prot · FU09127 · 1971-12-31 00:00:00 — När hen tar upp frågan om fördelningen av läkarnaså skall inte glömma bort att det bara är vi hadeutomordentliga bekymmer med anledning av situationen ute i landet beträffandeprovinslaUäkarna. Att vi har kunnat skapa en bättre balans här och därmedvårdmöjligheter och större trygghet i många avseenden för människorna i det häralltjämt glesbebyggda landet beror på att vi i så hög grad har kunnatprioritera den öppna vården och därigenom nått resultat. Jag skall inte ta uppden viktiga långtidssjukvården, som också tUlhör de prioriterade områdena,liksom psykiatrin, men nog borde vi vara överens om att insatserna på dettaområde är utomordenthgt betydelsefulla. har också sagt att vi ettstycke in med den kraftigt ökade läkarutbildningen - vi får juomkring I 000 nya läkare nu och I fortsättningen -också bör åstadkomma bättre balans på de områden där vi alUjämt har problem ochbekymmer. Ang. väntetiderna vid ÖgonkUnikema Ang. väntetidema vid ögonklinikerna HerrBÖRJESSON i (c): Låt mig uttala min tiUfredsställelse över denkompletteting som socialministern nu har lämnat av svaret på mininterpeUation. Likaså är jag tacksam över de inlägg som är gjorda här utav herrHamrin och i . På det sättet har ju debatten vidgats. Jag är medveten om att man inte helt kan bortse Ifrånandra sektorer Inom vår hälso- och sjukvård när man talar man om en prioriteringför ögonsjukvården. Men jag upplever situationen så skrämmande. Jag har underden på olika sätt blivit uppmärksamgjord på att här är det Intesom det borde vara. Jag skuUe kunna berätta om det men då, herrsocialministern, kommer vi In på dramatik och det kanske vi skall undvika Idessa sammanhang. Låt mig ändå säga att för en vårdsökande som skall behövavänta nära nog på att bli behandlad måste situationen vara i allrahögsta grad skrämmande. Jag är fuUt medveten om den situation som vederbörandebefinner sig i. Jag vUl framhålla att det var med ytterligt stortveksamhet som jag väckte min Interpellation, Jag är dock politiker och har somsådan ett ansvar. Jag är med i ett landsting och tar mitt ansvar såsom landstingsledamotoch därmed också som företrädare för en av sjukvårdens huvudmän. Men ändockanser jag att det är oerhört viktigt att försöka få till stånd en förbättringpå detta område. Man skaU vara mycket försiktig med att använda siffror,men jag har dock belägg för att väntetidema har ökat på ett sätt som gör har anledning att säga sig att åtgärder måste sättas in för att nedbringaväntetiderna. framhåUes från läkarhåU I en skrivelse att situationennu har blivit fuUständigt ohållbar och att den svenska ögonläkarkåren ickelängre kan påta sig det medicinska ansvaret för ögonsjukvården. Det är aUtså Inte jag som säger detta, herrsocialminister, utan det är den svenska ögonläkarkårens egen fackorganisation.Svenska oftalmolog-förbundet, legitimerade optikers riksförbund hade vidare förnågon tid sedan ett möte i , där man uttalade bl, a, att köerna tUlögonläkarna är skrämmande långa. Därför satsar man nu på medicinskvidareutbildning för landets legitimerade optiker, så att dessa kan avlastaögonläkarna en del av deras arbete. Jag upplever det också som positivt att manpå detta sätt kan avlasta arbete från ögonläkarna. Jag har talat med en optiker som säger att han knappastlängre vet om han viU utfärda remisser, eftersom väntetiden är så lång att detnästan är lönlöst att remittera en patient till ögonläkare. Nåväl, sådan är situationen . Jag frågar mig då sompolitiker om det inte är anledning att något prioritera denna vårdsektor,eftersom den är så oerhört viktig. De människor som har kommit I densituationen att deras syn avtar upplever detta som något fruktansvärt,Ögonläkarnas uppgifter är bevis på att läget är så pass allvarligt attkraftåtgärder måste tUlgripas, Jag skulle I detta sammanhang vUja ställa en fråga tUlsocialministern, även om den inte just nu gäller så många faU, För närvarandefår barn Inte behandlas av optiker. Jag vill emellertid fråga omInte en