prot · FU09100 · 1971-12-31 00:00:00 — I min reservation har jag åberopat invändningar från ett parremissinstanser, som har anfört principiella betänkUgheter, Jag borde kanske isammanhanget också erinra om en artikel i tidskriften nr 1970, Denhar skrvits av ledamoten av , docent anför starka betänkUgheter mot att acceptera Volvos förslag om att bidra med kostnaderna för 5 protokoU 1971. Samordning av transportforskningen, m. m. inrättandetav denna professur. Det finns behov av och utrymme för enskUda bidrag itrafiksäkerhetsarbetet, skriver artikelförfattaren, men -fortsätter han - defår inte binda upp samhällets handUngsfrihet. En god belysning av effekten ochdärmed också av bevekelsegrunderna för Volvos vidkommande ges i artikeln iföljande hänvisningar tUl fördelarna av förslaget för : PubUcitet ochgood wiU genom att företagets namn förknippas med trafiksäkerhetsforskning, Företagetskostnader i sammanhanget är obetydUga jämfört med den genomslagskraft somuppnås genom att företaget och samhället samarbetar och genom att publiciteterhålls i radio och TV samt på icke betald plats i pressen. Tillgång till konsult och vetenskapUg ledning för endel av företagets utveckUngsarbete och provbaneverksamhet, EnUgt artikelför fattaren ger detta fördelar för företaget genom en bättre förhandlings position gentemot samhällets organ när det gäUer utformning och provning i samband med säkerhetskrav på bUar, En del av den expertis som samhället är hänvisad att anUta kommer att ha intima relationer med , Så långt docent i denna del. Han betygsätterförslaget tiU program för professuren som otUlräckUgt preciserat, TUl sistvill jag citera följande ur artikeln: "Det riktiga förfaringssättet bör i stället vara attprofessurens inriktning utformas i samband med inriktningen av övriga ökadeinsatser inom trafiksäkerhetsforskningen på så sätt att verksamheten kommer attutgöra en Integrerad del av en stöne plan," Dessa refererade och citerade synpunkterav docent bUdar tiUsammans med åberopade remissyttranden tungt vägandeskäl för att icke bifalla utskottets hemställan, I min reservation, som stödersig på vår motion 1384, föresläs att hos Kungl, Maj;t skall hemställaom förnyad prövning av frågan. Förslag bör skyndsammast möjUgt föreläggasriksdagen om Inrättandet av en professur utan anknytning tUl ett företag somhar specieUa intressen inom trafiksäkerhetsområdet. Jag ber, herr talman, att med detta få yrka bifaU tillreservationen i trafikutskottets betänkande nr 7, HenGUSTAFSON i (fp): I trafikutskottets betänkande nr 7 ställersig utskottet enhälligt bakom förslaget om att inrätta en nytransportforsknlngsdelegation och ett nytt väg- och trafikinstitut, uppfattning tar man här ett stort steg framåt på vägen mot ensamordnad och effektiviserad transportforskning. Jag vUl gärna i detsammanhanget ge ett erkännande åt kommunikatlonsrrunister och hansdepartement. När kommunikationsministern tiUträdde förelåg ett betänkande fråntransportforskningsutredningen som var sönderkritiserat i remissinstansernaoch som det väl inte var så lätt att veta vad man skulle göra med. Menkommunikationsministern tillsatte en ny transportforskningsgrupp, som arbetademed stor skyndsamhet och lade fram det förslag vi nu harframför oss. När man skaU ha en fuUständigt ny organisation avtransportforsk-ningen kan det självfaUet uppstå en del frågor, och sådana harockså förts fram i motioner. Det har sagts att man kanske med ledning av deerfarenheter man får skuUe på nytt överväga ansvars- ocharbetsfördelningen mellan å ena sidan transportforsknings-delegationen och väg-och trafikinstitutet och å andra sidan trafiksäkerhetsverket och andra organ.Utskottet säger i det sammanhanget att man utgår ifrån att dessa frågor bUrföremål för ytterUgare överväganden i samband med den nya organisationensverksamhet och att man kan uppnå tiUfredsstäUande former i samband därmed samtatt resultatet av övervägandena redovisas i statsverksproposition. En annan fråga man har stäUt sig