prot · FU09113 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokoUet för den 15 innevarande månad. § 2 Upplästes följande tiUkammaren inkomna ansökningar; Härmedfår jag anhåUa om tjänstledighet från riksdagsarbetet 2728 oktoberför deltagande i nordiskt ministermöte i samt för deltagandeI I . HärmedanhåUer jag om ledighet från riksdagsarbetet 1/11-12/12 1971 fördeltagande i generalförsamlings tjugosjätte ordinariemöte. KammarenbiföU dessa ansökningar. Ang.tidpunkten för tillsättande av utredning om kostnadsfördelningen mellan statoch kommun § 3 Ang. tidpunkten förtillsättande av utredning om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun Herr finansministern erhöU ordet för att iett sammanhang besvara dels () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 279, dels fru andre vice talmannen () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 304, ochanförde: Fra Nettelbrandt och har frågat mig när jagavser att tUlsätta den av begärda utredningen angåendekostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Direktiventih en utredning, som skah behandla frågor om kostnadsfördelningen mellan statoch kommun, håUer på att utarbetas i . Jagräknar med att utredningen skall kunna tillsättas . Ang tidpunkten för tillsättande av utredning omkostnadsfördelningen mellan stat och kommun HenLARSSON i Öskevik (c): Jag tackar finansministern för det positivasvaret på min fråga. Jag förmodar att finansministern delar den oro mångakänner inför det ökade skattetrycket, just nu främst aktualiserat genomkraftiga kommunalskattehöjnlngar. Verkningarna för enskilda skattebetalare ärju kända. Främst drabbas låginkomsttagama. När jag ställde denna fråga tänktejag emellertid på en, som jag ser del, oundvikUg föhd av nuvarande trend. Många viktiga samhäUsaktiviteter är beroende av hur långtkommunerna orkar finanslera dem. Hälso- och sjukvårdskostnaderna är ju dekostnader som ökar snabbast Inom sektorn social omvårdnad och trygghet. Kostnadsutvecklingen Inom sjukvården Innebär helt enkeltatt automatiska kostnadsstegringar på redan befintUg verksamhet inte täcks inav vad ett ökat skatteunderlag ger i form av mer kommunalskatt vid oförändradutdebitering. Återstår alltså skattehöjning om man vill bibehålla nuvarandenivå på sjukvårdssektorn. Jag hoppas att de direktiv som finansministern kommer attge den nu bebådade utredningen bUr sådana att de innebär ett klarläggande av deekonomiska förutsättningarna för t. ex. sjukvårdssektorns omfattning ijämförelse med andra samhäUsaktiviteter. Det är otillfredsställande urplanerlngssynpunkt om sjukvårdssektorns storlek och effektivitet skallbestämmas av om landstingen har möjlighet att höja kommunalskatten eller Icke. Fru andrevice talmannen (): Jag -vill först tacka statsrådet och chefenför för detta svar på den enkla frågan. Det svaret är merglädjande än finansministerns svar eljest brukar vara. skymtar det juäntligen en reeU behandling av dessa viktiga frågor om kostnadsfördelningenmellan stat och kommun och det tycker jag är ytterligt väsentligt. När jag var på hörde jag attfinansministern med tanke på just höga kommunalskatt hade uttalat attdär kan ju Inte en katt leva. Man kan förstå att människor ute I olika kommunermed ett högt kommunalt skattetryck börjar känna det på det sättet och just, somherr i Öskevik sade, är djupt oroade inför den väntade utvecklingen.Kommunalskatterna har ju över lag kommit upp på en mycket hög nivå. Därvidlagär ingen av oss i denna församling helt utan delaktighet. Det gällerfinansministern själv inte minst. De statUga besluten har påverkat kommunernaoch i mycket hög grad försatt dessa I ett tvångsläge. Det är dessutom Ingalunda så som finansministern i någotsammanhang uttalat att det är ointressant för skattebetalarna om de eriäggerskatten som kommunalskatt eller som statsskatt, eftersom de ändå skall ut medpengarna. Det är ingalunda ointressant ur fördelnlngssynpunkt, eftersom dst ärkommunalskatten som vänder den tunga ändan nedåt. Dessutom innebär