prot · FU0972 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag tror att fackföreningarna, LO och samhäUet istort har en viktig uppgift att fylla på det här området, där debatten varitensidigt negativ mot kroppsarbete i fabriker, ja, mot kroppsarbete över huvudtaget. Alla nyanser förekommer i de här beskrivningarna av industriarbetarnasförhållanden från de extrema vänstergruppernas tal om att de anstäUda utsugs ilivsfarliga och hälsovådliga fabriker, där yrkesskadorna snabbt knäcker derashälsa, tUl LO:s mera nyanserade kritik av arbetsplatsernas besvärligheter ochfarligheter. Tyvän är hela debatten ganska ensidigt inriktad på detfarliga och besvärliga i industriarbetet. Nästan aldrig påvisas de fördelar somostridigt finns i ett anställningsförhåUande. Det här bidrar inte tUl att skapagoodwUl för industriarbetaryrket och har också gjort det svårt att få elevertUl yrkesskolorna. Och visst finns det, ärade kammarledamöter, både farliga ochtråkiga arbetsplatser, som vi skall göra allt för att förbättra. Att jag härhar kritiserat LO:s ensidiga framställning av kroppsarbetets nackdelar beror påatt jag själv , vinter som sommar, arbetat i skogen ochjordbruket med både farliga och tunga arbeten och aUtså av egen erfarenhet vetatt det trots'allt finns många fördelar i vanligt kroppsarbete. Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. relsenseget intresse borde detta också framhållas . I propositionen 22 föreslår socialministern att enarbetsgivaravgift på skall läggas på produktionskostnaderna och fäen specialdes-tination tUl åtgärder för att förbättra arbetarskyddet. HitintUlshar varie arbetsgivare fått erlägga en avgift tUl yrkesskadeförsäkringen, somstått i direkt proportion tiU arbetsplatsens farlighet, och staten har lämnatbidrag tUl en del av de administrativa kostnaderna. På så sätt har inte mindreän 41 olika premiesatser förekommit från tiU pålönesumman. skaU det aUtså bli en enhetlig avgift på pålönesumman, som skaU inbetalas av arbetsgivaren, och denna avgift skall dåockså täcka statens tidigare omkostnadsbidrag. Procentsatsen skaU gälla för femår i taget och i tiden sammanfalla med ATP-avgiften och utgå efter sammagmnder. Beslutet gäUer därför t. o. m. . Pengarna som flyter in genom avgiften skall utgöra bidragtUl kostnaderna för arbetarskyddsverkets och arbetsmedicinska institutetsverksamhet, och dessutom skaU en ny fond, arbetarskyddsfonden, somsocialministern har redogjort för, bildas och denna skall tiUföras 20 miljonerkronor årUgen, Fonden skall finansiera forskning och utbUdning av skyddsombudbl. a. och upplysa om arbetarskydd. I motionen 1228 kräver vi från moderat håll att medel frånfonden skall kunna användas tUl direkta skyddsinsatser på arbetsplatser sombedöms som farliga, stenindustrin t. ex. Socialministern var inte instäUd pådetta, men vi anser att det skulle vara mycket värdefullt om snabba ochangelägna punktinsatser kunde sättas in på specieUt farliga arbetsplatser.Utskottsmajoriteten hoppas på företagens egna initiativ i det här fallet, mendet kan, herr socialminister, vara en bransch som saknar kapital tUltUlräckliga och önskvärda åtgärder på arbetarskyddets område. För ossreservanter är det då naturligt att medel skall kunna tas ur denna fond tillvUken aUa arbetsgivare solidariskt erlägger avgifter. Det blir alltså de somfår betala i alla fall. I likhet med utskottsmajoriteten hoppas jag självfaUet attarbetsgivarna också skaU hjälpa tUl att skapa både bättre och säkrare arbetsplatseroch arbetsförhållanden. Men jag hoppas att de skall göra det för alla somarbetar i ett företag. I debatten om yrkesskador och yrkessjukdomar har manenligt min uppfattning alltför ensidigt uppehåUit sig vid de s. k.kroppsarbetarnas förhåUanden. Men vi skall inte glömma att även tjänstemän ochegna småföretagare i sitt arbete har problem som sannerligen