i en motion gäller dettaatt det i propositionen sägs att ordföranden i transportforskningsdelegationenbör vara statssekreteraren i eller någon annan högämbetsman i departementet. Man har frågat sig om det förhållandet mte möjUgenkan göra att den mera långsiktiga forskningen trots de bästa avsikter skjuts ibakgrunden. På den punkten har utskottet sagt att man inte tycker att det ärnödvändigt att binder sig beträffande val av ordförande utan det börankomma på Kungl. att då fråga om tiUsättnlng uppkommer utse den personsom vid det aktueUa tillfället befinnes vara lämpligast för uppdraget. Med dethar motionen avstyrkts och propositionen tUlstyrkts. Men så finns det också ett förslag om inrättande av ensärskild trafiksäkerhetsprofessur vid , som herrMagnusson i nu har berört. har erbjudit sig att stäUa medeltUl förfogande för en professur, i första hand , och detta haraccepterats av departementschefen, och utskottet är med undantag för herrMagnusson enhäUigt om att göra det också. Jag förstår att kommer sig därav, att det är ett enskilt företag som bekostarprofessuren och att han kanske misstänker att det kan ha någon otiUbörlig nyttaav att det betalar kostnaden för den här professuren. Om det vore så att manhade givit det här företaget rätt att bestämma precis hur professuren inrättasoch vem som skuUe få befattningen skuUe jag självfaUet ha delat hen MagnussonsbetänkUgheter. Men är det så att det förslag till program som kom frånVolvo skickades tUl universitetskanslersämbetet, som granskade det och delvisbyggde ut det program som företaget framlagt. Vidare är det bestämt attinnehavaren av professuren skaU tUlsättas av Kungl, Maj:t efter förslag fråntransportforskningsdelegationen,som bUr huvudman för professuren. Vidtillsättandet av professuren skaU delegationen anUta sakkunniga med motsvarandetiUämpnlng av de bestämmelser som gäUer vid tillsättning av professur vidstatUga forskningsråd, och för tjänsten skaU gälla samma kompetenskrav som förprofessur vid teknisk fakultet. Det finns aUtså garantier för att den härprofessuren kommer att inrättas och att tjänsten kommer att tUlsättas ivederbörUg ordning. säger reservanten att han inte har någonting emot attdet bUr en trafiksäkerhetsprofessur. Men han vUl att den skaU inrättas på annatsätt. Reservanten anvisar emellertid inte några pengar, utan den bittra Samordning av transportforskningen, m. m. Samordning av transportforskningen, m. m. sanningenär att skulle reservationen vinna bifaU så blir det ingentrafiksäkerhetsprofessur . Jag tycker att läget när det gäUer trafikolyckornaär så allvarUgt att man inte av doktrinära skäl skaU säga nej tiU enforskningsprofessur som är inrättad på ett sådant sätt att vi har allagarantier för att denna professur kommer att fungera precis på samma sätt somandra professurer vid universiteten. Jag yrkar bifaU tUl utskottets hemställan. Hen (vpk) kort genmäle; Bara några få ord! i säger att det inte finns någonanledning att misstänka att skulle få någon otUlbörUg nytta av det härförslaget. Det skulle också finnas bindande garantier genom atttransportforsk-ningsdelegationen skaU utarbeta preciseringen av programmet förverksamheten. Jag vill återigen poängtera att vår främsta betänklighetmot detta förslag just är att man på ett så här viktigt område ändå binder sigför ett privat företags medverkan. Det finns över huvud taget inte mångaprofessurer när det gäller transportforskning. Det sägs bl, a. i den artikel avdocent som jag fömt citerade, att detta är ett mycket viktigt områdeoch att det också är viktigt att noga undersöka hur man bäst skaU fördela deknappa resurserna. När jag med de kontakter jag har i diskuterat bl.a. frågan om förläggningen av professuren tiU har man haftuppfatt-rUngen att professuren skulle göra den största nyttan på ett avsnittdär man kunde gripa sig an trafikmiljön som sådan. Detta är det väsentUga i dethär sammanhanget. Frågan om fordonets betydelse i trafikmiljön är ändå bara endel av ett mycket störte