prot · FU0987 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollen för den 6 innevarande månad. § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj:ts proposition nr114 tUl justitieutskottet. § 3 Föredrogs och hänvisades motionen nr 1480 såvitt denavsåg marginalskattesänkningar, sparstlmulerande åtgärder genom ändringar ibeskattningen, indexreglering av skattesystemet och nytt skattesystem tillskatteutskottet samt i övrigt tiU finansutskottet. § 4 Föredrogs och biföUs interpellationsframställningen nr120. § 5 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 34 i anledning av granskning av statsrådens ämbetsutövning ochregeringsärendenas handläggning . Vid årets granskning av statsrådensämbetsutövning och regeringsärendenas handläggning hade utskottet delsundersökt praxis i vissa frågor som varit föremål föruppmärksamhet, dels tagit upp vissa andra spörsmål. Granskningen hade i detförstnämnda hänseendet föranlett uttalanden rörande statsrådsprotokollensoffentliggörande och tUlhandahållande, publiceringen av konseljbeslut,utgivningen av samt expedieringen av regleringsbrev. Beträffande andra frågeställningarsom tagits upp hade granskningen föranlett uttalanden rörande vissa allmännainformationsfrågor, Kungl. Maj:ts dispensgivning samt avlämnadet avpropositioner till . Härutöver hade utskottet granskat Kungl. Majtshandläggning av vissa ärenden av principieUt intresse, vilka redovisades i ettsärskilt avsnitt av betänkandet. Utskottet hade för anmält den granskning somutförts samt resultatet därav. Vid betänkandet hade avgivits reservationer A. av herrar och i (båda m),avseende besluten om införande av prisstopp beträffande varor och tiänster , B. av herrar (). i (fp) ochWerner i (m), avseende handläggningen av den s. k. Brofjordenfrågan, C. avherrar (), (), i (m) och Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. (), avseende handläggningen av fråga om lagstiftning mot krigspropaganda, D. av herrar (), HerneUus (m), i (m) och () avseende utfärdandet av viss kungörelse, E. av herrar i och (båda fp) avseende information om statliga företag. Dessutom hade tUl betänkandetfogats ett särskilt yttrande av herrar och (båda fp), avseendeutredning av tobaksfrågan. Hen i (s): föreligger det nya bestämmelser iregeringsformen för granskningen av statsrådens ämbetsutövning ochregeringsärendenas handläggning. Det är ett gammalt reformkrav som därigenomblivit genomfört och grundlagsfäst, var det debatt omgranskningsarbetet, eller dechargearbetet som man talade om, och det var starkakrav på en reformering. Dessa krav ledde till att utskottet då tillsatte endelegation som skulle göra en översyn och överväga olika möjligheter tillförnyelse. Delegationen kom med förslag, och utskottet hemställde tUl riksdagenatt i skrivelse tiU Kungl, begära en förutsättningslös utredning rörandedechargearbetet. Denna hemställan överlämnades tUlförfattningsutredningen. När författningsutredningen slutredovisade sittarbete framlade man också förslag tUl förändringar i detta hänseende. framförde mottogs under remissbehandlingen välvilligt.Det gjordes inga invändningar mot förslagen, och när grundlagberedningen ficksina direktiv angavs det att vad författningsutredningen hade föreslagit varsådant som skulle kunna ligga tiU grund för förändringar pä detta område. EnUgt de synpunkter författningsutredningen framfört isitt förslag skulle reglerna för granskningsarbetet ändras därhän attstatsrådens politiska ansvar i samband med granskningen avskaffades, I stäUetskulle man införa ett nytt instrument i , och det är det vi har fått fr.o. m. , nämligen misstroendeförklaring. Den gamla § 107 Tjocka somden kallades - har alltså försvunnit. Härigenom skulle också utskottetsgranskningsarbete på sitt sätt kunna bli avdramatiserat. Med ingången av dettaår är det inte längre ett dechargearbete i gammal mening som har bedrivits. Mankan väl knappast säga att det är en decharge utan det är ett nyttinstrument som har tiUskapats. Det skaU