inte är små ochatt de också i ganska stor utsträckning drabbas av yrkessjukdomar. Jag har försökt få fram uppgifter på i vUken utsträckningsom yrkessjukdomar drabbar olika yrkeskategorier. Det visar sig att det ärmycket svårt att få fram sådant material därför att det inte förs någonstatistik på över olika yrkeskategorier. Man kan inte fåfram vilken skUlnaden är mellan tjänstemän och andra löntagare. Vad man kan fåfram är att på små arbetsstäUen är det bara hälften så stor frånvaro som påriktigt stora arbetsplatser. Men att det finns ett problem bland tjänstemänframgår ibland av tidningsrubriker. I Handels- och Sjöfarts-Tidningtalade man om hetsen och de Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. psykiskabesvären: hundratusentals sjukskriver sig av psykiska besvär Nr 72 beroende påstressen i vår miljö över huvud taget, inte bara i arbetslivet utan även iskolan, i trafiken, överallt. I tidningen talar man också om psykiskaskador i allt större omfattning, men där har man ånyo mbriken omindustrihetsen; man vill alltså göra gällande att det bara är i fabrikerna somstressen förekommer, men den förekommer som sagt på alla områden. Man kan också studera en Uten skrift som har utgivits avindustrins utredningsinstitut. Den gavs ut av en herre vid namn och heter Studier i frånvaro från arbetet. Där finns en intressantu-kurva som visar att frånvaron bland tjänstemän är mycket hög i låglönegrupperna,sedan blir frånvaron mindre allteftersom dessa grupper får befordringar inomsitt arbete och kommer upp i bättre löneläge. Men sedan blir den genast störrei de högre tjänsterna. Man tror sig i utredningarna kunna spåra att det ärstress och stort ansvar som gör att tjänstemän på de mera ansvarsfulla posternadrabbas av sådana här sjukdomar. Vi skall inte heller glömma att egna företagare som bådearbetar och sköter sina företag har problem med yrkesskador och stress iarbetet. Man skulle kunna frestas att ställa frågan när någon senast hörde ensocialdemokrat eller en kommunist håUa ett anförande präglat av sympati med ochförståelse för företagare och tiänstemän i högre stäUning. Jag brukar reageramot denna, om jag så får kalla det, konfrontationspolitik meUan anställda ochföretagare. Jag tycker att vi skulle arbeta för samverkan i stäUet. Visst finns det, som jag har sagt, både farliga ochtråkiga arbetsplatser och arbetsuppgifter i näringslivet, men de som arbetar påsådana platser har åtminstone den fördelen att de möts av både regeringens ochaUa politiska partiers förståelse och vilja att göra arbetsmiljön bättre ochmera meningsfuU. Mot tjänstemän på ansvarsfuUa poster och mot företagareströmmar däremot för det mesta bara negativism och oförståelse, men även dessagrupper har ofta pressade arbetsförhåUanden med hög frekvens av yrkessjukdomar.Herr säregna anförande mot tjänstemännen i samband medtjänstepliktslagens införande är ett exempel, om än ett flagrant sådant, pådenna negativism. begär alltså regeringen att företagarnasolidariskt skall påta sig stora ekonomiska uppoffringar för att skapaförutsättningar för aktiva insatser på arbetarskyddets område, och vi hälsaralla detta med stor tUlfredsställelse, även inom moderata samlingspartiet. Menskall det bli fart på det här arbetet krävs arbetsgivarnas helhjärtademedverkan, och då måste uppgiften lösas i samverkan meUan företagare ochanstäUda och statsmakten. Vid enstaka högtidliga tUlfäUen kan ju ocksåregeringen tala om samverkan, men oftast hör vi angrepp på näringslivet eUer ivarje fall tonfall som uppfattas som hotfulla av företagarna. Jag vUl gärnagöra en parentes här, fru talman: socialminister har inte deltagit i dendebatten. Hur skuUe det vara, ärade kammarledamöter, omsocialdemokratins ledande män och kvinnor under de stundande förstamajtalenräckte en hand tUl näringslivet och uttalade förståelse för företagarnasproblem och Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, tn. utlovadepolitiskt, moraliskt och ekonomiskt stöd i den förestående uppgiften att skapaså säkra, mUjövänliga och ur hälsosynpunkt goda arbetsplatser som möjligt? I motionen 1228 har vi också pekat pä det svåra problemetatt dra gränser mellan yrkesskador och sjukdomar. är det en heltomöjlig uppgift att göra det, och därför har vi begärt en utredning i syfte attsamordna yrkesskadeförsäkringen och sjukförsäkringen. Den frågan kommeremellertid upp senare under våniksdagen i samband med andra motioner, varförjag nu skall avstå från att kommentera den. TUl sist, fru talman: Det finns ett särskUt yttrande fogattiU utskottets betänkande som gäller beloppsgränsen på , under vUkeningen arbetsgivaravgift skall utgå. Den är parallell med den beloppsgräns somfinns inom ATP- systemet. Om jag inte missminner mig har en gångtidigare - jag tror det var 1968 - uttalat sig för att den beloppsgränsen bordehöjas, och det finns visst en utredning som arbetar på saken. Därför har viavstått från att framställa något yrkande på den punkten. Vi tycker nämligenatt det måste vara samma beloppsgräns inom ATP som Inom yrkesskadeförsäkrmgen.Men är en för låg gräns . Den skuUe kunna höjas tUl av basbeloppet. Då skulle man få bort en massa småarbeten som nubara är administrativt besvärliga när det skall erläggas avgift. Jag yrkar aUtså bifall, fru talman, tUl reservationen 3,som enligt mitt förmenande i motsats tUl socialministerns uppfattning innebärytterligare satsningar på arbetarskyddets område. Övriga förbättringsförslagsom fanns i motionen har fått ett så pass välvUligt bemötande avutskottsmajoriteten att jag inte här behöver ta upp dessa frågor. HenFREDRIKSSON (s): Efter socialministerns anförande här kan jaginskränka mig tUl några korta kommentarer tiU utskottsbetänkandet. Jag vUlockså understryka en del saker som jag tycker är betydelsefulla i detbetänkande vi här behandlar. Först vUl jag ge socialministern en liten blomma det kanvara välförtiänt. Jag vUl understryka min egen och socialförsäkringsutskottetstUlfredställelse över den satsning som görs på arbetarskyddets område och somär ett viktigt steg mot ett bättre, integrerande arbetarskydd. De insatser som görs för att förbättra arbetsmiljön ochförstärka arbetarskyddet är mycket angelägna, sedda mot de rapporter som vi tidefter annan får ta del av om dåliga arbetsmiljöer och ofta förekommande ohälsaoch stora olycksfallsrisker på många arbetsplatser. Den fond som kommer attupprättas skapar betydligt bättre möjligheter tUl forskning, utbUdning ochinformation på det arbetsvetenskapliga området. SärskUt viktiga finner jagvara de ökade möjligheter tUl utbUdnuig - det må gälla såväl gmndutbUdning somkontinuerlig fortbildning av skyddsombuden som ges genom fonden.Otvivelaktigt är denna UtbUdnmg mycket betydelsefull och befogad med hänsyn tUlde risker arbetslivet innehåller. Enligt min mening - och jag har ganska långerfarenhet - har skyddsombuden en mycket betydelsefull uppgift att fylla närdet gäUer att förebygga riskerna i jobbet. En tredje sak som jag vUl understryka ärdepartementschefens och utskottets uttalande att arbetsgivama själva skallaktivt medverka tUl en förbättrad arbetsmiljö och vid sidan av de statligainsatserna ytterligare aktivera sina insatser på arbetsmiljöområdet. Jag viUsärskUt framhåUa vikten av att den nu aktueUa fonden inte får tas tUl intäktför att företagarna skall minska de direkta insatserna på arbetsplatserna.Huvudansvaret måste alltjämt ligga hos arbetsgivarna. Om det nu är riktigt somherr Ringaby säger så som jag fattade honom att man är beredd att göradetta, så kommer man säkerligen att möta starkt gensvar från arbetstagarnassida. Jag vill också understryka att det bör finnas ett starktgemensamt intresse hos alla parter att komma tUl rätta med