prot · FU0999 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta skall då ses iljuset av vad ungdomsrådet har uttalat, nämligen att det är troligt att maninte får fuU effekt av reformen , då organisationen förstefter en viss övergångstid kan utnyttia det nya systemet i full utsträckning.Jag skulle vilja fråga om det trots detta är utskottets uppfattning att ensådan övergång är önskvärd, oberoende av erfarenheterna och oberoende av om mankan bedöma effekten. På ytterligare en punkt har jag haft svårigheter att tolkautskottets skrivning, och det gäller tiUsynsmyndighetens kontroUmöjUgheter. Utskottetuttalar att det är medvetet om behovet av kontroll men vänder sig samtidigtemot de förslag på den här punkten från ungdomsrådet som Ugger till grund förpropositionen. De förslag som här avses innebär ju emellertid atttillsynsmyndigheten skaU ha möjUgheter att kontroUera deltagarförteckningar ochatt sådana därför skall finnas hos organisationerna. Detta har enUgt SÖ:sanvisningar redan nu varit möjUgt, men av SÖ har det bara utnyttjats isällsynta undantagsfaU, Om jag har förstått motionären rätt skuUe problemetnärmast vara av semantisk natur. har i det ur ungdomsorganisationernassynpunkt väUovliga syftet att bredda bidragsunderlaget föreslagit att inte bararegistrerade medlemmar utan också övriga deltagare i fritidsaktivitet skaU fåräknas in i det bidragsberättigande underlaget. vill på det härsättet göra möjligt att ändra medlemsdefinltionen. Man stäUer alltså uppföljande ekvation: Egentlig medlem + Löst adjungerad deltagare = Medlem idetta avseende. Precis samma syfte hade ju uppnåtts om man hade kallatdenna summa "deltagare" i stället för "medlemmar" i ettspecieUt avseende. Men det hade då fört med sig vissa andra problem. Denändring som föreslagits i propositionen beträffande medlemsdefinitionenomfattar ju endastmedlemsdefinitionen vid beräkning av statsbidrag tUl ungdomsorganisationen. Även om vi i vårt land har gått mycket långt i frihet vidbidragsgivningen Ugger det både i organisationernas och i intresseatt ha klara regler för anslagstUldelning, regler vilkas tiUämpning kankontrolleras. 1 ett förtroendefuUt samarbete kan sådana element knappast varastörande. Något integritetsproblem har mig veterligt aldrig uppkommit och någonutvidgning av kontroUfunktionen anser jag inte påkallad. Förslaget går inteutanför nuvarande praxis. Jag vill fråga om utskottet har någon anmärkning mot dennapraxis. Kan SÖ fortsätta att använda nuvarande system för kontroU? Jag vore tacksam för ett klarläggande frånutskottets talesman, eftersom utskottet försiktigtvis inte anvisat någonkonkret utväg ur de problem som jag ställer. Stöd tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. HertOLSSON i KU (fp): Jag konstaterar att statsrådet gårhårt ut i polemik mot utskottsmajoriteten. Det gör hon med all rätt. Jag tyckerdet finns anledning att kritisera både utskottsmajoriteten och propositionennr 32 och det tänker jag ägna mig åt . Statsrådet gjorde åtminstone ett klart ochotvetydigt konstaterande som man inte kan invända någonting emot. Det var attpropositionen nr 32 väckt en synnerUgen UvUg debatt. Det kan man verkUgen lugntpåstå. Det är också naturligt att ett förslag, som så väsentligt berör degrundläggande förutsättningarna för våra många ungdomsorganisationers arbetemed deras hundratusentals ledare och miljontals medlemmar, stimulerar tiU enintensiv diskussion. Men det är nog mindre vanUgt att kritiken av ettregeringsförslag är så hård, så nedgörande och så avslöjande som denvarit i det här faUet. Också från kammarens ledamöter har kritiken varit utomordentUgthård. Proposition nr 32 har föranlett ett stort antal motioner från samtUgapartier. För alla dem som studerat regeringsförslaget är detta inte någonöverraskning. Kritiken framstår tvärtom som oundviklig. Propositionen inbjudertlU invändningar. Detta trots att det ansvariga statsrådet, -på numera vanUgt regeringsmanér sedan förslaget väl har lagts fram genom etts. k. utspel, där