prot · FU0998 · 1971-12-31 00:00:00 — Vad beträffar indexregleringen noterar jag att vadfinansministem talade om, när han kom fram tiU de siffror och den tabell hananvände sig av, var uteslutande en indexreglering av skalan. Jag har pekat påvad det skuUe betyda, om vi också reglerade grandavdraget. Det vill hen SträngInte kommentera. Känner sig regeringen osäker på om det finns så starktunderlag i för nödvändiga åtgärder av den typ som finansministemräknade upp vi gör någonting på folkpensionssidan, vi gör någonting inomarbetsmarknadspohtiken, vi gör någonting i övrigt att regeringen skulle kunnafå Igenom förslag om sådana åtgärder, ifall det krävdes enskattehöjning som finge beslutas här i huset? Hen Sträng talade om god fart på den ekonomiska motorn ochsade att han behöver skatten på inflationen för att klara den höga hastighethan vlU ha. Han vill alltså ha inflationen som bränsle för sin ekonomiskamotor. Men det tenderar ju att bh politisk glödtändnlng. Resan bhr äventyrhg,och jag är fortfarande inte övertygad om att skönmålningen beträffandeinvesteringsviljan är riktig. Fru andrevice talmannen () kort genmäle: Visst är jag tacksam för det betyg om gottförstånd som finansministem gav mig, men jag tror att i ett jämlikt samhälle ärdet inte bara fråga om jämliket i kronor. Det är också fråga om den jämlikhetsom innebär att vi Inte ständigt betygsätter varandra som människor. Jaså, herr finansminister, skulle jag viha säga, det bhrinte någon större effekt om man räknar med momsen! De 4 500 mihoner kronor sommomsen höjdes med skulle alltså inte ge någon större effekt. Jagönskar att landets husmödrar och husfäder fick samtala med på denhär punkten. Då skulle säkert också få träffa många med 2 400kronor i månadsinkomst och få deras syn på att man nu får betala istället för tidigare i direkt skatt på en ny hundralapp, även omhundralappen bara nätt och jämt kompenserar för prisstegringama. Finansministern ansåg inte att ekonomiprofessorema harnågon vidare verkhghetsförankring. När finansministem har talat om hur deenskilda människoma upplever sin ekonomiska situation, har jag närmast 5 protokoU 1971. fått intrycket attfinansministem knappast är mer än en gäst hos verkhgheten, den verklighet somstatsmlnistem brakar tala om som den värsta fienden. Jagfick klart för mig vilka års inkomster finansministems beräkningar gällde. Menjag föreställer mig att om vi t, ex, , vilket är uteslutet, skullebesluta om ett inflationsskydd så skulle det beslutet mte bU retroaktivt. Ochdet är just de aUt högre nominella inkomsterna högre nu än 1969 och högre1972 än nu som skapar problem, eftersom mycket av inkomstöknlngama bara ärinflationskompensation, "Detär er skattepropaganda som orsakat missnöjet". Nej, hert finansminister,det behövs ingen propaganda för det. De enskilda människomas egna upplevelserfungerar som en sådan. Detsom, herr talman, en enig expertopinion, en bred opinion i fackhga sammanhangoch en bred pohtisk opinion står bakom avfärdas av finansministern som enhorribel Idé. Hert ()kort genmäle: Hen Sträng tillgriper felcitat som räddning, men det tycker jag är enbiUlg metod. Jag har aldrig sagt att om man släpper prisstoppet så bhr detgenast en serie prissänkningar. Jag har sagt att om man håller kvar prisstoppeten så kommer prisema att stiga snabbare än de annars skulle göra.Det är skillnad. Om jag håUer flera anföranden här så är det Inte på det sättetatt jag kommer att uttrycka mig som , utan kanske såsmåningom hör vad jag har sagt. Närdet gäller hyresregleringen hade några otrevliga exempel från någotannat land. Det var högre hyra där, och man tjänade mindre pengar äni . Ja, låt oss räkna htet grand! En nybyggd lägenhet här i , medde kostnader vi har , går kanske på i hyra.Det skulle vara ännu mera, om inte hyresregleringen hade drivit uppproduktionskostnaden så förskräckligt högt att man måst införa en radsubventioner i form av paritetslån och i form av lägre räntor än som gäher iövrlgt. Ja,i det där andra landet som har besökt, skulle