prot · FU0995 · 1971-12-31 00:00:00 — Fm påstår att hon Lite bhr klokare efter minförklaring. Enhgt psykologiska undersökningar förstår man ju Ingenting, när manmte vill förstå någonting. Det är mte tvunget att vi skaU flytta ut ett stathgt verktUl , VI kan ju också ha en annan form av lokahseringsverksamhet, t,ex, någon stathg tUlverkning. Det finns aUtså oUka möjhgheter enhgt vårt sättatt se Inom . nämnde att jag varensam reservant när det gällde lantbruksstyrelsen. län har gåtten mycket ororande utveckhng tUl mötes. Det fmns, som jag sagt, båderegionalpohtiska och jordbrukspohtlska skäl tUl att jag har velat riktauppmärksamheten på denna region. HerrSVENSSON i Mahnö (vpk) kort genmäle; förde klart och tydligt detresonemanget, att befintUga befolknlngskoncentratloner I och för sig skuUe varaett motiv för att ta emot stora delar av utlokaUseringen; det kommer hon mteIfrån, och det bör de norrländska socialdemokraterna här I kammaren notera. I övrigt tycker jag att, eftersom förde påtal ett aimat ärende, som skaU behandlas , bör väl jag få säga, attom man har suttit här I och röstat för regionalpohtiska planer, somhmebär att man tar Ifrån nonbottnlngarna netto 18 000arbetstUlfäUen, skaU man inte sedan komma och tala om Ritsem eUer om dendesperata situation, som Innebär att man försöker skapa tUlfälhg OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar iStor-stockholmsom-rådet sysselsättningantingen genom naturförstörelse eUer också genom mer eUer mindre löjhga ochoreaUstiska turistprojekt, Fra () kort genmäle: Jag skaU inte gå in i någon längre debatt medherr han är ensam om sm uppfattning och han trivs ju med det! Fra NUsson I nämnde SGU och TRU, Ja, men fruNUsson, det är ju tiU och tlU som de organisationerna skaUlokaliseras tUl två stora stabUa regioncentra. Endast Söderharrm kvarstår,-vilket jag också har påpekat i det föregående. Vidare är det väl bara bra attförnuftet får råda även i jag har Ingentmg emot detta. Iövrigt föratsätter jag att vi diskuterar stathga verks utflyttning ochinte andra lokaUseringsprojekt; dem har vi haft möjhghet att debattera vidtidigare tUlfäUe. TiU hen i vUl jag bara säga att jagfaktiskt tror att de norrländska socialdemokraterna har stöne förtroende förmig än vad de har för hen i . Herr flnansrrunlstern STRÄNG, som meddelat att han isamband med behandhngen av detta ärende ämnade besvara () den1 aprU framstäUda InterpeUation, nr 98, angående planerade statUgainvesteringar I , erhöll ordet och anförde: I samband med den här lokahseringspohtiskadebatten tyckte jag det var rimhgt att svara på en InterpeUation av henStridsman angående stathga Investeringar i , och jag skaUta tUlfället I akt att göra det . har frågat mig om jag är beredd att lämnaen redogörelse för omfattningen av planerade statUga Investeringar IStorstockholmsområdet första hälft. Av interpeUationen framgår att frågan gällerbyggnadsinvesteringar och att den stäUts mot bakgrund av uppgifter ominvesteringsbehoven som lämnats dels i betänkande av delegationen för lokaliseringav stathg verksamhet, dels I Länsprogram 1970. InterpeUanten synes Ifrågasättaförenhgheten meUan dessa Investeringsbehov och de I propositionen 1971:29framlagda förslagen om utflyttning av stathg verksamhet frånStorstockholmsregionen. I lokalförsörjningsplan för perioden1970/71 1975/76 ingår ett investeringsprogram för nybyggnader iStorstockholmsområdet på ungefär 1,4 mUjarder kronor. Av detta belopp hänförsig ca 450 mUjoner kronor, dvs. , tUl sektom högre undervisning ochforskning och avser tUl övervägande del utbyggnad av utei . Vidare avser ca 300 mihoner kronor Investeringar för deaffärsdrivande verken, varav chygt hälften gäUer utbyggnad av Arlandaflygplats. hänför sig tUl administrationsbyggnaderför stathg förvaltning. Av det totala Investeringsprogrammet på 1,4 miljarderkronor avser I runt tal 1 mUjard kronor byggnadsarbeten som redan är påbörjadeeUer som kan bedömas bh slutförda med hänsyn tUl av statsmakterna fattadebeslut om