medel från arvsfonden stäUts i utsikt, har gjort ett försökatt mUdra den häftiga kritiken. Vidare har statsrådet genom en artikel i försökt sprida ljus över regeringens förslag. I själva verket har dennaartikel ytterUgare bidragit tUl att fördunkla de redan oklara motiven tillvissa delar av propositionens förslag. Statsrådet påstår där att regeringen haraccepterat de principer som anfört i det förslag somföregick propositionen 32. Det är ett märkUgt påstående, eftersom regeringenoch ungdomsrådet i två kärnfrågor frågan om ungdomsanslagets natur ochfrågan om fördelningen av bidraget mellan oUka organisationer - har oUkaåsikter. På den första punkten säger ungdomsrådet att anslaget -Uksom hittUls fritidsgruppsbidraget - bör utgå som ett förslagsanslag. Stöd till ungdomsorganisationemas lokala verksamhet m.m. På den andra punkten fördelningen av stödet - sägerungdomsrådet att det inte vore rättvisande att fördela stödet efterorganisationernas medlemsantal, utan stödet bör utgå i förhåUande tillrespektive organisationers lokala aktivitet. Regeringen föreslår att anslagetskall fördelas efter medlemsantal och först inom organisationerna efteraktivitet -alltså tvärtemot ungdomsrådets förslag. vUl håUa samman stödet tiUungdomsorganisationerna utan uppspaltning på oUka grupper av organisationer.Regeringen vill spUttra upp anslaget på två huvudgrupper. Hur kan statsrådet mot bakgrunden av denna skiljaktiga synpåstå att de av ungdomsrådet anförda principerna för statUgt stöd till denlokala verksamheten har accepterats av regeringen? Vad är statsrådets kommentartUl detta? Det är naturUgtvis viktigt att de uppgifter som avansvariga statsråd förs till torgs i artiklar är belagda och noga stämmer medverkligheten. Om statsrådet håUer med mig på den punkten, skulle jagockså gärna vilja ha svar på frågan varifrån hon har fått de uppgifter som honpublicerar i samma artikel i , nämUgen att det kommunala stödettiU idrotten 1970 skuUe uppgå tiU . beräkningar är denna siffra för ,om man räknar mycket generöst, nämligen om man räknar allt som går tUlfritidsnämnderna såsom stöd till idrotten, vUket ju inte är faUet. På vilka grunder har statsrådet räknat fram ett 75 procenthögre belopp än det som den statUga utredningen har kommit fram till? Jaghoppas att statsrådets siffror antingen kommer att beläggas med bevis ellerockså korrigeras här . Det är av stor vikt för den fortsatta debatten ikommuner, landstmg och här i om stödet tiU idrotten. Sedan sade något i sitt anförande som jagtyckte var Utet märkligt. Det är möjligt att det var en felsägning. Hon sadeatt anslaget tiU de reguljära ungdomsorganisationerna har mer än fördubblatsgenom detta förslag. Såvitt jag förstår är detta påstående helt felaktigt.Endera räknar inte idrottsrörelsen till de reguljäraungdomsorganisationerna eller också har hon fel på den punkten. Om hon interäknar idrottsrörelsen tUl de reguljära ungdomsorganisationerna vUl jag fråga:Varför skaU idrottsrörelsen klassas för sig? Jag har, herr talman, något uppehålUt mig vid dessa tvåtre något tvivelaktiga påståenden, eftersom de av offentUgt haranförts såsom försvar mot kritiken av proposition 32. För att återgå till själva regeringsförslaget så sägs juen av grundtankarna bakom detta vara att stimulera ungdomsorganisationernaslokala verksamhet. Ungdomsorganisationerna är väl kvaUflcerade för en sådanstimulans. Om detta råder knappast några delade meningar. Frågan är: Hurstimulerar man bäst en sådan - från aUa synpunkter - värdefuU aktivitet på detlokala planet? Regeringen har kommit till den bakvända slutsatsen att manbör binda bidraget tiU antalet medlemmar i de oUka organisationerna, dvs. manhar fastnat för den mest statiska av aUa bidragsformer. motverkaroch bromsar rent av en aktiv organisation. Ju större antal sammankomster, destomindre bidrag per sammankomst. Låg aktivitet ger med andra ord fullt bidrag.Hög aktivitet ger mindre bidrag. Är detta aktivitetsstimulans? Nej, jag trorinte att någon känd definition av detta