komplex. Jag tror att man inte kan komma ifrån att genompubhcitet kommer att få mycket stor nytta av detta erbjudande och attföretagets ekonomiska utlägg kommer att mer än väl uppvägas härav. Företagethar också sagt att det vill göra avdrag för sina kostnader. Det innebär attkostnaderna inte bUr större än ungefär hälften av vad man ger ut. säger i att vi inte anvisarnågra pengar. Men vi har ju hemställt om en förnyad prövning av frågan; det ärändå ett så pass viktigt område att det krävs att man ser över frågan igen. Det är också riktigt som herrGustafson sade att presenterade ett program när man föreslog dennaprofessur och att det har vidarebefordrats tiU universitetskanslersämbetet, somsedan byggt ut programmet. Men efter vad jag kan förstå kvarstår i aUa faUprogrammet sådant det lades fram av , HenGUSTAFSON i (fp) kort genmäle: i vUl väl ändåinte göra gäUande att universitetskanslersämbetet, när det har granskat dettaprogram och gjort ändringar i det, skulle ha handlat från andra utgångspunkterän de rent sakhga, från andra utgångspunkter än att ämbetet har beaktat viktenav att vi på ett område, där det är ont om forskning, får en forskning som bUrsjälvständig. Om anser något annat, är det en aUvarligbeskyllning mot universitetskanslersämbetets integritet. i (vpk) kort genmäle: Herrtalman! Vad jag menade är att presenterade ett program, när företagetföreslog sin professur. Det står i propositionen att det har utbyggts avuniversitetskanslersämbetet. Det måste väl innebära, såvitt jag kan förstå, attde synpunkter har lagt fram i sitt programförslag måste kvarstå tiUväsentlig del. Jag avsåg detta och ingenting annat. Sedan kan man inte komma ifrån att genom sinmedverkan I detta projekt avser att tjäna en viss pubhcitet, som kommerföretagets verksamhet tiU godo. Detta vänder jag mig dessutom principieUt emot. Samordning av transportforskningen, m. m. HenHUGOSSON (s); Jag har begärt ordet bara för attherr i och kommunisterna i sinreservatlon beträffande den professur som vi nu diskuterar hänvisar tUl såvälrikspolisstyrelsens som SSU:s remissvar med anledning av Volvos erbjudande attstå för kostnaderna för en professur i trafiksäkerhetsfrågor. Jag delar såväl rikspohsstyrelsens som SSU.s principiellainställning i det läget frågan befann sig i, då denna remitterades tiU de oUkamyndigheter som fick detta förslag på remiss. Då var det ett enskilt ärende,som innebar ett erbjudande från ett privat företag att inrätta en professur påen . Men den fråga som vi har att behandla är intedensamma som den var då ärendet var ute på remiss, I Kungl, Maj:ts förslag harman nämUgen sammankopplat denna proposition med frågan om transportforskningen.Det är två fundamentala felaktigheter som förekommer i den reservation som herrMagnusson har fogat tUl trafikutskottets betänkande nr 7, Det första felet är att det står att denna forskning ärknuten tUl ett enskUt företag. Forskningen är inte knuten tUl AB , Hade såvarit fallet, hade jag befunnit mig tiUsammans med hen beträffandereservationen. Forskningen är understäUd transportforsk-ningsdelegationen.Professuren inrättas vid i . Det andra felet i reservationen är att det står attprofessuren gäUer de specifika trafiksäkerhetsområden som AB skulle varaintresserat för. Det är också fel. i har ju klart redovisat attuniversitetskanslersämbetet har varit med om att utforma rikthnjerna för dennaprofessur. DärtUl kommer att huvudmannaskapet för professuren skaUknytas tiU transportforsknlngsdelegatlonen. Det står I propositionen 79 att detfår ankomma på delegationen att göra erforderliga närmare preciseringar avprogrammet för denna professur. Vad som står i reservationen är således fel, nämligen attAB på något sätt skuUe styra denna forskning. Jag delar principieUa åsikt, att något enskUtföretag inte skall Samordning av transportforskningen, m. m. styraforskningen i det här landet, men så som förslaget har utformats i Kungl.Maj;ts proposition är detta inte faUet, Jag förstår därför inte