rådandemissförhåUan-den. Här behövs ett gott samarbete och även i detta sammanhangviU jag instämma i vad sade mellan företag och anstäUda, meUanarbetsgivare och fackföreningar för att man skall uppnå ett bra resultat. Vid behandlingen av denna proposition har vihaft att ta ställning också tUl ett flertal motionsyrkanden. Många avmotionerna har väckts vid början, innan innehåUet i den förevarandepropositionen varit känt, och det är väl förklaringen tUl att motionerna harföranlett endast tre reservationer i utskottet. Även jag hälsar medtUlfredsstäUelse att utskottet i stort sett har varit enigt i denna, som jagser det, mycket betydelsefuUa fråga. Beträffande de befintliga reservationerna så fordrar deinte så många kommentarer från min sida. I reservationen 1, kommunisterna, somherr i har gjort sig tUl tolk för, föreslås att LO skuUeåläggas att inrätta ett fackligt institut i arbetsmiljöfrågor och att dettaskulle finansieras genom en fördubbling av arbetsgivaravgiften. Det förslagethar utskottet inte kunnat ansluta sig tUl. Att på det föreslagna sättetsplittra resurserna genom att inrätta två organ som i stort sett skulle sysslamed samma frågor finner utskottet vara mindre välbetänkt. Om det är så att kommunisterna anser attden här satsningen inte är tUlräcklig, så skulle jag ha förstått dem bättre omde hade föreslagit att de ökade arbetsgivaravgifter som de kräver skulletUlföras arbetarskyddsfonden och användas Inom denna. Men som det nu är tyckerjag förslaget är ganska Ula underbyggt. Det är ju inte alls bara fråga ompengar och ekonomiska resurser - det är också fråga om personeUa resurser. Attpå det här sättet splittra forskarna och de personer som skall syssla med dessafrågor på två organ, som skuUe arbeta jämsides med varandra, finner inte utskottetvara rationellt. Men frågan är också av principiell art; Skall vi här iriksdagen sitta och besluta vad skall göra eller inte göra?Det tycker jag skulle vara ganska orimligt. Är det så att Landsorganisationenönskar ha ett sådant här fackligt institut, som vpk föreslår, och viU att detskaU drivas i organisationens regi, så bör ju själv avgöraden saken. För övrigt kan jag instämma i vad i Stockholmsade om vikten och betydelsen av att förstärka arbetarskyddet och att skyddsom- Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. buden fåren starkare stäUning i arbetslivet. Det har sin givna betydelse. Men jag har enkänsla av att överskattar vikten av att inrätta ett sådant härfackligt Institut. Skall man komma tUl rätta med de här problemen måste mannaturligtvis, som socialministern har deklarerat, ändraarbetarskyddslagen man måste aUtså ha stöd i lagen för ett bättrearbetarskydd och en bättre arbetsmiljö. Vidare är det så att i den fondstyrelse som skaU upprättaskommer arbetsmarknadens parter dvs. löntagarna - att få ett dominerandeInflytande, och de kommer väl inte att sitta med armarna i kors; de kommersäkert att se tiU att pengarna används på ett riktigt sätt. Som jag sade tidigare är det naturligtvis viktigt attskyddsombuden får en bättre utbUdning och en starkare ställning. De ärlöntagarnas representanter, och det är genom skyddskommittéer och skyddsombudsom löntagarna skall kunna göra sig gäUande och driva utvecklingen i rättriktning. Genom en bättre utbUdning får de givetvis också bättre förutsättnUigaratt fyUa sm uppgift. - Jag vet också att skyddsombuden på många håll redan nugör ett mycket gott arbete. Man får ibland den förestäUnlngen, när man läsertidningar och rapporter, att de skulle gå omkring som menlösa lamm påarbetsplatserna. Jag tror inte aUs att så är förhållandet. Som jag fattade i yrkade han intebifall tUl reservationen 2, men eftersom den står i utskottets betänkande vUljag ändå beröra den med ett par ord. Där föreslås att arbetarskyddsstyrelsenskaU bli huvudman för denna fond och utse fondstyrelse. Den