hyroma alltså vara 50procent högre. Det blev då . Och så tjänade man mindrepengar än i . Ett förfärUgt otrevUgt land, hen Sträng, det kan inte varaså att människoma kan klara sig i det där landet, aUdeles uppenbarhgen inte!Det är väl inte möjligen så, , att jämfört vad ennybyggd lägenhet i det land han besökte kostar med en lägenhet i ett äldre,prisreglerat hus i ? Då kan man naturhgtvis komma fram till att hyroma iutlandet kan vara högre än i den gamla prisreglerade lägenheten. Jagupprepar, , att jag tror att hyresregleringen är ett utmärkt exempelpå att en reglering höjer produktionskostnaderna. Prisreglering,hyresreglering, höjer produktionskostnadema för de nya husen. Och det måste väländå vara besvärhgt, , att själv och andra partivänner i så mångasammanhang för mindre än sagt precis vad jag säger om en priskontrolloch prisstopp och sedan plötsligt stå och förfäkta den omvända idén. Det måstevara besvärhgt. Hen rådde mig; Titta inte i tabellerna utan gå ut och fråga. Dåär det mycket möjhgt att man lägger sig ombord med samma uppfattning som herrBohman gör sig till tolk för. Det är alltid besvärhgt att studera ettsiffermaterial, och det är mycket enklare att gå ut och fråga och fråga på detsättet som jag förestäUer mig att gärna gör. Går jag ut och frågarmänniskoma om de inte tycker att skatten är hög så säger de: Jo, visst ärskatten hög, den är för hög. Om jag sedan fortsätter och låt säga möter någragamla folkpensionärer och säger: Tycker ni inte att staten är alldeles för snålmed folkpensionen åt er, så säger de: Jo, visst är folkpensionen alldeles förhten. Träffar jag sedan en mamma med tre fyra barn och frågar henne: Tycker duinte att staten är alldeles för snål med famlhepohtlk och bambidrag, så får jagsvaret: Visst är staten alldeles för snål med famUjepoUtlk och barnbidrag. Gerjag mig ut bland ungdomarna och frågar dem: Tycker ni inte att staten äraUdeles för snål när det gäller ungdomsvårdande Insatser, så får jag svaret; Visstär staten aUdeles för snål i det avseendet. Är det så att jag går tiU henBohman och tar honom mellan skål och vägg och säger: Tycker inte vi har varit alldeles för snåla med svenska försvarsutgjftema, så sägerherr om han skall vara ärlig: Visst har ni varit för snåla med desvenska försvarsutgiftema. HerrBohman smällde ju igen dörren så att det hungade om det, när han satt i densenaste försvarsutredningen, för att han inte fick gehör för ett förslag somskulle ha inneburit mera än vad detsedermera blev. Man kan få precis vilka svar som helst, men det korrekta är juatt gå ut och tala med folket och säga som så: VUl man ha det bättre, viU manha högre folkpensioner, en bättre familjepolitik, en bättre ungdomsvård ellermera till försvaret, så måste någon betala det, och det är Inga andra än visjälva som kan göra det. Detvar en god vän tiU mig som kom och sade: Du sköter din propagandasom finansminister alldeles för dåhgt, du skall gå ut och tala om för folk attegenthgen skall de vara förbaskat glada över att få betala skatt, för det gerdem möjUgheter att bo i ett samhälle som vårt som obestridligen tar bättre handom sina medborgare än vad andra samhällen gör. Jagtröstade honom med att säga att om du begär det av mig så begär du aUdeles förmycket det orkar jag mte med. Men så mycket orkar jag ändå med, att jag kanvända mig med all den energi och styrka jag förmår uppbringa mot dennautomordenthgt ensidiga propaganda som oppositionen spelar upp i varjeekonomisk debatt: Klagan över det bedövande skattetrycket, och mellan debattemaklagan över aUa de brister som vi har i samhäUet och som endast kan reparerasmed ett ännu hårdare skattetryck. Inkonsekvensen får bh hur stor som helst utanatt den fastnar i halsen på herrama. JagviU tUl säga: Det finns ju alla möjhgheter för hen att göra enplanering själv och matcha den såsom ett altemativ tiU det system somregeringen tillämpar. Om vi inte sköter oss aUdeles för iUa kan vi ju räkna medatt vi har tre mer att hushåUa med. VI vet vad vi haråtagit oss gentemot