hurvänsterpartiet kommunisterna kan vilja förvägra ett enskilt företag att utöverföretagsbeskattningen stäUa medel tiU förfogande för forskning, DärtiU kommer att just den forskning varom det här ärfråga är ett utomordentligt stort samhäUsintresse, och i det ekonomiska lägesom vi nu befinner oss i finns det all anledning att tillse att aUa resursersom kan ägnas trafiksäkerheten verkligen tas fram. Det är ett stortsamhällsintresse att forskningen på trafiksäkerhetens område intensifieras. Vimåste se till att nedbringa trafikolyckorna, och kan denna professur bidra utveckUng i den riktningen, tycker jag att vi bör hälsa förslaget med stortiUfredsställelse. Därest skulle bifaUa reservationen, innebär detatt vi inte får någon professur i trafiksäkerliet. HertMAGNUSSON i (vpk): Jag är mycket väl medveten om deuppmjukningar av det ursprungUga förslaget som har kommit tiU, men det är intefråga om det. Jag anser emellertid att det ändå finns skäl för de principiellabetänkUgheter som vi har anfört, och dem vidhåller jag. 1 övrigt anser jag att det finns skäl att ordentUgtöverväga vilka delar av trafiksäkerhetsarbetet som forskningen skaU avse. DenUtteratur om trafiksäkerhetsforskning som jag har läst har gjort att jag kommitunderfund med att det rör sig om stora komplex och att det som enligt vad jagfattar bUr föremål för det väsentUga forskningsarbetet här inte är det mestangelägna i dagens situation, Hert (); Jag försökte att i mitt inläggklargöra att de principiella invändningar som SSU presenterade i sitt remissvarinte föreUgger så som förslaget är utformat. i talade om att det gäller attse till att styra trafiksäkerhetsforskningen till sådana områden som kan varaav intresse ur samhällets synpunkt. Jag viU på nytt understryka att professurenär knuten till transportforsknlngsdelegationen. Det står i den propositionvarom vi nu skall fatta beslut att transportforskningsdelega-tlonen skallnärmare precisera inom vUka områden denna professur skaU verka. Överläggningen var härmed slutad. Punkterna 1 -5 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Utskottets hemstäUan biföUs. På förslag av herr förste vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta behandUngen av återstående påföredragningsUstan upptagna utskottsbetänkanden till kammarens sammanträdetisdagen den . Ang. bestämmandet av hastighetsgränser för vägtrafiken § 3 Ang. bestämmandet av hastighetsgränser för vägtrafiken Hen kommunikationsministern ordet för att besvara i (fp) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 239, och anförde: Hen i har frågat mig vilkenbetydelse jag anser böra tiUmätas de lokala vägmyndigheternas förslag vidbestämmandet av hastighetsgränser. TUl en början vill jag erinra om att hastighetsgränsen kanfastställas på oUka sätt. Inom ramen 1967 beslutade försöken meddifferentierad aUmän hastighetsbegränsning faststäUer Kungl, Maj;t en för helalandet gäUande bashastighet, som fr. o. m. är . får i sin tur bestämma awikelser uppåt från dennabashastighet, SlutUgen får länsstyrelserna genom lokala trafikföreskrifterfastställa lägre färdhastighet än som följer av Kungl, Maj:ts ochtrafiksäkerhetsverkets beslut. Maj;ts fastställande av bashastigheten föregicks av samråd med bl. a, trafiksäkerhetsverket och . Därvidbestämdes också vissa normer för bedömning av de fall där trafiksäkerhetsverketborde tUlåta högre hastighet. Innan trafiksäkerhetsverket bestämmer awikelser frånbashastigheten skall verket Inhämta förslag från respektive vägförvaltningaroch dessutom samråda med och rikspoUsstyrelsen, Så skedde ocksåinnan trafiksäkerhetsverket fattade sina beslut i anledning av sänkningen avbashastigheten . När det gäUer hastighetsbegränsningar genom lokalatrafikföreskrifter samråder regelmässigt med vägförvaltningeninnan beslut fattas. Av den föregående redogörelsenframgår att de lokala vägmyndigheter-na deltar i arbetet med bestämmande avlämpUga fartgränser, I sista hand måste dock avgörandet träffas av denmyndighet som har att