prot · FU09141 · 1971-12-31 00:00:00 — Om vi rent allmänt hade 4 miharder att förfogaöver, vilkas ianspråktagande inte skulle leda till aUvarUga svårigheter för vårekonomi, skulle vi enligt hans uppfattning använda dem först och främst för atthjälpa människorna i de utsatta landsändarna genom att ytterhgare aktiviseraregionalpohtlken och satsa på projekt som kan ge arbete åt de människor vilkabor i dessa regioner. vih emeUertid sprida ut detta 1 form av en allmänköpkraftpåspädning. Jag kan inte begripa detta när man nu inte känner siguppleva några restriktioner. Frågan om 1930-talets poUtik är väl avklarad. Denna pohtikInnebar ju att man satte in 200 mihoner kronor av statsmedel tih aUmännaarbeten mot avtalsenliga löner i stället för till nödhjälpsarbete mot AK-löner,DärtiU fick bönderna bättre priser för sina produkter, och härigenom fick mantill stånd en överenskommelse med bondeförbundet. Det var en typisk selektivpohtik, som vi har fullföht, väl med genereUa inslag som vissa skattesänkningarför investeringar och fyra räntesänkningar, men huvudinriktningen har varit attdirekt ge arbete åt människorna och därmed bygga upp för framtiden. lämnade ändå på slutet en för den aUmännadebatten mycket väsentUg upplysning. Jag håller benhårt på den regeln att jagInte berättar vad som förekommer vid privata samtal, och jag tänker inte heUergöra det . Jag har dock varit något förvånad när man av kunnat utläsa att regeringen inte hade gjort något för att takontakt med det största oppositionspartiet eUer med det parti som enUgtförslaget av låg oss ganska nära. Detta påstående har trummatsin om och om igen i centerpressen som en väsenthg orsak tUl att man gjorde uppmed . i Harphnge stod - jag höll på att säga isin oskuld -i går och anklagade oss genom att säga att vårt agerande ändå varför förskräckhgt: gjorde ni ingenting mellan och den 2 novemberför att ta kontakt för ett resonemang om ett möjligt samförstånd? Ja, herrKristiansson har fått svar på den frågan av , och jag behövericke närmare utveckla det. Han har fått beskedet att det självfallet togs ettsådant Initiativ men att man valde samgående med de andra. Det är bara ettpoUtiskt faktum. Det är ju tlU sist också ett politiskt faktum att vi nuhar satsat mer än 1 någon annan konjunkturavmattning för att hjälpa demänniskor som drabbats eller hotas av arbetslöshet. VI har den högstasysselsättningen i något industriland trots arbetslösheten. Vi är icke nöjdaförrän vi har bemästrat den arbetslöshet som råder och förrän vi som ett led1 en framtidspohtik också har mobihserat de resurser 1 form av människor somfortfarande är outnyttjade i det svenska samhället. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Fru andre vice talmannen anmälde att herrar , Bohmanoch FäUdin anhåUit att tUl protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tiUytterUgare repliker. HenHOVHAMMAR (m): I det pressmeddelande som statsrådsberedningenutarbetade och som låg till grund för de nu behandlade regerlngsförslagensades att de aviserade åtgärderna skulle innebära en väsentlig stimulans åtIndustri, kommuner och konsumenter. Syftet är att ge en snabbsysselsättningseffekt, och det är, tycker jag, bra att åtgärder vidtas för attminska antalet arbetslösa. Från företagarhåU välkomnar vi delvis regeringenssysselsättnlngspoUtlk, även om åtgärderna precis som vanUgt satts in alltförsent. Vi tycker också att det är positivt att den inhemska köpkraften förstärksgenom olika konsumtlonsstödjande åtgärder. Däremot kan vi inte hålla med om fortsättningen på detpressmeddelande som jag har berört, "Stödet är ägnat att stärka detsvenska näringshvets konkurrenskraft på ", står det, och det ärju framtiden vi här har att räkna med. De företag som regeringen 1 första handvill hjälpa är de som står i begrepp att friställa arbetskraft. Det är justdessa företag som tyvärr i stort sett inte berörs så mycket av det härkrispaketet. Det har sagts från denna talarstol vid fleratiUfällen, men jag tycker att det