pojkeeUer flicka som är skulle kunna få behandlas av optiker? Jag harblivit ombedd att ställa denna fråga, och jag begagnar tiUfäUet att framföraden . Jag hoppas också att jag får ett svar på den, TUl slut vill jag vädjatUl vår socialminister, som jag vet har känsla för de sjuka i vårt land: försökatt göra en verklig kraftansträngning för att medverka tih att på olika sättförsöka stäUa ökade resurser tUl förfogande för att nedbringa de alltför långaväntetiderna på landets ögonkliniker! Ang. väntetidema vid ögonklinikerna i (s): Jag sade inte att läget var dramatiskt förögonsjukvården utan jag sade att situationen för en människa som får enögonsjukdom är mer dramatisk än de flesta andra. Man kan gå och vänta på attbli opererad för gallsten I ett eUer utan att dettaupplevs som särskilt skrämmande. Men när läkaren har sagt att ögonen måsteopereras, och det går , då blir det nästan sammanbrott. Patientenär rädd att synen skall gå förlorad, och därför är det en dramatisk situationför den enskUde, Sedan får vi väl också komma Ihågatt människorna blir så gamla och I och med det ökar behovet avögonsjukvård. Jag har att göra med en grupp människor som lever nu ochklarar sig men ofta drabbas av ögonsjukdomar, nämligen diabetikerna. De utgör hälften av alla helt blinda. Att skaran ökar gör naturhgtvis situationenännu mera skrämmande. Hen (): Fra sade att hon var så fräckatt hon Ifrågasatte den fortsatta tiUämpningen av sjukronorsreformen. Jag villinte Ifrågasätta själva reformen, men däremot tycker jag, herr socialminister,att vi bör göra en utvärdering av den, se efter vad det Innebär att vi hargenomfört den och hur den fungerar. Kritiken var mycket hård från början,sannolikt beroende på att reformen genomfördes ganska snabbt i varje faU förvissa landsting, med bristande tid för ordentUga förberedelser. Jag tror attden har haft Icke önskvärda verkningar men att den I stort sett var riktig ochnödvändig. Men, herr socialminister, om man satsar på tre områden,vUket har skett - den öppna vården, psykiatrin och långtidsvården - så är detsjälvklart att det blir bättre förhållanden på de områdena. Men det är Ukasjälvklart att detta Inte gynnar de områden som ligger utanför. Här är det jukommunicerande kärl - satsar man på det ena, så återverkar det på det andra. Jag säger än en gång att jag är av den uppfattningen atthittUls har vi satsat rätt. När landstingen övertog psykiatrin, behövde denrustas upp. Långtidsvården hkaså, med tanke på de gamla som vi behöver ta handom. Den öppna vården sätter jag ett visst frågetecken för. Man hör mer och meratt det är Inte självklart att den kommer att ekonomiskt sett bli hka bra somman trott och tänkt. talas det I stället alltmer om den förebyggande vården.Det är nog riktigt att vi har klarat provlnslalläkar-krisen ja, jag skaUgärna säga att det är departementschefen som har gjort det - ty på det områdethar situationen blivit bättre. Ang. väntetidema vid ögonklinikerna också ibland litet surt sagt att om vi bygger utföretagshälsovården aUtför snabbt så kan vi få tUlbaka krisen då det gällerprovinslaUäkarna, ty det är dessa som går tUl företagshälsovården. Därmed ärdet inte sagt att jag motsätter mig den förebyggande hälsovården. Den måsterustas upp när vi har de ekonomiska resurser vi behöver, personella ochekonomiska, för att bygga ut den. Det är just avvägningsfrågorna som jag är ute efter attdiskutera. Jag vet mycket väl att det i verksstyrelse sitterpolitiker. Jag vet också att delegationen innehåller politiker. Men jag trorändå inte att aUmänheten ger sig tiU tåls, när man säger att ansvaret fårsocialstyrelsen ta. Det bjuder mig litet emot. Jag brukar säga att det ansvaretfår socialministern ta, beroende på att är ett honom underställtämbetsverk. Men jag tror inte att allmänheten nöjer sig med det. Politikernaute i landstingen får ta de stötar som kommer, när vi inte kan uppfyUa alla dekrav som ställs från läkare och allmänhet. Jag håUer fortfarande på att detborde vara en bredare anslutning tiU