nämligen ankomma påkonstitutionsutskottet att granska statsrådens ämbetsförvaltning, och vadsärskUt författningsutredningen men även grandlagberedningen har framhåUit äratt man främst skall ägna sig åt en granskning och redovisning av administrativpraxis. Sedan författningsutredningens förslag hade framlagts togman inom utskottet upp till behandling frågan om dessa inte skulle kunna prövasi förväg, och en försöksverksamhet inleddes i huvudsaklig överensstämmelsemed författningsutredningens förslag. Under de år som utskottet har bedrivitförsöksverksamheten och alltså arbetat efter denna modell harrätt stora block av ärenden tagits upp. Jag kan nämna besvärsinstitutet,besvärstiderna, remissbehandhngen när det gäller besvär osv., vilket hargranskats mycket noga. Det har även gjorts vissa påpekanden, och väsentligaförbättringar på det området har kunnat inregistreras. Vi kan väl också peka påfrågan om sekretessbestämmelserna beträffande statsrådsprotokollen, som harvarit föremål för granskning. Utskottet har dessutom tillkännagivitvissa synpunkter som har ställt sig bakom. Arets granskningsarbete kan sägas vara en fortsättning avdenna verksamhet, som är en försöksverksamhet. Man får väl istället utgå från att den granskning som har utförts kan vara vägledandeför det fortsatta arbetet. Vi har framför aUt fäst avseende vid en fråga,nämligen spörsmålet om information tiU medborgarna. Det fattas ju beslut avKungl, Maj:t i många frågor, som är av betydelse för allmänheten, och utskottethar tagit upp vissa områden där det kan finnas skäl att fråga sig ominformationen till allmänheten är tiUräcklig, Vi har aUtså i det härbetänkandet relativt utförligt behandlat frågor om statsrådsprotokollensoffentliggörande och tillhandahållande och om publicering av konsetibeslutensamt vissa allmänna informationsfrågor. Dessutom har belysts frågor rörande Kungl, Maj:tsdispensgivning. Det finns personer som har trott att vi skuUe vara ute efteratt begränsa dispensmöjligheterna. Så är ingalunda förhåUandet. Men i sådanafall där möjligheter föreligger att ge dispenser, vUka kanske kan bli rättomfattande inom samma område, har man att överväga om det inte kan varalämpligt att företa någon lagändring. Dessutom kan det vara så att ett dispensärende berörmånga, vUket gör att information härom är nödvändig. Vi har redovisat ettsådant ärende, där informationen närmast gick tiU ett branschförbund men där enutomstående tyvärr inte fick del av den fönän det var . Frågan ordnadesändå upp, men om informationen redan från början varit mera fullödig, hadenågot sådant kanske inte behövt inträffa. Jag kanske också skall nämna att det nya innebär att maninte är bunden på samma sätt som förut tiU det senast förflutna året, vilket juär det år granskningen närmast avser. Skall man granska praxis, så räcker detinte med , utan man får gå bakåt i tiden för att studera utveckUngen. Närdet gäller granskningen av körkortsdispenser, visar bilagan att det rör sig granskning. På det sättet kan man ju få en fyUigare bild, och man kandra slutsatser som blir mera fullständiga. Vi har aUtså gjort en fullödig granskning på ett område avdispensgiv-ningen. Det redovisas emellertid också andra dispensärenden därutskottet funnit och uttalat att det är väsentligt för medborgarna attinformationen förbättras om Kungl. Maj ts beslut i statsrådet i frågor avprincipieUt intresse. Från dessa offentlighets- och informationssynpunkter harutskottet också granskat utgivningen av författningar. Därvid har vi kunnatkonstatera att det finns författningar som sätts i kraft efterdet att de har kommit ut från trycket. Det kan innebära att de nyabestämmelserna är okända för många. Utskottet har blivit underkunnigt om attdet pågår ett intensivt arbete i kanslihuset för att åstadkomma Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. förbättringar, och utskottet tror att detta arbete skaUkunna leda tiU att det i fortsättningen förflyter från det att enförfattning kommer ut tUl