finns anledning att upprepa det. Däremotkommer de lönsamma företagen, aUtså de företag som ger vinst, att kunna åtnjutade avdragsrätter för bl, a, maskininvesteringar som nu Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Detta är givetvis till gagn för företagen och deraskonkurrenskraft och därmed för de anställda. Men problemet med de mångaolönsamma företagen kvarstår, och det måste också förväntas att det blh enfortsatt fristäUning av arbetskraft. Det går nämligen inte att utnyttja enavdragsrätt, om man inte har någon vinst att göra avdrag från. Det vet alla somdet alha minsta sysslat med företagsfrågor. Jag tror mig således veta att många företag, de som dethär närmast är fråga om att hjälpa, tyvärr Inte kommer att göra deInvesteringar som är så angelägna. Efterfrågan är för hten, lagren är förstora, och lönsamheten är alltför dålig. I det läget är det inte hellerreahstiskt att tro att företagen skuhe kunna utnyttja de förbättradelånemöjligheterna. Vi skall heUer inte glömma bort att lånade pengar måsteåterbetalas, och I den mån som verksamheten går dåligt är det en chimär att troatt nya mvesteringar skulle kunna göras . Det har också genomförts en hel del enkäter I dessa frågorsom visar att man har rätt att ställa sig ganska tvivlande. För sedantUlfrågade samtUga koncerner i landet med mer än 200anställda om deras Investeringsbenägenhet vad beträffarmaskiner och anläggningar. Den värdemässiga förändringen lär bli . förutses ingen ökning alls, medan förutsättningarna för1973 tycks peka på en ökning med i runt tal . Det vore, fru talman, beklagligt om dessa låga siffrorskulle bU verkUghet, inte minst av den anledningen att de större företagen, somdet här är fråga om, dragit upp industrins totala Investeringssiffror.InvesteringsvUjan hos de små och medelstora företagen är således fortfarandemycket svag, vUket bl. a. beror på den förda kreditpoUtiken, som givit fuUeffekt just bland dessa företag. De skrinlagda investeringar som talade om är alltså Inte ett uttryck för att företagarna i och för siginte vih Investera. Det är många som tror att nu har företagarna tappat sugen;nu vill de inte göra något. Så är inte förhåUandet. Deras handlingssätt har sinnaturliga förklaring, bl. a. i den förda kreditpohtiken som gett dessa företagmycket stora problem. Dessa problem är Inte avklarade I och med att vi kommerIn I en förväntad högkonjunktur, oavsett när denna tidsmässigt kommer attInfaUa vilket fortfarande varken eher någon annan kan säga. Allmänhetens ökade köpkraft som bhr en föhd av en eventueUhögkonjunktur kommer inte att kunna tillgodoses av hemmamarknaden just på grundav de svenska företagens otUhäckhga kapacitetsutbyggnad under tidigare skede.Många företag kommer helt enkelt inte att vara rustade att möta den ökadeefterfrågan, som i stäUet kommer att tUlgodoses genom en ökad import. Tidigareuppgångar i konjunkturen har visat att när det blir en sådan uppgång, finns detinte tillräckUgt med varor i en hel del branscher, utan då får man ökaImporten, och det kanske inte direkt är det som var meningen. Vi kommer då åter igen att få problem medutrikesbetalningarna. Regeringen tvingas då vidta samma åtgärder som vi justupplevat, nämhgen en nedpressad efterfrågan, bl. a. genom hög ränta och Det är således det som vi haratt vänta, om en bättre konjunktur skulle inträda. Jag tror alla här är överens om att de svenska företagenskonkurrenskraft måste förbättras, så att de varor vi producerar i detta landinte bara har möjlighet att hävda sig på utlandsmarknaderna, på exporten, utanäven i konkurrens med utländska varor inom vårt eget land. För att dettaproblem skall kunna lösas för framtiden måste vi ta ökad hänsyn till deallmänna svårigheter som många företag brottas med, nämligen lönsamheten.Det är en genomgående linje I det svenska näringslivet och inte minstbland de små företagen att vi har en urusel lönsamhet. En upprustning och en förstärkning av svensk företagsamhetkan enhgt vår uppfattning endast äga rum genom