den grupp som skall göra ptioriteringarnai de väldigt svåra frågor som vi har framför oss. Jag skall först säga att jag icke skall taupp någon debatt om frågan om en utvärdering av sjukronorsreformen. Jag harfått en interpeUation i det ämnet, och jag får i denna kammare senare tUlfälleatt diskutera denna fråga. Jag skall inte heller förlänga debatten. Jag skaU baragöra några kommentarer. Jag delar i uppfattning att dettaspecifika sjukdomsfält säkert innesluter mycken dramatik och att det i deenskUda fallen kan vara fråga om stora bekymmer. Att långa väntetider är ettproblem skaU inte döhas. Vad jag framhöll var emeUertid att det inte på dettaområde inträtt så att säga någon försämring som kan anses vara dramatisk. Jaghar redovisat hur antalet läkare ökat. Men jag tror att det är riktigt attefterfrågan stigit, och detta av många olika skäl. Det är klart att det starktökade antalet äldre människor påverkar efterfrågan på ögonläkarvården. Det ärju också anledningen tlU att vi har tagit upp detta område för att se vad vikan göra i olika avseenden. Det är anledningen tUl att jag här ganska utförligtredovisat både vidtagna och planerade åtgärder. i vUl jag säga att jag intekan svara exakt på den fråga han ställde, huravida barn som är under åtta årfår bli behandlade av optiker. Jag skah undersöka detta. Till vill jag slutligen säga att jag ärövertygad om att de förebyggande åtgärderna kommer att få stäUas i centrumunder . De förebyggande åtgärderna innesluter oerhört mycket. Jagvill fästa uppmärksamhet på att de bl, a. innesluter företagshälsovård.En utbyggnad av företagshälsovården är också en insats för den viktigaförebyggande vården. Jag noterar att är överens med mig om att denStraktureUa förändring vi har sökt åstadkomma på sjukvårdens område genom enprioritering av den öppna sjukvården, långtidssjukvården och psykiatrin varitriktig. har gett oss faktaunderlag etc,beträffande läkartUldelnlngen, och riktlinjerna för just läkartilldelnlngenhar jag också haft tUlfälle att redovisa för , VI har diskuterat dessaprinciper tidigare, och där har ställt sig bakom denna straktureUaförändring som vi medvetet sökt åstadkomma. Varför har vi gjort det? Det är enfråga som I hög grad har haft sin aktualitet Inte minst under höstenslandstingsveckor, VI står Inför en angelägen uppgift att finna vägar föratt bringa kostnadsstegringarna under kontroll. Totalt sett kan man säga att antalet vårdplatser i denslutna vården i vårt land är tiUräckligt; vi har ett större antal vårdplatserper capita inom den slutna vården än praktiskt taget något annat land ivärlden. Vad som krävs är aUtså inte i första hand en ökning av den totalavolymen utan en omstrukturering, där aktualiserade vårdbehov måste tUlgodosesinom en totalram som egentligen inte behöver göras vidare. En sådan omstruktureringhar inletts när det gäher öppenvården, långtidsvården etc. Men här möter vimånga frågor, många och svåra problem, och här är det fråga omnivåstruktureringar etc, som vi helt enkelt måste finna vägar för att lösa, VIstår mitt uppe i det arbetet. Men, herr talman, jag skall Inte vidga denna debattalltför mycket. Jag har med dessa kommentarer velat belysa att visst finns detområden där vi har problem, men vi kan också notera resultat av de Insatser somvi har gjort för att skapa bättre vårdmöjllgheter därproblemen, som jag sade i mitt tidigare inlägg, bara varutomordentligt bekymmersamma. Ang. stämbandsoperationer på hundar Överläggningen var härmed slutad. § 14 Ang. stämbandsoperationer på hundar Herr jordbruksministern erhöU ordet för attbesvara () framstäUda interpeUation, nr 166, ochanförde: har frågat mig om jag anser attstämbandsoperationer på hundar strider mot lagrummet I lagen om djurskydd, attdjur "skall behandlas väl och såvitt möjligt skyddas mot lidande"och, om så är faUet, vUka åtgärder jag ämnar vidta för att dessa operationerskaU upphöra. Stämbandsoperatlon på hund syftar antingen tUl attförebygga kvävningsanfall eUer tiU att förhindra störande skall. Antalet