besluta i frågan - dvs. trafiksäkerhetsverket ellerlänsstyrelsen efter en samlad bedömning av aUa omständigheter av betydelse idet särskilda fallet och med beaktande av behovet av en enhetlig bedömning. HenERIKSSON i (fp): När förslaget om en sänkning avbashastigheten kom var ju reaktionen mycket blandad. Jag vill personUgendeklarera att jag delar den uppfattning som rikspoUsstyrelsen ochrikspolischefen hade, att det är meningslöst att införa bestämmelser av sådaninnebörd att man kan förutse att det inte går att övervaka om de efterlevseller ej. Ang. bestämmandet avhastighetsgränser för vägtrafiken skall viemellertid inte ta upp nu; den har förts tidigare här i kammaren. De lokala vägmyndigheterna bereddes tillfälle att kommamed förslag, såsom kommunikationsministern helt riktigt påpekade. När de förslagen offentUggjordes var det många som tyckteatt de föreslagna fartgränserna var för låga. Men det kom en verklig överraskningför allmänheten när man upptäckte att trafiksäkerhetsverket på väsentligapunkter hade gått ifrån de förslag som de lokala vägmyndigheterna hade lagtfram. Jag kan nämna ett sådant exempel som att man på genom påinte mindre än 26 mils sträcka hade sänkt den av den lokala vägmyndighetenföreslagna hastighetsgränsen . Jag kan nämna ett annat exempel: på 1 från till Årjänghar man sänkt , EnUgt mångas mening, och jagvUl deklarera att till dem hör jag, är det fuUkomligt orimUgt att tro attbestämmelser av detta slag kommer att vinna respekt hos aUmänheten, Jag vlU emeUertid tacka för ett fylligt svar. På ett stäUesäger kommunikationsministern att innan trafiksäkerhetsverket bestämmerawikelser från bashastigheten skaU verket inhämta förslag från respektivevägförvaltningar, något som jag också har påpekat. Men min fråga gällde varförman på mycket väsentUga punkter hade gått ifrån den lokala vägmyndighetensförslag. Jag tror det för aUmänhetens skull vore värdefuUt med en redovisningfrån statsrådets sida på den punkten. Som jag framhålUt isvaret på hen i enkla fråga är det alldeles självklart att manförst skall ha en ordenthg Inventering av vägnätet, och därefter skaU man takontakt med alla som kan tänkas ha kunskaper I ämnet, vare sig det ärvägmyndigheter, vägförvaltningarna eller andra som man kan ha behov av attlyssna till. Men det slutliga avgörandet om en ny bashastighet måste man ändålägga hos central myndighet, i detta fall trafiksäkerhetsverket. Man måste göradet därför att de föreskrifter och nya Intentioner som gick ut kom fråntrafiksäkerhetsverket och från . SkaU man kunna fåen samstämmig bedömning och utvärdering av dessa nya normer i hela landet kanman inte, med all respekt för den sakkunskap som jag vet finns hos vägdhektöreroch andra, i rättvisans namn göra på annat sätt. Det ligger i aU sådan härverksamhets natur att ger man ut centrala nya normer skaU man också se tiU attde bUr lika uttydda i hela landet. HenERIKSSON i (fp): Jag förstår att man vUl ha hkformighet, menjag förstår inte att man på så många väsentliga punkter har ansett sig ha skälatt gå ifrån förslag. Jag har nämnt några exempel här och skullekunna räkna upp många ytterUgare, men tiden tUlåter mte det. Jag tror dock jagrepresenterar genomsnittet av trafikanterna när jag än en gång deklarerar attjag anser det meningslöst att sätta fartgränser som man på förhand vet att manaldrig kommer att kunna övervaka att de efterlevs. Därför tror jag att väldigtmånga trafikanter och aUmänheten i stort ställer sig frågande tUl varför maninte har tagit stöne hänsyn till de lokalavägmyndigheternas förslag i vUka fartgränserna på långa sträckor låg betydligthögre än vad trafiksäkerhetsverket har sänkt dem tiU, De nya normer som är fastlagda och sominnebär att vi får en ny bashastighet i timmenmed möjUgheter tiU både om man finner att vägens kvaUtettillåter det har utformats med tanke på att man skall ta hänsyn tiU vägenskvaUtet och tUl trafikintensiteten. Om man följer dessa normer någorlundastrikt awikelser kan aUtid ske skaU man