ord kan medge en sådan tolkning. Jagvet inte om man i kanslihuset ägnar sig åt semantiska nytolkningar. Som en följd av det statiska synsättet vad gällerfördelningen av bidragen meUan organisationerna föreslås i propositionen 32 attanslaget skall utgå som reservationsanslag. Ingen anpassning tiU det faktiskaUtfaUet av organisationernas verksamhet är därmed möjUg. Men vad säger då kulturutskottets majoritet, som så hårthar kritiserats av statsrådet här majoriteten utgörs avsocialdemokrater och kommunister om regeringens förslag till bidragskonstruktion? Utskottets majoritetsskrivning innebär en klarförskjutning tiU det bättre i förhållande tUl propositionen det skall inte pånågot sätt döljas. Man föreslår bl. a. att skaU avslå Kungl. Maj:tsförslag om antalet medlemmar som fördelningsgrund och går i stäUet direkt påantalet sammankomster såsom bidragsgrund. Beträffande den andra kärnfrågan reservationsanslag eUerförslagsanslag - har utskottet försökt sätta sig på två stolar . Deav uppenbar vånda präglade formuleringarna på s. 5 och 6 i utskottsbetänkandetmynnar ut i förslag om reservationsanslag ;' år. Men, säger man, efter detförsta årets erfarenheter bör man gå över tUl förslagsanslag. Man måste fråga sig: Varför tas inte steget fuUt ut? Varfinns för resten logiken? Om det vore någon som helst tvekan om vilkenanslagsform som är den överlägsna ur stimulanssynpunkt vore det en viss logikatt vilja awakta utfallet av något års försöksverksamhet medreservationsanslag. Men utskottsmajoritetens förslag är ju att oavsett hurverkningarna av reservationsanslaget blir bör man övergå till förslagsanslag.Denna håUning tycker jag är ganska avslöjande. Man har egentUgen redan nuinsett att förslagsanslag är att föredra, men man skjuter konsekvenserna avdenna insikt . Utskottets skrivning är en klar illustration tUl det svårai konsten att dölja reträtten från ett svagt regeringsförslag. Som ett ytterUgare belägg för att man insett de mångasvagheter som är behäftade med reservationsanslag framstår utskottets förslagatt justeringar skaU vara möjhga för att hindra att aktivitetshöjningar bromsasgenom bidragssystemets utformning. Som ännu en justerings-möjUghet nämnsanvisande av medel på tiUäggsstat. Vi reservanter folkpartister, centerpartister ochmoderater kan inte acceptera detta kompUcerade system, som trots aUatUlkrånglade jämkningsförsök lämnar ungdomsorganisationerna utan klart beskedom relationerna mellan den egna aktiviteten och statsbidraget. Inte ens för ett eUer kan vi acceptera ett dåUgtsystem, när ett bättre finns att tillgå. Vi tycker inte att regeringsprestigekan vara värd så mycket krångel. I stället för den krokiga väg som utskottetföreslår, med först preUminär fördelning och sedan möjUghet tUl inte mindre äntre justeringar samt därefter, , övergång till ett annat system. Stöd till ungdomsorganisationemas lokala verksamhet m.m. Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. byggt påandra grundprinciper i stäUet för denna serpentin föreslår vi det raka, enklasystem som förordas av ungdomsrådet, dvs. förslagsanslag med ett fast bidragper sammankomst, . Behovet av justeringar bortfaller då, likasåbehovet av uppdelning av anslaget på en idrottspost och en övrig post.Ungdomsorganisationerna vet då vad de har att vänta och kan rätta sin planeringdärefter. Detta är också i enUghet med ungdomsorganisationernas gång på gångdeklarerade vilja. Jag kan redan nu ana den invändning sommajoritetsförslagets försvarare kommer att tUlgripa: Tänk om förslagsanslagetsram kommer att spräckas? Ja, den risken finns givetvis, det skall erkännas, förnästa år Uksom för alla kommande år. Vi reservanter är emellertid beredda attta den risken. Vi har våra skäl, och om ett överskridande skulle komma tillstånd är det trots aUt inte fråga om bortkastade pengar, utan om väl satsademedel, som ger återbäring och . Det är vår övertygelse att, förutom det egenvärde somligger i organisationernas ungdomsarbete, det där görs insatser som har mycketstor