prot · FU0931 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret, som faktiskt inte var särskUt mycket att tacka för, ty det var intesvar på min fråga vUken enkelt kunde ha besvarats med ja eUer nej och sedankunde man ha dragit slutsatserna utifrån detta. ger ett svar somenUgt min uppfattning är jag finner inget bättre ord för det en aningcyniskt, när han säger att avbrott i skolverksamheten innebär "olägenheter" detta svaga ord för såväl elever som samhälle. Orsaken till att jag ställt denna fråga tUlutbildningsministern är att vissa uttalanden av honom både i intervjuer ochannorledes varit sådana att man måste fråga sig om han i dagenskonfUktsituation rätt ryktar sin uppgift som undervisningsväsendets högstevårdare, enkannerUgen vad gäller ungdomsskolan i dess nuvarande partiellakrisläge. har vi aUtså fått svart på vitt pä attutbUdningsministern faktiskt bagatelUserar skolavbrottet, som har tendens attbU långvarigt. Det förklarar hans agerande när han uttalar sig om den avavtalsverket beordrade lockouten. Ätt finans- och löneministrarna och givetvisavtalsverket inte förstår hur oerhört känsUga skolan och eleverna är förextraordinära avbrott är förklarligt, och det var att vänta. Men det var inteatt vänta, herr utbUdningsminister, att en fackminister skuUe ha dennauppfattning. Erfarenheterna, , ärs beklagUgakonfUkt inbjuder sannerUgen inte och hade inte inbjudit tUl nya extraordinäraavbrott i skolarbetet. Följdverkningarna då var utomordentUgt svär-reparabla,och ändå var den skolavstängningen av kort varaktighet. Risken för en långkonfUkt i dagens läge inger den som vet hur läget är ute på fältet nästanskräckkänslor. Eleverna som ju är en icke betydelselös part i detta sammanhanginser faran, inte bara utan också för framtiden. Deras oro harmanifesterat sig senast här i pä stadens gator. Jag vUl ånyo fräga : Kan det verkligen varautbildningsministerns och fackministerns uppfattning att ett extraordinärtlängre avbrott i det reguljära skolarbetet bara är olägenheter och ingentingannat? När övergår olägenheter i skadeverkningar? Ang. verkningarna av avbrott i skolarbete Ingen som har tagit del av mina uttalandenden om de stridsåtgärder som lett tUl att skolorna i storutsträckning nu inte fungerar med lärarledd undervisning kan dra de slutsatsersom gjorde. Jag vet inte riktigt vad han syftar tUl. Dennafråga har prövats i statstjänstenämnden och med sju röster mot en, egen,har man konstaterat att konfUkten och det var kanske inte så många som väntatett annat resultat inte är samhäUsfarUg. är ju inte bara riksdagsman utan en av deledande inom . Han kanske därför också på sin sida kanmedverka tiU att vi får ett slut på denna konfUkt. Regeringen har i dehänseenden där vi över huvud taget haft att ta stäUning, inte haft någon svårighetatt ta sin ståndpunkt, bl. a. med hänsyn tiU att vi måste ge vissa ekonomiska ramar för vad som är SamhäUsekonomiskt möjUgt pä Ang.verkningarna av avbrott i skolarbete Sedan måsteavtalsverket självfaUet ta hänsyn tUl att satte in punktstrejker. Om maninte låtit skolområdet beröras, hade kunnat fortsätta strejken praktiskttaget hur länge som helst. Det är den bistra verkligheten. Den har sin grund ide beslut om strejkrätt och lockouträtt som tidigare fattat. Det fårtyvärr både , jag, elever och lärare ta konsekvenserna av. ViskaU inte vara alltför efterkloka och göra det för lätt för oss nu närkonfUkten är en verkUghet det tycker jag att också bör tänkapå. HerrNORDSTRANDH (m): Vad utbUdningsministern sade i slutet av sitt andra anförande belyserutomordentUgt väl att lärarlockouten och skolornas stängning helt enkelt haringått som ett led i den lönepoUtiska kampen i landet. Ganska belysande var vadstatsrådet som väl stär UtbUdningsministern nära och tolkar även hanshjärtas slag sade för någon timme sedan, att man får foga sig i denövergripande strategin. Det har tydUgen också gjort om inte medglädje det viU jag inte påstå, det vore kanske för kraftigt att säga det sådock med