prot · FU09103 · 1971-12-31 00:00:00 — Den frågan har ju ställts av många. Motbakgrund av de erfarenheter man har i fråga om konsekvenserna för enskildamänniskor och företag som ändrat på tillståndsgivna projekt frågar man sig omdet går att genomföra ens den modifierade utbyggnaden utan komplikationer påtillståndsgivningssidan och yttranden från myndigheter och enskUda. Men jagvUl gärna först som sist understryka att det är naturligtvis oerhört viktigtmed arbetstillfällena och att de arbetstiUfäUen som vi har berört i vårreservation allvarUgt kommer upp till prövning, Uksom naturUgtvis VattenfaUspensioneringsfråga behöver penetreras och få en lösning som är till deanställdas bästa. Med tanke på att jordbruksministern från dennatalarstol framhöll att det var sakkunnigt utrett att ersättningsområden finnsför samernas rennäring på annat håU än i de översvämmade områdena frågar mansig naturligtvis varför utskottet nu säger att renbeteslanden tas i anspråk iväsenthgt mindre utsträckning. Och samtliga samer från området som man harvarit i kontakt med säger att det är inte riktigt att det skuUe finnas någraandra renbetesland. vet vi att den sidan har förändrats och attrenbeteslanden skyddats i ganska väsentlig utsträckning i det nya projektet.Jag skulle vilja säga att om det här projektet förskjutes föregriper detingenting , men en utbyggnad kan ju aldrig göras om. Jag yrkarbifall till reservationen. I detta anförande instämde och herrJohansson i (båda c). HerrANDERSSON i (fp): När vi debatteradeRitsemprojektet var det en lång debatt under en hel dag, och mför ett säkertvoteringsnederlag här i kammaren yrkade den socialdemokratiske gruppledarenherr i på återremiss. Motiveringen för detta var efter vadman kunde förstå det anförande som hade hållit tidigare på dagenoch där han sade att det i viss mån skulle bli ett förändrat läge omKaitumområdet skulle lämnas i fred. Det blev en frälsarkrans förregeringsförslaget, så att man skulle kunna fortsätta en exploatering av de härvärdefulla naturvårdsområdena. Men det äralldeles uppenbart att i den debatt som vi hade i kammaren sades det klart ifrån av de socialdemokratiska talarna däribland Nr103 utskottets ordförande - att någon sammankopphng av ochKaitumprojektet förelåg inte. Detta framgick ju också av utskottsbetänkandet.Det var alltså två skilda punkter. Men när näringsutskottet sammanträdde dagen därpå fick viett helt nytt förslag presenterat för oss. Det var inte något fullödigtmaterial. Vi fick en karta att studera, där man hade ritat in en annansträckning av tunneln ner till det bUvande kraftverket. Det projektet skullemed denna ändring bli ca 30 mUjoner kronor dyrare, räknat priser,och det framgick också klart att lönsamheten skulle reduceras med detomarbetade förslaget. Inte heller skulle lämnas i fred. Deinvändningar som vi rest mot det förra förslaget har därför inte minskat istyrka. Det modifierade förslag som vi skaU ta ställning till medför vissa förbättringar, det vill jag inte undanhålla, eftersomkalvningslandet vid inte spolieras och naturstörningarna inte bhr så storakring Autajaure. Men projektets skadeverkningar ur naturvårdssynpunkt ärfortfarande av den storleken att vägande invändningar kan göras mot dessgenomförande. Sjön bhr genom dammbyggnaden höjd ochlandskapsbUden förändrad. Vattenflödet nedanför Sitasjaure bhr obetydUgt,vilket medför att Teusadalen får ett obetydUgt vattenflöde och vissa tiderkommer att bh så gott som torrlagd. Från naturvårdshåU bedöms dessaförändringar i naturen få så stora negativa verkningar för djur och växter med starka skäl kan ifrågasätta de planerade ingreppen. Näringsutskottethar också mottagit en skrivelse från läns inlandsfiskare, där manpåtalar dessa negativa verkningar av även det modifierade förslaget. Vi reservanter i näringsutskottet har haft den ambitionenatt dela upp de ohka avsnitten i denna fråga, så att vi undgår att upprepaargumenten. har redan talat om ekonomin, och iGlömminge har talat om arbetskraftssituationen där uppe i norr, och jag behöverdärför inte gå in på de frågorna. Vi har tidigare hävdat att den planerade vägen till Ritsemär olyckUg ur naturvårdssynpunkt. Genom den bhr ju inte bara landskapsbildenpåverkad negativt, utan vägen kommer också att medföra ökade störningar genomen efter vad man kan förmoda ganska stark trafik, som kommer att vara ettstörande moment för djurUvet. vill exploatörerna påstå att vägen är tillfördel för samerna, men man kan fråga om det påståendet verkhgen är riktigt.