det alltidstora risker för lättsinne, om man får fatta beslut som skall finansieras påannat håll, och det är Ju det som skett i detta fall. Inflationen har också Ihögsta grad påverkat den kommunala utgiftsutvecklingenoch därmed skattema. Också det förhållandet att kommunerna har fått en stryptandel av kapitalmarknaden har synnerligen negativt påverkat möjUghetema förderas Invånare att upprätthåUa en hygglig ekonomi. Jag vill sedan bara ta upp en del av finansministerns svarsom jag tycker är mindre tiUfredsställande, nämligen den allra sista meningen,där finansministern säger att han räknar med att utredningen skall kunnatUlsättas "". Nog måste väl ändå ambitionenkunna sträcka sig Utet högre än till detta. har ändå först och främst1969 fattat ett beslut om att en utredning av detta slag skulle tillsättas. Denblev emellertid aldrig tUlsatt, och när vi hade väntat tUlräckligt länge tog viupp frågan igen. har jag tror det var -fattat ett förnyat beslut om att en sådan utredning skall tillsättas. Jag måste säga att det nu är väl sent att meddela att detskall dröja ytterligare innan dhektiven är färdigskrivna. Jaghoppas att med den stora resursstab som där finns kanskriva dessa direktiv Utet snabbare. Ang. tidpunkten för tillsättande av utredning omkostnadsfördelningen mellan stat och kommun Jag hade inte för avsikt att ta upp någondebatt här . Vi har ju talat om dessa frågor tidigare. Menjag vill tUl säga att visst skall vi utarbeta direktivenså pass utförUgt och konkret som det över huvud taget är möjligt. ägnade en speciell tanke åt sjukvården. Detär alltid så vid fördelningen av de pengar man tar in skattevägen att mångaområden framstår som ungefär Uka angelägna, och den som har speclaUntressen viss riktning tycker kanske att detta område är särskilt angeläget. När detgäller sjukvården är det inget tvivel om att den under 1950- och framför alltunder har fått en relativt större andel av skattefinansieringen, t.o. m. en ganska väsentligt högre andel än andra kommunala aktiviteter. PersonUgenhar jag den uppfattningen utan att inbjuda tiU någon diskussion att manicke kan fortsätta med samma framgångstakt inom sjukvårdens område på1970-talet, om man vill ha en något så när rlmUg kommunalskatt. Jag -vill tUl andre vice talmannen sägaatt hon överraskade mig litet grand. Det var ingen överraskning att hon underströkdet gamla kända faktum att kommunalskatten, som det brukar heta, vänder dentunga ändan nedåt, men hon sade i sitt inlägg något som jag skulle kunna uppfattasom en rekommendation att Undra kommunalskatten via en skärptstatsbeskattning. framförde att statsskatten är någotannorlunda konstruerad än kommunalskatten, som vänder den tunga ändan nedåt.Jag har i denna kammare gjort mig till talesman för denuppfattningen att man inte kan utvinna mer genom en ytterligare skärpning avprogressiviteten och marginalskattesatserna inom statsskatten. Därför behöverJag en förklaring från huruvida avsikten var en rekommendationatt gå fram den vägen. Jag haralltid hävdat den uppfattningen att man inte klarar detta på 4 protokoll 1971. Nr II I - ll.i Ang. tidpunkten för tiUsättande av utredning omkostnadsfördelningen mellan stat och kommun någotannat sätt, om en omfördelning skall göras i sista hand är det ändå sammapersoner som skaU betala skatten än genom en höjning av den indirekta skatten,dvs. den skatt vi betalar på kläder, matvaror och sådant som Inte hellerlågavlönade kommer undan. Där tror jag verkligheten Ugger, men jag kanske kanfå en förklaring av vad hon menade. Fra andre vice talmannen (): Det var nog, vår värderade finansminister,att dra alldeles för stora växlar på det jag sade. Det är alldeles riktigt attdet inte är ointressant, om man betalar med den ena eller den andra skatten,men jag nämnde: flera ohka områden, där det direkt kan påverka den totalaskattenivåns höjd, om det sker förändringar. Om kommunerna måsteskattefinansiera en rad utgifter som enhgt tradition finansieras - och också iall rimlighets namn borde