stort jämnmod och utan att fundera på vad han egentUgen har tagit sigför. JagvUl fråga om inte i ett uttalande har sagt ungefär så här: Föratt rädda samhäUsekonomin måste lärarna bort från skolan. Är det riktigtåtergivet tUl sin andemening eUer är det fel? Är det uttalandet riktigt citerat och jag tror inte att jag har läst fel har infogat sig i denövergripande strategin utan att ta hänsyn tUl de otvivelaktiga skadeverkningarsom ett längre avbrott på skolans område medför. Erfarenheterna jagvar med vid det tUlfället, men kanske då stod Utet främmande förvad som hände visar att det blir skadeverkningar. Att tala om "olägenheter" i ett sådantsammanhang är nästan blasfemiskt. Med anledning av inlägg betonar jag än en gång attjag verkUgen inte tar situationen på skolans område med jämnmod. Jag tycker detär en utomordentligt allvarUg situation men en situation som riksdagenrimligen måste ha haft med i bilden när den tog beslutet för fem, sedan.Man har använt den möjlighet som sedan skapats, nämligen att låta prövasamhäUsfarUgheten i statstjänstenämnden. Med sju röster mot en har man därsagt att lockouten inte är samhäUsfarUg. Det är fakta. OmSACO och har den uppfattningen att detta är så aUvarUgt harjag svårt att förstå att 1966 själv tog initiativet tiU en strejk påskolområdet. Jag tycker det belyser att det kanske inte är så helt med genomtänktheteni angreppet på den statUga sidan när lockout har drabbat samma område. ViskaU ändå betänka att inte bara skolområdet är drabbat. Det är ocksåsocialvården, , och det är trafikpolitiken, med denkonsekvensen att många människor blir ställda utan arbete och allt vad AUt detta är beklagUgt, och det finns de somhar sagt att man nu gär för långt. Men det är resultatet av de regler somriksdagen har varit med om att dra upp, och då kan självfaUet inte vare sig jagsom utbUdningsminister eller någon annan säga: "Det här får inte ske!" Spelreglerna är sådana. Konsekvenserna upplever vi sommycket besvärande ibland, men därifrån tUl samhällsfarUghet är det trots aUtett stort steg. har inte heUer ansett att en så drastiskslutsats är riktig. Jag menar för min del att den strid som pågår i höggrad har med samhällsekonomi att göra. Om det inte går att lösa den konfUktenpå ett rimligt sätt, kommer konsekvenserna för vår ekonomi att bli betydande;det trorjag att också innerst inne håUer med om. Ang. utländska storföretags förvärv av svenska företag Herr talmannen anmälde att herrNordstrandh anhålUt att tiU protokoUet få antecknat att han inte ägde rätt tiUytterUgare anförande i denna debatt. Överläggningenvar härmed slutad. utländska storföretags förvärv av svenska företag Herr statsrådet erhöU ordetför att besvara (vpk) i kammarens protokoU för den 18 februariintagna fråga, nr 72, tUI herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieministern omhan är beredd att mot bakgrunden av inträffade händelser låta företa enskyndsam utredning syftande tUl en skärpt tUlståndsgivning för utländskastorföretags förvärv av svenska företag respektive att förhindra icke önskvärdatransaktioner av detta slag. EnUgt fastställd ärendefördelning ankommer det påmig att svara på frågan. Frågan om utländskt ägarinflytande över svenska företag ärsedan flera år föremål för regeringens uppmärksamhet, inte minst mot bakgrundav de europeiska ekonomiska integrationssträvandena. Det utredningsarbete sombehövs bedrivs inom berörda departement. Någon särskUd utredning med det syfteherr Måbrink anger är därför inte aktueU. (vpk): Jag vUl tackastatsrådet för svaret på min fräga. Tyvärr mäste jag konstatera att regeringen inte har någraplaner och inte önskar vidta några åtgärder för att stoppa eUer begränsa deutländska jättemonopolens aUtmer ökande inflytande i vårt lands ekonomi.Tvärtom ingår transaktioner av det slag som skedde med GevaUaföretaget som ettled i ett internationellt utbyte, detta enUgt finansministern i entidningsintervju. Det finns faU där utländska monopolföretag betraktas som"räddande "; jag