prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Vi har alltså oUka grundvärderingar.Det är klart att finansministern tolkar bevillningsutskottets betänkande 1969på sitt vis, dvs. i stort sett som en total fuUmakt över hela hnjen. Men detfanns en hten brasklapp; provinsbanker skuUe inte få beröras. Men var stårdetta i bevillningsutskottets betänkande? gjorde själv under sittanförande en bedömning av det enskUda faUet. Han sade: Risk nationelltföreUgger inte ur konkurrenssynpunkt, fördelar internationeUt finns. Detta ärnaturligtvis en värdering av det aktueUa fallet, och en sådan värdering måsteman enhgt min uppfattning göra i varje konkret fusionsfaU. Det gäUde inte någotkonkret fusionsfaU 1969 utan ett principbeslut. Sedan sade finansministern att agerar för att görasig populär bland väljare som traditionellt inte tiUhör partiet. Jag begär inteatt finansministern skaU kunna vårt partiprogram, men där slår vi fast tesen:"Kamp mot maktkoncentration". Eftersom vi anser att denna fusionbidrar till ökad maktkoncentration är vi emot den. När koncentrationsutredningenkommer med sitt slutbetänkande finns det anledning att också försöka lägga fasten näringspoUtik för bankväsendet. frågade efter mina argument utöver det somgäller bankens storlek. Jag skuUe vilja rekommendera finansministern jaghinner inte svara på detta utförligare att läsa tredje kapitlet i"Kreditmarknadens struktur och funktionssätt" (SOU 1968:3), Där finnshela bakgmnden, och där beskrivs alla de kontaktlinjer som dras frånaffärsbankernas direktionsrum ut tiU det svenska näringslivet, främst tiU destora företagen. Det borde vara svar nog. Vi får hoppas att det kommer ytterUgarematerial i koncentrationsutredningens betänkande. Ett intressant konstaterande är också att kedjereaktionentydligen skaU stödjas genom att man på allvar undersöker möjUgheterna för enfusion av . Det är logiskt och i konsekvens medregeringens hnje i detta faU. HerrHOVHAMMAR (m) kort genmäle; Som företagare är man glad att höra konstatera att vad som är bra för näringslivet är ocksågynnsamt för folket.Jag skulle bara önska att hknande synpunkter oftare framfördes från talarstoleni detta hus. En ökad förståelse för det enskUda näringshvet är just vad jagtror att vi behöver, om vi skaU kunna klara vår ekonomi över huvud tageti detta land. Jag är också glad över att höra finansministern säga attde små och stora företagen behöver varandra. Det är aUdeles riktigt. Det finnsde som försöker spUttra näringslivet i stora och små företag. I reahtetenbehöver vi varandra mycket väl; bl. a. behövs de mindre företagen som underleverantörer.Äfen detta är alltså ett riktigt konstaterande. När det gäller antalet offentUga ledamöter i den nyabankens styrelse har vi inom moderata samUngspartiet kommit fram tiU att detskuUe räcka med tre. Finansministern säger att han kunde tänka sig att rentmatematiskt sett skuUe det ha räckt med fyra. Skillnaden är inte så stor ossemellan. Sedan vill jag säga bara ett par ord tiU iMalmö. Han har i flera sammanhang talat om maktkoncentrationen i samhället. Jagtycker att det är rätt anmärkningsvärt att en representant för talar om maktkoncentration, eftersom hela er pohtik gårut på att skapa en verkhg koncentration i samhäUet men i statUg regi. EUerinnebär inte er pohtik, t. ex. förslaget om ett dominerande stathgt inflytandeöver bankerna, en maktkoncentration? Statskapitahsmen i kommunistisk tappninginnebär för folket mindre insyn och mindre inflytande än i det av förkättrade kapitalistiska systemet. Befrielse från statlig och inkomstskatt samt utskiftn ingsskatt vid bankfusion, m. m. Jag lade märke tiU att hert sitt senaste inlägg i varje faU indirekt sade: Denna förhandhng kundeknappast föras inför offentligheten. Det tycker jag är ett värdefuUterkännande. För det vidare även till hert . Hans första utspel på arenanvar inte av den karaktären! Men, sade hert , då måste vi även ändradet socialdemokratiska partiets