lokalbehov för vederbörande verksamheter. administrationsbyggnaderför statlig förvaltning avser av beloppet utgifter för redan pågåendeeUer beslutade byggnadsarbeten. En utflyttning av stathg verksamhet frånStorstockholmsområdet påverkar planeringen av lokalförsörjningen dels genom attlokaler fristäUs, dels genom att lokalefterfrågan minskar. Inombyggnadsstyrelsen pågår utredningar för att klarlägga I vilkenutsträckning statsförvaltningens lokalbehov kan tiUgodoses i lokaler somfristäUs vid den föreslagna utflyttningen. SjälvfaUet kommer resultatet avnämnda utredningar att påverka den successiva planering som pågår beträffandelokalförsörjningen och därmed Investeringsvolymen för nyproduktion av statligalokaler i . Detta var följaktligen ett svar tUl hen Stridsman. Låt mig emeUertid också få göra några kommentarer tlU denhär förda debatten. Jag vUl avstå från att repetera de aUmänna motiven förframläggandet av lokaUserlngsproposltlonen, som jag har haft nöjet att signera;detta med hänsyn tlU att det på den punkten Inte råder delade meningar. Jag kanväl också säga att jag haft nöjet att iaktta hur jag i detta avseende har enpraktiskt taget enhäUig riksdag bakom rrug. Jag är Inte vid aUa tUlfäUenbortskämd med det. Jag utgår också från att de kvarvarande 30 talarna på Ustankommer att Inleda sina Inlägg med en aUmänt håUen redovisning av motiven förlokaliseringen, varvid de kommer att ägna sig åt de aUmänna grunderna i frågaom både regionalpoUtik och lokalise-rmgspohtlk samt Storstockholmsområdetsexpansion och koncentration av aktiviteter. Jag hoppar således, fra talman, överdetta. Men eftersom jag har ett förflutet i en speciell fråga myntverketslokahsering vUl jag Inte uraktlåta att säga några ord om den detahen. För ett visst antal år sedan gick jag tlU medett förslag om att flytta ut myntverket tUl EskUstuna, Innan förslaget lades påriksdagens bord hade det föregåtts av diskussioner med verksledningen ochsjälvfaUet också av diskussioner I företagsnämnden meUan verksledningen och deanstäUda, MeUan verksledningen och de anstäUda hade man träffat en överenskommelseom lämphgheten av att flytta tlU , Vid det tUlfäUet awisade mitt förslag, och manbegärde i stället i en återremiss en ny ekonomisk utredning om alternativetSöderhamn, Själva ämnena för mynttUlverkningen tUlverkas nere i och demåste tUlverkas där, eftersom den maskinutrustning som behövs för dennatiUverkning I dess mest automatiserade form är en uppfinning av någon ingenjörI MetaUverken, Den står där den står, och den är Metallverkens egendom. Det gäller sedan att prägla mynt av dessa metaUämnen. Dåkunde man tänka sig att det allra enklaste och mest rationeUa vore att hänga påmynttUlverkningen I dhekt anslutning tUl tUlverkningen av ämnena, således nereI , Emellertid fmns det Ingenting som talar för att man behöverförstärka den verkstadsbetonade Industrin i ; den är i och för sigtUlräckUgt aktiv och framåtsyftande som den är . Det är rätt storaexpansionsprogram som hgger framför de där etablerade industrierna. Omlökalisring av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar i OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar i kunde man resonera sig tUl det var det andra skälet Idebatten att man på vägen upp tUl lamphgen borde kunna stanna tUlnågonstans och se tUl att ämnena blev präglade tUl mynt. De färdiga mynten skaUju sedan samlas Uiop i för vidare distribution ut tUl landets oUkaspar- och affärsbanker. Det var då jag stannade för , Man kundenaturUgtvis även ha tänkt sig Nonköping, Man kunde också ha tänkt sigSödertälje. För i varje faU den sistnämnda staden är dock situationen intedensamma med hänsyn tUl lokahsering och sysselsättning. När jag kom tUlbaka kunde jag redovisa attalternativet betydde en fördyring av transportkostnaderna, och detverkar med förlov sagt, fru talman, htet origineUt att göra ämnena nere iFinspång, fara upp med dem tUl och prägla mynt av dem för att sedanfrakta dem tUlbaka ner tlU och lägga In dem I . Föhaktligengjordes en undersökning om fördyringen av transporterna. Den stannade påungefär en kvarts mUjon kronor . När den frågan kom tUl blevden utomordentUgt Intressant, kanske närmast därför att det var ett IsoleratlokaUserlngsförslag, som föhaktUgen föranledde ett aUdeles specifikt Intressebland ledamöter, I någon mån tUl skiUnad mot när man kan presenteraen sortering av störte format som sker just . Vid det andra tlUfäUet godtog utskottet EskUstuna somlokaliseringsort, och den ena av den gamla kamrar föhde utskottetmen den andra renutterade tUlbaka ärendet för ytterhgare ekonomiskaundersökningar och med tUlägget att man även borde undersöka möjhgheterna attplacera verksamheten i . har helt kommit bort I den dagsaktuellasituationen, men jag sörjer mte det därför att jag fortsättningsvis har denuppfattningen att EskUstuna är den rätta platsen. Jag lade märke tUl att sitt Inläggredovisade en enkät bland de anstäUda som skuUe ha gjorts senare och sominneburit att man hade visat en viss preferens för en lokahsering tUlSöderhamn, Det kanske bör sägas att I denna enkät deltog en mycket Uten del avde 50 anstäUda vid mynt- och justeringsverket, ProtokoUet från enkäten, som jaghar haft tUlfäUe att se hänvisar tUl en tidningsartikel ien tidning som utkommer i visar att bland det fåtal anstäUda somyttrade sig var det alternativ man stannade för. får Norrköpingett ganska kraftigt inslag av aktivitet genom det förslag som Ugger och somriksdagen kommer att fatta beslut om. EskUstuna är mte med I annanmån än när det gäUer mynt- och justeringsverket. Det här kommer väl attutvecklas bättre av från EskUstuna som jag ser stårlängre ner på talarlistan. Det tycks vara en rätt allmän uppfattning att detförhållandet att , som domineras av verkstadsindustri, har det brastäUt och hgger I ett område som är ganska Intensivt I fråga om sysselsättning.Det skulle utan vidare ge företräde åt när det gäUer lokaliseringenav mynt-och justeringsverket. Tyvärr är mte EskUstunas framtidsprognoser sågynnsamma som man rent aUmänt kan tro. Jag har haft anledning att studera detdär htet närmare. EskUstuna präglas för aU del av verkstads-Industri men är i långa stycken en utpräglad småindustristad med famUjeföretagsom Inte har den motståndskraft som de stöne och etablerade Industrierna har.Det har varit en tendens tUl regress I EskUstuna mom dessa industrier, och skaUjag tro på vad kommunalmän I säger det bör jag väl tro på ochskaU jag tro på vad dessa famUjeföretagare I öppenhjärtiga ögonbhck säger, såhar faktiskt mte EskUstuna så lysande framtidsutsikter i fråga om industrier. kan man invända att det är väl ungefär Ukadant på mångaandra håll, kanhända också i , Men har och detär en progressiv industri och kommer, så mycket man kan överblicka framtiden,att vara det även I fortsättningen. Det fhms således en hten skiUnad, kanskeinte så Uten, I utvecklingstrenderna meUan och , Det harvarit avgörande för regeringens val av EskUstuna föratom den rent ekononuskajämförelsen, TUl det senare kan läggas att i EskUstuna fmns det möjligheter attsamordna en del av mynt- och justeringsverkets aktiviteter, utrymmesbehov ochannat med den redan etablerade stathga verksamhet som där fmns I form , Samma ratlonahserlngsmöjhgheter -vi har inte kunnatbestämma dem så noggrant att vi har vågat fixera några slags siffermässigavinster förehgger emellertid Inte uppe I . Ja, fra talman! Jag har velat säga detta eftersom jag harett htet förflutet I detta ärende som jag hade ett behov av att redovisa. Jag har suttit och lyssnat på talarna som demonstrerat englädjande och strålande enighet om att nu skaU denna kammare utan någrareservationer gå i författning om att ta ett krafttag och lokalisera ut ca 6000 av förvaltningens anstäUda på ohka håU I landet. Det har emeUertid hosåtskiUiga talare behövts någonting av en ursäkt för denna deras handhngskraftoch den ursäkten har då uttryckts på det sättet att frågan borde ha handlagtspå ett annat sätt. Man har mte tagit hänsyn tlU