tänker då pä det kanadensiska Bataföretaget.Oscariafabriker-na befann sig, enUgt uppgifter, på konkursens brant. Bata dökupp mycket lägUgt, övertog fabrikerna samt skobutikerna, drev fabrikerna Ang. utländska storföretags förvärv av svenska företag några äroch slängde därefter ut nära tusentalet arbetare i arbetslöshet. producerasskorna i och säljs därefter i skobutiker som naturUgtvis Batabehöll. Detta är ett exempel på vad som kan hända när mäktiga internationellaföretag fär kontroll över en del låt vara fortfarande endast ungefär 6procent av vårt näringsUv. Men har en markant ökningägt rum. Jag vUl i detta sammanhang citera MetaUarbetaren nr 1-2 år1970. Där sägs följande; "De internationella företagen kan flytta sintiUverkning meUan enheter i oUka länder, om produktionskostnaderna blir ogynnsammai ett land i förhåUande tUl ett annat. Detta får stora konsekvenser päsysselsättningen." När det gäller den fackliga kampen kan jag inte förståannat än att denna kommer att försvåras. Det handlar om multinationeUa företagsom skär genom en mångfald länder. Jag vill här fortsätta med att citeraMetallarbetaren: "Det förekommer en centraliserad och auktoritär styming ivissa av företagen. Det räcker med att peka på IBMs personalpoUtUc." Vad fick de anstäUda vid Gävleföretaget veta föreförsäljningen av företaget? Praktiskt taget ingenting. Däremot meddelades de400 anstäUda när köpet var klart. Vad fick de då veta? Jo, att flera avaktieägarna, som bUvit mångmiljonärer , sålt företaget därföratt skatten tar för mycket av vinsten. Däremot gavs inga som helst garantierför framtiden, och några sådana garantier kan, vad jag förstår, inte ensstatsrådet ge. Äv vad jag här sagt framgår att man mäste betraktautländskt storkapitals fria tUlträde till svenskt näringsUv som ett hot motsjälvständigheten. Det kan försvåra den fackliga kampen och medföra ödesdigranärings- och arbetsmarknadspoUtiska konsekvenser för vårt land. hade för ungefär en månad sedantiUfälle att diskutera en Uknande fråga med industriministern, och man återfinner,om man jämför hans inlägg med vad han sade i den debatten, sammaensidighet i framställningen. Jag skaU inte här gå in på företagandetsinternationaUsering. Det är en process som pågår , och dessnödvändighet och välbehövUghet i vissa stycken behöver jag inte här utveckla.Att det är en process som också kan medföra vissa bekymmer och problem haringen någonsin fömekat. Men jag tror att det är viktigt att ändå framhålla attherr Måbrink ställer problemen Utet felaktigt när han Uksom försöker skapaintrycket att det gäUer för oss att klara oss undan alla svårigheter genom attförskansa oss bakom en mycket restriktiv förbudslagstiftning, som innebär attvi helt kan stänga våra gränser för utländska kapitaUntressen. Det finns utantvivel en del problem med de multinationella företagen, men dessa problem ärofta ungefär desamma, vare sig det är svenska företag som köper upp företagutomlands eUer omvänt - utländska intressen som köper upp svenska företag. Jagtror att man får försöka finnalösningar på någon annan väg, åtminstone huvudsakUgen, än medförbudslagstiftning. Man får försöka studera vUka problem det gäller. Om t. ex.utländska intressen hotar att bU dominerande inom en viss bransch, är detkanske konkurrenslagstiftningen som man fär se pä. Har manskatteflyktsproblematiken för ögonen, fär man se pä skattelagstiftningen osv. Mitt svar tUl antydde just att det här gäUerproblem som är spridda på ett stort fält och att man får angripa dem brett. Ettutredningsarbete pågår i flera berörda departement. (vpk); Det är riktigt att i den kapitaUstiskavärlden pågår en process, som innebär att det skapas stora monopol. EnUgtberäkningar kommer 200 3 300 dominerande monopolföretag att behärska denkapitalistiska ekonomin. Beträffande ensidigheten tror jag att det snarare ärstatsrådet som svarar för den. Inte något som helst konkret besked om vad mantänker göra kan jag utläsa inte ur statsrådet svar pä min förrafråga och