förkunnelse. Ja, livet är ju inte sådant attallting är absolut svart eUer absolut vitt. Vi arbetar för att gradvis få enstörre insyn i det svenska näringslivet. Jag har själv signerat den propositionsom stadfäste de allmänna representanterna i bankstyrelserna. Vi kommer väl idenna kammare inom en inte alltför avlägsen framtid att också få uppleva ettnytt förslag från regeringen av ungefär samma karaktär när det gällernäringshvet i övrigt. Vi strävar efter den insynen. Även om man sätter in arbetarnas representanter iföretagsstyrelserna, kommer dock dessa representanter på samma sätt som deandra underfund med att vissa saker kan man inte förhandla om i form av endebatt i den aUmänna tidningspressen eUer från talarstolen. Man måste hamöjhgheten att i varje enskUt faU bedöma vilken förhandhng som kan diskuterasoffentUgt och vilken som inte kan diskuteras offenthgt. I det bankärende som jag berörde i mitt inlägg varsituationen den att man hade kunnat räkna med ganska omotiverade justeringar ivissa börskurser. Det var en restriktion för offenthgheten. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. personUgenden uppfattningen att en offentUg debatt med alla dess möjligheter att föra enosakhg argumentering om vad som egentligen händer - jag tycker att har visat prov på det skuUe ha medfört en situation, där man hadeförhindrat sammanslagningen, som man utan att precis säga att man är direkt entusiastiskför ändå inte hade någon anledning att förhindra. Detta enhgt min mening. Vi skaU väl vara på det klara med att våra strävanden attkomma fram tiU en ökad insyn och större öppenhet har vi aUa ett intresse attfortsätta. Men det kan uppstå vissa faU, där sekretessen är alldelesofrånkomUg. Jag behöver inte lägga ut texten mera på den punkten. Vill man sedenna fråga utan några specieUa politiskt-taktiska bevekelsegrunder i argumenteringen,ger man mig rätt i detta. i stäUde den något överraskandefrågan; Menar verkUgen finansministern att sammanslagningen av de båda bankernaskuUe öka sysselsättningen? Ja ärligt talat har jag väl inte precis haftsysselsättningsperspektivet i förgrunden, när jag har funderat över denna sammanslagning.Efter vad jag vet - det sades ju ifrån i ett tidigt skede skulle de anställdai de båda företagen självfaUet inte riskera sina anstäUningar, och det har deinte heUer gjort. Om jag sedan skaU fundera vidare över , tror jag emellertid att man har större utsikter att bevarasysselsättningen i detta land, om de för sysselsättningen viktigakreditbesluten fattas här vid än om de fattas på i NewYork. Med denna utgångspunkt kan det Ugga ett sysselsättningsperspektiv även idenna fråga. i blir mer och mer överraskande i sinargumentering. Han drar slutsatsen att det förhåller sig tvärtemot vadfinansministern säger. Går det bra för näringslivet, går det iUa för deanstäUda, säger . Jag har däremot den uppfattningen, att om detgår bra för näringslivet, så går det hygghgt också för de anstäUda, men om detgår dåligt för näringslivet, går det också dåligt för de anstäUda. har den rakt motsatta och överraskande uppfattningen; när det går braför näringsUvet, då går det dåUgt för de anställda. På vUken rimlig resonliggrund kan man kasta ur sig ett sådant uttalande? För mig är det heltoförklarUgt. Slutligen till i , när hanciterar sitt partiprogram emot de centrahstiska idéerna och emot maktkoncentrationen!Jag har talat om den strukturrationaUsering som jag tror är ett nödvändigtelement i vår ekonomiska utveckUng. Några av de mest lysande exponenterna förden strukturrationaUseringen är mejeribranschen och slakteribranschen ochjordbrukarnas ekonomiska föreningsrörelse över huvud taget. Jag har bedömtdenna fråga som en praktisk näringslivsfråga, och från de utgångspunktema harjag dragit mina slutsatser. i har tydhgen blivitmörkrädd på något sätt; han kan inte se den här frågan utifrån deutgångspunkter som han välsignar och accepterar när det gäller böndernasföreningsrörelse. Han