kända faU av stämbandsoperatlon på säUskapshundarunder är 9 varav 3 utförts av medicinska skäl. Inget faU avstämbandsoperatlon tiU föhd av störande skaU är känt på försökshundar. Jag har inhämtat att veterinärstyrelsen anser attborttagande av stämbanden på hund då detta är påkaUat av medicinska skäl, dvs.för att förebygga kvävningsanfall, inte strider mot djurskyddslagen. Enligtveterinärstyrelsen är dock stämbandsoperatlon för att förhindra störande Ang. stämbandsoperationer på hundar skaU inteförenhg med lagen, och styrelsen avser att informera veterinärerna härom. Någraytterligare åtgärder anser jag inte behöver vidtas. Hen HENMARK (fp): Avsikten med den här interpeUationen varegentligen att få en lagtolkning i ett specialfall. I pressen har denna höst publicerats uppgifter om attsådana här stämbandsoperationer har utförts, och frågan är då om de är attbetrakta som djurplågeri eller inte. skall jag inte påbördajordbmksministern uppgiften att vara lagtolkare, men han har ju en sådan stabtill sitt förfogande att det kanske är möjligt för honom att säga om det ärdjurplågeri att utföra en stämbandsoperatlon när den inte är betingad avmedicinska skäl. Jordbruksministerns syn på den frågan framgår inte klartav svaret, men I detsamma finns en del positiva uppgifter för vUka jag tackar.En av dem är att Inget faU av stämbandsoperatlon tUl föhd av störande skall ärkänt på försökshundar. Det är många som har aktuellt för sig det lidande som demenar förekommer inom våra vetenskaphga anstalter I samband med hanterandet avförsöksdjur. Säkert är det förlösande att höra dessa ord, att där sker i allafaU ingen stämbandsoperatlon tlU förhindrande av störande skaU. Hade man kunnatgöra detta uttalande ännu mera genereUt - att det aldrig sker någrastämbandsoperationer utom då de betingas av rent medicinska skäl kanske dethade varit ännu bättre. Jag är Inte säker på att det bara finns de här två slagenav motiv som statsrådet omtalade, nämligen att operation skulle antingenförebygga kvävnlngsanfall eller förhindra störande skah. kom det ut en bok av afTrolle, och jag förmodar att aUa har sett den. I den talas om ett tiUfäUe -glädjande nog inte I värt land utan i ett annat då en man, som hade förloratsin hund, under ivrigt sökande kom In på universitetetsveterinärkh-nik och där hittade sin hund. Den låg där tillsammans med ett antalandra hundar I ett slags flolliknande vaggor, under pågående försök. En delhade uppskurna bukar, andra hade uppskurna bröstkorgar, ytterhgare andra hadeblottlagda hjärnor. De låg där alldeles tysta. Den här mannen, som älskadedjur, gick där, mer eller mindre förlamad av den gränslösa smärta sorn liksomstrålade ut från djuren. Han hittade som sagt också sin egen hund där. Plötsligt grep honom tanken: Varför ligger aUa så tysta?De låg där aUdeles dödstysta. Då han kom tUl sin egen hund hördes inte ettgläfs, men hunden såg på honom. När han frågade varför de var så tysta, sadeförsöksledaren: "Vi klipper stämbanden innan försöken påbörjas." Jagvet inte om den operationen kunde vara betingad av annat än att man inte villehöra skallet. Det är klart att I en sådan situation blir djuret på sitt sättförlamat: det är inte bara så, att det Inte kan skrika, utan det bhr förlamattUl hela.sin reaktionsförmåga. Jag är förvissad om att sådant här inte sker i vårt land,men jag tror att det vore bra om statsrådet kunde ge uttalandet en ännu meragenereU prägel; Det sker Icke Inom vårt land några stämbandsoperationer inom försöksanstalternautan att de är betingande av medicinska skäl. Det andra som jordbruksministern här säger är följande:"Enligt veterinärstyrelsen är dock stämbandsoperatlon för att förhindrastörande skall Inte förenlig med lagen, och styrelsen avser att Informeraveterinärerna härom." Jag hoppas att jordbruksministern också själv hardenna syn. Jag tror att det är värdefuUt att landets högste målsman för det härområdet klart kan tUlkännage att han har denna synpunkt. Jag är förvissad omatt så är fallet. Men det är ändå något i det här handlingsprogrammet somjag tycker är litet ovisst. Först och främst frågar man sig varför dennainformation inte har getts tidigare. Jordbruksministern säger att det hargjorts undersökningar tUlbaka, Jag har tUlförUtUga uppgifter som talar omatt sådana här faU inträffade åtminstone , 1966 och 1968. Detär alltså rätt som har förflutit, och man funderar över omveterinärstyrelsen inte har tänkt på de här sakerna. Varför har den intetidigare gett sin synpunkt tUl känna, varför har den inte gjort det ? Jag fick höra samma uttalande från något annat håll föråtminstone en månad sedan när jag gjorde förberedelserna för den här frågan.Man tycker att det Inte borde ta så att Informera om en sådan sak. Nusker tydhgen Inte detta Ingrepp så ofta. Men vad hindrar att det sker just ,om det Inte har kommit ett sådant meddelande? Sedan skuhe jag vUja stäUa några frågor tihjordbruksministern beträffande informationen. Det står att veterinärstyrelsenavser att Informera veterinärerna härom, och jordbruksministern anser attytterligare åtgärder Inte behöver vidtas. Om nu detta Ingrepp är att betraktasom ett lagbrott, borde Inte då de övervakande myndigheterna ute i landetunderrättas härom? Jag tror att det är hälsovårdsnämnderna som är övervakarebeträffande lagen om djurskydd. Jag skulle vUja fråga: Borde också Intehundägarna och egentligen hela svenska folket meddelas en sådan tolkning?Eftersom det har omtalats I pressen att dylika operationer har utförts, bordedet då inte sägas ifrån att man har undersökt detta och finner att det är ettbrott mot lagen om djurskydd och är att betrakta som djurplågeri? Jag hoppasatt dessa frågor blh besvarade, men jag ber att få tacka försvaret. Ang. stämbandsoperationer på hundar Jag tycker att är en smulaotacksam. Han har alltså fått ett fuUständigt klart besked att det Inte längreär förenUgt med lagen att utföra stämbandsoperationer. Det är inte jag som skaUtolka lagen, utan och regeringen har uppdragit åt veterinärstyrelsenatt göra den tolkningen, Vetermärstyrelsen har aUtså gjort denna tolkning I detsvar som jag lämnat i , och då säger jag att jag anser att någonytterUgare åtgärd inte behöver vidtas. Jag är nöjd med att man har vidtagitdenna åtgärd. Man har tolkat lagen så att operationen i fråga Inte fårutföras. Det är ju ingen hemlighet att dyUka operationer har ägtram i begränsad omfattning. Av mitt svar framgår att man har noterat nio sådana operationer. Tre gjordes på medicin- Ang. stämbandsoperationer på hundar De sex andra gäUde antagligen sådana faU där hunden har störtgrannarna och hundägaren har gått tiU en veterinär som har utfört operationen. tog veterinärföreningen upp frågan ochdiskuterade om det var förenligt med veterinärmedicinsk etik att göra sådanahär operationer. Föreningen har inte funnit att lagen gav klart besked menrekommenderade sina medlemmar att inte utföra operationer av detta slag. haraUtså veterinärstyrelsen, som är den högsta myndigheten, sagt klart ifrån hurdet skall vara på den här punkten. Veterinärstyrelsen kommer självfallet att i vederbörligordning - i form av råd och anvisningar - informera alla de myndigheter som harmed detta att göra. Man informerar naturhgtvis alla veterinärer det är juinga andra som utför de här operationerna. Alla veterinärer I landet vet aUtsåatt det gäUer en olaglig handling, om de skuUe besökas av hundägare som vUl attde skall göra en sådan här operation. Myndigheterna som har med detta attskaffa får också veta det genom råd och anvisningar. Jag menar nog att vore jag interpeUant och finge ett såpositivt svar, skuUe jag vara nöjd. Man kan inte mer än tillämpa lagen på dettasätt. Enhgt denna stadga är det aUtså helt förbjudet att utföra operationen ifråga. Jag ber att få tacka jordbmksministern för det senastesvaret. Det gav ytterligare upplysningar, bl. a. att detta meddelande tydligenkommer att tUlställas hälsovårdsnämndema. Det kommer väl att publiceras på ettsådant sätt att det blir en officiell handling för alla. Därmed är