändiga underläkartjänsler, I proposiiionen nederst pä s, 18 Nr 61 slär del: "Ämbetsverken förulsäller, alt läkarna skall fullgöra dennatjänstgöring under professionellt ansvar om än i underordnad slällning,"På s. 20, fjärde stycket, står del vidare: "I analogi med att del här ärfräga om sädan läkarverksamhet, som bedrivs av underläkare och som helt föranledsav sjukvårdens behov-- ," Det är ganska uppenbarl alt sjukvårdsslandardenmäsle bli lidande om yrkeskunniga underläkares arbete i viss utsträckningersattes av s, k. At-läkare som lydligtvis inle har lika slor erfarenhei somnyutexaminerade läkare lidigare har hafl av verksamhet på sjukhus. Den oro som detla skapat och som bl, a, tagil sig uitrycki lal och skrift - exempelvis i artiklar i av Bo Hjärn, kirurgoch underläkare vid , och docenten , biträdandeöverläkare vid och sekreterare i kirurgisk förening,och av överläkaren vid docenten belräffandeinlernmedicinen - har inte stUlals genom bemötande från exempelvis någon avläkartjänslulredningens representanter, hade ju varit naturligt omfarhågorna varit omotiverade, 1 en arlikel i nr 15 av - arlikeln ärrabricerad "Ett nödrop från " citeras en skrivelse frän överläkarna vid läns cenlraUasarell UU hälso- och sjukvårdsstyrelsen i länels landsting, I denna slår det bl. a,: "InlUl dess att nödvändigaförbättringar genomförs är del vårl krav alt huvudmannen för Iredje parlen, dvs, patienten, öppet och otvetydigt deklarerar hur det är och varför. Det är också önskvärt - och obligat all man vid ansvarsbedömning i nuvarande situation tar hänsyn tUl att våra medicinska resurser blivit OtUlräckliga utan vår förskyllan. Om palienten på grund härav vällas skada kan vi rimligen inte vara ansvariga. Sjukvården är på god väg in i ell Ullständ avotillräcklighet, den vårdsökande aUmänheten löper risk att inte få behörig behandling. Efler 7-kronorsreformens genomförande har vakanseruppstått inom vissa speciaUteler. Delta förklaras av alt de är 'tunga'. kunde tjänsleinnehavarna kompenseras ekonomiskt. En väl så viktig orsak specialitetsflykt är att utbildningsvärdel av riänslgöring där har reduce rats. Genom att underläkartjänsler inom dessa 'flyktade' specialiteter stär tomma uppslår tvånget av ell olämpligl utnyttjande av kompetent arbetskraft. Överläkare och biträdande överläkare pä öronkliniken ingår sålunda i primärjouren, och vid röntgenavdelningen de tre biträdande överläkarna. Avtalsenliga konsekvenser av della ger dem kompensations- ledighet och därigenom reduceras deras adekvata ordinarie arbetsinsats. Från röntgenavdelningen inverkar dessa förhållanden pä andra speciali teters verksamhet,-- Inom biträdande överläkares kategori förmärks speciellatecken UU oro. De var förespeglade förbättringar genom den nya sjukhuslagen.Del är uppenbart att dessa uteblir för många. När de försöker tolkaläkartjänstutredningen ser de framför sig en framlid som avdelningsläkare medsannolikt i vart fall inte bältre förhållanden. Många är besvikna och välbenägna att övergå tUl annan verksamhet. Vissakliniker har ännu tUlfredsställande rekrytering men kan ändå inleulföra optimal prestation. Palienlerna får vänta pä röntgenundersökning längeefter del alt de fått sin remiss, pä envenlrikelundersökning, Anestesiavdelningen är överutnytriad. Överläkaren har100 limmars 'övertid' per fyraveckorsperiod. Man mäste strypa programmen fränopererande specialiteter. Öppna mottagningen vid har i dagälta månaders väntetid och på lislan slår 3 200 patienter, Sjukvärdsproblemen löses inle t, ex, genom all nyaöppenvärdsljänster tillkommer. Varje ny medicinsk aktivitet utanför lasarettetkan medföra viss avlastning men kräver motprestation i form av kliniskulredning och åtgärd. Den 'etablerade' lasarettsvärden måsle förslärkas påplatsen. Överläkarna trycker hårt på alt kapaciteten måsle ökas nu.Den får inte fördröjas liUs slora kontingenter med läkarexamenutexaminerats." Av vad jag här har föredragit framgår, herr talman, ganskaklart situationen på sjukvårdsområdet. När flera av mig åberopade överläkareansett det nödvändigt på grund av sin ansvarsställning att bestämt säga ifrånhur det slär lill, finner jag del mycket naturligt att, då nu hardessa frågor lUl behandling, riksdagsledamöterna med hänsyn UU de sväriglietersom här belyses vUle uppdraga ät socialslyrelsen all genomläkartjänslulredningens försorg låta snarasl utreda och lägga fram förslag omtUlgodoseende av behovel av kompelenl läkarpersonal vid sjukvårdsinrättningarna. Jag ber därför, herr talman, att få yrka bifaU lUlreservaiionen 16. Denna reservation tUlgodoser de önskemål som framslällts imolionen 184. 