finansleras - genom lån för att bh betalda aviframtlda generationer, så pressar det upp kommunalskatternas nivå. TUl ettsådant förhållande har finansministern dess värre aktivt medverkat. Detsamma gäUer i fråga om Inflationen och den ökademomsen. Inom parentes sagt hoppas jag för resten att frågan om det över huvudtaget skall vara moms på kommunernas utgifter kommer med 1 dlrektlvskrlv-nlngenoch att det kan bh någon lättnad för kommunerna därvidlag. Inflationen i sig själv har i hög grad medverkat tillhögre utgifter. Kan vi få bukt med Inflationen och jag hoppas att i varjefall något medel skall anvisas i ett senare svar från finansministem - såbidrar det också till att lätta trycket. Sist men Icke minst vill jag anföra en synpunkt somfinansministern själv i andra sammanhang brukar lägga på problemen, fastän haninte applicerat den här, nämligen att om någon får fatta beslut men sedan intebehöver ta konsekvenserna på finansieringssidan, så stimulerar detta ofta tUlett lättsinne. Därför kan det vara riktigt att man också får stå för finansieringenI samma forum som man diskuterar utgifternas storlek. HenLARSSON I Öskevik (c): Finansministern gjorde den bedömningen attsjukvårdssektorn tagit alltför mycket av vad kommunalskatterna kange. Den bedömningen är kanske riktig - därom vet jag Ingenting . Men ivart fall måste samhället se till, oavsett hur finansieringen sker, att vi haren effektiv sjukvårdssektor. Det är väl också alldeles uppenbart att när en verksamhetskall betalas enbart med kommunalskattemedel, så bUr det ett annat kostnadsförhållandeän om en aktivitet delvis skall betalas med statsskattemedel. Det är väl ändåpå det sättet att den statliga progressiva beskattningen och omsättnings-.skatternabättre föher upp kostnadsstegringarna än de proportionella kommunalskatternagör. Vad jag här alltså ytterUgare vill trycka på, herrfinansminister, är angelägenheten av att utredningen leder till ett resultatsom Innebär, oavsett finansieringssättet, att vi får en sjukvård som är såeffektiv och ur den enskildes synpunkt så tillfredsställande som vår allmännasamhällsekonomi tUlåter. Bara ett litet ord på vägen tiU fruNettelbrandt. När det är fråga om en omfördelning av kostnaderna mellan statoch kommun, så utgår jag Ifrån att frågeställama önskar en lindring Ikommunernas utgiftsstater. Den måste då från något håh betalas. fick vi denkompletterande uppgiften av att det inte var hennes avsikt skuUe klara detta via en höjd statsskatt. Jag lyssnade mycket uppmärksamt efter vad hon då skuUeanvisa för väg. Hon uttryckte olust över att kommunerna måste betala moms på sinautgifter. Det är ju inte heller någon framkomhg väg för att finansiera ökadebidrag till kommunerna. Det går ju stick i stäv mot vad man skulle efterlysa.Därför fick jag inte något svar, och skaU jag vara ärlig har jag inte förväntatnågot svar från vår värderade vice talman på denna punkt. Debatten borde helst,föreställer jag mig att menar, stanna vid att man skulle geuttryck åt att man gärna vill att kommunerna skall få mera pengar från staten,men sedan skall det vara slut på diskussionen. Man vill inte gäma tala om varde pengarna skall tas. Det överlåter man med varm hand åt finansministern. Detär jag van vid och är därför inte överraskad. Om höjning av avdragsbeloppet vid betalning av mervärdeskatt Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om höjning av avdragsbeloppet vid betalning avmervärdeskatt Herr finansministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 14 oktoberintagna fråga, nr 287, och anförde: har frågat mig, om Jag övervägeratt i nu rådande, exceptionellt dåliga konjunktur försöka underlätta omedelbarainvesteringar och därmed för företagarna att sysselsätta arbetskraften genomatt föreslå temporärt medgiva en höjning av det vid momsinbetalningavdragsgilla beloppet. TUl svar får jag meddela att något sådant förslag inteövervägs. HenLEVIN (fp); Det var verkUgen ett ovanligt uttömmande svar! Att dagensarbetslöshet emellertid är mycket