egentUgen inte komma så långt ifrånen lika bedömning, vare sig man gör utvärderingen på , E 18, E 4 eUer någonannanstans. Normerna Ugger där de hgger med respekt för vägdirektörers ochandras rätt att göra smärre awikelser. Men huvudinriktningen måste varadensamma var man än gör utvärderingen. Ang. den tekniska praktiktjänstgöringen inom vissaaffärsdrivande verk Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang. den tekniska praktiktjänstgöringen inom vissa affärsdrivande verk Hert kommunikationsministern erhöU ordet för att besvaraherr i Ahngsås (fp) i kammarens protokoU för intagna fråga,nr 248, och anförde: i AUngsås har frågat om jagobserverat de nedskärningar beträffande teknisk praktiktjänstgöring som skettinom vissa affärsdrivande verk, bl. a. SJ och , och om jag avser attvidta åtgärder i avsikt att trygga möjligheten tUl sådan praktik. Både SI och har under en lång följd av årställt ett stort antal praktikplatser tUl förfogande för studerande vid tekniskaskolor av ohka slag. har sålunda SJ stäUt tiU förfogande200300 platser . har successivt ökat sinapraktikplatser, och var antalet mer än 700. Inom SJ beräknas inte föreUgga något behov av att anställaingenjörer . Den praktik, som erbjudits hos SJ, har i storutsträckning varit specifik för detta företag, varför praktiken varit tillstörst nytta för dem som senare sökt anstäUning vid SJ. Med hänsyn tiUrekryteringssituationen är det därför tveksamt om praktiktjänstgöring vid SJ idagens läge är tUl fördel från elevernas synpunkt. Inom SJ finns dessutom ettstort antal tjänstemän som på fritid utbildar sig tiU ingenjörer och som iförsta hand bör beredas praktik inom företaget. I huvudsak av nämnda skäl harSJ beslutat att slopa praktiktjänstgöringen för elever vidtekniska skolor. Beslutet Innebär inte någon inskränkning i möjhgheterna för destuderande att ta tillfäUig anställning vid SJ I den mån företaget har behov avsemestervikarier. har, som jag nämnde tidigare, ställttiU förfogande ett stort antal praktikplatser och är den arbetsgivare i Sverigesom lämnar flest praktikplatser. Innevarande sommar tvingas tiU enviss 5* protokoU 1971. Ang. den tekniska praktiktjänstgöringen inom vissaaffärsdrivande verk neddragningav antalet praktikplatser, i första hand för att undvika att egen personaldrabbas av friställning. Det är emellertid en neddragning från en mycket högnivå, och kommer även att bereda betydUgt fler eleverpraktiktiänstgöring än som motsvarar årUga behov av rekrytering avingenjörer, Hert i (fp): De senaste årens snabba utbyggnad avutbUdningsväsendet har inneburit att nya studiegrupper i allt stöne omfattningefterfrågar praktikarbete. Praktiska erfarenheter från arbetsUvet kommer då attutgöra ett viktigt, ibland nödvändigt, komplement tiU den teoretiskautbUdningen. Dessutom ger praktiken den studerande ettunderlag för ett mer realistiskt yrkesval. Det förhåUandet att aUt flera efterfrågararbetslivserfarenhet innebär att de som för inträde vid oUka tekniska kursermåste meritera sig via en sådan praktik har fått det aUt svårare att fåtUlträde tiU de relativt sett färre praktikplatserna. Nämnas kan att förden fyraåriga utbUdningen till gymnasieingenjör fordras minst tolvarbetsveckors praktik, som skall inträffa efter årskurserna två och tre. Förtillträde tUl tekniska Unjen inom andra årskurs krävs nio månaderspraktik med minst en .sammanhängande tidsperiod . Totalt rör detsig om 15 000 å 20 000 studerande, som i sina kursplaner avkrävs obligatoriskpraktik. har insett att efterfrågan kommeratt öka starkt och har I ett cirkulär i börian av detta år uppmanat länsarbetsnämnderoch lokala arbetsförmedUngar att vidtaga åtgärder för att tillgodose dennaefterfrågan. I ett läge då går ut för att ackvirera föratt tillgodose det ökade behovet av praktikplatser är det märkligt att finnaatt staten, i det här fallet och SJ, starkt inskränker eUer heltplockar bort praktikplatserna. säger kommunikationsministern att det är en neddragningfrån en mycket hög nivå.