jag nöjd ochtackar för svaret. Överläggningen var härmed slutad. § 15 Föredrogs och hänvisades Kungl. nr 146 tUl utrikesutskottet, nr 151 till civUutskottet, nr 169 tih skatteutskottet, nr 171 tiU näringsutskottet och nr 173 tih justitieutskottet. § 16Föredrogs, men bordlades åter betänkanden nr 61-64,finansutskottets betänkanden nr 37-46, skatteutskottets betänkanden nr 5861och 63, lagutskottets betänkanden nr 15, 1820 och 22,socialförsäkringsutskottets betänkanden nr 3638, kulturutskottets betänkandenr 26, jordbruksutskottets betänkanden nr 55 och 56 samt näringsutskottetsbetänkanden nr 3441. § 17Föredrogs och bifölls interpeUationsframstäUningen nr 207. § 18 Herr tredje vice talmannen meddelade attkonstitutionsutskottets betänkandenr 64 skulle uppföras närmast före näringsutskottets betan- Nr 127 kände nr 39 samt näringsutskottets betänkande nr 41 närmast före Tisdaeen den lagutskottetsbetänkande nr 15 på föredragningslistan för morgondagens j § 19 Interpellation nr 208 ang. marginaleffektema vidinkomstökning för personer i normala inkomstlagen Ordet lämnades på begäran tUl Fru andrevice talmannen (), som yttrade; Allt fler famiher i normala inkomstlägenupptäcker , att det inte blir mycket om ens något kvar av en löneökningför ökad konsumtion. Automatiskt skärpt statsskatt, kommunalskattehöjningar,höjda priser, ökade daghemsavgifter och minskade bostadstUlägg ger sammantageten marginaleffekt som t, o, m, kan leda till att en ökad lön betyder minskadInkomst, Det är mot denna bakgrund oroande, att det i regeringenspolitik tycks ingå en strävan att förstärka i stäUet för att mildra demarginaleffekter som för helt vanliga Inkomsttagare redan framstår somorimligt stora. Det i en hast framkastade förslaget om bostadstUläggen synesinnebära en sådan förstärkning. Låt mig tatvå konkreta exempel; En famih nied två bam, där endast ena maken har inkomst,har vid årsinkomst en marginalskatt på , I dettainkomstskikt reduceras bostadstUlägget av en Inkomstökning,dvs, den totala marginaleffekten blir . För en ensamstående person med ett barn och med 32 000kronor i inkomst blir med nuvarande marginalskatter, en utdebiteringmotsvarande genomsnittet i landet och barndaghemsavgifter enligtKommunförbundets rekommendation marginaleffekten . Om denna personhar en hyra på blir den samlade marginaleffekten om hänsynockså tas till bostadstilläggets inkomstprövningsregel (under antagande avprövning mot aktueU inkomst) uppåt . Genom den nu föreslagna utbyggnaden av bostadstUläggenkommer fler famiher att beröras av liknande tiöskelproblem. Enskilda människors välfärd är givetvis i hög gradberoende av att stat och kommun får större resurser för offentliga insatser.Samtidigt är det dock för de enskilda människorna en högst legitim önskan attfå del av produktivitetsutvecklingen genom höjd privat konsumtionskraft. Påsamma sätt som när 1970 förslaget tUl skattereform lades fram saknarpropositionen om bostadstiUäggen belysning av marginaleffekterna. Förutom en särskUt hård marginalbeskattning i normalainkomstlägen håUer en hel flora av inkomstgraderade bidrag och avgifter på att utvecklas. Det är nödvändigt att få en samlad bUd över de totala marginaleffekterna av automatiskt höjda skattesatser samt inkomstbe roende bidrag och avgifter. Genom sammanläggningen av icke skattephk tiga förmåner med skattepliktiga intäkter försvåras möjligheten för den 107 Nr 127 enskilde att få en överblick översin ekonomiska situation och sina den ekonomiska rättigheter samt att bli rättvist bedömd då inkomstprövning ------------------ Med stöd av vad som här har anförtshemställer jag om kammarens tUlståndatt tUl herr finansministern få stäUa följande fråga: VUl statsrådet mot bakgrund av vad som här sagts ge enredogörelse för vUka marginaleffekter som kan inträffa vid en Inkomstökning förpersoner i normala Inkomstlägen, vUken uppfattning statsrådet har omrimligheten av dessa tröskelproblem och vUka eventueUa åtgärder statsrådet ärberedd att vidta? Denna anhållan bordlades.