dess den träder i kraft. Jag kan även peka på ett förhållande som inte minstriksdagsledamöterna har känning av, nämligen avlämnandet av propositioner tiUkammaren. Vi vet ju vUken oerhört stor anhopning det blir. Man frågar sig omden anhopningen är förorsakad av de utsatta tidsfristerna, . Detbör ju finnas mycket starka skäl för att regeringen skall lämna dem senare.Detta är ett område som behöver ses över. Vi har väl nu att räkna med attriksdagsåret regelmässigt sammanfaller med kalenderåret. Vi kommer att hasession både och , och detta kan göra det nödvändigt att undersökaom det går att få till stånd ett mera "rullande" avlämnande avpropositioner, så att man får en mera jämn tUlströmning av de arbetsuppgiftersom ledamöterna har att ta sig an. Hur problemet skall lösas är man inomutskottet inte riktigt på det klara med, men man anser att den här frågan är såväsentlig inte minst årets riksdag bär ju vittne om detta - att den bör få enordentUg genomlysning och att förslag bör framläggas. Därför har man härangivit att grundlagberedningen, som har att arbeta ut ny riksdagsordning ochny regeringsform, bör ta upp dessa frågor tiU behandling och föreslå åtgärdersom om möjligt skall åstadkomma en jämnare belastning i riksdagsarbetet. Vi har liksom tidigare ägnat uppmärksamhet även åtregleringsbreven. Det är ju de brev som går ut tUl myndigheter beträffandeanslag och sådant som beviljat för deras verksamhet. Där harutskottet pekat på olägenheter som uppstår för ämbetsverk och myndigheter Uksomäven för statsdepartementen och aUmänheten, om dessa regleringsbrev i vissafall inte bUr expedierade förrän av det nya budgetåret har förflutit.Utskottet har understrukit att dessa regleringsbrev bör expedierasinnan deras tUlämpningsperiod börjar. Utskottet har kunnat inregistrera att detändå skett en avsevärd förbättring i förhållande tUl vad som var fallettidigare. Vidare finns det en avdelning där vi har en grupp ärendensom enskUda medlemmar av utskottet ansett böra genomlysas. Vi har kallat den"Övriga ärenden". Där förekommer också fem reservationer. Dessutomfinns det ett särskilt yttrande. Utskottsmajoriteten har när utskottet granskatdessa ärenden för sin del icke funnit anledning att göra några särskUdauttalanden. Dessa frågor kommer att bli belysta senare under debatten. Med detta, herr talman, har jag försökt ange det nya somvi har att syssla med. Jag hemställer, herr talman, att detta betänkande måtteläggas till handlingarna. Hen i Luttra (c): Som framgått av utskottsordförandensanförande har granskningen av statsrådens ämbetsutövning och regeringsärendenashandläggning som den något högtidliga grundlagsregeln säger Skett påsamma sätt som försöksvis skett . Utskottet har alltså settpå administrativ praxis och ärendenas handläggning ur bl. Nytt för året är emellertid att denya grundlagsreglerna gäller och att den försöksverksamhetsom vi har haft nu går över att bli en ordinarieverksamhet. Grundlagsreglerna innebär att granskningen skall varaadministrativt och inte politiskt inriktad. Den nya ordningen innebär attbetänkandet alltså är ett dechargememorial det innehåUer nu inteså mycket dramatiskt stoff som under gångna tider. Men det innehåller i stäUetså mycket mera nyttig information, nyttig både för ledamöter och försvenska folket. I granskningsmemorialet 1969 tog utskottet upppubliceringen av konseljbesluten. Inom statsrådsberedningen startades efter detinitiativet utarbetandet av riktlinjer för publicering av konseljbesluten. Detsades då att riktpunkten skulle vara att ge just de myndigheter och grupper avenskilda som kunde ha intresse av ett visst avgörande i Kungl. Majts kanslimöjUghet att på ett effektivt sätt nås av denna information. Deninformationsverksamheten har sedan byggts ut på olika sätt, som framgår av detföreliggande utskottsbetänkandet. har utskottet tagit upp en annan intressant sida avregeringens verksamhet, nämligen dispensrätten. Enligt praxis har Kungl. Majten ganska vidsträckt