prot · FU0999 · 1971-12-31 00:00:00 — Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. i sinverksamhet så att man överskrider de 1 750 000 sammankomsterna som bidraget gerutrymme för, då kostar det självfaUet också mer pengar i anslag. Men skallanslaget göra skäl för uttrycket aktivitetsstöd som anges i propositionen,måste konstmktionen på anslaget också få den utformning som reservanternaföreslår. Jag skuUe i detta sammanhang vUja stäUa en fråga, och jaghoppas också få den besvarad. VUket är bäst att satsa pengar på förebyggandeungdomsverksamhet i de formbara åldrarna och få en frisk och sund ungdom, eUersatsa pengar på institutionell eftervård? Personligen föredrar jag tveklöst detförstnämnda. När man vet - det har också framhålUts tidigare under debatten att kostnaderna för denna vård bara har ökat meddrygt 15 miljoner, nästan Uka mycket som föreslås i anslag tiU ungdomsstödet,då är valet inte särskilt svårt att göra. Uppdelningen mellan olika organisationer med 13 miljonerkronor tiU idrotten och till övriga organisationer ärenligt mitt sätt att se otillfredsställande. Det är och bör vara Uka viktigtvilken aktivitet våra ungdomar än väljer inom idrotten eUer ,inom poUtisk eller kyrkUg ungdomsverksamhet. Huvudsyftet måste aUtid vara attge vår ungdom en meningsfylld sysselsättning på dessa områden. Utskottet säger i sin skrivning vidare att ingenorganisation skaU behöva vidkännas försämringar i förhåUande till nuvarandebidrag. Detta påstående är, herr talman, icke riktigt. Statsrådet har utvecklatsynpunkten och sagt att det är bara hypotetiska antaganden attnågon skuUe få det sämre. Jag skaU ta ett exempel. Förhållandet att 10 kronorper sammankomst skaU bU gäUande för såväl små som stora grupper ger för denstora gruppen ett sämre ekonomiskt resultat än vad som är faUet , dåstödet med nuvarande utformning betalas ut per deltagare. En grupp på 25deltagare skuUe med nuvarande system få 187:50 vid 10 sammankomster, medan dennya konstruktionen för samma grupp endast ger . Medeltalet deltagarei fritidsgrupperna för idrottsorganisationerna var förra året 17,8 persammankomst, vUket med nuvarande konstruktion ger ca per 10 sammankomster,medan det nya förslaget ger . Med anledning av detta förhållande har jag i motionen1256, vilken också undertecknats av ett antal övriga folkpartister, fört framkravet på differentierade grupper, där borde utgå till sammankomstmed 5-14 deltagare, tiU sammankomst med 15-30 deltagare och 30 kronortill sammankomst med över 30 deltagare. bygger vi glädjande nog i vårt land aUt flersimhallar, ishaUar och idrottshallar. Ofta är det dyrbara kommunala anläggningar,vilka utvecklat sig tiU ungdomsgårdar som . På de flestaplatser där sådana anläggningar finns, utgör de ortens största och bästafritidslokaler. 1 dessa bedrivs verksamhet som i mycket hög grad är beroende avstörre grupper för att verksamheten skall fungera, t. ex. inom lagidrotterna,truppgymnastik och simning. sade i går i finansdebatten att de expertersom han ibland brukar anUta sitter i sin kammare och konstruerar förslag, mende har mycketUtet kontakt med den trista verkligheten. Statsrådets förslag i denna frågauppvisar faktiskt vissa Ukheter därvidlag. Vårt förslag om differentieradegrupper är inom många områden en konstruktion i kontakt med ungdomsarbetetsverklighet. En annan och minst Uka viktig faktor i sammanhanget ärbristen på ledare. Inom idrotten brukar vi säga att det är lättare att skaffaen bra fotbollsspelare än en duktig ledare. Skall vi nu koncentrera oss påmindre grupper behövs det ju ännu fler ungdomsledare där bristen ärskriande stor. Ett par exempel ur verkUgheten! I simhaU sysselsätter man 300 ungdomar. Skulle dessadelas upp i smågrupper om fem stycken skuUe det behövas 60 ledare. har manmed mycket stor möda kunnat skaka fram 20 ledare som ägnar sig åt dessaungdomar uppdelat med 15 ungdomar i varje grupp, I min hemstad hade vi under föregående säsong iishallen 700 ungdomar