saken hardepartementschefen redan berört. Han har övervägt frågan men stannat för attregeringen bör få det uppdraget. Utskottet har inte funnit anledning ändra påden saken. Jag tycker att vi med fullt förtroende kan överlåta det uppdraget påregeringen. Huvudsaken är väl inte vem som står som huvudman, utan den är får skickliga och duktiga representanter i fondstyrelsen. Reservationen 3 av herrar Ringaby och i Nässjösammanfaller tiU sin första del med utskottets synpunkter. Beträffande fråganatt det bör ankomma på fondstyrelsen att närmare överväga prioriteringen inomarbetarskyddet är vi helt ense, men förslaget att fondmedlen skall användas tUldirekta insatser på enskilda arbetsplatser kan inte delas av utskottet. Det ärväl tärrUigen självklart, och det är också klart utsagt i propositionen och iutskottets betänkande, att det bör ankomma på arbetsgivarna att själva svaraför dessa kostnader. Den enskUde arbetsgivaren får inte ta fonden till intäktför att minska sina ansträngningar att förbättra arbetsmiljön. Fonden skallalltså inte avlösa de arbetarskyddsinsatser som bekostas avföretagarna på annat sätt. Det finns sålunda ingen anledning att i skrivelsetUl Kungl. tillkännage några andra synpunkter på den frågan. Vad angår det särskUda yttrandet, som något, anser utskottet att det inte är praktiskt möjligt att haandra bestämmelser i denna lag än man har i ATP, där det ju finns en föreskriftom ett gränsbelopp på . Man har där fastslagit att hänsyn icke skaUtagas tUl lön som inte överstiger . Man måste ha samma bestämmelse idenna lag. Utskottet har emellertid också påpekat att riksförsäkringsverkethar den frågan under utredning, och vi får avvakta vad riksförsäkringsverketkommer att säga på den punkten. Sedan tog upp de problem som kan finnas ocksåinom tjänstemannayrkena. Jag vlU då framhåUa att jag är övertygad om att detäven där kan finnas olämpliga arbetsmiljöer. Det kan tänkas att många kontoroch kontorslandskap inte är särskUt miljövänliga. Men jag förmodar att dennaforskning också skaU sättas på sådana områden, om det kan anses vara motiverat.Jag tror inte att man kommer att göra någon speciell gränsdragning meUan olikayrkeskategorier. Slutligen var inne på att det var behövligtoch viktigt att försöka popularisera industriarbetet. Jag kan hålla med honomom det. Men att industriarbetet inte är särskilt uppskattat beror tUlstor del på att arbetsmiljön i regel inte är särskilt vänlig. Den är intetUlfredsstäl-lande. Men jag hoppas att den satsning som görs skall förbättraförhållandena. Om vi skall kunna popularisera industriarbetet och kroppsarbetetöver huvud taget, så måste vi också se tUl att arbetsmUjön blir bättre. Kanskebehövs det även göras åtskiUigt på lönesidan. Med detta korta anförande ber jag att få yrkabifall tiU utskottets hemstäUan på samtliga punkter. Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. HerrOLSSON i (vpk) kort genmäle: Låt mig börja med att yrka bifall tUlreservationen 2, eftersom jag glömde det i mitt första anförande. Jag draringen längre motivering, för den händelse tiden mte skuUe räcka tUl. sade att vpk:s förslag innebär ensplittring av resurserna och menade att man i så faU heUre skuUe kunna användade ökade avgifterna inom fonden i stäUet för att skapa två organ som arbetarsjälvständigt. Men vårt förslag innebär ju att man ökar resurserna. Vi hartydligen en annan grundsyn på detta än det parti har som . Vi anser att det är en partsfråga, en förhandlingsfråga, hurarbetsmiljön och arbetarskyddet skall vara utformade. Jag som kommer direktfrån en farlig arbetsplats - byggnadsarbetsplatser brukar vara farliga upplever detta mycket intensivt. Om man vUle karikera skulle man kunna säga när det gäller organisationen för förhandlingar om löner och andraanstäUningsvUlkor i så fall också har splittrat resurserna, nämligen påLandsorganisationen