personalens Intressen. Detborde ha varit en annan form av samarbete och en annan form av kontakter. Dethar använts mycket starka ord som tvångsförflyttning och kommendering eUernågot Uknande. Om jag ett ögonbhck försöker analysera de tankegångar somhgger bakom det är naturhgtvis rätt svårt skuUe jag vUja börja med attlämna en hten enkel redovisning av hur detta ärende har handlagts ochprocederat. Den delegation vars betänkande omsattes i ettregeringsförslag och som vi nu har här I ett utskottsbetänkande satte i gång påhösten 1969. Det var naturhgt att gick åt för att samla Inmaterial, vilket man gjorde, och att i stort bUda sig en uppfattning om detväldiga och mycket kontroversiella problemkomplex som det var fråga om. Men såfort som delegationen hade kommit fram tlU något utav ett ståndpunktstagande,en uppfattning för egen del, någonting som var värt att informera personalenom, så inbjöd man representanter för de anstäUdas organisationer tUlöverläggningar. Det skedde månad 1970. Personalen varrepresenterad av sina organlsationslednlngar såväl I Statsanställdas förbundsom i TCO-S, som det heter, såväl i som i SR. Nästa överläggning med de anstäUdas representanter skeddeI mars månad 1970. Delegationen hade vidare vid ett sammanträde fattat OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar i 3 protokoU 1971. OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar i beslut omvUka förslag man skuUe framlägga för regeringen och när man komfram tUl någonting utav en konkret uppfattning inbjöds personalorganisationernaför tredje gången tUl nya överläggningar och de ägde rum . Vid dessa överläggningar lämnade delegationen enfuUständig redogörelse för de uppfattningar man hade kommit fram tUl ochpersonalorganisationerna fick framföra sma synpunkter. Man blev enig om i en gemensam kommuniké tUl Tidningarnas telegrambyrå skulle redovisa föroffentligheten att man hade haft dessa sammanträden och att sammanträdena hadeförekommit i det informativa syfte som efterlyses. Vid upprepade tUlfällen under utredningens gång fördesaUtså diskussionerna meUan utredningen och representanter för de anstäUda, Såsmåningom överlämnades betänkandet. Det blev offentUgt vid månadsskiftetmajjuni 1970 och då blev ju den offenthga debatten så pass Intensiv som mankunde begära. Betänkandet skickades ut på remiss. Man gav fyra månadersremisstid, tUl utgången av september månad, för att aUa erforderliga synpunkterskuUe få komma tiU tals. Jag frågar mig, fru talman: man efter en sådanredovisning, med anspråk på att bU trodd på sma ord, stäUa sig i talarstolenoch göra gäUande att här har de anställdas synpunkter nonchalerats, här har dethite getts Information och här har det inte varit erforderhg msyn? Det har för att använda utskottsordförandens egna ord varit typiskt att detförekommit sådana brister i förberedelserna; en fortsatt utlokahsering måstegenomföras på ett helt annat sätt än vad som har skett här. Det fattas bara ettbesked från ; på vUket sätt det skuUe genomföras detsätt som skuUe vara helt annorlunda än det som denna utlokahsering förberettspå. från började sitt anförande med attredovisa ohka punkter som talade emot förslaget för att sedan göra den logiskakuUerbyttan att slutligen hamna på den ståndpunkten att gå med på enutflyttning enhgt det framlagda förslaget, dock med reservationer I fråga omvissa ortsval. Att tjänstemännen skah flyttas från var det för honominte ens någon diskussion om. Man kan naturhgtvis i princip vara positiv i InstäUningen,men jag kommer ständigt tUlbaka tlU frågan: Vad båtar det om man mte vUl varapositiv också när det gäller att komma fram tlU ett konkret stäUningstagande?Då kan ni säga; Ja, men det är vi ju genom att vi är beredda att föha detförslag som finansministern lagt fram för . Men varför skall man dåklanka på och kritisera tUlvägagångssättet Innan förslaget kom fram? Det måsteväl då finnas några andra möjligheter att anvisa för att hantera ett liknandeärende, VUka förberedelser, ärade