genereUt verkande åtgärder.Regeringens förslag i denna riktning är delvis generella, men de är jag vUlnoga understryka detta - helt otUlräckhga, Som jag sade är det inte endast de redan vinstgivandeföretagen som skall hjälpas utan även och framför aUt de nedläggningshotade.Som generellt verkande medel skulle jag därför i första hand viha yrka på ettavskaffande av arbetsgivaravgiften, den s, k, löneskatten, men även av energiskatten.Det måste, fru talman, vara oriktigt att en speciell skatt betalas påarbetskraft i ett läge där arbetskraftsundersökningarna ger besked om attantalet arbetslösa så sent som uppgick tih i runt tal 116 000, Min uppfattning är således, och den förstärks från ohkaföretagarorganisationer, att regeringens stimulansåtgärder visavi industri ochföretagsamhet i mångt och mycket tyvärr måste jag säga - är enskrivbordsprodukt som saknar förankring i verkUgheten, 1 viss mån kan dettaockså styrkas av en undersökning som verkställts av marknadsförbundoch som redovisades för exakt sedan men som såvitt jag vet hittillsInte blivit refererad i denna debatt. Av de 763 företag som framtiU den 11september varslade om personaUnskränk-ningar ingår 431 företag i dennaundersökning, som jag här något vill beröra, VerkstäUande direktören i inemot 300 av de iundersökningen ingående företagen har besvarat en utsänd enkät. På frågan vUkaåtgärder som skulle vara ägnade att på kort sikt, upp , ökaföretagens möjligheter att hävda sysselsättningen är enhgt svaren det förstaönskemålet och det bör observeras en sänkning av mervärdeskatten. Det andraönskemålet är avskaffande av arbetsgivaravgiften. Först på sjätte plats, efterextra avdrag för marknadsföringskostnader och vidgade möjhgheter att göraåterlån I AP-fonderna, kommer den av regeringen påyrkade ändringen, nämUgenskatteavdraget för Investeringar 1 maskiner. Det förefaller alltså som omledningen inom de varslande företagen har en helt annan uppfattning änregeringen om -vilka åtgärder som ökar möjUgheterna för företagen attupprätthåUa sysselsättningen. De åtgärder som är mest angelägna för att bevarasysselsättningen är, enhgt vad ledningen i de varslande företagen har angivit,föhande: avskaffande av arbetsgivaravgiften, sänkning av mervärdeskatten samtsänkning av den statliga bolagsskatten. Det är således de tre främsta Konjunkturstimulerande åtgärder, m m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. blandmånga uttalade önskemål - det var en hel hsta av önskemål som hade angl-vits. Jag kan inte bh fri från uppfattningen attregeringens erbjudanden åt Industrin och näringshvet är dåligt underbyggda ochatt åtgärderna av den anledningen inte kommer att få den avsedda effekten. För att komma till rätta med företagens lönsamhetsproblem ochdärmed stärka deras möjhgheter att behålla arbetskraften vill jag yrka bifalltiU reservationen 6, vari krävs tillfälligt slopande av arbetsgivaravgiften ochsänkt mervärdeskatt, I andra hand yrkar jag bifaU tUl reservationen 9 som bl,a. innebär lättnader i arbetsgivaravgiften för arbetsintensiva näringsgrenar, Avslutnlngs-vls och helt kort vlU jag göra någrakommentarer tiU motionen 1054, som och jag har väckt om höjningav exportstödet för den glasindustrin. Denna branschs internationeUamarknadsföring är dyrbar. Den fortlöpande och intensifieradeproduktutvecklingen, som utgör en nödvändig grund för framgångsrik export , skaU göras i ett land med det I särklass högsta kostnadsläget I , Dehögklassiga produkter som svenskt glas utgör kräver storamarknadsföringsinsatser för att nå konsumenterna på världsmarknaden. Det är bl,a, mot denna bakgrund som motionen om ökat exportstöd skall ses. Branschens exportvärde uppgick tUl ca 50mihoner kronor, motsvarande av den svenska totalaglasproduktionen. Denna exportvolym har helt naturhgt uppnåtts på deförhållandevis mer lättarbetade kundgrupperna på de olika marknaderna. Att frånen relativt hög exportvolym nu gå vidare och få till stånd en väsentUgt ökadexport, som målsättningen är, kräver