dispensrätt, och utskottet konstaterar: "Trots avsaknaden av formeUt grundlagsstöd tordeKungl. Maj:ts rätt att i särskilda fall medge dispens aldrig ha ifrågasatts idoktrin eller praxis." Även om rätten att gå tiU Kungen fram med ohka bekymmersedan gammalt är känd för svenska folket finns utan tvivel ett behov avinformation tUl allmänheten i detta hänseende. Vilka möjligheter finns det attfå dispens? VUka omständigheter kan åberopas? På vilka lagstiftningsområden kanman inte räkna med att få dispens? Det är sådana frågor som det naturligtvishar betydelse att man kan få svar på. Att sprida kännedom om det är en viktiginformation både tUl myndigheter och till enskUda. Utskottet har låtit utföra en omfattande utredning, som vihört här, om dispenspraxis i ärenden rörande återkallelse av körkort, och iutskottsbetänkandet finns också en sammanstäUning av andra dispensärenden sombehandlades av regeringen - undersökningen av körkortsdispensergällde, som ordföranden har sagt, , medan undersökningen av andradispensärenden omfattar 1970. Vissa cUspensansökningar har kunnat bifaUas ibetydande utsträckning, beroende på de speciella omständigheterna. Det hargällt exempelvis ansökningar om befrielse från den särskildainvesteringsavgiften för oprioriterade byggen. Som framgår av betänkandet harinte mindre än 600 sådana ansökningar kommit in, av vUka mer än hälften harkunnat bifallas. Härutöver har utskottet behandlat ett antal övrigaärenden, I ett par fall har utskottet gjort vissa erinringar. Det gäUer ärendetangående . Där har utskottet uppmärksammat att den informationtUl som förutsattes i riksdagsbeslutet inte har lämnatsunder 1970. Utskottet säger att det utgår ifrån att sådan information kommeratt lämnas . Den styrelseberättelse som föreligger är ju den första för koncernen, och den kan givetvis bU Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. utgångspunktför en mera omfattande information. Jag förutsätter att denna kommer tillstånd. Ett annat sådant ärende gäller de åtgärder som Kungl, Majthar vidtagit med anledning av riksdagsskrivelser. Utskottet säger att ett antalfall, där det har kunnat frågasättas om viljeyttringar blivitvederbörligen beaktade, har varit föremål för överläggning men ej föranlettnågot särskUt uttalande av utskottet. En hel del av dessa riksdagsskrivelsergäller ju riksdagsbeslut om begäran hos Kungl. av utredning i en vissfråga, och konstitutionellt förhåller det sig på det sättet - som också framgårav riksdagsbeslutens formulering att här har Kungl. inte någonskyldighet att villfara begäran. Med dessa korta reflexioner hemställer ävenjag om att utskottets betänkande lägges till handlingarna. Hen (); Årets betänkande om granskning av statsrådensämbetsutövning och regeringsärendenas handläggning kan kanske med visst skälfå beteckningen "magert om armar och hals". En jämförelse med vad somhände under S. A. Hedins berömda period, då under ett fåtal år ett 50-talreservationer och 12 ä 15 anmärkningar förekom, tyder ju på en något nedsattaktivitet hos dagens konstitutionsutskott. Men en sådan jämföresle är interiktigt rättvis, eftersom det också varit långa perioder dåkonstitutionsutskottet icke avgett något uttalande alls, när vad som då hettedechargebetänkandet har varit blankt. Nå, beror nu årets relativt knapphändiga betänkande på attregeringen är förträfflig och tUl alla delar perfekt, eller beror det på attoppositionen är tandlös och tuggar välling? Jag vUl, som herr talmannenförstår, inte ansluta mig tiU någon av dessa teorier helt och håUet. Jag troratt det vore ganska lätt att bland 25 000 ärenden det vore märkligt annars finna händelser som borde ha föranlett en mer genomgripande granskning ochkanske en omförmälan eller ett uttalande av något slag. Jag skuUe ocksåpersonligen gärna ha sett ett mera kraftfullt uttalande i vissa frågor från densamlade oppositionen, men det är en sak för sig. Enligt den praxis vi nu har är emellertid de storapolitiska frågorna knappast lämpliga att