Överensstämmer det med samernas uppfattning? har mottagit enskrivelse från Sörkaitums lappby i vUken man tar avstånd från vägplanerna ochsäger ifrån mycket bestämt att man inte viU veta av vägen. Samerna har ocksåinför förste konsulenten i lappväsendet anfört samma synpunkter, Samerna har ju erfarenheter av vägbyggande och ingrepp isina områden, och de erfarenheterna får väl tillmätas stor betydelse. Dentilltänkta vägen mellan och går genom viktiga kalvnings- ochrenbetesland. Utskottsmajoriteten hävdar att en väg är av betydelse förden framtida turismen. Ja, det är klart att framkomligheten blir större. ocksåklart att den ökade motortrafiken kommer att bh i hög grad störande. Tidigarehar båttrafiken i stor utsträckning klarat av det turistiska behovet. Ett ur naturvårdssynpunkt stort frågetecken är var manskall göra av de väsentligt ökade sprängmassorna av sten från den tunneln. Här har inte gjort klart för de beslutande myndigheternavar man tänker lägga sprängmassorna. Om man lägger stenen på marken, bhr detett lager på en yta av sex hektar. Dessa väldiga stenmassorblir till skada både för området i sig självt och för rennäringen, Samerna harbedömt det så att det kommer att inverka störande. Men framför aUt blirlandskapsbUden förändrad. säger utskottsmajoriteten att de invändningar som frånolika håll riktats mot det ursprungliga förslaget tUl väsenthg del måste ansesfalla bort vid den förändring som föreslås. Som stöd för detta antagande angerutskottsmajoriteten att de regleringar som föreslås bUr avsevärt mindre. Manmenar att skadorna för rennäringen bortfaller, när inte något kalvningslandbehöver dämmas över. Utskottsmajoriteten föratsätter att samerna i de områdensom påverkas av byggnadsprojekten skaU få ersättning från vattenfallsverket.Därmed anser utskottsmajoriteten allt vara gott och väl; när nu samerna fårersättning skaU de väl vara nöjda! Men det framgår klart av en skrivelse som näringsutskottethar mottagit att samerna sannerUgen inte är nöjda. De vUl inte ha den härexploateringen av sina marker. De behöver dem för sin näring. Samerna vet averfarenhet vad det betyder när grävskopor och lastmaskiner kommer in på derasrennäringsområden. De vet av erfarenhet vad en väg innebär i fråga omstörningar. Den planerade vägen har någon betecknat som konservöppnare tUl detförut orörda området. Det är förståeUgt att en minoritetsgrupp som samernakänner sin existens hotad genom beslut som påverkar deras levnadsförutsättningar.Även om en viss del av skadeverkningarna kompenseras genom ekonomiskersättning, ger det på inte fuU kompensation. Jag tycker det hade funnits skäl för utskottsmajoritetenatt lyssna litet mer på samernas synpunkter. Det är ju aUdeles klart attsamerna genom utskottsmajoritetens ställningstagande tycker sig inte ha fåttgehör för rimhga synpunkter. En samebys hållande av renar är, sett i det storaperspektiv som kallas balans i naturen, någonting så överlägset all annanproduktion av livsmedel att vi verkUgen borde tänka oss för innan vi beskärden. Vi talar så ofta om att människor skall ha möjlighet attvälja det arbete de trivs med - det är en riktig tanke, och det skall vi ocksåhålla på. Men när det gäller samerna är vi inte Uka generösa. De får maka påsig för exploatörerna. De får svårigheter att utöva sitt näringsfång, som detrivs med. En människa i den miljö där hon trivs är som människa en tillgång avoskattbart värde, 1 aU vår materiahsm har vi gjort det så trångt för sådana attöverleva att