insatser av betydUgt större dimensioner. Det kan då vara av intresse att veta att på USA-marknaden, som är den största marknaden för svenskt konstglas, annonseradeett enda hländskt glasbruk för . Desvenska glasbruk som över huvud taget ekonomiskt har resurser för enannonsering i Investerade I annonser sammanlagt baraen tredjedel därav. Till bUden hör också att det hländska företaget med storframgång har lyckats slå sig In på den amerikanska marknaden och där har fåttett synnerhgen starkt fotfäste. Det belopp som för detta budgetår står till vår branschsförfogande uppgår tUl I direkta exportbidrag. Mot bakgrund avatt exportförsähningskostnaderna I branschen överstiger avexportvärdet dvs. att de kan beräknas uppgå till inemot 10 mUjoner kronor förvår glasexport är det uppenbart för alla att effekten av de redan beslutadestödåtgärderna inte kan bli annat än ytterligt begränsad. Efter det att tog ställning tiU fråganom Innevarande års exportstöd har den svenska glashanteringen Uksom förövrigt många andra sektorer av vårt näringsUv drabbats hårt av ohkamarknadskom-phkationer. En synnerhgen svag hemmamarknad har förstärkt kravet påen betydligt ökad exportförsähning. Men härmed har de två störstaexportmarknaderna för svenskt glas, nämhgen och , som aUa känner UU vi har haft en debatt också om det här i kammaren - infört restriktioner iform av extra importavgifter. har visat konjunkturförsvagningar, Enhgt vad som under hand meddelats är avsikten att ävenglasindustrin skall komma att omfattas av en strukturfond, varom förarbeten förnärvarande pågår 1 kansUhuset, Såvitt nu kan bedömas bör en sådan fond kunnavara ett värdefullt Instrument för en bransch som glaslndusttin. Men givet ärockså att även om fonden kommer till stånd och kan börja verka under hösten1972 kommer de praktiska resultaten av verksamheten inte att bil märkbaraförrän betydligt . Med hänsyn till vad jag här anfört anser jag det varaytterst angeläget att exportstödet för den manueUt arbetande glasindustrin gesen sådan storleksordning att sysselsättningsläget för branschen I den nusviktande konjunkturbilden inte ytterUgare försämras. En höjning av exportstödet med i enUghetmed vad som anförs i vår motion nr 1534 skulle möjliggöra förstärkta exportaktiviteter.Jag tror därför, fru talman, att jag utan tvekan kan yrka bifall till vadfinansutskottet har hemställt under punkten 20 i sitt betänkande nr 47. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. HerrMATTSSON i (c): Under debatt om dekonjunkturstlmulerande åtgärderna har vi ofta hört uttrycket "selektivaåtgärder". Vad jag skulle viha beröra kan också sägas vara selektivaåtgärder, fast med motsatt effekt, TiUsammans med ett antal riksdagsmän frånBohuslän, representerande skilda partier, har jag väckt en motion om speciellaInsatser för kantstenslndustrln i landet. På grund av att kommunerna har måstinskränka sin anläggningsverksamhet alltså en form av selektiv kostnadsjakt -har den kommit i den situationen att orderingången har minskat i betydandeutsträckning. Så har t, ex, till länsarbetsnämnden i och länInkommit varsel om permitteringar från samtliga utom ett av de företag som ärverksamma i den delen av landet, I den motion som vi väckt har vi lämnat en redogörelse förutveckhngen i den här näringsgrenen. Den har tidigare haft en mycket storomfattning, men har undan för undan gått ner betydhgt. De bestämmelser som har tiUämpats om statligt stöd tillden här verksamheten under 1930-, 1940-och 1950-talen har bl. a. resulterat iatt ålderssammansättningen i arbetstagarkåren är mycket ogynnsam. är intemindre än av de anställda . När en bransch, som är staddpå avskrivning på detta sätt och inte har lätt att rekrytera ny arbetskraftutan har så många gamla människor anställda, drabbas av ett så hastigt ras isin försäljning som har Inträffat för den här branschen, måste det naturhgtvisbli mycket svårt för de anstäUda, och senare finansutskottet har behandlatvårt motionsyrkande att skulle ta initiativ och ge