folkpensionärer och vissa andra som Itioårsplaner är garanterade vad de skall ha. På det som sedan bhr kvar kan mangöra en prioritering. Om man då tycker att det blh för litet kvar kräver juanständigheten och ärhgheten att man säger: Om vi föreslår högre skatt kan vigöra det och det. Hen är så välkommen med en sådan här perspektivplan somantingen prioriterar Inom de resurser vi har utan skattehöjningar eller somprioriterar med skattehöjningar vi skah studera den. Men jag försäkrar atthen kommer inte att ge sig på det äventyret han kommer Inte att gå iland med det. TiUhen FäUdin viU jag säga att eftersom är centerpartist och intevilken centerpartist som helst och dessutom bor inom stödområdet borde dettiUhöra hans elementära kunskaper att veta att investeringsfondema är generelltfria Inom stödområdet och har varit det ända sedan vi organiserade det härstödområdet. Jagtycker att har råkat i dåhgt sällskap i indexfrågan. Skall jag tacenterpartistema på orden och varför skulle jag inte göra det? har de i sinallmänna skattepoUtiska och jämhkhetspohtiska debatt stått oss inomsocialdemokratin ganska nära. När , möjhgen på grund av att hanhar haft mycket att göra och inte riktigt har tänkt sig in i frågorna, harnappat på det här förslaget om indexregleringen går det på tvärs med vad manofficiellt anför som budskap. En indexreglering av skattema ären automatisk kompensation som är så mycket fördelaktigare för dem som har detbättre stäUt det kommer man aldrig ifrån. Dåkan man säga: SkaU man då inte göra någonting på skattesidan? somfinansminister har jag uppvaktat , jag tror det är fyra gånger, medohka skattereformer. Jag begriper väl att om prisstegringen fortsätter bhrskatteskaloma tlU slut omodema. Inte riktiga i sin tiUämpning. Då har vi kommittiUbaka tUl och gjort en justering. Vi gjorde en sådan 1965, så attden som tjänade fick i skattesänkning och den somtjänade fick 700 i skattesänkning. Vi kom tlUbaka 1969 ochgenomförde då att den som tiänade 15 000, 20 000, 25 000 och jag kan också säga30 fick en materiell skattesänkning i kronor räknat, medan den somtjänade fick skattehöjning I kronor räknat. Man har valfrihet,man har möjhghet att reahsera en pohtisk ideologi, en idé om rättfärdighet Ifråga om beskattningens tyngd någonting som man avhänder sig om man bindersig för indexsystemet. Det är från de utgångspunktema som jag tycker att herrFälldin har råkat i dåhgt sällskap, om det skaU vara konsekvens i det budskapsom man för ut tiU folket i valrörelserna och de förslag i skattepohtiskafrågor som man för fram. JagviU sluthgen tUl kammarens värderade andre vice talman säga att betygsättningarskall man inte klaga på när de är vanhga. Och den här senaste betygsättningenvar ju alldeles utomordenthgt vänhg mot kammarens värderade andre vice talman. Sedansäger man att här togs det ut 4 500 miljoner i ökad moms. Men det gick pengarav detta till folkpensionärema uppskattningsvis 500600 mihoner det gjckpengar tUl bamfamUjema, när vi höjde bambldragen med 300mihoner och 1 000 mihoner gick direkt tUlbaka tiU kommunema för att de skullekunna följa med i det skattefria bottenbelopp som vi höjde i statsbeskattningenoch som rimligtvis borde vara med även i kommunalbeskattnlngen. Pengama går tiUhjälp tiU de fattigaste kommunema, där det Ugger inbyggd en utgiftsökning somstadigt växer år med ett par tre hundra rruhoner kronor. Låtmig alha sist säga att kunde jag inte föra en ekonomiskdebatt med som motståndare utan att de indexreglerade lånen speladeen aUdeles utomordentligt stor roU, har man kommit över den sjukan, och jaghoppas hvligt att det här med de indexreglerade skattema bUr en sådankonjunkturfråga eftersom vi rör oss med en ekonomisk debatt skaU jag försökavara konsekvent - som försvinner . Det skulle vittna, menar jag, omett tillfrisknande och om mera reahsm i frågeställnlngama. , () kortgenmäle: Det är nödvändigt att efter finansministerns senaste inlägg säga ettpar ord. För det första har här talat om att ett inflationsskyddför