det är dags att stanna upp, Samerna är trots aUt den ursprungligabefolkningen i de här områdena. Det är fuUt förståeUgt att de känner sigträngda. och utskottsmajoriteten har motiverat förslagetmed att arbetskraftssituationen i är så besvärlig och attRitsemprojektet kommer attmedföra en lättnad i sysselsättningssvårigheterna, och det är vi fuUt på detklara med. Men andra förslag tUl sysselsättningsfrämjande åtgärder harframförts från vårt håU både i reservationen och av i Glömminge.Den sysselsättning som ger är ju av temporär natur. Det är alldeles klart att urnaturvårdssynpunkt - och vi har bedömt det ur den synpunkten är en mycketnegativ faktor i våra mUjövårdssträvanden. Vi anser därför att vi har sammaanledning nu som tidigare att ta avstånd från projektet. När vi frånfolkpartiet i ett tidigt skede tog avstånd från exploateringen av StoraSjöfallets nationalpark och därmed sammanhängande sjösystem, bedömde vi sakenur i första hand naturvårdssynpunkt och med hänsyn till samernas möjlighet attbedriva sin näring utan intrång. Vi anser också att vår nästa generation skaUfå möjUghet att uppleva och studera naturhga miljöer. Bevarandet av etthögnordiskt fjällandskap i naturhgt tillstånd anser vi värdefullare än attteknokraterna får genomföra , även i modifierad form. Och, somherr Regnéll tidigare sade, utdelningen kommer att bli av vårkraftproduktion. Med detta ber jag att få yrka bifaU tUl reservationen. 1detta anförande instämde (). HertHOLMBERG (m): Det är inte någon pohtiker som vill bestrida attmiljövården är en av de stora och viktigaste samhällsfrågorna. Men det ärockså ett problem som väcker starka känslor och hdelser. Allt fler har börjatinse att vår hälsa, vår trivsel men även våra inre utveckhngsmöj-hgheter ärdirekt beroende av att vi kan bevara vad som är värdefullt i vår omgivning.Miljövården har härigenom blivit något av en folkrörelse. Närdet kommer upp en fråga om ingrepp i naturen och i landskapsbilden eller närfrågan om hur vi skall kunna bevara renheten i luften och vattnet aktuahseras,växer det snabbt upp en opinion med sikte på att rädda de hotade miljövärdenaoch stoppa den planerade förstörelsen. Jag skall gärna medge att goda skäl ur miljövårdssynpunktofta framföres för att t. ex. förhindra att ett storflygfält anlägges, att ettraffinaderi uppföres, att en oljehamn byggs ut, att ett vattenkraftverk anläggseller att en motorväg dras fram. Jag kunde också nämna städernas nya bebyggelsemed dess cementklossar tiU hus som tUlåts tränga ut i städernas vackra,natursköna omgivningar. Men vem kan eller vill i en sådan här diskussion hävda attmiljösynpunkterna endast är och får vara en del av ett komphcerat läggspel, därekonomi och teknisk utveckhng, sysselsättning och internationeU konkurrens ärfaktorer som ständigt måste vägas mot kraven på att våra vatten inte förstörs,att våra natursköna kuster och fjällandskap bibehåUes och att luften vi andashåUs ren? Många viU inte göra det, helt enkelt därför att opinionen just nu ärså starkt engagerad i natur- och miljöskyddet. Många kan inte göra det, därföratt alla vet att har samhället och framför aUt de pohtiskapartier som vi aUa representerar- jag undantar inte aUs mig själv i det fallet försummat att planeraför och satsa pengar på den miljö- och naturvård som vi anser mer och meroundgänglig. För några är sedan tycks det emellertid som om vi vaknadeupp. Motioner om miljövård skrevs på löpande band, regeringen vidtog åtgärderpå det administrativa planet, forskningen intensifierades och även på det internationellaplanet var vi överens om att starkt markera intresse på miljövårdensområde. Sådana åtgärder har det varit lätt att få politisk enighetkring. Jo, därför att ingen heUer har uppfattat miljövårdsfrågorna somi egentlig mening pohtiskt partiskiljande, AUa har i stället varit besjälade avtanken att nå praktiskt genomförbara resultat, vare sig det har gäUt att hejdaden luft- och vattenförorening som följer av urbaniseringen och av industrialiseringeneller