kammarledamöter, som än sker kanman inte handlägga ärendena på ett nämnvärt annorlunda sätt än vad som harskett såvida man vUl ha någonting gjort i konkreta former. Jag är glad över detbestämda uttalande från utskottet där det säger, att i fråga om att bestämmaplatserna och i fråga om att besluta att någonting verkhgen skall ske måste statsmakternavara suveräna. Det är enUgt utskottets uppfattning inte fråga om att sätta signed och acceptera förhandlingar om vederbörande vlU flytta och att, om man Intekan komma fram tUl en överenskommelse,bara konstatera att här blev det ingenting, för vi kom inte fram tiU någonuppgörelse. Utskottet har slagit fast att det är regering och riksdag som ärsuveräna att bestämma om utflyttningen skall ske eller inte. Och det är vad som har skett i detta faU - det behöver jaginte tala om för utskottets ledamöter, särskilt inte för hen i Arvikasom är utskottets ordförande och som åberopade hur många delegationer ochpersoner utskottet har tagit emot i dessa frågor. Det har inte varit delegationersom haft ett behov av att komma tUl utskottet för att smickra och berömma detför dess stäUningstagande att flytta ut ämbetsverken från . Det harvarit delegationer som protesterat mot att vederbörande tjänstemän skaU flyttaut ur den här staden. Folk viU inte flytta ut från sin Invanda mihö. Det har viväl om något bhvit uppmärksammade på. Det är frestande att hänvisa tUl vad sadenyss, nämhgen att denna stad med de långa resvägarna, med den förpestadeluften, med stressen och olusten och med de fördyrade levnadskostnaderna harbhvit något som man i vart faU inte frivUhgt vUl byta bort. Man kan möjligen fåfinna sig i det om beslutar det, men man har inget eget intresse avatt så skall ske. Ja, i sådana situationer bUr det I sista hand fråga om attgöra ett ställningstagande; SkaU vi genomföra lokaliseringen eher skall vikonstatera att vi inte orkar med det? Väher vi utflyttningen får vi också tapå oss den kritik och den ovUja som i varje faU initialmässigt förekommer blandpersonalen. Då tycker jag, fru talman, att det är alldeles överflödigt att pånågot sätt försöka köpa sig avlat för sina synder gentemot personal-opinionenmed att säga; Ni skall vlsserilgen flytta ut, men, men - det här har hanteratsfashgt IUa. Det skuUe ha skötts på ett helt annat sätt. Hur man än hade skött det här, hade man ändå i sista handkommit fram tiU detta: SkaU utflyttningen ske eller inte? Det är personalensödesfråga. Personalen vUl inte flytta ut. Därför är det tämligen meningslöstmed aUa de reverenser som görs mot auditoriet. Det är sakfrågan som är denavgörande. Jag är övertygad om, fru talman, att om man skuUe ha gåtttUl väga på det sättet att man med ett enhälhgt utskottsuppfattning bakom ryggen att det i sista hand är regering och riksdag som avgörom utflyttningen skah ske eUer mte hade satt sig ner tiU förhandhngar, såskulle det, vUken vältalighet som än hade kunnat uppbringas, inte ha funnitsnågon som helst möjlighet att få gehör för utflyttningen hos personalen. Av de30 verk som den här kammaren om kanske 9 eUer kommer att fatta beslutom att flytta ut var det två eUer tre som i princip sade sig kunna tänka sig enutflyttning. De övriga 27 eller 28 sade bestämt nej. Det var samma uppfattningfrån generaldirektören och genom hela personaluppsättningen. Vad är det förmening med att uppföra ett sådant slags teater som att sätta sig och förhandlamen tala om för motparten att den Inte har något att bestämma ifrågan om utflyttningen och det är ju den frågan förhandUngen skuUe röra sigom. Vi är beredda att diskutera men inte själva sakfrågan jag har en bestämdkänsla av att en sådan förhandhng skuUe skapa stöne OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar i OmlokaUsering av viss statlig verksamhet Ang. planerade statliga investeringar i olust ochmera besvikelse hos den personal som skuUe bU utsatt för detta än om man gårtUl väga på det sätt som är det enda rimliga, nämligen att regeringen ochriksdagen förbehåUer