prot · FU09140 · 1971-12-31 00:00:00 — Vi tycker att det ärangeläget att jobbarna på verkstadsgolvet så snabbt som möjligt får tiUgång tiUen bättre mihö. Det är ju bara en förlängning av den princip som vi hittillsvarit ense om. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. () kort genmäle: Det var bra att sitt senasteInlägg tog så resonabelt på frågan om statens ansvar för kommunernas ekonomi.Men, hen Sträng, det finns en chans att nu gå från ord till handhng, och det äratt redan 1 morgondagens votering rösta med socialutskottets majoritet som harföreslagit en höjning av statsbidragen för de kommunala bostadstilläggen 75procent. Det ger kommunerna på ett helår, och det vore enrejäl början. Sedan kom tillbaka till frågan hur manbedriver en finanspolitik, men det är mycket märkhgt att finansministernstankar är inriktade på att höja skatten, aldrig på att sänka den. Vitror inte att detta är rätta sättet att åstadkomma en rörlig finanspohtik, ochdet är nog Inte många som gör det utanför huset heller. Då jag har till godo skuUe jag gärna viljasvara på det ilskna uttalande som finansministern gjorde i sitt långa anförande - att det skulle vara fräckt att citera vad AssarLindbeck hade sagt om myghngsekonomin. tog det nästan som ett Konjunkturstimulerande åtgärder, m. nt angrepp påheder och ära. Det är det verkhgen inte; det är fråga om en beskrivning av huren reglerlngsekonomi fungerar. De tusentals småföretagarna har aldrig chansatt var och en komma upp och sitta och resonera med eller med andrabeslutsfattare i kansUhuset om sina ärenden på samma sätt som företrädare förde stora företagen har. Med en reglerlngsekonomi, där man griper In Ibeslutsfattandet Inom de enskilda företagen, hamnar man i en situation somLindbeck har beskrivit med det här drastiska, men riktiga, uttryckssättet.Förutsättningen för att han skulle ha fel vore just att alla statsråd vorefullständigt ofelbara, att de aldrig kunde begå ett misstag - och i sitt senaste Inlägg erkänt att inte heller ni är ofelbara. - Ta alltsåinte det här så fruktansvärt ilsket, utan se det som en beskrivning av denpoUtik som ni har hamnat i. Allra sist: VI harfört en lång diskussion med mängder av siffror. Jag vill sluta med det jagbörjade: Vi har inte rätt att glömma de många enskilda människorna bakom dessasiffror. Det är dem det gäller, och det är därför vi har lagt ned mycket stormöda på att försöka övertyga även den envise finansministern om att han harhandlat fel . Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Om jag verkhgen sade att "Ingenting händeunder året" när konjunkturförsämringen började bh alltmer påtaglig var detnaturhgt-vls en förenkhng, herr finansminister. Jag avsåg att säga att det somskedde var helt otlUräckUgt med hänsyn tiU den utveckUng som vi alla varmedvetna om, och så sent som bestred som bekant attdet var fara på taket. Vidare har jag inte begärt att finansministern skulleerkänna alla sina felbedömningar; det vore väl ändå att vara Utet föranspråksfuU. Det tycktes mig som om var villig att erkänna vissafelbedömningar, men sedan åtrade han sig och sade: Det vill jag nog inte göra,för när de som kräver att jag skaU göra det har gjort så många felbedömningarsjälva håller jag på mig. - Vilka felbedömningar har oppositionen gjort rörandekonjunkturutveckhngen innevarande år? Jag tror Inte att kan påvisanågon enda sådan felbedömning under det här året. Man kan då gå tillbaka tiU föregående år och påstå attoppositionen hade fel 1970. För att styrka detta påstående sade finansministernför att oppositionen spädde på med 2 000 mihoner kronor I ökadestatsutgifter. Men det är inte sant. För det budgetåret det då var fråga omuppgick våra förslag till några . Den skattesänkning somvi krävde, som gjorde så stort väsen av, avsåg en justering avmarginalskatterna - av skatteskalorna som skulle medföra en Inkomstminskningför staten för -1971, om hör på - av någrahundra mihoner kronor. Det hade varit bättre, när man vet vad som har hänt, omvi hade