skatteskaloma skulle Innebära skattesänkningar, fördelade så och så. Isjälva verket innebär inflationsskydd för skatteskalorna uteblivnaskattehöjningar utan att har beslutat några sådana fördelade såoch så. Det tycker jag är en betydelsefuU distinktion. Fördet andra: Om man nu skall göra jämförelser av det slag som hen Sträng gjordenär han jämförde prehminärskattetabeUer, då skaU man ta med aUa relevantafakta; hen Sträng var inne på det htet . Det är klart att tar man medden stegrade momsen, tar man med de andra omständigheter som nämndeoch tar man med, låt oss säga en beräkning av vad en oförändrad realinkomstfrån det ena året till det andra betyder och sedan går in Iprehmlnärskattetabellema, då får man en annan bild men den försummade henSträng. Fördet tredje; Jag är verkhgen ledsen över och beklagar mycket djupt attfinansministem här har tagit den bestämda ställning som han har tagjt mot ettinflationsskydd och därmed mot en mycket utbredd opinion, som fra Nettelbrandttidigare har vältahgt Ulustrerat, Jag tror nämhgen att det betyder attmöjigheten att nå balans i den svenska ekonomin på Utet ochmöjhgheten att undgå den Inflatlonsuppdrivande effekten av ohka slag avkompensationstänkande vid avtalsförhandhngar minskar. Omman sedan för in rättfärdighetsresonemanget och det skall man naturhgtvlsgöra så skall finansministem vara vänhg att komma Uiåg att den störstafördelen av inflationsskydd för skatteskalor och avdrag det vill jag sägainte minst med anledning av finansministems rephk till hen FäUdin; vi ochcenterpartiet har ju haft gemensamma motioner på den här punkten sedan ett parår tUlbaka visar sig ingalunda på det sätt som finansministem skildrade,utan den uppträder i inkomstlägen rant . Det är där sominflationsskyddet får sin största effekt. Vihar att konstatera, hen talman, att efter den här debatten har detsocialdemokratiska partiet, tvärtemot vad man trodde sig kunna utläsa ur kompletteringspropositionen,så-vitt jag nu kan förstå avsvurit sig en del av de samarbetsmöjhgheter somskulle ha varit tiU fördel för det svenska samhäUet, om de hade funnits. Det sista gör mig verkhgen intresserad. Om hen urkompletteringspropositionen har läst fram några slags pohtiska alhanser ellerInviter till pohtiska alhanser, så finns det inte en stavelse där som talar fördet. I kompletteringspropositionen för partiet fram sin hnje. Den kan iblandaccepteras och ibland bekämpas. Det är vi vana vid, och någon förändring på denpunkten har vi verkhgen inte ifrågasatt. Närsedan hen som jag tyckte morskade upp sig litet i gamla partUedartag isitt senaste anförande och försökte säga att det är en fråga om distinktionerhur man uttolkar det hela, så är det en lek med ord, hen . Man kommeraldrig ifrån att om man indexreglerar skattema så tar man bort möjhgheten attdriva en skattepohtik med hjälpen i första hand till dem som bäst behöver den. Låtmig allra sist säga att om går havande med den missuppfattningen atten indexreglering över det här området skuUe vara någonting som motverkadeinflation, så kan jag försäkra att på alla områden det må ha varitpå lånesidan där man har provat Indexlån, eller på lönesidan där man har provatindexlöner har indexregleringen efter relati-vt betraktats såsom enverkUgt bra hjälpmotor i inflationen. Hentredje vice talmannen anmälde att herrar och anhålht att tiUprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt tiU ytterhgare repliker. iStockholm (vpk): steg prisema på konsumtionsvaror med inemot , hararbetslösheten ökat så att den var stöne än den varit sammamånad . Både socialdemokrater och borgerUga tycker att det är ettförträffligt samhäUe vi lever 1. Vi kommunister vägrar att dela den synen.Inflation och arbetslöshet visar att samhäUet är sjukt. KapitaUsmen är i kris. Dennadebatt är formellt upplagd omkring ett antal yttranden från finansutskottet ochskatteutskottet, av vilka det viktigaste är finansutskottets betänkande nr 30,Detta behandlar såväl det aktueUa ekonomiska läget och den ekonomiska pohtikenunder 1971 