Kungl, Maj;tbemyndigande att ställa medel till förfogande under anslaget för aUmännaberedskapsarbeten i form av statUgt stödköp utöver deindustristödsbestälhiingar som kan utgå tiU kommuner som läggerut beställningar. När man behandlade detta yrkande sade man att denna frågamåste lösas på samma sätt som andra svårigheter med sysselsättningen genom avgångmed pension, genom beredskapsarbe- Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. ten,omskolning och förflyttning. Man säger då att de åtgärder som skulle kunna varanödvändiga får prövas I vanlig ordning enhgt de regler som finns iarbetsmarknadskungörelsen. påstår I sitt yttrande att det ocksåskuUe finnas möjligheter att lägga ut offentliga beställningar enhgt nugällande regler. När vi har ställt anspråk på att här skall tUlgripas enform av statUgt stöd som man har avvecklat beror detpå, som jag redan har nämnt, att näringsgrenen nu är koncentrerad till ettfåtal ställen men också på att den där har rätt stor betydelse förarbetsmarknaden, I en tidigare diskussion beträffande Bohuslänsnäringsliv har jag haft anledning att ta fram siffror som visar att i detvå nordligaste kommunblocken i uppgår antalet arbetslösa plusde som har fått varsel om permitterlng tiU 400, Detta aUtså bland enIndustrlarbetarkår som omfattar 2 2002 400 personer. Det är ett mycket stortoch besvärligt arbetsmarknadsproblem och självfallet även ett mycket stortkommunalekonomiskt problem om inte en lösning kommer till stånd. Att då bereda den fristäUda arbetskraften arbete ihemorten är ju inte tänkbart såvida man inte vidtar andra speciella åtgärder avlokaUseringspoUtisk karaktär. Som jag redan nämnt har vi svårigheter i denkonventioneUa Industrin, t, ex, räknemaskinsindustrin som är stor hos oss. Beträffande omskolning eUer beredskapsarbeten vih jag återhänvisa till att det är fråga om många äldre människor som jag nämnde är 67procent . Det är väl då knappast möjhgt, med tanke på de problem somredan i dag finns på arbetsmarknaden för den äldre arbetskraften, att omskoladem UU annan sysselsättning. Framför allt finns den andra sysselsättningen inteatt tillgå inom det område där den här arbetskraften nu är geografiskt bunden. Beredskapsarbete skulle naturhgtvis ha kunnat vara enkompensation om man inte vill gå in på det förslag som motionärerna har lagtfram. Men även I det fallet måste man konstatera att beredskapen inte ärtillräckligt stor. Det finns en del kommunala arbeten, men om man ser på störrestatUga arbeten skulle det för oss varit angeläget att t, ex, få en öst-västligförbindelse från norra över mot , Det är emellertid bara attkonstatera att eftersom länsvägsanslagen varit mycket smä nästan obefintUga - har inte heller de vägplanerande myndigheterna ansett sigha anledning att hgga så långt framme med projekteringen att ettberedskapsarbete av nämnvärd storlek finns att tillgå. Det är aUtså inte någonlösning att - som och finansutskottet gör - hänvisa tiU demedel som man I övrigt på arbetsmarknaden kan tillgripa för att klara en sådanhär situation. Jag skaU väl också ytterhgare understryka denregionalpohtiska betydelse som näringsgrenen fortfarande har. Jag hänvisar tillde siffror som redan har anförts över storleken av industrlarbetarkåren och hurstor andel av den som hotas av brist på arbete och permitterlng. Det ärdärför av skUda motiv synnerhgen angeläget att åtgärder utöver dem som nuanvänds såsom reguhära arbetsmarknadsmedel kan tas tiU för att förbättrasituationen för branschen. Jag vill, fru talman, med detta yrka bifall tiUreservationen 14 vid finansutskottets betänkande, I detta anförande instämde herrarBerndtsson i (fp), Carlshamre (m) och i Lane-Herrestad (c). i (s): Jag vill anknyta tiU vad i Skeehar sagt här om den motion som har väckts av oss riksdagsmän på Bohusbänken,och jag skah för kammaren redovisa några av de problem som denna industri haroch som vi anser bör uppmärksammas av och regeringen. Stenindustrin är en gammal industri, TiUverkningen av gat-och kantsten