kan inte se den såsom en praktiskstrukturrationaUsering, inom kreditverksamheten, som har samma fog för sig somannan verksamhet, nämligen att vara slagkraftigare och följakthgen merafunktionsdugUg. säger; Ja men provinsbankerna då?Bevillningsutskottet skrev att regeringen bör komma tiUbaka till omdet bUr aktueUt med en fusionering av affärsbankerna. Jag gick inte tiUbaka tiUriksdagen och begärde någon generell fullmakt av den anledning som jag hardeklarerat, nämligen att det helt enkelt kan finnas affärsbanksfusioner somman av skilda anledningar skuUe dra sig för att acceptera. Jag tror att våraprovinsbanker har en aUdeles specieU funktion att fyUa. Det är möjUgt att jagmisstar mig på den punkten, men jag tror att de har en specifik lokal förankringspunkt de känner sitt område, de känner företagarna, de känner kunderna på ettsärskilt sätt, och det är av värde att den provinsiella synen räddas vidare.Det är möjligt att den stora banken med de stora affärerna, de storakrediterna, de internationeUa åtagandena - inte på samma sätt har möjlighet atttäcka det fältet. Därför är det riktigt att man gör en bedömning i varjesärskilt faU. Jag gick till med denna fusionering, men i den mån jagskaU fortsätta som finansminister och får sådana ärenden vUl jag nog varaganska fri i fortsättningen och kunna bedöma fusioneringarna, bl. a. utifrånden utgångspunkt som jag här har redovisat. Så enkelt är det, . Eftersom jag nu harhängts på här i något slags alhans med , får jag väl finna mig idet; jag tror det kanske är svårare för såsom ung riksdagsmanatt kopplas ihop med vpk, vilket han så energiskt har lyckats ge intrycket av isina inlägg under dagens debatt. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfiision, m. m. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle; Finansministerns logik när det gäller förhållandetmeUan kapitaUstisk profit och lönearbete är också ganska häpnadsväckande. Jagtrodde åtminstone, hur bleklagd den socialdemokratiska reformismen än harhunnit bh, att den ändå skuUe fasthåUa vid kännedomen om att hela frågan omresurserna i samhället är en fördelningsfråga och att profiterna dock tusyvende og sidst står i en motsättning tih vad lönearbetarna kan få ut. Men nihar kanske övergett fördelningsaspekten också, i er iver att vara storkapitalettiU lags? Från mitt basarbete, i socialdemokratiskalokalorganisationer känner jag till att det funnits en ganskastark opinion som fört en hvhg diskussion just om kreditväsendet och maktenöver detta. Denna opinion gick mot den koncentrationstendens som funnits ochmot ansamhngen av makt i privata händer över kreditväsendet. Det var en opinioninom finansministerns eget parti som betraktade kreditväsendet som nyckeln ochdärför ville börja med att där sätta in en verkUg stöt mot denprivatkapitaUstiska maktstrukturen. Jag tror därför inte att jag har så orätt, om jag bedömersaken så att många inom finansministerns eget parti inte bara här i riksdagenutan också ute i partiorganisationerna - inte alls gillar den ståndpunkt tUlförmån för storkapitalets koncentration, som finansministern och partiledningentagit här . Om denna opinion inom socialdemokratin skuUe sakna förmåga attta sig uttryck efter den här riksdagsdebatten, måste jag säga, attfinansministerns och andras förmåga att få tyst på opinionen inom sitt egetparti är ganska imponerande. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. HerrHERMANSSON i (vpk) kort genmäle; Det var faktiskt inte mitt uppslag att kopplaihop bankfusionen med sysselsättningsfrågan. Det var finansministern som gjordedet i ett tidigare inlägg när han talade så varmt för fusionering av företagoch om intresset av att företagen var bärkraftiga. Han menade att det var detavgörande för lönearbetarna. I det allmänna sammanhanget måste man ju ställa inockså den här frågan om fusioneringen av de bägge storbankema och bedöma denekonomiskt och pohtiskt. Därav min fråga. Min egen åsikt är att fusioneringen av de bäggestorbankema kommer att skärpa motsättningarna i det kapitalistiska samhäUet.Den kommer att leda till en skärpning av kriserna och därmed också avarbetslöshetsriskerna och alltså försvåra möjligheterna att upprätthålla en godsysselsättning. har här myntat flera uttryck som berörtförhållandet meUan de affärsbanker som börjat sin utveckUng på svensk bottenoch affärsbankerna i . Jag tycker också att det är bättre omkreditbesluten fattas på än på . Men jag skulle viljagöra en Utet starkare geografisk bestämning av begreppet än jagtror att finansministern gjorde i sitt inlägg. Jag menar att de avgörandekreditbesluten skaU fattas enbart i det här huset vid och aUtsåinte i de andra fina husen, som Ugger här runt omkring. Om finansministern harsamma uppfattning på den punkten, är jag glad. Detta är också anledningen till att vi intagit bestämdaståndpunkter när det gäUer frågan om förhållande till EEC. Utländskabankers möjUgheter att gå in på den svenska marknaden har finansministernanfört som ett huvudargument i dagens debatt. Jag tror att det som sagts avandra är riktigt, nämligen att det utan fusionering funnits en möjhghet tillsamverkan mellan de svenska bankerna också när det gäller utlandsfilialer, Itidningarna ser vi nästan exempel på sådan verksamhet. Allt är inte bara svart och vitt, det är riktigt, menklyftan mellan ord och handhng får heller inte bli alltför stor. I socialdemokratinsnu gällande partiprogram läser jag följande; "Socialdemokratin motsättersig en ordning, under vilken äganderätt ger okontroUerad makt, och den bekämparvarje koncentration av den ekonomiska makten i ett fåtals händer." I den här frågan anser jag att regeringen har handlat raktemot vad som står i partiprogrammet. HerrBURENSTAM () kort genmäle; Av anförande fick jag denuppfattningen att han menade, om man hade gått tiU väga på något annat sätt idessa förhandlingar, att det hade utbrutit en osakhg debatt som hade förhindraten fusion. tyckte därför tydhgen att det var bra att staten tillämpadeden här överrumpUngsmetoden. Jag tror faktiskt att uttryckte sakenexakt på det viset, och det tycker jag är ett mycket förvånansvärt sätt att nalkas problemen. Det är faktiskt att åsidosättamycket höga värden inom ramen för den demokrati som vi vill ha. Vi räknar medatt i en debatt kommer fram både sakliga och osakhga skäl men till slut ocksåförnuftiga lösningar. Med inställning är jag ytterUgare oroUg fören statUg maktkoncentration. i (c) kort genmäle: Allra först viU jag ansluta mig till syftet idet citat ur det socialdemokratiska partiprogrammet, som iStockholm här läste upp. Jag är inte, som herr finansministern tror, mörkrädd varesig för det ena eUer andra sällskapet, så länge jag är trogen mina egna idéer.Dessa innebär kamp mot maktkoncentration, i det här faUet likaväl som i andrafall, där människors inflytande hotas. Jag tycker man borde känna en viss olust frånsocialdemokratiskt håU det framgår för övrigt också av de väckta motionerna när man så klart avlägsnar sig från sitt eget partiprograms idéer som man gör idet här fallet. Det vore annars både väldigt tråkigt och skrämmande. Finansministern har numera godtagit att det här är frågaom en bedömning i varje särskilt fall. Ja, just det. Det skall alltså vara ensärskUd prövning också i detta faU. Jag Uksom mina partivänner har kommit framtill en slutsats, finansministern till en annan, och det är de ohkagrundläggande värderingarna som "bär skulden" för detta. Jag är somsagt inte rädd för att öppet redovisa mina grundläggande värderingar. Dettycker jag man skall göra i en pohtisk debatt. Jag glömde att påpeka att finansministern aldrig svaradepå min fråga beträffande valutaregleringen, som av bankerna tydligen upplevssom det helt avgörande om man skall kunna utnyttja stordriftsfördelarna på deninternationella marknaden så som finansministern anser att man bör göra. Detvore intressant att få ett svar på det. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Jag vill klara ut några begrepp för herrHermansson i . Reglerna för bankernas verksamhet skall vi fatta beslutom i det här huset, men kreditbesluten skall vi inte lägga oss i, utan dessaskaU tas i banklokalerna. När i kommer tiUbaka och talar omprofitintresset resonerar han som om vi från svensk arbetarrörelse skulle varamaktiösa i fördelningsfrågor, och det är vi inte. Jag har sagt det många gångertidigare från den här bänken, att vi i detta land i aUa led är bättreorganiserade än någon annan nation. När det gäller att fördela den kaka somskall fördelas är det ingen risk för att vi inte tar ut vårt. Däremot kan detuppstå vissa strider när den ene vill ta för mycket och den andre får för htetav den fördelningsbara biten. Men det gamla talet om de väldiga profiter somarbetarna står maktlösa inför är nog en relativt ensam ropanderöst i öknen om. Varje praktiskt arbetande fackföreningsman vet hur det härhänger ihop. Jag vet inte, herr talman, om och jag kanbesvära kammaren så länge till med den här diskussionen oss emeUan. Jagförsöker föra ned frågoma på det reala plan där de hgger, men herr Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Svenssonkommer ständigt tillbaka till sitt manifest och ' urkunder. Vi får välbetrakta som fanatiskt religiös i dessa frågor och sett ur densynpunkten går det inte att föra en givande debatt och vi kommer väl varandraaldrig närmare. Sedan vill jag vända mig till . Omman börjar en debatt på det sätt som man gjorde från sida, var detju ingen tvekan om att debatten hade alla chanser att dyka ned på ett plan somskulle ha skadat varje seriös diskussion och förhandhng. Det är möjUgt att mani ledning sedermera ångrade sig och var Utet generad över sitteget första utspel. Då hamnade man på den ståndpunkten att man var principiellmotståndare även om man kunde acceptera sakfrågan. Skulle den debatten i sittandra skede ha varit ledande, vad skuUe man då ha hamnat i? Så mycket kan manväl ändå säga om representanterna i bankstyrelserna, att de har ändå en känslaför att de måste verka inom ramen för vad de parlamentariska institutionernaanser. Och om man från parlamentarikerhåll i ledande stäUning tar upp endiskussion, som man gjorde från sida, fanns det väl all anledningatt räkna med att förhandlingen skuUe - jag använder ett Undrigt uttryck - habhvit till ytterUghet komphcerad. Sluthgen vUl jag säga tUl hert i Stockholmatt jag har efterlyst hans bedömningar. Det allmänna snacket om maktkoncentrationär ju inget motiv. Här har vi frågan om två banker som går tillsammans och somfortfarande nationellt är en bank bland andra som skall konkurrera om kundernaoch som internationellt är en ganska liten bank men som ändå innebär en fördelför nationen därför att den har större möjUgheter att hävda sig än vad de tvåbankerna hade var för sig. Jag har frågat ; Är det bara därför att denär stor som man anser att man skaU säga nej till fusionen? Är det bara detaUmänna snacket om maktkoncentration eUer vad är det som har utgjort motivenför att har hamnat på sin negativa linje? Valutaregleringen hanteras av valutakontoret och i sistahand av på ett sätt som är förenhgt med den svenska industrinsintressen, inom ramen för den penningpohtik och den valutapoUtik som man i dethär huset har dragit upp för verksamheten. Herr förste vice talmannen anmälde att anhålht att tiU protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterhgare rephk. HerrBOHMAN (m) kort genmäle; Finansministern fortsätter att fakta motväderkvarnarna och argumenterar mot en debatt som vi inte har fört. Då detgäller själva sakfrågan, fusionen som sådan, har vi inte satt i frågalämphgheten. Jag tror att det var en nödvändig åtgärd. Vad jag och andra medmig har kritiserat är det sätt på vilket fusionen genomfördes. säger finansministern,och finansministern har sagt det förut, att fusionen inte kunde ha skett päannat sätt än det som har använts. Jag har tiUåtit