sysselsatta varje veckoslut. Skulle man då sätta in dessai grupper med fem i varje skuUe man komma fram tUl siffran 140 ledare, vilketnaturUgtvis är omöjligt att uppbringa. För övrigt går inte denna verksamhet attbedriva i så små grupper. Detta talar för att vår tanke på större grupper är riktig. Jag skaU, herr talman, avstå från att yrka bifaU tUl minmotion i detta avseende, eftersom utskottet har sagt att när man vunniterfarenhet, då skall man gå över till ett förslagsanslag. Jag hoppas att man,om nu utskottsmajoritetens skrivning skulle bU kammarens beslut, även vad detgäller den här frågan om differentierade grupper som jag behandlat i min motiontar denna erfarenhet i beaktande till nästa budgetår. Min främsta förhoppningär dock att så många ansluter sig till reservationen i den följande voteringen,att våra ungdomsgrupper får det utlovade stimulerande aktivitetsstödet. TUl slut, herr talman, skuUe jag vilja säga att det harvarit stimulerande att lyssna till den debatt som har pågått i nu.Det är många frågor som har ställts och det är många frågor som är obesvarade.En av de hittUls obesvarade frågorna, som det skuUe vara av mycket stortIntresse att få lyssna tUl svaret på, är den fråga som statsrådet har stäUt tiU utskottets talesman , Det vore värdefuUtatt vi fick höra det svaret här i kammaren och att inte gersvaret i statsrådets tjänsterum. Jag viU med detta, herr talman, yrka bifaU tUl den vidutskottsbetänkandet fogade reservationen. Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. HertZACHRISSON (s) kort genmäle: är en mycket djärv man. Han stickerut huvudet direkt och börjar berätta om sin motion. Visserligen hukade han sigmot slutet och sade att han inte yrkade bifall tiU motionen, och det var välganska klokt. Det är nämUgen så att om man skulle följa motion, såär det inte längre en hypotes att man landar på 40 miljoner, utan då vet manatt det bUr över 40 miljoner. behandlar vi ett förslag som grandar sig påungdomsrådets beräkningar om 17 deltagare i grupperna i medeltal. Hen viUatt aUa grupper med mer än 15 deltagare skaU få ett bidrag på i Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. StäUet för10 kronor enUgt förslaget. Det, mina vänner, är verkUgen att ägna sig åtöverbudspolitik! Det skulle vara roUgt att veta om hargodkänt en sådan beräkning. () kort genmäle: Jag har med min motion velat visa på att endel grupper kommer att få det sämre med den föreslagna utformningen av stödet.Inom idrotten finns det aktiviteter som inte kan bedrivas i små grupper om femdeltagare. I lagidrotter, truppgymnastik osv. måste man t. ex, vara 20 - 30deltagare, och de grupperna får väsentligt sämre utdelning med den konstruktionsom nu föreslås i propositionen och i utskottets betänkande. Ett annat starktskäl som talar för stöne grupper är bristen på ledare vilket jag i mitttidigare anförande redogjort för. Det hade varit tacknämligt om hadeutnyttjat tiden med att svara på statsrådets fråga. Det hade varit av stortintresse för hela kammaren. () kort genmäle: Nej, hen , det är inte så att vissagrupper får det sämre med detta förslag. Det är ju det som är vitsen - och dethar också ungdomsrådet klart uttalat - att med det förslag som föreliggeroch som innebär ett godkännande av ungdomsrådets beräkningar - med undantag försjälva anslagskonstruktionen får alla grupper en bättre ekonomi än de har . () kort genmäle: Jag trodde att jag hade gjort klart för herrZachrisson att vissa grupper får det sämre än de har det . Eftersom det nuutgående bidraget bygger på anslag per deltagare, så bör väl inse att med ett bidrag på per sammankomst bUr det sämre förstöne grupper. Det är inte svårt att räkna ut, och jag har tidigare givitsifferexempel på detta. i (s): Eftersom jag har varit ordförande i denarbetsgrupp, som lagt fram det förslag som diskuteras av kammaren, och då desom här har yttrat sig över arbetsgruppens förslag i stort sett har varitpositiva, kan man kanske tycka att jag