härrör , tiU 1930upplevde industrin sin absoluta höjdpunkt med över 8 000 arbetare isysselsättning. Gatsten var den huvudsakliga produktionen, men ävenbyggnadssten, gravvårds- och kantsten fanns i produktion. Från 1930-taletsbörjan och fram tiU har antalet anstäUda krympt, och detsom återstår är en yrkeskår av ca 425 arbetare. Gatstenen har praktiskt tagetförsvunnit ur produktionen - endast vid något enstaka tlUfäUe tUlverkas dennaoch då I mycket blygsam omfattning. Kantstenslndustrln sysselsätter I dag250300 arbetare, övrig industri 125150 arbetare. Få yrkesgrupper har genom tiderna bhvit så hårt drabbadeav konjunktursvängningarna som stenarbetarna, med åtföljande långaarbetslöshetsperioder. Närmast jämförbara torde vara sågverksarbetarna iNorrland, Statsmakterna har också vid upprepade tillfällen vidtagitstödåtgärder för upprätthållande av sysselsättningen inom stenindustrin, senasti mitten av , denna höst har direktauppsägningar utgått tUl mellan 70 och 80 arbetare inom kantstenslndustrln, ochvarsel om uppsägningar har utfärdats för ytterhgare 175200 arbetare. Arbetsgivarnasmotivation tih uppsägningarna och varslen är minskad avsättning med åtföhandestor lageruppbyggnad. Arbetsgivarna har vidare meddelat att utan stödåtgärderfrån statsmakternas sida bhr det ytterUgt svårt att i fortsättningen bedrivakantstenstiUverkning; i varje faU måste en genomgripande reducering ske avarbetsstyrkan. En sådan har redan skett genom upphörande avkantstenstUlverkningen i Rixö och med en stark nedskärning av tillverkningen iKrokstrand, Dessa åtgärder genomfördes och omfattade ett50-tal arbetare, varav de flesta är arbetslösa. Genomsnittsåldern bland kantstensindustrins arbetare ärmycket hög. är och över 60 år.Sysselsättningsområdena är Lysekil-Tossene-Dingle med 100-110 arbetare. BohusMalmön med ett 75-tal arbetare samt norra med etthundratal arbetare. Arbetarna kan delas upp I tre grenar: stenhuggare,brottarbetare och övriga arbetare, t, ex chaufförer, truckförare m. fl, Yrkeslärningstiden för att bli en fuUgod stenhuggare ärmycket lång. På grund av yrkets speciella säregenhet kan Inte heUer vem somhelst bh Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. 4 protokoU 1971. Konjunkturstimulerande åtgärder, m m. stenhuggare.Rekryteringen av lärhngar har varit nästan obeflnthg, bl. a. pågrund av svårigheten att få någon intresserad av detta arbete. En viss importav yrkeskunniga stenhuggare har därför skett från , "Facket"har tidigare tUlstyrkt denna import mot bakgrund av bevarandet avsysselsättningen för övriga stenarbetare och mot bakgrund av deavsättnlngsförhåUanden som tidigare rådde. Utan denna Import är det sannohkt av den svenska arbetskraften i kantstenstUlverkningen icke varitkvar inom den industrin. Under 1970-1971 har dock ingen import avarbetskraft, på två undantag när, vare sig tiUstyrkts eUer bevUjats, Detsammanlagda antalet portugisiska stenhuggare i uppgår tih 40man. Det kan vara av intresse att nämna att ca 110 arbetare och kooperativa stenindustri ett 70-tal,Övriga arbetare inom kantstenslndustrln är fördelade på ett flertal arbetsgivaremed upp tiU 25 anstäUda, kooperativa stenindustri är ett säregetföretag, därför att det är de anstäUda som äger företaget, och de grundläggandebesluten fattas i förenhigsstämma. Kommunerna, framför aUt städerna, är de stora köparna avkantsten, som i huvudsak används till stabUiserlng av trottoarer o, d. Det har-visat sig att när kommunerna får knappt med ekonomiska medel drar de in bl, a,på uppköpen av kantsten. En viss konkurrens förekommer också genom import avkantsten och genom utbud av ersättningsmaterial, framför allt framställd avbetong. Kantstenen är i förhållande tih ersättningsmaterialen en dyr vara,specieUt sett ur engångssynpunkt. Dock är det sannoUkt att kostnaderna förstenen tack vare dennas höga kvahtet med åtföhande låg förshtningseffekt påsikt utjämnas och eventueUt blh lägre. Vi har tillskrivit den fackliga organisationen och fåttett utlåtande därifrån.