betydelse för det framtida samhället: man får träning I demokratinsarbetsformer, man får lära sig ansvarstagande för verksamheten, man får övningi att planera osv. Kort sagt: Det är en förberedelse och utbildrUng fördeltagande i samhäUsarbetet . Dessutom har ungdomsarbetet en social funktion.Gemenskapen inom föreningarna underlättar i många faU anpassningen till nyamiljöer och arbetsförhållanden. Det är några exempel på de positiva verkningarsom ungdomsorganisationernas arbete har för samhäUet och individen. I detta större perspektiv får man heller inte glömma bortden allmänpreventiva effekt som bUr resultatet av detta arbete: minskadungdomsbrottsUghet, minskat giftmissbruk osv. Det är alltså någonting som manfår gratis, om man satsar på ungdomsorganisationerna. Ett ökat stöd stärker medandra ord de positiva samhällseffekterna och minskar de negativa. I detta storasammanhang är det trots aUt fråga om relativt blygsamma belopp, även omanslagsramen skulle överskridas. Hela det belopp som går till ungdomsorganisationernaär inte mycket större än enbart ökningen av statens utgifter förungdomsvårdsskolorna från innevarande till nästa budgetår. Det ärkostnadsrelationer som jag tycker är värda en tanke. En central fråga, herr talman, gäUer utskottets skrivning.Statsrådet har också understrukit detta. Hon säger att det är svårt attbli klar över utskottets skrivning, att den är svår att tolka, att den ärkryptisk. Jag kan håUa med henne på alla dessa punkter, även om det inte ärmycket mer jag skall håUa med henne om här . Ett exempel på invecklade ochsvårtolkade formuleringar i utskottets betänkande återfinnes på s. 6 därutskottsmajoriteten beskriver olika möjligheter att justera utfallet av detföreslagna bidragssystemet. Där säger utskottet å ena sidan att en konsekvensav den intagna ståndpunkten kan bli att anvisade anslagsmedel inte räcker tUlbidrag med per sammankomst. A andra sidan säger utskottet att ingenorganisation skall behöva vidkännas försämringar i förhåUande tUl nuvarandebidrag och att justeringar skall vara möjliga för att hindra att beräknadeaktivitetsökningar bromsas som en följd av bidragssystemets utformning. Jag frågar mig: Vad gäller? Antingen är meningen i ertförslag att låt vara efter mycket krångel ungdomsorganisationerna skall fåbeloppet per sammanträde. Men varför i så fall detta besvärUgasystem? Eller också är ni beredda att om utfallet blh så glädjande attungdomsorganisationernas verksamhet bUr större än väntat minska anslaget peraktivitet. VUken är er Unje? Kan man få ett klart besked av utskottetstalesman? TUl sist, herr talman, bör vi komma ihåg dehundratusentals ledare inom idrotten, reUgiösa och poUtiska föreningar ochandra ideella organisationer som ägnar sin fritid åt ungdomsarbete. De ärSveriges sämst betalda socialarbetare. Tyvärr får de ägna en stor del av sintid åt att skaffa pengar till verksamheten. EnUgt en nyUgen pubUceradundersökning med material från idrottsrörelsen täcker anslag - observera allaanslag bara en femtedel av utgifterna. Det borde vara en samhälleligskyldighet att genom vettiga bidragsformer i någon mån avlasta ledarnasekonomiska ansvar, inte minst för att underlätta nyrekrytering av frivUUga krafter.Enbart idrotten har vatie år behov av ca 25 000 nya ledare för att bibehållaverksamheten. Jag vet att den uppfattning jag här gett uttryck för delasav många oberoende av poUtisk hemvist. Det är min förhoppning att sakfråganoch inga andra hänsyn kommer att vara avgörande vid den omröstning som kommerom . Jag ber att få yrka bifaU tUl reservationen vidkulturutskottets betänkande nr 12. Stöd till ungdoms-organisa tionemas lokala verksamhet m.m. Hen NORRBYi (c): Ungdomsorganisationernas betydelse i samhällethar tidigare i oUka sammanhang betonats, inte minst ifrån den här talastolen avfru - jag håller henne räkning för det. Det sägs t. ex. i Kungl. Maj:ts proposition nr 32 att"ungdomsorganisationerna har till uppgift att ge de unga möjligheter attmedverka i samhällets utformning. Ungdomens