har anledning att känna en visstiUfredsställelse med den förda debatten. Så är dock ej faUet. Det är Utettråkigt att tvingas konstatera att vi inte har fått någon diskussion om degrundläggande principerna totalt för samhällsstödet. Vissa ansatser åt dethåUet har gjorts, men i stort sett har debatten handlat om två saker. Den första har varit en teknisk-administrativ fråga omanslagets karaktär, om det skaU vara ett reservations- eller ettförslagsanslag. Reservanterna har kommit fram tUl samma belopp somutskottsmajoriteten, nämligen 17,5 miljoner, och om man gör samma beräkningaroch hamnar på samma anslagsbelopp, så har det väl ingen praktisk betydelse förorganisationerna vUken karaktär anslaget har. Det andraman har diskuterat, och som ur vissa synpunkter kanske är meraallvarUgt, är det stora "aUmänpreventiva värde" som man säger äravgörande för stöd till organisationerna. Det har understrukits mycket hårt.Jag tycker emeUertid att det är en Utet nedlåtande och t. o. m, anogant attitydmot organisationerna att säga att det är det aUmänpreventiva värdet av detarbete de utför som motiverar samhäUsstödet, 1 själva verket är det helt andra,betydUgt mer väsentliga saker, man har att ta hänsyn tiU när man diskuterarbidrag tUl organisationerna. Det gäller både primär- och sekundärkommunalbidragsgivning och den statUga bidragsgivningen, som vi nu diskuterar. Jagskall därför, herr talman, något uppehålla mig vid de principer som har legattill grand för arbetsgruppens förslag, vilka jag tycker det är väsentligt attfå fram i diskussionen. Jag tror inte vi får se organisationernas verksamhet isamhället som något slags förebyggande verksamhet, därför att omorganisationerna inte fanns skulle ungdomen ge sig ut på en massa dåUgheter, Vifår inte heUer, som gjorde, säga att behovet av stöd tillorganisationerna nu är större sedan vi fått ett mellanölsmissbruk. Då är maninne på samma argumentation. I stäUet måste man utgå från andra grunder. formulerade i SOU 1967:19 sinståndpunkt ungefär så här: "Det är inte riskerna för att den som är ungskall misslyckas i fråga om social anpassning och personlig utveckUng, utanmöjligheterna att ta till vara den enskildes inneboende förutsättningar ochanlag som bör vara den främsta drivkraften bakom samhäUets ungdoms- ochfritidspoUtik." Denna syn utgår ifrån en positiv uppfattning ommänniskan, som det finns all anledning att anamma. Det är -och det är avgörande organisationernas egenvärde som bör vara utgångspunkten för den totalasamhälleUga bidragsgivningen. Jag skall försöka sammanfatta och konkretiseradetta egenvärde i några punkter. Först kan vi slå fast att organisationerna utgör enbetydelsefull del av vår demokrati. De är den väsentUgaste kanalen för att förafram åsikter. Det är där som människor - i det här fallet unga människor ~tränas i att arbeta under demokratiska former. I tider då man i vissasammanhang i massmedia höjer tUlfäUiga gruppbildningar till skyarna kan detfinnas anledning att markera vilken vikt organisationerna har i en demokrati.Vi kan helt enkelt konstatera att en demokrati inte kan fungera ordentligt omdet inte finns fria och obundna organisationer. Genom att förbättraungdomsorganisationernas arbetsvillkor skapar man också förutsättningarför en bättre fungerande demokrati. Den andra punkten, som jag tror är oerhört väsentUg,gäller de stora sam hällsfostran de uppgifter som specielltungdomsorganisationerna har. Där skolas unga människor för kommande uppgifterinom vuxenorganisationer och kanske i samhälleUga organ. Genom att man gerungdomsorganisationerna bättre möjligheter att verka bland fler ungamänniskor, kan också fler unga människor med större mått av kunskap ta överförtroendeuppdrag av oUka slag. Den tredje punkten, som i tangerade något,gäller den väsentliga sociala funktion som föreningsarbetet fyller, I ettsamhälle som vårt, med snabbt fortgående omvandUngar och där vi har en urbaniseringsprocess,måste vi se tiU att de organ som finns kan medverka tUl att Stöd till ungdomsorganisationemas lokala verksamhet m.m. Nr 99 bryta den isolering som lättuppstår. Genom att vi ger organisationerna ett stödger vi människor större möjUgheter att komma i kontakt med den gemenskap som enorganisation skapar, vilket naturligtvis är av stort samhäUeligt intresse. Stod tiUungdoms- Yien fjärde punkten gäUerkonsumtionen av fritidsaktiviteter. organisationernas m högre levnadsstandard, på grundav kortare arbetstid har konsumtio- lokalaverksam- jjgjj gy fritidsaktiviteter ökat, Idet läget ökas också det kommersieUa het m. m. Intresset för att exploateraungdomens ekonomiska köpkraft. Vi vet, för att ta ettexempel, att diskoteken omsätter om året.Detta är ett exempel på vilken exploatering som ungdomen är utsatt Härhar samhället definitivt ett mycket stort ansvar. Man bör se till att man bidrar tiU att underlätta skapandet av möjligheter att fyUa ungdomens fritid med en engagerande, en personUghetsutvecklande aktiviteti stället för något som ofta blir alternativet en passiv Också här utgör det idéburna föreningsUvet ett aUdeles 1 en femte punkt kan man säga att samhället kan överlåta vilket samhället också gör - en rad uppgifter på organisationerna. Det ärpositivt att så sker. Jag tror nämligen att det idéburna föreningsUvet mångagånger har större möjligheter att fuUgöra samhälleUga uppgifter. Ett exempel pådetta är just de 5 miljonerna, som ställts tiU förfogande föreftermiddagsverksamhet bland unga människor. Detta tycker jag är någontingoerhört positivt. Var och en av dessa fem punkter som jag här räknat uppväger enskilt mycket tyngre än det diffusa allmänpreventiva skälet. Dessapunkter bör i stället för det aUmänpreventiva skälet kunna tjäna somutgångspunkt för en debatt om bidragsgivning till ungdomsorganisationerna. Nästa principiella frågestäUning som jag skaU försökanågot belysa och som är oerhört väsentUg är efter vilka principer som ettsamhäUeligt stöd av den typ som vi nu diskuterar skall byggas upp. Jag villredovisa de utgångspunkter som arbetsgruppen hade och som också statens ungdomsrådaccepterade och tog som sina. Det första kravet var att bidragsgivningen skulle varaadministrativt enkel för organisationerna bl. a, därför att ett krångUgt systemkan leda tiU att föreningsledare får större svårigheter att komma till rättamed vägarna för att söka bidrag. Det andra kravet vi ställde var, att det bör vara ettschablonbidrag i stället för kostnadstäckningsbidrag vilket väl också fruMogård nämnde i sitt anförande - och detta just beroende på att det är omöjligtatt med hjälp av ett kostnadstäckningsbidrag klargöra vad som egentUgen börvara bidragsgillt. Dessutom har kostnadtäckningsbidrag en tendens att gynna deekonomiskt starka organisationerna. Den tredje utgångspunkten som är väsentlig och skiljer sigpå ett avgörande sätt från det nuvarande fritidsgruppsbidraget är att bidraget bör vara ett klart och entydigt organisationsstöd. Så har alltså inte varit fallet med fritidsgruppsbidraget. Som en följd av detta vill vi också att organisationerna själva skaU vara huvudmän för verksamheten och inte som studieförbunden - för att nu ta ett exempel, 90 Vidare - detta är också enkonsekvens av det stäUningstagandet bör bidragetutgå tUl riksomfattande ungdomsorganisationers lokala verksamhet. Det kan inteanses vara en statUg angelägenhet att stödja lokala eller tiUfäUiga grupper närdet gäller ett bidrag som jag skisserat i de punkter jag nämnde. Den fiärde utgångspunkten enUgt arbetsgruppens mening varatt bidraget bör kunna medge enkla kompletteringar av kommunala bidrag eftersomdet just handlar om ett stöd tUl de lokala avdelningarna. Det är också så iflera kommuner, att man tagit ett kommunalt kompletteringsbidrag till detStatUga bidraget. Därför är det också viktigt att man ser till att dennamöjUghet underlättas. Den femte utgångspunkten för stödet är att de lokalaavdelningarnas aktivitet bör avgöra bidragets storlek. På