krävt en För att citera mina ungar hade det varit "jättebra" om vi hade fått igenom en sådan skattesänkning; då hade situationen tett sig betydhgt ljusare, då hade efterfrågan legat på en högre nivå än den vi nu har. När det gäller vår långsiktiga syn på den offentligasektorn och på behovet av en stram ekonomi kan finansministern inte sväva Iokunnighet om vilka krav vi konsekvent har rest. När jag kritiserade regeringens ensidiga pohtik förra årethävdade finansministern att den enda praktiska möjhghet regeringen hade var attangripa kreditmarknaden. Men detta ledde UU att den Investeringsutveckhng somregeringen själv eftersträvade kom av sig. VI fick Inte de investeringar vi behövde just därföratt de drabbades av de felaktiga åtgärder regeringen vidtog. Det fanns "ingen chans" att höja skatterna,gjorde finansministern gällande när jag kritiserade finansministern för en kortstund sedan. Men skatterna höjdes ju efter valet - och då höjdes deI ett läge då konjunkturen redan börjat svänga och då det fanns skäl attbedriva en expanslonistisk pohtik. Jag tycker nog att finansministern skulle kosta på sig atterkänna en del felbedömningar. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. HerrHERMANSSON I (vpk) kort genmäle: Det gällde först den här båten somfinansministern ansåg att jag och de borgerhga hade placerat oss i och rodde ivar sin ända och åt var sitt håll. menar jag att även socialdemokraternaskall vara med i den här båten, dvs. i en skatteutredning som riksdageneventueUt begär. Vi får alltså ungefär samma läge som här 1 kammaren. VI hade goda erfarenheter avsamarbetet med en skatteutredning. Jag vih gäma erkänna attför det mesta så ser det Inte så hoppfuUt ut nu jag menar när det gäller attfå socialdemokraterna på bättre tankar, men helt får man aldrig ge upp hoppet.Om vi bara är överens om att skärpa bolags- och förmögenhetsbeskattningen såskah vi nog få majoritet bäde i en utredning och här i för detkravet. Vad gäller frågan om den kapitaUstiska utsugningen menadeherr Sträng att den kunde man inte tala om numera, när vi hade starkaorganisationer i samhället. Jag tror det är en hten missuppfattning om vad sommenas med utsugning. Så länge vi har vinster eller profiter för företagen ochprivat äganderätt till produktionsmedlen, så länge får vi dras med denkapitaUstiska utsugningen. Den ökar också kraftigt. I den ökning avarbetsproduktiviteten med per arbetare som vi harhaft hgger till väsentUg del en ökning av utsugningsgraden. Hur vi skall kompensera staten för ett skattebortfall omman tar bort mervärdeskatten på Uvsmedel är naturUgtvis en mycket viktig fråga.Vi har inte varit så vårdslösa som de borgerhga och menat att man utan vidarekunde ta bort från staten eher något sådant utan attskaffa ersättning tlU statskassan. Dessa medel bör användas för att bekämpaarbetslösheten. talade förut om hur väl behandlade företagen var I Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. skattehänseende.Det anser Jag också, och det har föranlett oss att ha den uppfattningen att detgår att skärpa bolagsbeskattnlngen. Jag hinner inte vidare gå in på dessafrågor, men de kommer att behandlas senare i ett inlägg av iTyresö. Det var också en missuppfattning när finansministernpåstod att jag anfört siffran 250 000 arbetslösa. Det kan det mycket väl finnasI landet. Det beror på hur man räknar. Men vad jag anförde var siffran påsamthga som sysselsätts genom ohka offenthga åtgärder och de arbetslösa. Ochjag anförde den för att visa hur dåligt det privata kapltahstiska näringslivetfyllde sina funktioner, och på denna punkt trodde jag finansministern kundehålla med mig. Det är klart att vi aUtid mår bra om vi harhöga IndustrUnvesteringar. Men när I en situation med starkt ökade priser utepå marknaden det uppstår en reaktion Inom handeln och Industrin att tlU varjepris passa på att Importera - jag nämnde siffran 4,8 miljarder mot normala 1,5- då är det ju helt naturhgt, eftersom pengarna skall tas ur samma kassa, attdet inte blev