som långtidsbudgeten och långtidsutredningen om svensk ekonomi åren1971-1975. Det går inte att upptäcka någon grundläggande skiUnad meUan vad somsägs av socialdemokratema i utskottet, som svarar för utskottsbetänkandet, ochav de borgerhga partiemas företrädare i den gemensamma reservationen. Förmin del kan jag inte stödja någon av dessa texter. Möjhgen kan man säga att deborgerhga mera framhäver de aktuella svårigheterna, medan socialdemokratemaförsöker måla så vackert som möjhgt. Detta beror inte på mera reahsm hos deborgerliga utan är uttryck endast för ställningen opposition motregering. Mennog borde det kännas egendomligt för socialdemokratema att de efter att ha regerat landet måste ta emot kritik inte endast från vänster utan ävenfrån de borgerliga partiema för att de inte tar tiUräckligt allvarligt påarbetslösheten. var frontstäUnlngar-na I diskussionen andra. DeborgerUga nonchalerade de arbetslösas svårigheter. Kampen mot arbetslöshetenvar socialdemokratins politiska styrkebälte. Nubör tilläggas att den borgerhga kritiken när det gäller prisstegringama ärbåde inkonsekvent och demagogisk. Kommunisterna har länge krävt prisstopp, Ihöstas tvingades regeringen att använda prisregleringslagen. Man hade dröjtalltför länge, och därför blev prisstegringarna ändå mycketstora, men efter det att prisstoppet satts i kraft har utvecklingen bhvit enannan. Prisstegringen det här året beror nästan helt och hållet på höjningen avmervärdeskatten. Utvecklingen har visat hur rätt vårt parti hade när vi på etttidigt stadium krävde att prisstopp skulle införas. Hade man gjort det hadeläget både för löntagama och för hela den svenska ekonomin varitväsentUgt gynnsammare. Hade man sedan också, som vi krävde, avstått från atthöja mervärdeskatten skuUe läget ha varit ännu bättre. Deborgerhga partiema var kritiska mot prisstoppet. kräver de att det snarastskall slopas. De borgerhga partierna framträder aUtså öppet somprisstegringspartier, ty de vet mycket väl att effekten av ett slopande avprisregleringen bhr prisstegringar. Men detta hindrar inte att de i sinreservation, som de har lagt fram här i kammaren, talar om vikten av attundvika ytterhgare konkurrensförsämrande prisstegringar. De borgerhga partiematalar alltså med två tungor. Detsammagäller också deras inställning till arbetslösheten. Vilka är orsakema tiU denstora arbetslösheten? Hu-vudorsakerna är två: dels Internationellakonjunkturförhållanden, dels och detta är enhgt vår mening det avgörande statsmaktemas ekonomiska pohtik som lett tiU den "oväntat kraftigadämpning av den inhemska efterfrågan" som finansministem noterar medlåtsad förvåning. Men de borgerhga partierna har ju krävt att just dennakonservativa ekonomiska pohtik skuUe drivas ännu hårdare, att man ännu meraskuUe gynna industriföretagen och deras investeringar på bekostnad avkonsumtionen och löntagama. låtsas de bestörta över att denna politik harlett till arbetslöshet och försöker komma ifrån ansvaret för sin egenpropaganda. Det är inte särskilt upplyftande. Detär en grund och ofullständig analys som finansministem gör när han ikompletteringspropositionen hävdar, att den kraftiga dämpningen av den inhemskaefterfrågan och därmed arbetslösheten skulle bero på vad han kaUar "vissatUlfälUga faktorer". Dit räknar han främst den utdragna avtalsrörelsen ochkonflikten på tjänstemannaområdet. Det är givet att lönarbetarnas köpkraftreducerats när lyckas dra ut på avtalsrörelsen över etthalvår och aUtså inga höjda avtalslöner betalas ut som regeringen ochriksdagsmajoriteten kraftigt fördyrar allavaror genom höjningen av mervärdeskatten. En del av detta rättas till genom attföretagen självfallet måste tvingas att betala ut de nya avtalslöner, som såsmåningom blir faststäUda, med fuU retroaktivitet. Menhela det förlopp som pressat ned reallönerna och köpkraften kan ju inte rimUgenbetecknas som tillfälhga faktorer, dvs, om man inte betecknar regeringenspohtik som tillfäUig, vilket sannoUkt hen Sträng inte -vill gå med på.Finansutskottet