så sätt får bidragetockså en mycket klar karaktär av stimulansbidrag. Det lämpligaste, elleråtminstone enklaste, sättet att mäta en aktivitet är att, såsom arbetsgruppenhar gjort, utgå från antalet sammankomster inom den lokala avdelningen. Den sjätte punkt som vi vUl ha som utgångspunkt är attbidraget skaU utgå tiU den för organisationen naturUga verksamheten. måste ges möjUghet till att profilera sin verksamhet. Det är t,o. m, ett demokratiskt intresse att organisationerna stimuleras tUl att delta isamhäUsdebatten och markera sina poUtiska och andra ideologiska ståndpunkter.Såsom konsekvens av detta ställningstagande bör också aUa begränsningar av typförbud mot religiös eUer poUtisk propaganda tas bort ur bidragsbestämmelserna. Dessa sex punkter bör aUtså utgöra grunden för detstatliga lokala stödet. Denna uppfattning delas av en så gott som enhälligopinion inom organisationerna. Det var med tillfredsställelse arbetsgruppenkunde konstatera vad remissinstanserna sagt på dessa punkter. Det finns ocksåaU anledning för organisationerna att känna sig tillfredsställda över denprincipiella uppläggning som stödet har fått i propositionen och iutskottets betänkande, som vi har att ta stäUning till. Man har alltså följtdessa grundläggande principer i mycket stor utsträckning, vUket jag tycker ärväldigt positivt. Utskottet är, som har framgått av debatten, oenigt på enpunkt som enUgt mitt förmenande saknar någon större praktisk betydelse. DetgäUer, som vi också har hört, anslagets karaktär. De borgerUga har av en förmig obegriplig anledning tagit strid på frågan om det under en övergångstidskaU vara ett förslags- eller reservationsanslag. Det är i och för sig riktigt,som har sagts i debatten, att ville ha ett förslagsanslag,men ungdomsrådet kommer sannoUkt inte att känna sig så särskilt mycket trampatpå fötterna om det bUr ett reservationsanslag. Vi skall nämligen håUa i minnetatt alla de grundläggande principer som ungdomsrådet har velat tillämpa har detockså fått gensvar för i utskottsmajoritetens betänkande. har ju beräknat kostnaderna tiU 17,5 miljonerkronor, vilket också både föredragande statsråd och utskottsmajoritetenföreslår. Skälet tiU att stanna vid ett reservationsanslag kan naturUgtvisdiskuteras. Att skälet är ovissheten vid beräkning av kostnaden är ganskauppenbart. Hert citerade tidigare en del stycken urarbetsgruppens förslag, som styrker just påståendet att man har anledning attvara oviss Stöd tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. Stöd tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. Vi anförde fyra saker som i mycket stor utsträckning avgör storleken påbidraget, vars utfaU vi dock i stort sett inte vet någonting om. För det första vet vi att bidragskonstruktionen förändraspå ett radikalt sätt, vilket gör att antalet sammankomster inte på förhand kanberäknas med någon visshet. Jag kan ur luften ta en uppgift, som vi hardiskuterat mycket i arbetsgruppen. Vi vet att de organisationer som äranslutna tiU får stöne delen av sm naturUga verksamhettäckt av nuvarande fritidsgruppsbidrag, medan åtskilliga organisationer,exempelvis de poUtiska och reUgiösa, bara får en mindre del av sin verksamhetbidragsberättigad via fritidsgruppsbidraget. Men vad händer när vi slopargränserna och säger att organisationerna skall få bidrag efter antaletsammankomster? Den frågan kan vi inte svara på. Detta bidrar tiU att förstärkaovissheten. Vi vet också att kommunerna och organisationer som intetillhör riksorganisationer kommer att bortfaUa som bidragsobjekt. Det gällerdock en mindre summa, som inte är så svår att beräkna. Men vad vi inte kanberäkna är stimulanseffekterna av bidragen. Man har naturUgtvis anledning atthoppas att det skall bU så stor stimulanseffekt som möjUgt, eftersomorganisationerna då också får verkUg nytta av de pengar som staten stäUer tillförfogande. Därmed har alltså syftet med utredningen nåtts, men vi vetingenting om hur utfallet bUr. På