inte den här gängen heUer. Jag tog förra gängen upp det förhällandet att man 1968införde en undantagsbestämmelse i lagen om rätt för utlänning och utländskt företagatt idka näring här i riket. Innebörden är att regeringen från den aUmännaskyldigheten att söka tUlstånd Uksom frän andra bestämmelser får medge sådanaundantag som är påkaUade med hänsyn tiU överenstäm-melse med främmande statsbestämmelser. I departementschefens diktamen tUl statsrådsprotokolletframhölls särskUt, att dessa undantagsbestämmelser var avsedda att underlättaen svensk anslutning till EEC och innebar en anpassning av den svenskalagstiftningen tUl etableringsbestämmelser. Jag viU säga tiU att han börakta sig för att läsa ut mer än vad som står i motiven tUl 1968 årslagstiftning. I övrigt har jag Utet svårt att förstå varför protokoUet två gånger dikterar in samma passus i en proposition. verkningarna av det nya skattesystemet Överläggningenvar härmed slutad. verkningama av det nya skattesystemet Herr finansministern erhöUordet för att besvara () framstäUda interpeUation,nr 5, och anförde; har i interpeUation frågat migangående verkningarna av det nya skattesystemet. Det nya skattesystemet tUlämpas först i fråga om 1971 årsinkomster. Någon total bUd av reformen torde inte kunna åstadkommas innansystemet fått verka nägon tid. EventueU omprövning av skattepoUtikens Ang. verkningarna av det nya skattesystemet verkningari oUka inkomstlägen respektive familjeförhåUanden bör därför anstå. Jag tackar finansrrunistern för svaret. Det var ju intefuUt så långt som finansministerns inlägg annars brukar vara, men det var destomera innehåUsrikt, framför allt därför att finansministern själv genom svaretbekräftar hur dåUgt underbyggda de löften var som han och hans koUegerfrikostigt strödde omkring sig i valrörelsen, nämligen att två tredjedelar avlandets inkomsttagare skulle få en total skattesänkning genom den s. k.skattereformen. Då visste finansministern aUtså allting vetfinansministern tydUgen ytterst Utet om detta. Jag tycker att denna dementi är värdefuU, men det hadevarit bättre om den presenterats tidigare, innan inkomsttagarna själva vidförsta avlöningstUlfäUet kunnat konstatera kontrasten mellan fagra löftenoch krass verklighet. Jag tUlåter mig att påminna om att mitt parti redan dåskattepropositionen lades fram kritiserade regeringens kalkyler. Vimedgav och jag medger fortfarande att det är svårt att exakt beräknaeffekten av "efterkrigstidens största skattereform ochomfördelningsreform". Men vi pekade på att regeringen vid sin beräkning avkonsekvenserna för den enskilde inkomsttagaren inte tagit hänsyn tUlinflationens verkningar, inte tUl de marginalskatteskärpningar som just pågrund av inflationen måste uppkomma, inte tUl de beräknade höjningarna avkommunalskatterna med deras indirekta effekter på statsskatten och inte heUertill den inkomstsänkning som drabbar enskUda arbetstagare i form av reduceradesociala förmåner av oUka slag och som inflationen orsakar. Alla nUnns säkerUgen att åtskilUga väljare redan undersommarens lopp började tvivla på skattesänkningslöftenas bärkraft. I debattenvisade socialdemokiatiska talare t. o. m. en viss motvUja mot att försökaövertyga lyssnare om det nya skattesystemets välsignelsebringande följder. Viden opinionsundersökning var det bara en tredjedel av detUlfrågade som förklarade sig tro på en skattelättnad. I en TV-intervjureducerade statsrrunister själv detta tal om två tredjedelar tiU ettnågot mindre tal. Pä grund härav ansåg sig finansministern veckan före valet - tydligen tvingad att påen presskonferens inte bara upprepavårlöftena utan ocksä skärpa påståendena om skattesänkningseffekten. Det varnu inte bara två tredjedelar av svenska folket som skuUe få skattesänkningar,utan mellan skuUe få sänkta skatter, även om som det hette den aUmänna inkomststegringen skuUe bU snabbare än vad man beräknat. Detpåstods därutöver att en analys för inte visade någon märkbarförändring i denna andel 69 ä . I