det har gäUt att bevara den traditioneUa landskapsbild som hårt skadats,inte bara av en nödvändig utbyggnad av våra vattenfaU utan Uka mycket av denigenbuskning som har följt i spåren av en nödvändig rationaUsering avjordbruket. Vad är det då för skillnad på det ärende som vi i dagbehandlar för här i kammaren, nämhgen förbudet att i framtidenexploatera Kaitumområdet och slutföra utbyggnaden av Lule älv genom att anläggaett kraftverk i Ritsem och reglera sjön , jämfört med de beslut som ansvarigapohtiker från alla partier i skilda församUngar har fattat t. ex, omanläggandet av ett oljeraffinaderi i , ett atomkraftverk iVäröbacka, ett annat i , ett storflygfält i Stump, i en av Skånesnaturskönaste trakter, en massafabrik i och liknande? Vi vet alla attdessa beslut har varit förenade med allvarliga ingrepp i naturen och att bådevatten och luft har påverkats. Men vi har måst acceptera ingreppen, därför attvi inte kan vara utan industri, elkraft, olja och kommunikationer i detta land,om standard och sysselsättning skall kunna upprätthällas. Vi lyckas visserligen och det tycker jag är en stor - genomekonomiska och tekniska åtgärder begränsa skadorna i naturen; men de finns där Ukväl. Vad som har skett i dessa fall och som måste ske ihundratals fall är att vi utan pohtiska biavsikter måste vägamiljövårdsintressena mot andra önskemål, mot kraven på ekonomisk, teknisk ochindustriell utveckling, mot nödvändigheten av att upprätthåUa vårinternationella konkurrenskraft samt mot behovet av att öka sysselsättningenoch trygga den för framtiden. Jag medger gärna, herr talman, att detta är ettprincipieUt resonemang. Men lämnar man denna princip eller har man inte dennaprincip ständigt för ögonen i varje enskilt faU utan låter sig styras avensidiga och utomstående hänsynstaganden, är det oerhört lätt att komma fel ibesluten. Jag tycker att Kaitum-Ritsemfrågan och dess behandUng iriksdagen bUvit ett typiskt exempel på hur lätt diskussionen och därmedbesluten kan komma på sned i en mUjöfråga genom att man antingen överdimensionerareller undervärderar de andra värden som skall vägas mot kravet på att bibehåUaett som vi aUa tycker stycke oersättlig svensk fjällnatur. Alternativet för mig då det gäller den ömtåUga frågan attutvinna elkraft från Ritsem och Kaitum har varken varit ett obetingat ja tillregeringens förslag eUer ett obetingat och onyanserat nej. Frågan är alltförviktig och alltför komplicerad och hade därför vunnit på att få en långtlugnare och mer eftertänksam behandling i utskott och riksdag än vad som skett. Den låsning av frågan vi haft har ju inte heUerhelt kunnatbrytas upp genom återremissen tUl utskottet. Ja, tiden visade sig varaför knapp för att man med ny och oförvillad bUck skuUe kunna ta upp det nyaoch, som jag tycker, på andra förutsättningar grundade förslaget om enmodifierad utbyggnad av Ritsem, där uppenbarUgen naturvårdssynpunkterna fåttväga särskilt tungt. Någon mer ingående analys av projektets lönsamhet harheller inte kunnat göras. Vi har Uksom även i det tidigare falletfått mer eller mindre Uta på VattenfaUs ord. Inte heller har vi den här gångenkunnat närmare undersöka den kvarstående miljöskada som framför aUt regleringenav Sitasjaure medför. VisserUgen är det helt klart att Ritsemutbyggnaden i sinnya tappning är långt bättre ur miljösynpunkt än det tidigare förslaget.Naturvårdsverket hade för övrigt i samarbete med kammarkollegietvarit inne på de tankegångar som Ugger bakom det modifierade förslaget; det varbara synd att vi inte tidigare fick upp detta alternativ i . anförde inte heller i den slutUga omgången chefnågra vägande invändningar mot det nya projektet, men självfallet hade man fåttstörre säkerhet i bedömningen av naturvårdssynpunkterna och lönsamheten, om demyndigheter och organisationer, som tidigare yttrat sig, även kunnatavge sedvanUga remissyttranden. Dä hade det också - och detta är viktigt bUvit lättareatt göra jämförelser med andra alternativa möjligheter att anskaffa