har rätt när man betonar både verkan av den höjdamervärdeskatten och den eftersläpande effekten av starkt restriktivapenningpolitik. Detborde alltså rimligen inte gå att bestrida att statsmaktemas ekonomiska politikspelat en väsentlig roU för de negativa utveckhngsten-densema i svensk ekonomi.Den kraftiga dämpningen av efterfrågan och därmed ökningen av arbetslöshetenmåste ses som ett direkt och åsyftat resultat av den ekonomiska politiken. Regeringspolitikensansvar för arbetslösheten fastslås också av tidskriften på ledande plats skriver: "Åtstramningen kulminerar alltså ,dvs. i ett konjunkturläge då ekonomin i stället skulle behöva stimuleras. Detär uppenbart att en sådan ekonomisk pohtik förstärker de intemationellakonjunktursvängningamas verkningar på landets ekonomi i stället för att minskadem." 1samband med debatten om , som ännu inte är avslutad, har detfrån socialdemokratiskt håll talats mycket om hur cyniskt och ansvarslöst denhandlar som driver ut människor i arbetslöshet. Man har sagt att de som varmotståndare tiU det ursprunghga, ur naturvårdssynpunkt mycket skadhgaRitsemprojektet skuUe ställas tiU svars för att 350 anläggningsarbetare blevutan sysselsättning, om bygget inte tUläts. Det är riktigt. Människor skaU intefå stäUas utan arbete. Rätten tUl arbete är en grundläggande mänskligrättighet. Men den rätten har också de 53 500 som I mitten på denna månadregistrerades som arbetslösa vid arbetsförmedhngama, den rätten har de närmare100 000 människor som enligt arbetskraftsundersökningama är arbetslösa, denrätten har de många flera hundratusen som enligt låginkomstutredningensberäkningar endast deMs eller inte aUs har något förvärvsarbete. Regeringenhar den pohtiska makten och ansvaret. Jag vill ställa den direkta frågan tillfinansministern: regeringen stå till svars med att håUa alla dessamänniskor nere i arbetslöshet? Vad tänker regeringen göra för att avskaffaarbetslösheten? Kan ni inte avskaffa arbetslösheten och skapa varaktig fullsysselsättning, eller viU ni inte göra det? Jag tycker att det vore mycketlämphgt att finansministem stannade kvar i kammaren och besvarade dessa frågor,sedan man nu lyckats dra ut på den föregående debatten så att det har innan en representant för det femte här i representeradepartiet har fått komma upp I talarstolen. Regeringenkan svara och den kanske gör det med att hänvisa tiU beroende avde Internationella ekonomiska förhållandena och hur detta begränsar våravalmöjligheter. Ett sådant beroende existerar via utrikeshandeln och andraekonomiska transaktioner, men då gäUer det att göra landet såoavhängigt som möjhgt av krisdrabbade ekonomier och valutor. En akut doUarkrishar nyhgen utspelats, men kom undan med blotta förskräckelsen. DoUamskris är emellertid Inte endast akut och tiUfälhg utan av mera djupgående natur.Det sammanhänger med förändringar i Förenta statemas roll i världsekonomin, medde höga kostnadema för rustningarna och , med de växandemotsättningarna i den amerikanska ekonomin osv, Dollam är inte längre en stabilvaluta. Är det under sådana förhållanden en klok poUtik att tiU den grad som nusker binda den svenska kronan vid dollam? Det sker på olika sätt, bl, a, genomatt den svenska reserven av främmande valutor i praktiskt tagetuteslutande består av amerikanska doUar, En bindning finns också genom att denövervägande delen av behåUning av guld är placerad i Förentastatema och endast en hten del inom , Det skulle vara värdefullt att fåett svar av finansministem eller av någon annan ledamot av regeringen ommotiven till dessa placeringar, och om det Inte vore en riktig politik attförändra dem. Denstarka ökningen av den hos arbetsförmedhngama registrerade arbetslösheten ärdesto allvarhgare som den kommer ovanpå och utöver de stora långsiktigasysselsättningsproblem som redovisats av låginkomstutredningen. Det finnsockså viktiga samband mellan de bägge typema av sysselsättningsfrågor. Deregionala problemen, övriga mera långsiktiga problem och konjunkturproblemen ärsammanknutna.