den InvesteringsutveckUng som man eventuellt hade önskat ochhoppats på. Men det var heher ingen som förutsåg den våldsammaimportuppladdning som ägde rum. Detta är I fråga om pengarna kommunicerandekärl. Jag uppvaktades - och det har jag nämnt tidigare var och varannan veckaav bankher från , , och vilka ville låna utpengar vid det tillfället. Jag sade nej, helt enkelt därför att vjinte tålde denna påspädning av hkvidltet i den konjunktur som vi då hade. Dethade Inte bhvit några maskiner. Det hade bhvit mera Import, och det hadeföljaktligen bara bhvit ett ännu större underskott i vår utrikeshandel. säger att det var ett tUlmötesgående när vidiskuterade den kommunala ekonomin, och varför då inte rösta med oppositionenom ett extra ökat bidrag tUl kommunerna med dessa under morgondagen? Allt vad vi ger ut till medborgarna får medborgarna ocksåpå ett eller annat sätt betala. Man kan bjuda över på Kungl. förslag,men det betyder bara att I den mån detta Inte kan finansieras genom ökadeskatter, får det tas genom ökade statslån på bekostnad av de lånebehov somkommunerna sannerligen så väl behöver. kommer Inte undan detta problem med en enkelordlek. Vad han är ute efter är att försämra statsbudgeten, och I sista handmåste underskottet med en ökad statlig upplåning. Där sitter kommunernai samma situation som staten. Det är ont om pengar, och det finns storalånebehov. Det är inte fråga om någon överflyttning, utan det är en expansionav den offenthga utgiftsstaten som är ute efter. har juInte avstyrkt förbättringarna av barnstugornas driftbidrag. Dem är på. Slutresultatet av mellanpartlernas hnje I socialutskottet skuhe bU enutgiftsökning för den offentUga sektorn på 55 mUjoner kronor. Det kommer manaldrig ifrån. Jag är beredd att ta det som en ursäkt från när han diskuterar myglerlet i sin andra omgång. vill jag säga att allt vad felbedömningarheter får något av relatlvitet över sig. Om den fuUständigt ofelbare kommertill mig och säger: "Erkänn dina fel", så visst gör jag det. Men omherr kommer mig och säger: "Erkänn dina fel Ikonjunkturuppskattningarna", då kan jag med bästa viha I världen integöra det, eftersom bedömningar har varit så mycket sämre än mina.Allting är ju relativt, och där är förklaringen. De där "jättebra"skattesänkningarna som ni talade om - det var väl Inte I mera seriösasammanhang, det var i mera famUJära sammanhang som det "Jättebra"fanns med om jag fattade rätt skuUe sättas in omgående ochomedelbart. De diskuterades och skuUe sättas in mitt under brinnande högkonjunktur.Det var Inte någon I moderata samlingspartiet som närvalutareserverna sjönk ihop och utrikeshandeln gick baklänges, som sade att nuskall vi sänka skatten för att stimulera kommande lågkonjunkturer. Ytterligare en enda sak. När man bedömde IfaU man skulleskärpa beskattningen , fick det göras mot bakgrunden av arbetsmarknadenslönesltuatlon. Vi gick så långt vi kunde , , medvissa förhandsuttag av momsen, men vi rörde Inte den väsentliga momshöjningenförrän . De nya avtal som vi måste komma fram till planerades ochlades upp utifrån de förutsättningar som man hade . Om vi viddet tillfället skuUe ha dragits med låt mig säga en tioprocentig prisstegring istället för de sex å som vi hade, är det möjligt att dennalönerörelse, som var tillräckUgt besvärUg att föra I hamn, hade bhvit omöjligatt klara. Detta är avvägningar som måhända inte tänker på, men somi varje fall den regering som skah ta ansvaret också får lov att fundera över. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Herr tredje vice talmannen anmälde att herrar ochBohman anhåUlt att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare rephker. HerrÅSLING (c): Det har varit av stort intresse att lyssnatill denna debatt, men man får en något underlig känsla av att vUjan från detsocialdemokratiska partiet att diskutera den reella bakgrunden tlU de åtgärdersom här föreslagits inte är särskilt utpräglad. Här har sagts att antalet arbetslösa uppgårUll 70 000. Finansministern nämnde siffran , om man tar med ungdomen, enUgt den formulering som han använde. Jagskulle viha säga att situationen, speciellt för de unga, som kanske startar sinverksamhet i arbetshvet, är utomordenthgt allvarhg. Det finns därför allanledning att ta med också den kategorin av arbetslösa, när man försökeranalysera den nuvarande situationen. Men man måste också och det gör att debatten ger etthtet beklämmande Intryck - fråga sig: Hur uppfattar de återstående 97 procentensituationen? Hur många av de övriga här I samhället känner otrygghet i sittarbete och med tanke på den konjunktur-utveckhng som vi nubevittnar, och hur många har grundad anledning att Konjunkturstimulerande åtgärder, tn. Det vet vi Ingenting om . Det är en väsenthg fråga som bakgrundtill den här diskussionen. Som en kommentar till den debatt mellan mina värderadeutskottskolleger som fördes måste jag tyvärr säga, attäven debatten I finansutskottet fick sin prägel av bristande vUja frånsocialdemokratin att ta upp bakgrunden till dessa frågor till en aUvarligdiskussion. Det vore en överdrift att påstå att finansutskottets behandling avdetta ärende har fört debatten om en aktiv konjunkturpohtik framåt. Orsakenhärtill är onekligen och det har vi ju fått belägg för under de senastetimmarna en stark låsning för att Inte säga en hämmad attityd frånsocialdemokratin till att diskutera konjunkturatveckUngen och dess bakgrund.Jag vill för min del beklaga att det nya finansutskottet, som borde haftförutsättningar att bh ett forum för konstruktiv debatt, I denna första storafråga som varit föremål för utskottets behandhng missat den chansen. Situationen i vårt land och internationellt, när detgäller den ekonomiska utveckUngen, är sådan att Ingen med säkerhet kan säga sigsitta inne med lösningen UU en positivare utveckUng. Det borde alla varaöverens om. Regeringen har visserhgen sökt mobilisera några, jag skiUle viljakalla dem professioneUa optimister att spå en nära förestående konjunkturuppgång.Som aUtid går det naturligtvis att hitta vissa positiva indikationer på enlättnad, men förstärks känslan av en tiUtagande internationellosäkerhet beträffande konjunkturens fortsatta förlopp. Finansministern har juockså här talat om att valutasituationen är ytterst osäkeroch att man inte vet vad en nödvändig överenskommelse beträffandevalutapariteterna kan komma att Innebära, om den överenskommelsen I nuvarandeläge över huvud taget går att få till stånd. Jag tror med andra ord Inte helleratt regeringen i den Internationella utvecklingen har kunnat finna tecken somtyder på en mera markant omsvängning. Kombinationen kostnadslnflatlon och allmän stagnation medtilltagande arbetslöshet som en föhd är inget okänt fenomen i efterkrigstidensekonomi. En rad samverkande faktorer har dock gjort den konjunktursvacka vi nubefinner oss I särskilt svårbedömd och besvärhg. Om det hade funnitsanledning att eftersträva en samlande lösning, så hade det följakthgen varitnu. Löntagare och företagare, alla väntar på konstruktiva lösningar på deaktueUa problemen. Utskottsmajoritetens Uksom regeringens argument motoppositionens krav på en mera konsekvent och genereUt verkandekonjunkturstimulerande poUtik påminner inte så Utet om den som konservativaekonomer använde mot Wigforss, när han sökte introducerade engelska Uberalernas tankar om en ny och aktivare konjunkturpohtik genomunderbalansering av budgeten. Detta skulle, menade man, skapa inflation. Denrisken finns naturligtvis, om inte de vapen man disponerar används med omdömeoch tiUräcklig omsorg. Regeringens hela försvar I den här frågan bygger ochdet har väl finansminister närmast varit en bekräftelsepå, må vara mycket vältahgt på en defaitism, som egenthgen är svårförklarhgmed tanke på den historiska bakgrund och de traditioner som socialdemokratinrimligen skulle hanär det gäUer en aktiv konjunkturpoUtik. Trots de försök till optimistiska spådomar som vi hartagit del av vet vi aUtså väldigt Utet om det fortsattakonjunkturförloppet. Man kan notera att