angripa via ochdess granskning. De kommer upp på annat sätt. Jag skall ta några exempel.Regeringens hattande och fnattande - förlåt uttrycket - i EEC-frågan, då vadsom hände plötsligt befanns vara högsta orätt , ärnågot som hade kunnat politiskt diskuteras. Industridepartementets svindlandeaffärer är en annan sak. Agerandet på arbetsmarknaden, inhoppet och denuppenbara bristen på opartiskhet vid behandlingen av i och för sig enligt lagjämställda organisationer är en tredje sak, och sanden i maskineriet iutbUdnings- och undervisningssystemet är en fjärde. Men allt detta har jutagits upp delvis i andra sammanhang och kommer att tas upp även ifortsättningen, och det är knappast sak att härytterligare gripa in. Som utskottets värderade ordförande har framhåUit,befinner vi oss i ett nytt skede, och jag skall något ögonblick stanna infördetta. Var och en politiskt intresserad i detta land vet väl att den partiellagrundlagsre- formenmedförde enkammarsystem och gemensam valdag och var och en, politisktintresserad eller inte, vet också mycket om den här mattan som vi har framföross. Däremot är vissa andra nyheter kanske mindre kända. Det nyinfördaminoritetsskyddet blev väl egentligen bekant först i förrgår, då det användesför att återförvisa ett ärende tiU ett utskott. En parentes må jag göra här.Det var kanske något egendomligt och i västeuropeisk parlamentarism ganskamärkligt att ett regeringsparti ansåg sig föranlåtet att tUlgripa enminoritetsskyddsparagraf för att undvika ett nederlag för stunden. Ett helt nytt institut som inte är bekant för svenskafolket torde vara institutet misstroendevotum som ju, vilket påpekade, har ersatt den gamla 107:an. Det har icke prövats, men detär väl inte troligt att det kommer att förbli oprövat . Iår har det alltså inte ansetts vara någon anledning att begagna sig av dettainstitut än så länge - det kan ju användas varje minut och varje timme. Utskottets granskningsplikt står kvar i den nyakonstitutionen. Enligt § 105 regeringsformen åligger det "att , så ock eljest när skäl därtill föreligger, meddela riksdagenvad utskottet vid sin granskning funnit förtjäna uppmärksamhet. ägeri anledning därav göra framställning till Konungen." Den granskning somalltså är ålagd utskottet har och här kan jag instämma i vad herr viceordföranden och herr ordföranden sade mer inriktats påadministrativ praxis än på politiska sakfrågor. Jag tycker det är ganskavärdefullt att vi nu i rad har fått tUl stånd denna koncentreradeinmutning om jag får kalla det så av vissa fält inom administrationen. Detär rätt intressanta frågor som här har kommit fram och blivit dokumenterade, ochbetänkandena bör i denna del vara tUl stor nytta för den förvaltandeverksamheten och för aUa sakägare i detta land. Det är också värdefullt attdenna del av arbetet har kunnat bedrivas praktiskt taget under enighet. En delav förtjänsten härför tUlkommer enligt min mening utskottets ordförande. Det är också riktigt som han sade, att den röda tråden iårets betänkande är information. Det är inte information som ett självändamålutan därför att medborgarna har rätt att veta vad som händer. Ett exempel som anfördesoch kan förtjäna att upprepas igen är att statsrådsbesluten icke automatisktbör bli föremål för hemligstämpling under och det kommer inte ifortsättningen att ske, såvitt jag förstår. En särskild sekretessgrund måstetill för detta. Avgöranden av regeringen eUer av statsråd i fråga omadministrativa besvärsärenden bör nå fram till aUmänheten. Detta är faktiskt enjämUkhetsfråga. Det skall ju inte vara så att de som har goda advokater ellerkanske en viss företagsamhet utöver vad andra har kan komma i gynnadställning, utan medborgarna bör vara UkstäUda. Man kan vandra vidare i betänkandet och finna att ifrågorna om dispensgivningen har vi att notera ett klart faU av denna olikhetmedborgarna emellan. Ett antal för rattfylleri dömda som har gått den vanligavägen, den långa vägen, med sina besvärsärenden har haft det motigt ochmödosamt, som det brukar vara i sådana fall, men andra som varit påhittigare,finurUgare, och gått dispensvägen har haft framgång, Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. 