intervjun underströks attsänkningen gäUde den totala skatten, in beräknat momsökningen. Även om jag nu vågar betrakta finansministerns svar som endementi på dessa ständigt upprepade påståenden kan det finnas visst skäl attnågot mera belysa påståendenas ihålighet. Av vårt lands inkomsttagare har ungefär 800 000 så läginkomst att de inte betalar någon direkt skatt aUs. Merparten av deinkomsttagama får det sämregenom det nya skattesystemet, eftersom de skaU betala en höjd moms. Attstudiebidraget höjs, att folkpensionärerna får ett högre avdrag och attberäkningen av avdraget för nedsatt skatteförmåga skaU bli Uberalare förändrarinte mycket i det hänseendet. Vidare har vi redan nu mer än 700 000 inkomsttagare somfår klart konstaterbara direkta skattehöjningar, även om man inte tar någon somhelst hänsyn tUl konsekvenserna av årets prisstegringar. Det avgörande för deenskUda människorna är ju inte skatten i och för sig utan vad familjeförsörjareneUer den ensamstående får kvar att leva på sedan skatten är betald. Och vad somi sista hand är intressant för människorna är ju vederbörandes levnadsstandard. Kommer finansminister ihåg aUa de glädjeutbrott somförekom, när finansministern presenterade sina skattelöften? Olikaarbetstagare talade då i intervjuer om hur man skuUe disponera de av herrSträng utlovade skattereduceringarna. Man skulle bygga om sitt hus, byta eUerköpa bU eUer fara tUl eller . Det var många lyckUgamänniskor som avtecknade sig mot de sedlar finansministem frikostigt vUlestoppa i deras fickor. När dessa människor , , bedömer sin situationoch studerar skattetabeUerna, kan de mycket lätt konstatera att verkligen inte räcker tUl några husreparationer eUer några resor ivarje fall inte i den utsträckning som de trodde när de Utade påfinansministerns ord. Man måste också ta hänsyn tUl kommunalskattehöjningarnaskonsekvenser i det nya skattesystemet. Kommunalskatterna får ju inte längredras av i deklarationen till statUg skatt. Den utdebitering som gäUde förraåret, då skatteomläggningen togs, var . är genomsnittet 22:60.Den höjningen innebär att en 30 000-kronors inkomsttagare fär nära 500 kronormer i skatt, och på 20 000-kronorsnivän är skattehöjningen . Om mantar hänsyn tiU alla dessa konsekvenser, finner man att över 2 miljonerinkomsttagare kommer att få mindre över att leva av, när skatten ärdragen, än vad de hade 1970. Siffran är naturUgtvis osäker, det skaU jag gärnamedge. och jag kan tvista om huruvida det är majoriteten ellerminoriteten av inkomsttagarna som får mer eUer mindre att leva på än de hafttidigare, men den rätta siffran kommer under alla omständigheter att Uggaomkring hälften av landets inkomsttagare, inte vid tredjedelsstrecket. Vad vi däremot inte skulle behöva tvista om men detkommer vi säkerUgen att göra ändå är att redan är 1972 en klar majoritet avlandets inkomsttagare kommer att få sina behållna, reella inkomster sänkta.Inflationen, de lönehöjningar som blir resultatet av årets förhandUngar, deskärpta marginalskatterna i genomsnittliga inkomstlägen samtkommunalskattehöjningarna för det. Och jag påstår, herr la.lman, att detnya skattesystemet utgör en väldig skattedammsugare. När systemet varit ikraft har staten tagit in 11 1/mera i skatt än vadstaten skuUe ha lyckats ta in med det gamla systemet. Och även om regeringenkompenserar kommunerna med bortåt och vissa förmånerfinansieras med de ökade skatteinkomsterna kan det inte bestridas att det nyaskattesystemet ger staten en väsentUg inkomstökning i förhåUande tUl det gamla.Och det Ang. verkningarna av det nya skattesystemet Ang. verkningarna av det nya skattesystemet gamlasystemet var som bekant ingen dålig dammsugare det heUer! Hur man än vrider ochvänder på denna sak går alltså inte den ekvation Uiop i vUken skattesänkningarskuUe gynna två tredjedelar av våra inkomsttagare. I en poUtisk broschyr en Uten vackertrycksak med finansministerns porträtt på första sidan deklareradefinansministem att brutna vaUöften inte är någon tiUgång