föreningsUv ger träning i demokratiskaarbetsformer. Föreningsarbetet skapar dessutom kontakter mellan människor ochfrämjar medlemmarnas förståelse för oUkheter i etiska, reUgiösa, kultureUa ochpoUtiska frågor." Vidare betonas "ungdomsorganisationernas värde förde ungas personliga utveckUng och samhäUs-engagemang samt möjligheter attdärigenom också förebygga social missanpassning". anser mot bakgrunden härav att detframtida stödet tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet bör vara ettstöd tiU denna verksamhet i dess helhet och inte ett stöd till viss del avverksamheten eller tiU speciella former av verksamhet. hardärför föreslagit ett bidragssystem som innebär att det nuvarandefritidsgruppsstödet ersätts med ett aktivitetsstöd, där aUa sammankomster iprincip föreslås bli berättigade till bidrag. föreslog attbidraget skulle utgå med per sammankomst och beräknade följaktligenmedelsbehovet för /72 till . Detta anslagföreslogs uppföras som ett förslagsanslag. På grundval av ungdomsrådets betänkande och förslag utformade Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. statsrådetfru propositionen 32, vari statsrådet säger sig i princip ansluta sigtill ungdomsrådets förslag men anser det "erforderUgt att den föreslagnatekniska utformningen av bidragsgivningen något ändras". Den ändring som statsrådet föreslår ärinte bara teknisk! Den är av största principiella betydelse och innebär etthelt nytt förslag enUgt min mening. För det första föreslås att anslaget skallföras upp som ett reservationsanslag - ett tak skulle aUtså sättas för bidraget-och man kan nog instämma med en ledarskribent som förmodar att det ärfinansminister som talat om för att det här får inte kostamer än . Jag tycker att jag delvis fick belägg för detgenom statsrådet framträdande här . För det andra skuUefördelningen mellan organisationerna ske med hänsyn tUl medlemsantalet ochaUtså inte till aktivitetsnivån. Jag skall avstå från att avge något omdöme ompropositionen 32 utan viU bara konstatera att den bl. a, gav upphov tiU en helrad artiklar och ledare i dagspressen och i idrotts- och andraungdomsorganisationers tidskrifter där man uttrycker somliga i rätt hårdaordalag sin förtrytelse över att propositionen i de väsentUga frågornaavviker från ungdomsrådets förslag. frågar t. ex.:"Vad menar ?" Accent 10GT:s och - säger:"Hoppet står till ." ;"har bollen", osv. Det sades också att propositionen innebär ett svek motungdomen. Det tycker jag dock är att ta till för starka ord. Jag hälsar medtillfredsställelse förslaget så som det förelåg frän ungdomsrådet och som detdå var utformat. Propositionen 32 orsakade ett dussintal motioner i vilkadet bl. a. föreslogs en sänkning av åldersgränser m. m, I motioner fråncentern, och moderata samlingspartiet krävdes att bidraget tiU delokala ungdomsorganisationerna skuUe fä formen av förslagsanslag, alltså helt ienUghet med ungdomsrådets förslag. Tydligen hade statsrådet också tycktatt propositionen inte var tUlfredsstäUande utan att ytterligare åtgärder bordevidtagas, varför statsrådet lät meddela att Kungl.Maj:t ställt ur allmänna arvsfonden till förfogande för enförsöksverksamhet bland ungdom . Som hon här konstaterade skuUedetta belopp utgå , dvs. Den åtgärdenfarväl ses som en eftergift eller ett erkännande av den välgrundade kritikenmot att inte bidrag skulle få utgå tiU arbete bland dessa åldersgrupper iawaktan på vad utredningen kommer fram till. I det sammanhanget kan jag inte underlåta att frågastatrådet Odhnoff om hon inte har märkt att det redan pågår ett omfattande ochvärdefullt arbete bland dessa åldersgrupper. Det vore också intressant med enredovisning av syftemålet med försöksverksamheten. Låt mig också understrykavad utskottet säger på s. 8 och 9 i sitt betänkande vilket jag kan instämma i:"Utskottet vill tiUägga att utskottet förutsätter att den verksamhet inomspecieUa ungdomsgrupper, däribland främst ålders-grapperna under , tillvilken bidrag redan nu kan utgå enligt prövning av , inordnasi den planerade försöksverksam- het somavses i nämnda beslut av Kungl. Maj;t," När man sedan tar del av vad utskottsmajoritetenföreslagit i kulturutskottets betänkande nr 12 måste det konstateras att dentydligen inte heller var vidare nöjd med vad som i propositionen hadeföreslagits. Tyvärr kommer jag kanske att i någon mån trampa i samma spår somde föregående talarna här har gjort när man går ut för att se efter vadutskottsmajoriteten har föreslagit. Utskottet säger t, ex, på s, 6 att man har "att vägarisken för att man, om anslaget begränsas tiU sin storlek, inte uppnår hela denaktivitetsfrämjande effekt som avses med bidragsreformen". Jag skullekunna anföra ytterUgare exempel som styrker denna uppfattning och som står attläsa i kulturutskottets betänkande, men jag nöjer mig med detta enda citat. Utskottsmajoriteten har försökt att "lappa på"propositionen. Så har t, ex. förslaget om att anslagsfördelningen skaU ske medhänsyn till organisationernas medlemstal tagits bort. Man har genom ohkaförslag och konstruktioner försökt att eUminera svårigheterna förorganisationerna att få ut de bidrag som de är berättigade till. Sålunda harman sagt att vissa medel kan överföras från anslaget Bidrag tillungdomsorganisationer-. nas centrala verksamhet. Vidare har man uttalat enförmodan om att tUläggsanslag kan utgå, och sedan säger man, tydligen medkänsla av att förslaget om reservationsanslag inte tillfredsställer behovet:"Så snart underlag föreUgger för en bedömning av medelsåtgången under detförsta året i det nya bidragssystemet bör man gå över tillförslagsanslag," Jag ber att helt få instämma i den undran som statsrådethär riktade till utskottsmajoritetens företrädare. Statsrådet sade också atthon visste att vi hade haft en del debatt om denna fråga i utskottet. Jag villsäga att det var nog nödvändigt på grund av den mening som utskottsmajoritetenföreträder, bl, a. just i frågan om förslagsanslag kontra reservationsanslag:"Utskottet är medvetet om att en konsekvens av den intagna ståndpunktenkan bU att anvisade anslagsmedel - vid hög aktivitet inom organisationerna inte förslår tiU bidrag med , per sammankomst," Men sedan säger mantröstande att bidragssystemet skaU utformas "så att ingen organisationbehöver vidkännas försämringar i förhållande till nuvarande bidrag". Man måste ställa sig frågan: Vart tog strävan mot ettaktivitetsbefräm-jande stöd tiU ungdomsorganisationerna vägen? Jag vUl ocksåfråga utskottsmajoritetens talesmän - med anledning av vad som sägs på s, 6 ibetänkandet; Det är väl riktigt konstaterat att ni inte kan garantera attungdomsorganisationernas lokalavdelningar verkligen får sina utlovade 10 kronorper sammankomst? Inte bara jag utan aUa andra som arbetar inomungdomsorganisationerna viU nog gärna ha svar på den frågan. Låt mig i sammanhanget konstatera att utskottetsreservanter med sitt förslag ju garanterar att mottagarna får sina 10 kronorper sammankomst. Jag vill också säga eftersom statsrådet , om jagförstod henne rätt, inte har riktigt klart för sig vad utskottsmajoritetenegentUgen menar med de här påbyggnaderna på sitt förslag, att vårt förslag ärfullt klart, och det kan alltså inte ge upphov tUl några tolkningssvårigheter. Jag skall inte länge uppehåUa mig vid vad som sägs ireservationen. Fördelarna med vad som där föreslås är uppenbara. Stöd tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. Stöd till ungdomsorganisationemas lokala verksamhet m.m. Dessutom förmodar jag att efterföljande talare ytterUgareutvecklar motiven för vårt ställningstagande. Låt mig bara peka på följande. Bidraget kommer verkUgen att bU vad avsågatt det skuUe vara, nämUgen aktivitetsstimulerande. Vidare kan man konstatera att utbetalning av bidraget kanske i nära samband med aktiviteten. Därigenom förenklas administrationen. Ingenorättvisa meUan organisationerna behöver uppstå vid fördelningen av anslagetosv. Men, kommer någon att säga, detta kommer att kosta pengar. Det kommer inteatt räcka med de som föreslagits.