1 motion nr 745 är vi några socialdemokratersom har yrkal på all i en skrivelse . Maj:l skulle begäraatt de människor som drabbas av olika aUergiska sjukdomar skulle fä en krafligtvidgad hjälp. Vi har gjort del mot bakgrunden av alt del enligltiUgängliga uppgifler är mellan 10 och 12 proceni av befolkningen som lider avnägon form av allergisk sjukdom. Del innebär att nära en miljon svenskar i daghör lUl den här kategorin. Del rör sig alltså verkligen om en folksjukdom. I molionen har vi bl. a. yrkal på alt sä forl ekonomiskaoch andra resurser finns all tUlgå skaU den invärlesmedicinska och pediatriskaaUergologin vinna ställning som specialitet. Anledningen tUl att vi har detyrkandei är alt del saknas läkare med specialutbildning för att ute påfältet behandla den här väldigt allvarliga folksjukdomen. Vidare har vi yrkat all så forl som ekonomiska och andraresurser står all Ullgå skaU vårdresurserna även i övrigl för jusl den härkategorin byggas ul. Med en sä modest skrivning hade vi förväntat oss etlmyckel positivt svar från utskottet, och vi är något förvånade över allutskottet föreslår avslag på motionen. Vi hade ju bara syftat UU alt riksdagenskulle ge uitryck för en färdriktning då del gäller prioriteringen avvårdresurserna i framliden. När man läser vidare i utskollsbetänkandet finnerman emeUerlid alt ulskoltet som molivering anför alt läkarutbildningen nuomhänderhas av vidareutbildning och all vård- frågorna iövrigl ligger inom socialslyrelsens normala kompetensområde. Därför vUlutskottet alltså inle tUlstyrka molionen. Jag önskar, herr lalman, att utskottets talesman pä någotsätt förklarar den här skrivningen. Jag tolkar ,den optimistiskl pä det sältelalt utskottet har utgått ifrän att vidareutbildning ochsocialslyrelsen redan har gjort sädana insalser på området att ett inhopp avriksdagen nu är onödigt och i stället skulle hindra att praktiska resullalkommer fram. Med den tUls vidare posiliva tolkningen av utskotlels skrivninghar jag inget yrkande. Vidareu tbildning av läkare FrökenLJUNGBERG (m): Frägan om aUergisjukvärdens organisation, somär berörd i moiion och under punklen 28 i socialutskottetsbelänkande, plus frägan om allergologi som objekt för forskning och ulbildning,har följt under mer än tvä decennier. Vi kan väl inle säga alt de initiativ som har lagils underden liden har varil hell resullatlösa. Del fattades beslut pä 1960-lalel om enprofessur jusl i invärtesmedicinsk allergologi här i . Den kom lUlstånd men ändrades innan den besattes lill professur i dermalologisk allergologi.Del är nog sä riktigt alt den finns. Men del är den enda akademiska lärartjänstsom vi har i del här ämnet och som skall kunna främja forskning och bredareutbildning i värt land. Jag vill instämma helt och hället i vad min kamrat päUppsalabänken har sagt om behovet av ätgärder när det gäller allergologi.Del behövs invärtesmedicinsk allergologi i utbildningssammanhang, och förutsättningenför all man skall få del ämnel med är ju all del upptas som en specialitet iden särskUda specialilelskungörelse som herr statsrådet ger ul med jämnamellanrum. Senasl vi diskulerade den här frägan var 1969, och del varjusl i samband med alt vidareulbUdningen av läkare var högaklueU. Vid deltillfället avvisade statsutskottet, som då behandlade ärendel, denna fräga medden formulering som finns återgiven nu i socialutskottets betänkande, nämligenall man utgick ifrän att frägan skulle komma att prövas av sä avstyrkte man. Forlfarande är elt riksdagsutskottlika optimistiskt och tror alt den här frägan skall behandlas inom nämnden förläkares vidareutbildning. Jag är inle lika optimistisk som utskollel - i varjefall inle om etl positivt resullal från nämnden. Vi skall komma ihåg all del inle bara var 1969 som mansade delta ulan redan lidigare.