för ett parti ochknappast något förtroendekapital för det poUtiska Uvet över huvud laget. JaghåUer sä gärna med finansministern på den punkten. Det är verkligen inte ett fåtal människor som av sinaskattetabeUer och av prislapparna i detaljhandelns fönster och av sinaegna plånböckers innehåll kan konstatera de givna vaUöftenas bräckUghet.Konsekvenserna av vaUöftena kommer säkert att visa sig , det harherr Sträng rätt i! I den socialdemokratiska pressen har återgivits några exempel som trots aUt skuUe bevisa skattesystemetsfördelaktiga konsekvenser för låginkomsttagarna. Jag viU haka pä ett sådantfall. Jag tar en tvåbarnfarrulj i Hackas i . Mannentjänar , hustrun saknar förvärvsinkomst. Den kommunalautdebiteringen var år . FamUjen hade det året inklusivebarnbidrag i disponibel inkomst . är kommunalskatten i Hackas24 kronor. Barnbidraget har höjts med . Frän december tiU januari harmervärdeskatt och priser höjts . Med de nya skatterna utgör dendisponibla inkomsten i är . Familjen har aUtså 674 kronormindre att leva på än . Vart tog standardförbättringen vägen? , 1972, har säkerligen denna familj fått högrelön. Låt oss anta att löneökningen bUr bara , dvs. PrisutveckUngen har då med sannoUkhet lett tiU en höjning av kommunalskatternamed , dvs. Om jag är så vänUg mot finansminister jag beräknar prisstegringarna under det här året tUl bara 5 procentexklusive mervärdeskatt, sä kommer familjens disponibla inkomster under dettaår att uppgå tiU . Familjen har aUtså i runt tal I 000kronor mindre att leva på än vad den hade . Vart togstandardförbättringen vägen, ? Jag har i min belysning av den s. k. skattereformen ändåinte tagit upp sädana konsekvenser vid nomineUa lönehöjningar som reducerade bostadstiUäggeUer höjda barndaghemsavgifter. Jag har i annat sammanhang påvisat att om mantar hänsyn tUl sådana konsekvenser nominella inkomstökningar kan leda tiU attmarginalskatten blir . Jag hade hoppats att finansminister skuUe ha varitintresserad av att själv inför aUa dem som har utlovats skattesänkningarredovisa en samlad analys av situationen för oUka inkomsttagargrupper, och detvar därför som jag framstäUde denna interpeUation. Jag kan nu konstatera attfinansministern inte är tUltalad av att ens försöka göra ett sådantklarläggande. Jag beklagar det, men jag kan förstå att finansministern känner ivarje faU ett visst obehag vid tanken på att behöva erkänna sina egna vaUöftensihåUghet. Mina känslor är väl en sak som jag själv största möjUgheten att analysera och redovisa, och därför bör kanske herrBohman vara Utet försiktig när han talar om mina känslor. Han kommer säkerUgenrätt i tiUvaron om han inskränker sig tiU sina egna och avger sinadeklarationer från de utgångspunkterna. Jag gav ett kort svar. Även om jag hade en känsla av attherr gjorde allvarUga försök att kompensera debattens längd genom atthåUa ett förhållandevis längre inlägg, tror jag ändå att både ochjag bör vara Utet försiktiga med de länga inläggen - det kan ju tänkasatt blir av med argumenten tUl , när vi skall håUa denstora finansieUa och ekonomiska debatten, där, om jag känner rätt,självfaUet skattefrågorna inte är portförbjudna. Jag skall gärna ge erkännande för ettdialektiskt poUtiskt bra inlägg från talarstolen aUdeles . Jag vUl dockinte ge samma erkännande i fråga om den inteUektuella objektiviteten i hansbeskrivning. Det går nämligen inte att tala om skattepoUtiken som om dennavore ett problem i ett alldeles isolerat rum. Vad var det vi enade oss om ? Jo, om enskattereform med en klar omfördelning tUl förrnän för de lägst avlönade eUergrupperna i de lägre inkomstlägena. Mitt förslag på den punkten fick en mycketomfattande accept av , även om hade en läng radinvändningar att göra. Skattereformen var emeUertid ett uttryck för riksdagensmening och uppfattning. Jag gjorde mig redan vid det tiUfäUet tiU tolk för denuppfattningen att jag självfaUet mäste göra reservationer i avseende på dekommunala skattehöjningarna och landstingsskattehöjningarna.