på byggnadssidan råder rätt storaktivitet, men det är I viss mån en konstlad aktivitet, som i längden ändå bUrberoende av den aUmänna konjunkturutveckhngen. Inom t. ex, skogsindustrin ärdet klart att perspektiven nu är dystrare än på mycket länge och att någon merapåtaglig konjunkturuppgång där ännu kommer att dröja åtskillig tid. Man kan pådetta sätt exempUfiera med sektor efter sektor I näringsUvet, och sammantagetbhr då resultatet att de selektiva åtgärder, som regeringen nu föreslagit, föratt ge full effekt borde grundas på genereUt stimulerande åtgärder. Det är visserUgen inget tvivel om att det finns betydandeskillnader mellan branscher och mellan regioner I konjunkturutveckhngen, menavmattningens totala och psykologiska verkningar möter man på en bred bas. Omman snabbt och effektivt skaU stimulera konjunkturutveckUng och sysselsättning,då måste man också väha medel därefter, dvs, generellt stimulerande åtgärder påbred bas. Men självfallet måste man vara beredd att tiUämpa en verkhgt aktivkonjunkturpohtik med aUt vad det Innebär, alltså även att slå UU bromsarna I tid. Det finns uppenbart en skiUnad I attityd tiU den aktivakonjunkturpoUtlken meUan regeringen och oppositionen. Jag tycker att dendebatt vi har lyssnat tUl ger fullgott belägg för detta påstående. Ävenregeringen bekänner sig till en aktiv konjunkturpoUtik - det råder inget tvivelom det - men den får tydUgen inte inkräkta på behovet av att styra sektor försektor, 1 varje faU från sida anser vi att priset förregeringens höga prioritering av centraldlrigerlngen av samhällsekonomin äralldeles för högt, eftersom det nu tar sig uttryck i framför allt högarbetslöshet. Den anmärkningsvärda långsamhet med vilken regeringenagerat får väl ses som en föhd av samma filosofi, Utveckhngen Inom näringshvethar dock tydhgt markerat behovet av snabba åtgärder. Alltför länge har man t,ex, låtit kreditrestriktionerna dröja kvar. Det får väl närmast betraktas somett kuriosum när utskottsmajoriteten i sin skrivning talar om attkreditrestriktionerna upphört. Bankernas hkviditetskvoter har med andra ord nuupphöjts tlU ett permanent inslag i kredltpolitiken och betraktas Inte längresom temporära restriktioner. När man så går att konstruera åtgärder för att stimulerakonjunkturen väher man vägar som man tror ger de bästa garantierna för en såhård styrning som möjligt, I själva verket är de s, k, selektiva medel mananvänder sin effekt allt annat än selektiva om man ser dem urregionalpoUtisk synpunkt. Den omständigheten att vi från sida kanacceptera åtgärderna I kombination med de av oss föreslagna generehtstimulerande åtgärderna får verkhgen inte tas som Intäkt för att vi anseråtgärderna tilhäckUga ur regionalpoUtisk synpunkt. Regional balans ärsjälvfallet aUtjämt en central målsättning, men den nuvarande konjunkturnedgångenär så allvarlig att övergripande generella åtgärder dessutom måste tlU. Låt migåtervända till exemplet om skogsindustrin. Av aUt att döma Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. kommerkonjunkturnedgången Inom skogsindustrin att bU ganska långvarig. Erfarenhetenvisar att skogsindustrins avsättningssvårigheter med förskjuten verkan får sineffekt också Inom skogsbruket, där man under det närmaste året får vänta ökadeavsättningssvårigheter, vilket hårt drabbar skogslänen som redan har enallvarlig sysselsättnlngssltuation. Dess bättre har utskottsmajoriteten gåttmed på kravet att vidga lagerstödet tlU att också gälla skogUg råvara, och Jagföreställer mig att också inrikesutskottets initiativ ett särskiltutbildnlngsstöd för Industrier med sysselsättningssvårigheter kan bh av värde iskogsindustrin Uksom i andra Industrier. Skogslänen står emellertid trots dettaav aUt att döma Inför stora svårigheter som kräver kompletterande åtgärder. Dethade varit angeläget att från regeringen I detta sammanhang få en redovisningav vilka särskilda åtgärder man tänker vidta för dessa regioner, därsvårigheterna är så uppenbara och av så speciell karaktär. Väntarman