den fjärde punkten hade arbetsgruppen och statensungdomsråd kanske delade meningar, nämligen att man inte kan mäta elleröverskåda den nya konstruktionens genomslagskraft i organisationerna. Statensungdomsråd kom fram tiU en annan siffra än arbetsgruppen vid beräkningen av deterforderUga bidragsbeloppet. Arbetsgruppen hamnade på 21 miljoner, medanungdomsrådet hamnade på . Redan det faktum, att det finnstvå olika uppskattningar här, bekräftar att det råder stor ovisshet vidberäkningen. Både arbetsgruppen och säger att det heltenkelt är omöjUgt att avgöra hur det kommer att gå. Jag kan, herr talman, inte undgå intrycket att deborgerliga har tagit striden för dess egen skull; det kan åtminstone inte varamotiverat av sakskäl. sade tidigare i sitt anförande attreservanterna inte har behövt ta några partitaktiska hänsyn. MöjUgt är,eftersom det inte är något sakskäl, att det är just partitaktiken och intesakUgheten som har fått avgöra om det skuUe komma tiU en reservation eller intei den här frågan. TiU slut: Det är ytterst säUan som ett statUgt organ fårexakt Uka mycket pengar som det begärt. begärde att få 17,5miljoner kronor och har fått det. I det läget tycker jag väl knappast att mankan beskylla regeringen för att på den punkten vara oförstående mot statensungdomsråds krav. Jag biträder bifallsyrkandet till utskottets hemställan. () kort genmäle: Att hen i inte haruppfattat att diskussionen har varit principiell både förvånar ochförvånar inte: förvånar,därför att han har varit engagerad i arbetet på det förslag som statensungdomsråd framlagt och som många av oss reservanter har bejublat, förvånarinte, därför att han är en socialdemokratisk riksdagsman för vilkenpartilojaliteten går före aUt annat och reducerar en kärnfråga till en nuUitet. Det är sant att både en majoritet och minoritet harstannat för , men det är faktiskt ingen poäng motreservanterna. Skillnaden Ugger nämligen ytterst i frågan om förslagsanslageller reservationsanslag. Krångligheterna börjar när man går över till reservationsanslag. Vi har ansett oss kunna stanna vid 17,5 miljoner kronordärför att vi tror att det räcker, men vi vill att det, om aktivitetenglädjande nog skulle öka mer, skall finnas möjUghet att behandla denaktiviteten på samma villkor som all annan aktivitet enUgt det enkla system somstatens ungdomsråd har förordat. Majoriteten tror att aktiviteten kan öka tUl en kostnad av- enhgt vad vi har hört , och därför sätter manspärren vid och förstör därmed hela konstruktionen. Konsekvensen av denna ganska omotiverade skräck föraktivitetsökning borde ha varit att förslaget tiU ändring av stödet inte lagtsfram i nuvarande ekonomiska läge, i varje fall inte när man som hävdar gör en principiell omläggning på grundval av statens ungdomsråds förslag. Nej, ändra i ärlighetens namn rubriceringen tiU"Justeringar av nuvarande ordning" vilka i och för sig är behövUgaoch glädjande. Jag beklagar att statens ungdomsråds utmärkta och redigaförslag inte blir verkUghet. Det är synd att hen i inte velatstå på sig. Nog vet han vad partitaktiska hänsyn är. Stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m.m. HerrKÄLLSTAD (fp) kort genmäle; i har tagit tillfälleti akt att nedvärdera betydelsen av den allmänpreventiva karaktären i ungdomsorganisationernasarbete; han t. o, m. kallade det argumentet för diffust. Han passade också påtillfället att angripa det sociala motiv som jag anfört för ett starkare stödtiU ungdomsorganisationernas arbete. Det är ju ett faktum att vi har kunnatnotera ökad konsumtion av mellanöl och alkohol bland ungdom, ökatnarkotikamissbruk och ökad kriminalitet. Jag skulle vilja hänvisa tiU vad fruOdhnoff sade i sitt inlägg. Hon sade att organisationerna behöver samhälletsstöd för att stärkas, och hon syftade sannoUkt på det ekonomiska stöd som dåbehövs. Så fortsatte hon: Och samhäUet behöver organisationernas stöd. Jag kaninte föreställa mig att hon då uteslöt det sociala motiv som jag anfört.