mig att ifrågasätta det, ochmotparten har gjort gällande att jag har fel. Man har påstått att det här varden enda möjliga vägen att åstadkomma resultat. Jag har inte påstått att jag är sakkunnig i fusioner avbanker eUer av näringsföretag över huvud taget. Men det finns folk som ärsakkunnigare än jag och som delar den uppfattning jag har hävdat, att det hadevarit möjUgt att åstadkomma ett samarbete mellan de här stora bankerna utan attbeslutet behövt drabba de anställda och den svenska kreditmarknaden som ettbombnedslag eller ett bhxtnedslag eUer vad man nu vill kaUa det. Men även om det skulle ha varit på det sättet att vissalåt mig säga risker för spekulation hade varit förenade med ett mera öppettillvägagångssätt, borde man ha tagit de riskerna, därför att i dagenssamhälle har de anstäUda och de berörda människorna rätt att få behovet avinformation tUlgodosett. De skall inte behöva finna sig i att på enpresskonferens eUer i radioTV få ett meddelande om åtgärder som i aUra högstagrad påverkar deras arbetsmiljö och deras framtid. Det tycker jag är så väsentligt att jag har uttryckt minstora förvåning över att finansministern, företrädaren för ett parti som talarom information och medinflytande i olika sammanhang och som är beredd atttUlgripa lagstiftningsåtgärder för att garantera ett sådant medinflytande,inte har visat någon som helst förståelse för behovet av information i dettaspecieUa faU. I själva verket har regeringen genom sina underhandsutfästelserunderlättat för bankerna att iaktta den sekretess som jag tillåtit mig attkritisera. Jag har precis samma uppfattning som jag hade närfusionen offenthggjordes. Vi har inte ändrat oss. Jag hoppas att den debatt somförts om rillvägagångssättet kommer att medföra den fördelen att en störreöppenhet kommer att iakttas vid liknande fusioner det må gäUabanker eller företag över huvud taget. Jag tror att det är värdefuUt att såsker också för företagen, för tilltron tiU företagsamheten och även för denoffentliga förvaltningen. Befrielse frän statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfiision, m. m. Jag är faktiskt htet överraskad över herrBohmans inlägg, och jag är inte alldeles säker på att han vid närmareeftertanke står för det. Det går nämligen till på. 'det sättet attrepresentanter för ett par företag kommer upp tiU finansministern och säger attde skall börja förhandla om en fusion men att frågan är så komphcerad att deinte har en aning om huruvida de kommer att lyckas få till stånd en lösningeller huruvida förhandlingarna kommer att spricka. I ett sådant läge får manväl ändå säga att de ansvariga företagsledningarna bör ha rätt tiUförstahandsbeslutet om i vilken utsträckning personal skall informeras eUericke informeras. Eller menar att finansministern somrepresentant för det aUmänna skaU springa ut och tala om att tvåföretagsledningar tänker börja diskutera om en sammanslagning? De vet alls inteom de kommer att lyckas, men de tänker försöka åstadkomma en fusionering. Omdet sedan inte blir något av, har man ställt tiU en del oroUgheter på börsenoch bland de anstäUda. Om en uppgörelse kommer till stånd, börföretagsledningarna enhgt min mening som föredömliga arbetsgivare -när de vetvad det är fråga om så snabbt som möjligt underrrätta personalen. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. I det aktuella faUet blev det en uppgörelse, som efternågon vecka blev offentUg. Jag har inte gjort mig mödan att undersöka närpersonalen blev underrättad: , i mitten påveckan eUer av veckan. Jag har emellertid litet svårtatt tänka mig att det i det praktiska hvet skuUe vara en fördel att det gesoffentUghet av att man har satt sig ner för att förhandla, redan innan någonöver huvud taget vet om man kommer fram till en uppgörelse. är ju detta inte den enda fusion vi kommer att fåuppleva. Jag förestäUer mig att det kommer att bh flera fusioneringar inomföretagsvärlden över huvud taget och kanske även inom bankvärlden.