motsvarandeenergiresurser. Även det av professor nu av i kammaren härrefererade alternativet att satsa på vissa värmekraftverk i hade dåkunnat tagas upp till prövning. Det alternativ som emeUertid närmast erbjuds till detföreliggande förslaget är att anlägga ett oljekraftverk. Trots vad som sagts omatt den tekniska utveckhngen ger större möjligheter att minskamiljöförstöringen genom svavelutsläppet i luften från oljekraftverk kvarstårändå i dagens läge att oljekraftverken medför betydande miljöskador. Ett partre tusen ton svavel kommer att släppas ut av ett oljekraftverk av denstorleksordning som i stort sett motsvarar utbyggnaden av Ritsem, även om manövergår tUl lågsvavUg olja. Dessutom skaU vi komma ihåg att olje kraftverkeninte är nämnvärt driftsäkra, åtminstone inte när man ser på de verkhgt stora verken,t. ex. med sina . Missödena där mitt under denbesvärhgaste elkraftsbristtiden torde stämma till en viss eftertanke. Varje fundering på att ersätta utbyggnaden av Ritsem medett atomkraftverk - som också förekom i diskussionen i förra gångenvi debatterade frågan måste också awisas som helt orealistisk. Ettatomkraftverk producerar ju inte den lättillgängliga och nödvändiga toppkraftsom ett vattenkraftverk eller ett Utet oljekraftverk kan ge. Men - och det tycker jag vi har anledning att komma ihåg iden här diskussionen det finns anledning att vara försiktig ur miljö- ochrisksynpunkt även då man stäUer sin Ut till att atomkraftverken i framtidenskaU kunna klara vårt behov av elkraft, I har så sent som - aUtsåefter flera decenniers experiment och praktisk utbyggnad av kärnkraftverken där framförts stor tveksamhet i den politiska debatten i senaten införkärnkraften med hänsyn till omgivningen och mUjön. Man har t. o. m. velathejda den starka utbyggnaden av kärnkraften. Man har pekat på riskerna förradioaktivt utsläpp och på det värmespill som påverkar vattnet och fisket, ochman har också pekat på risken för haverier. I viU därför många att mani större utsträckning skaU koncentrera den vetenskapliga forskningen på attutvinna fusions- och solenergi för att trygga sig mot atomkraftens miljörisker. De alternativ som här i korthet har diskuterats borde vialltså enUgt min mening ha fått tUlfäUe att i lugn och ro gå igenom i utskottetnär Kaitum-Ritsemfrågan behandlades. Vi hade då med större säkerhet kunnatfatta ett beslut och väga nytta och skada mot varandra. Så har emeUertid intebhvit faUet, och för att markera nödvändigheten av att ett sådant här ärendeinte får rusa igenom ett utskott har jag för avsikt att nedlägga min röst . Men det hindrar inte att man på det material som finns kanha en uppfattning. Redan nu tycker jag att på föreliggande material är den frånmiljösynpunkt modifierade jag understryker uttrycket modifierade utbyggnaden av Ritsem försvarlig, om man jämför med de alternativ somomedelbart erbjudes och dessutom tar hänsyn till behovet av att säkrasysselsättningen för anläggningsarbetare till dess nya arbeten pålängre sikt kan erbjudas. Jag tycker att diskussionerna kring utbyggnaden av Ritsemoch Kaitum har givit den erfarenheten att man inte bör se ett enstaka projektför utbyggnad av våra energiresurser som en isolerad företeelse frånmiljösynpunkt. Vid varje utbyggnad av energiresurserna måste i stäUet enavvägning ske mellan olika former för miljöintrång beroende på på vilket sättenergin utvinnes. Det är troUgt, herr talman, att vattenbyggnadsepoken iSverige i stort sett är över och att en allt stöne del av energiförsörjningenkommer att tas över kärnkraft och fossUa bränslen. Men detta leder inte tUl attvi kommer att befrias från miljöintrång. Både kärnkraftverk och oljekraftverkkommer att medföra betydande miljöpåfrestningar. Mot denna bakgrund och under hänsynstagande till debestående kraven på en fortsatt utveckling av landets industri ochservicenäringar tycker jag att man borde göra en samlad undersökning av denmiljöförstöring som är förenad med den framtida utbyggnaden av landetsenergiproduktion. Härigenom