sig rätten att bestämma om utflyttningen skaU ske ellerinte. Naturligtvis det behöver jag inte understryka, ty dethar anförts av aUa talare och det kommer att understrykas av de kvarvarande 30talarna skah aUhänsyn tas tiU personalen vid utflyttningen. Det har sagts bättre än vad jag kan säga när man har refererat utskottets uttalande om vad alla de hänsynen också i själva verket innebär. Man kan naturhgtvis ifrågasätta och jag har sett att detgjorts i ett par av motionerna om man över huvud taget skuUe ha möjlighet atthävda uppfattningen att vissa av personalgrupperna helt enkelt måste föha med,om de fortsättningsvis viU betrakta sig som anstäUda i statens tjänst. Rättenatt lämna statstjänsten och ta en annan anställning i den fria marknaden är detsjälvfallet ingen som bestrider. Jag vet inte om detta har tagits upp i någonav reservationerna, men jag tror att utskottets ledamöter varit ense härvidlag.Och detta är helt naturligt. Flyttar man ut verk som har tUl funktion attfuUgöra vissa göromål för statsverket och det där har utbUdat sig inte barabland ledande personal mankanske kommer t. o. m. långt ned i graderna - en specialkunskap, en erfarenhet och en rutin som verket är i absolut behov av, så tar man utomordentligt stora risker om man svävar på målet när det gäher statens rättighet att hävda utflyttningsskyldigheten. Ingen mottagande kommun kan vara intresserad av att ta emot ett verk som inte fungerar och som StäUer tUl en massa besvär därigenom att dess funktion gentemot allmänheten och aUa de här verken har ju en funktion gentemot aUmänheten bhr väsenthgt sämre än när verket låg kvar i huvudstaden . VUl man definitivt sätta en käpp i hjulet för aUa kommande lokaUseringar, då skaU man driva uppfattningen att det bara gäUer att flytta arbetsplatserna men icke någonting av personalen. Detta är så pass kinkiga och svårhanterliga frågor i många av dessa verk, att om man tror sig om att driva den uppfattningen, har man definitivt misskrediterat lokaliseringen för framtiden. Jag utgår ifrån att det är få som är beredda att dra de konsekvenserna, om man tänker sig htet närmare in i problemställningen. Vi kommer att lägga ner all den ambition ochenergi vi kan prestera för att ge möjligheterna tiU en friktionsfri utflyttningoch göra de hänsynstaganden som rimligen kan tas, men vi kan icke äventyraverkens funktionsdughghet ute på de nya orterna. Personalnämnder ochorganisationskommittéer som skall organiseras i samband med denna utflyttningkommer att få göra sina msatser. Här kommer självfaUet personalorganisationernaoch de berörda att vara dhekt inkopplade i förhandlingarna och i verksamheten. När det väl en gång är beslutat att utlokaliseringen skaUske, är det självfallet att de anställda skaU ha aUa möjligheter att föra framsina synpunkter, och hgger dessa inom möjligheternas ram skaU de ocksåtillgodoses. Jag skuUe, fru talman, ytterUgare vUja ta upp en fråga somhar lite mer av principieU karaktär. Vi har i den gamla kammaren diskuteratdessa frågor avoch an sedan ett tiotal år, och en gång I tiden hade vi ett sakkunnigförslagsom gick mycket långt och var mycket radikalt när det gällde utflyttandet avstatiig verksamhet, men vid det tiUfället fanns det inte respons i riksdagenför så mycket som en chans tUl accept. Vi kunde helt enkelt inte lägga framförslaget. Men av och an kom debatterna upp, de låg där och gnagde, och detfanns en bestämd mening även hos den gamla att en utflyttning, enlokalisering, borde äga rum. Jag minns framför aUt en debatt som jag hade med dendåvarande centerpartistiske riksdagsmannen i som varen av de ledande representanterna i första kammaren. Han anklagade mig för enviss oviha, en viss slöhet han använde kanske inte så brutala ord, men hananklagade mig i varje faU för att det inte hänt något på området. Jag minns attjag stod i bänken och sade: VI skall faktiskt försöka göra någontingtUlsammans. Det var mnan denna utredning tUlsattes och Innan fråganhade framskridit dit den är .