allvarlig erkänner även regeringen, och I enför alla svår situation tycker jag att det är angeläget att man försöker bidramed konstruktiva lösningar. Det är mycket viktigare, synes det mig, än attktitisera. fråga efterlyste jag finansministerns eventuellaintresse för att ge företagarna en rabatt på momsen. En sådan rabatt,eventuellt I förening med en viss momskredit, skulle enligt min uppfattningkunna ge stora fördelar och få snabb effekt i nuvarande läge. Förmånen skuUenaturligtvis endast medges för anskaffning i rörelsen, och därmed skulle denbli ett värdefullt komplement tUl det investeringsavdrag som endast kanutnyttias av en begränsad krets av vinstredovlsande företag, som regel mycketstora företag. Om höjning av avdragsbeloppet vid betalning avmervärdeskatt En momskredit I Investeringssammanhang skuUe öppnalånevägar även för de mindre företag som av oUka skäl inte kan utnyttia herrSträngs löfte om en utökad kreditvolym åt näringslivet. Det är att observeraatt när i detta sammanhang talar om näringsUvet, så är det återigende stora företagen som åsyftas. Den köpkraft som på ett snabbt sätt kunde lösgöras genomen momsrabatt skulle verksamt, åtminstone enligt min uppfattning, bidra tillomedelbara Investeringar, ägnade att minska industrins lager och därmed ocksåöka dess benägenhet att sätta fart på produktionshjulen, I all synnerhet omfinansministern vore beredd att ställa i utsikt åtminstone någontingsom kunde antyda en förbättrad lönsamhet Inom företagen. Jag tackar hövhgast finansministern för det, milt talat,kortfattade svaret. Det var så kort att det påminde om ett gammaldags ryskt"njet". konstaterar jag på basis av andra uttalandenfrån statsrådskretsen att man Inom regeringen tycks glömma den betydelse somde mindre företagen haft för den svenska välståndsutveckhngen och förmodligenäven kommer att ha , förutsatt att inte de allra mest destruktivaledarskribenterna i får sin vilja fram. Jag beklagar alltså, herrtalman, att finansministern saknar intresse för det i min fråga inbyggdaförslaget. Jag tror att frågeställaren drog något förhastiga slutsatser i det sista avsnittet av sitt Inlägg. Intresset förföretagsamheten - stor, medelstor eller Uten - har alltid funnits och finnsfortfarande, men att därifrån ge sig in på några speciella dispenser i fråga ommervärdeskatten, det har vi icke ansett vara riktigt. Det är Ingen väg attklara något problem på. Det kan vara ett problem med småföretagens möjligheteratt få krediter, att få lån. Det kan finnas andra infallsvinklar i denna fråga,och jag utgår ifrån att dessa synpunkter bUr ventilerade, när vi om någon veckaskaU diskutera dessa frågor. Det är klart att man kan säga ettnej med Utterära utsvävningar och många ord, men man kan också säga ett nej somdet skall sägas, och jag trodde det var av en viss fördel att göra det I ensådan här frågestund. Principen att så att säga på förhand fördömaen sak Innan man ens har prövat eUer undersökt den kan vara bra som en mur motlogiska argument, men den hjälper knappast de arbetslösa . Klart är under alla förhållanden att företagarna här ilandet behöver hjälp med både Ukviditet och räntabilitet, och det förvånar migatt regeringen inte tycks vara villig alt på något sätt beakta just den sidanav saken. En avveckling av löneskatten, helt eller delvis, skulle utan tvekanleda till en välbehövlig förbättring av räntabllitetsläget. Den enskildeföretagaren här i landet, , har Inte råd att ställa lägre krav påsig själv än vad vi här I gör på de statliga industriema. Skillnadenär bara den att om det går galet för den enskilde, så går han under medpersonal och allt, medan Statsföretag kommer hit och rekvirerar nya pengar. har lovat storföretagen bättrelånemöjllgheter och skattelättnader genom Investeringsavdraget, och det är bra.Men vad gör man, , för de många småföretagen, som inte kan lånapengar eftersom de ofta Inte har bankmässiga säkerheter och som Inte har någonvinst att reducera med Investeringsavdraget? Tanken att även