nu enbart på den tidigare I debatten nämnda framstäUningen från AMS omsärskilda insatser, eller tänker man ta egna initiativ? Det vore i så faUmotiverat. Det finns i övrigt en tendens från utskottsmajoritetenssida att I sina ställningstaganden nonchalera småföretagen. Motivet förefallermig mycket dunkelt. Varför har man för en del av de föreslagna åtgärdernaangett gränsen för företagsstorleken UU minst 20 anställda? Mycket talarnämUgen för att de mindre företagen Inte har så hårt bundna långsiktigainvesteringsplaner som större företag och därför snabbare kan reagera påsärskilda stödåtgärder. Denna diskriminering av småföretagen märks också när mangår att prioritera kreditmarknaden, där de mindre företagen har kommit i ettsämre läge än de större. På samma grunder är det svårt att förstå varför manfrån regeringens sida nästan helt bortsett från jord- och skogsbruketskapitalbehov vid prioriteringen av resurserna Inom kreditmarknadssektorn. ÄvenInvesteringar Inom Jord- och skogsbruk är rimhgen sysselsättningsfrämjande ochkräver sin ökade andel av t. ex. AP-fondernas utiånlng. Det finns alltså anledning att med skärpa stryka under attden fortsatta konjunkturutveckhngen av allt att döma kommer att ställa storaoch förnyade krav på en aktiv regionalpohtik. Risken är annars att vi kommer urden här lågkonjunkturen med ännu större regional obalans än när den startade.Och det är en Illusion, herr talman, att tro att de av regeringen föreslagnaselektiva åtgärderna I detta avseende skulle utgöra någon lösning på problemen. Hen (): Om man jämför en del av reservationema medvad regeringen föreslagit kan man Inte undgå att notera den uttalade strävanfrån reservantemas sida att se tUl att också de mindre och medelstora företagenfuUt ut skall kunna utnyttia det selektiva stödet. Självklart Innebär degenereUa åtgärder som vi föreslagit momssänknlng och slopad arbetsgivaravgift en väsentlig stimulans för de mindre företagen liksom för alla andraföretagsgrupper; det är Ju helhetssynen som utgör adelsmärket för de generellametoderna. Och hade de av oss föreslagna åtgärdernabeslutats redan vid höstriksdagens start, som oppositionen ville, är dettroligt att satsningen med de selektiva förslagen kunnat minskas. Men genomregeringens oförsvarliga senfärdighet befinner vi oss nu I den krissituationdär vi är. Ansvaret vilar tungt på majoriteten för att så många tvingasgå arbetslösa. Varför har vi reservanter då velat satsa hka hårt på demindre och medelstora företagen som på de större? Eller kan man fråga sig -hur kan det komma sig att s-majorlteten I finansutskottet Inte gått med på attförbättra regerlngsförslaget för de mindre och medelstora företagen på det sättvi föreslagit? Frågan är berättigad mot bakgrund av de uttalanden som industriministerRune gjorde under sin PR-resa den kanske mest omtaladesmåindustriregionen I UU Västbo I . Där, öga mot ögamed de direkt berörda, försäkrade han att småindustrins roU är betydande ochviktig och fortsatte med att säga att man från regeringens sida vill slå vaktom småindustrin och stödja den. Ja, ett första steg för att förverkliga delöftena borde vara att se tUl att socialdemokraterna I den kommande voteringenstöder de reservationer som jag strax skall uppehålla mig litet ytterligarevid. För vår del har den här satsningen framstått som båderättvis och riktig I vår gemensamma strävan att stimulera hela vårt näringslivtill ny optimistisk satsning. Konjunktursituationen för den här gruppen avföretag skUjer sig väl Inte nämnvärt från de störres, men ur andra synpunkterkan man hävda att problem finns av rätt svårartad karaktär. Det rör sigkvantitativt om en betydelsefull del av vårt näringsliv. Gränserna är svåra attbestämma, men enhgt den officiella statistiken har vi ca 16 500industriarbetsställen här i . Av dem har Inte mindre än omkring 90procent under 100 anställda. har flera undersökningar gjorts omläget I de mindre och medelstora företagen, och de presenterade resultaten harInte varit enbart lugnande.