skuUe man också få ett bättre underlag för attbedöma den från miljösynpunkt mest lämpUga formen att tUlgodose vårtenergibehov. Regeringen borde på det här området ta ett initiativ. Det här kanmera betraktas som en samhällsfråga, där det fordras ett initiativ frånstatsmakternas sida, än uteslutande en teknisk fråga som exempelvisCDL kan ägna sig åt. 1 ett avseende tycker jag att det nya förslagvi här diskuterar från miljö- och naturvårdssynpunkt är en utomordenthgtstor . Pohtisk enighet har kunnat nås i utskottet om att avvisa aUexploatering av Kaitumregionens vattensystem. Härigenom har samtliga iriksdagen representerade partier iklätt sig ett politiskt ansvar för att iframtiden bevara Kaitumregionen intakt. Jag tycker att detta är en styrka iförhållande tUl det läge som vi hade här i . Detär visserUgen sant att vi då hade möjhghet att vinna en seger, där vårt förslagom att avvisa Kaitum från varje utbyggnad hade vunnit med några röster, den segernhade emellertid vunnits med en ganska svag poUtisk marginal, och risken hade dåfunnits för att beslutet inte hade hålht för framtiden. Den poUtiska enighetennu ger en helt annan styrka åt beslutet. Men vi vet att vindarna kan svängasnabbt, även om har varit enig. Det kommer ju nya val, och nyariksdagsmän kommer att inta våra platser. För att få ytterhgare garantier föratt en utbyggnad av Kaitum icke skaU ske bör regeringen därför även här tainitiativ tiU att fridlysa berörda delar av detta område. Då får man förutomdet poUtiska beslutet en formell bindning som ger ännu större trygghet för attdessa vackra naturområden verkhgen skall stå orörda . HertWERNER i (vpk): Jag tänker inte upprepa alla de argument föroch emot kraftverksbygget i Ritsem som användes i debatten här utani stället huvudsakUgen använda tiden tUl att ta upp några av de argument somhar anförts när det har gäUt sysselsättningsproblemen i Nonbotten, Men först några ord i frågan om det nya eller s, k.modifierade förslaget om från regeringen. Vi betraktar detförslaget som ett resultat av en stark opinion som med hänsyn tillnaturvårdsintressena har motsatt sig regeringens ursprunghga förslag. Dennaopinion har tvingat regeringen tUl reträtt från en enligt vår mening felaktiginställning. Man har tagit intryck och hänsyn tUl de välgrundade invändningarsom har rests inte minst från vårt håll. Det märkhga i sammanhanget äremellertid att regeringen lade fram sitt ursprungUga förslag trots att manmåste ha varit medveten om att det inte funnits någonmajoritet för detta förslag. Det hade varit bättre ur aUa synpunkter att man påen gång dragit konsekvenserna av detta och avstått från att lägga fram ettförslag som redan från början var dömt att avslås. Man har därigenom ocksåbidragit tiU att det nya förslaget har fått behandlas under tidsnöd på ettmycket otiUfredsställande sätt. Efter det att man hade lagt fram det ursprunghga förslagetgick man tiU våldsam attack mot alla dem som Inte ansåg sig kunna accepteradetta förslag, och det har inte varit någon hejd på aU den demagogi som harutvecklats här i kammaren och inte minst i som har stött regeringens förslag. Till dem som också har legat ochrotat i botten på argumentsäcken när det gäUt att attackera vårt parti måstejag nog räkna m i som i debatten försökte göragäUande att vi nonchalerar arbetslösheten i Norrlandslänen och att jag och C,H,skuUe stå skuldra vid skuldramed henar , och , Vad är detta, , om inte ettkvalificerat struntprat - för att inte använda ett något folkUgare uttryck,vilket vore ett mera adekvat uttryck för vad försökte göragällande. Jag tror också att de som har organiserat de spontanauppvaktningar som har ägt rum i frågan skuUe ha regisserat dem något bättre,eftersom effekten annars lätt kan bh den motsatta mot den man vill uppnå. Vilyssnar gärna på uppvaktningar från olika håll och är mycket lyhörda för vadolika grupper har att säga, men ingen skaU inbUla sig att vi låter oss påverkasvare sig av öppet eller förtäckt hot i sådana sammanhang.