derasInvesteringsvilja, liksom deras möjligheter att I väntan på bättre tiderbehålla sin personal, kan ha betydelse I dagens situation tycks finansmirUsterndess värre ägna föga uppmärksamhet. Jag upprepar att en rabatt på momsen i detta läge för demånga små och medelstora familjeföretagen hade blivit ett alternativ till det20-pro-centiga investeringsavdraget, som genom sin blotta konstruktion ärpredestinerat att ge fördelar bara åt dem som redan har det bra. Jag beklagar än en gång, herr talman, att regeringens stödåt näringslivet har fått en så ensidig inriktning på de mycket storaföretagen. Om infiationsskydd i skattesystemet genom indexreglering Herr finansministem STRÄNG: Jag vet inte om jag har fattat meningen medfrågeinstitutet alldeles fel; skulle jag följa frågeställaren i hans utflykterpå statsföretagens område och på den rent allmänna ekonomiska debattens områdeär jag rädd för att den här frågan inte håUer sig inom den ram som man avsettför frågeinstitutet. Jag vill emellertid säga att om varje förslag som väcksmåste prövas Innan man kan ha en uppfattning om det - vilket frågeställarentycks inbilla sig skulle det i praktiken leda till alldeles orlmUgaverkningar. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Om inflationsskydd i skattesystemet genom indexreglering Herr finansministern erhöllordet för att besvara fru andre vice talmannen () I kammarensprotokoll för Intagna fråga, nr 303, och anförde: Fru andre vice talmannen har frågatmig om jag avser att i nuvarande läge ompröva min inställning tillinflations-skydd I skattesystemet genom Indexreglering. Någon omprövning av min tidigaredeklarerade inställning I fråga om indexregleting av skattesystemet är Inteaktuell. Fra andrevice talmannen (): Pliktskyldigast tackar jag henfinansministern för svaret på min enkla fråga, men jag är djupt bedrövad överatt Inte kunna fortsätta att visa den relativa glädje som jag ändå visade vidden förra diskussionen. Detta svar är lika kortfattat som negativt. Tar Inte finansministern något intryck av vad andramänniskor i detta land säger - experter, politiker, fackliga representanter -då dessa frågor diskuteras? Eftersom jag tUlhör ett parti där närdemokratinstår I centrum har jag fått vänja mig vid att ta hänsyn till andra människor.Jag tror att det skulle vara väldigt nyttigt om finansministern gjorde detljust denna fråga. Om inflationsskydd i skattesystemet genom indexreglering Alla experter på högsta ekonomiska nivå har uttalat sigmycket starkt för ett hiflatlonsskydd I skattesystemet. Jag behöver Inte citeraekonomiprofessorer från oppositionssidan. Jag kan ta någon av det flertal somhar uttalat sig på den socialdemokratiska sidan. har sagt attbakgrunden tlU den aUvarliga situation som vi har är en långsiktigmarknadstrend och därtUl en rekordartad inflation och en internationellt settanmärkningsvärd skatteprogressivitet, som accentueras genom den senasteskattereformen. Vi lever I baksmäUan efter denna inflations-process. Ochnär det bhr baksmäUor bör man väl ta fram någon form av åtgärder mot dem. Jag hoppasatt finansministern ändock till slut vill vara överens med mig omatt det ärnödvändigt. Det är både glädjande och väldigt naturligt att nu t. ex.en organisation som TCO har krävt det inflationsskydd i skattesystemet genomen indexreglering som vi har begärt . Det är en naturlig löntagarreak-tlonemot ett system som genom Inflationen ständigt smyghöjer skatterna, negativtpåverkar lusten tlU extra arbetsinsatser och dessutom försvårar arbetet för enbättre standard för organisationsmedlemmarna när de förhandlar, eftersom detalltid bUr mycket htet om ens någonting kvar av det som man lyckas förhandlasig fram till. Det nuvarande skattesystemet är ett direkt hinder vidlöneförhandUngarna, och det bekräftas av den här TCO-utrednlngen. Skattesystemetförstärker ju Inflationseffekterna, och det är därför det är så olyckligt. Detvrider ständigt pris-, löne- och skatteskruven uppåt, och då uteblir de realainkomstökningarna. Ja, det var väl