1 * protokoU 1971. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. och det ärju i och för sig inte särskilt lyckosamt. Även om det inte är fråga om attändra på dispensinstitutet är det dock fråga om information, som herrPettersson i underströk. Svensk författningssamUngs öden är faktiskt litetallvarligare kanske, därför att det är ett primärt krav att en lag inte skallträda i kraft förrän det finns möjlighet att ta del av innehållet i lagen.Visserligen ingår det i juristutbUdningen att lära sig att okunnighet om lagenskyddar ingen, men denna regel får inte tolkas så, att det icke skall finnasmöjlighet för den som vill studera innehållet i en lag att få göra det. Därförtycker jag det är ganska betänkligt när det trots upprepade framställningarfrån fortfarande aren sådan betydandeeftersläpning i publiceringen av och inte minstregistren till denna. Här vore för ett mer aggressivt utskott t. o, m, enanledning tUl misstroendevotum, men utskottet har väl velat avvakta vad somsker i fortsättningen och hoppas på bättring. Jag skall tUl sist säga, herr talman, att jag förstår omde nya kamrater i kammaren som har kommit detta år kanske är litet besviknaöver att inte blod flyter i denna granskningsdebatt, att icke huvuden rullar.Men det är faktiskt kanske inte det väsentliga i det här sammanhanget. Dekommer att finna anledning till så mycket större besvikelse som det inte ensblir yrkanden om votering såvitt jag förstår i varje fall inte från denmeningsriktning jag företräder rörande de avgivna reservationerna. Men dettaär inget prejudikat för framtiden det är bara ett utslag av att vi befinneross i en skalömsningsperiod och en period av anpassning efter nya regler, ochdå kan man pröva och se. Allra sist vill jag, herr talman, uttala mitt livUgabeklagande över att regeringsbänken är tom. Praxis för statsråd vidminoritetsanmärkningar har varit växlande. Många statsråd har beflitat sig omatt komma hit och svara på kritiken, andra har underlåtit det. Men när detfinns enhälliga uttalanden från beträffande praxis idepartement och förvaltning, då tycker jag att någon ledamot av regeringenskulle kunna ha tillfälle att vara här och deklarera hur regeringen ser pådessa uttalanden från enhälliga konstitutionsutskott. HenMOLIN (fp): Jag har under min första riksdagssession fått möjlighetatt delta i granskningsarbete. Efter att här ha lyssnattill tre av utskottets veteraner känner jag ett behov av att markera en någotannorlunda syn på betydelsen av det här arbetet, på betydelsen av den här delenav kontrollmakt. Jag uppfattar nog inte, , resultatet avkonstitutionsutskottets granskningsarbete som magert. De ämnen som vi där hartagit upp under rubriken ärenden är viktiga i sak, och regeringensbehandling av dem förtjänar intresse och uppmärksamhet. granskningsarbete har, somutskottets ordförande inledningsvis påpekade, inriktats på administrativpraxis i handläggningen av regeringsärendena. I punkterna 46 gör utskottetvissa påpekanden om en otillfredsställande administrativ praxis inom Kungl,. Det gäller utgivandet av , där Nr S7 Utskottet pekar på att ca 400 författningar harpublicerats mindre än en ' "' veckainnan dessa författningar skulle träda i kraft, och det gäller också den expedieringen av regleringsbreven, där utskottet med anledning av 1970 14maj praxis anser sig böra påpeka att dessa brev måste expedieras Qanskning av stats- innan de skall böria tillämpas, . Vidare gör utskottet ett viktigt konstaterande när detgäller tiderna ning m. m. för avlämnande av propositioner. Utskottet påpekar att anhopningen av avlämnade propositioner framför allt under vissa tider "innebär stora olägenheter för riksdagsarbetet". Med hänsyn till detta problem komplex' stora betydelse vill jag ordagrant återge vad utskottet anfört i det sammanhanget.