htet för djärvt slutsummeratav när hon säger att aUa poUtiker och alla experter och allaandra är överens med henne. I min egenskap av politiker tvingas jag ju att tahänsyn till vad pohtikerna tycker och tänker, och hitintills har jag fåttmajotitet bakom mig I den krets av poUtiker som finns i det här huset när jaghar hävdat den här uppfattningen. Sedan är det klart att man har all respekt för experterna.Jag har just suttit med en rad av dem och diskuteratekonomi, och de har bl. a. avgivit de intressanta bekännelserna att de - tUlskillnad från finansministern sitter i den situationen att de bara har attregistrera det hela i efterhand och dessutom aldrig behöver ta några politiskakonsekvenser av sina råd. Det gör följaktUgen att det kanske bhr litet olikavärderingar I bakgrunden när den aktive politikern och den i det här avseendetkönlöse experten uttalar sig; jag tror att vem som helst kan ge mig rätt utidetta. Jag får väl försöka trösta mig, , med atthitintills Ingen ansvarig regering och Ingen ansvarig finansminister har gettsig på det här med Indexreglering av skatterna. Det torde Inte vara bara härhemma I gamla som de här lysande Idéerna till att lösa alla problemrinner upp; det är väl helt enkelt på det sättet att när man I ansvarigställning har prövat förslaget, så har man ansett att man Icke skall ge sig pådet. Fru andrevice talmannen (); Om jag verkUgen har sagt "allapoUtiker" - det framgår väl av protokoUet sedan ber jag om ursäkt, fördet är självfallet en överdrift. Det jag i varje fall avsåg att säga var attpoUtiker och människor på aUt fiera områden experter, fackUgt verksamma osv,- sluter upp kring det här kravet. Det finns en ständigt växande opinion, ochden tycker jag inte att man kan bara blunda inför. Sedan upprepade, såvitt jag förstår, finansministern ettmisstag som gjordes i den diskussion som fördes i den här frågan vid etttidigare tUlfäUe; jag tror det var . Då nämnde finansministern I endebatt, som jag hörde, att inget annat land har vågat gå in för detta medindexreglering. Men det berodde väl ändå på ett misstag i informationerna tUlfinansdepartementet, I har man fattat ett beslut omindexreglering, och jag tror att ikraftträdandet av de reglema sker den 1januari 1972, Det är mycket nära förestående, och där har de ju bestämmelserskrivna. Jag tror att vårt broderland , som vi väl har anledning attdiskutera mte minst efter den kyss som danskarna har givit oss på den senastetiden, också har gjort förberedelser till ett sådant indexregleringssystem,dock utan att ha kommit så långt. Sedan säger finansministern att de experter och andra somhär diskuterar inte har att ta de politiska konsekvenserna. Det är riktigt,herr finansminister, att det bUr poUtiska konsekvenser av ett sådant beslut. Visitter här i och fattar beslut om uttagningsprocent och omskattenivåns höjd, men visar det sig att finansministern medinflationens hjälp tar in ungefär 800 mihoner mer av skattebetalarna än vadriksdagen har beslutat. Det tycker inte jag är I överensstämmelse ens med grundlagensord om svenska folkets urgamla rätt att sig självt beskatta. Dessutom måste detnog vara något fel I systemet när finansministern, som är den överste vårdarenav penningvärdet här i Svetige, skaU vara den i landet som förtjänar mest påatt penningvärdet icke upprätthålles. Om inflationsskydd i skattesystemet genom indexreglering Det sista förstod jag inte. Men skulle vi gåfru till mötes och göra en indexreglering på skatten, skullefinansministem tjäna fyra fem gånger mer än en vanUg löntagare så långt ärdet rätt. Men vi har ju inte infört det där inflationsskyddet på skatternaännu, Ä andra sidan kanske jag skulle säga - och därvidlagtycker jag nog att fra Nettelbrandt avslöjade sig - att dessa 800 miljoner, somdet skulle kosta , har vi nu möjligheter att helt valfritt använda därvi tycker att det bäst behövs. Om man binder sig för denna automatiskaskattereglering, har man därmed tagit bort den valfrihet som jag tycker är avutomordentligt värde.