och . Man skuUe ju då även kunnaslå ihop de organisationer som skall sköta den saken. Detta är litet grovtkarikerat, men det Ugger en hel del i vad jag säger. Om man erkänner att fackföreningsförelsen skall driva deanställdas krav i fråga om arbetsmiljön, borde man inte vara motståndare tillatt fackföreningsrörelsen också utrustas med resurser som något så närmotsvarar de förväntningarna. Behovet finns ju. anställdeså sent som en läkare, och många fackföreningar ochförbund har ju egna skyddsombudsmän. Frågan är vem som skaU stå förkostnaderna: arbetarna eller arbetsgivarna. Enligt min mening och tydligenenligt socialministerns, om jag uppfattade honom rätt, skall man betraktasådana utgifter som produktionskostnader, och de skaU betalas avarbetsgivarna. 6* protokoll 1971. Ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, m. m. Förslaget innebär en förstärkningav fackföreningsrörelsens möjligheter att hävda sig på arbetsmiljöområdet ochkan ju inte rimligtvis innebära någon försämring. Frågan är bara vUken grundsynman har på problemet, alltså om man anser att det är en partsfråga eller om mantycker att detta är någonting som vetenskapsmän och andra kan göra upp ovanförhuvudet på dem som arbetar ute på arbetsplatserna. Vi tycker att även de skaUfå göra sig hörda. misstänkte Inte skyddsombuden för attvara menlösa lamm. Nej, det gör Inte jag heUer. Det är bara det att de inte harnågra befogenheter att utföra det de borde utföra och skulle kunna utföra påarbetsplatserna. HerrRINGABY (m) kort genmäle: Jag avser inte att polemisera med herrFredriksson; jag tycker han är en trevlig karl, och jag har ingen anledning attgå i polemik med honom. När det gäUer den lUla reservation vi har avgivit vill jagtUlägga att det är fondstyrelsen som även enligt vår reservation skall avgöravar pengarna skall sättas in. uttalade ju stort förtroende förfondstyrelsen, som får en bred löntagartepresentation, och sade att den nogkommer att se tUl att pengarna används på ett riktigt sätt. Det är alltså denfondstyrelsen som skaU prioritera de arbetsplatser som kanskekommer att visa sig i behov av särskUda åtgärder för att lösa ettarbetarskyddsproblem. I övrigt instämmer jag på alla punkter i vadsocialförsäkringsutskottet har anfört. () kort genmäle: Som i mycket riktigtsäger har skyddsombuden för svagt Inflytande på arbetsplatserna, inen den sakenkan man ju mte komma tUl rätta med genom att Inrätta en facklig fond vid sidanav den fond som föreslås. Det måste ju ske genom en ändrad lagstiftning. Sedan tycker jag nog att vpk är Utet sent ute när manföreslår denna förstärkning. Det är länge sedan krävde enförstärkning av arbetarskyddet, och det har lett tUl det resultatet att vifått denna utredning. Vi får nu avvakta utredningens förslag och sedan bedömahuruvida vi kan anse det vara tiUräckligt eller inte. Jag håUer inte med i om attLandsorganisationen knappast skuUe ha något inflytande när det gällerutformningen av arbetsmiljön. Fackföreningarna har emellertid valt att verkainom det statliga organet på detta område, genom oUka aktiviteter inom fackförbundenoch lokalavdelningarna och via skyddskommittéerna. På dessa områden pågår enbetydande facklig aktivitet - det är en ständig påtryckning på arbetsgivarna isyfte att förbättra förhållandena på arbetsplatserna. Jag finner det heltnaturligt att fackföreningsfolket är pådrivande, och den insats som görs ute påfältet är säkerligen inte heUer betydelselös. Jag skall inte förlänga debatten. Den harvarit koncentrerad och berört de väsentUga delarna av utskottets betänkande,och har uttömmande kommenterat reservationerna. Det varemellertid några yttranden av hen Ringaby som föranledde mig att begära ordet. Jag vill framför allt understryka att regeringen delarLO:s uppfattning att kraftiga förbättringar av arbetsmiljön måste komma tUlstånd. Jag hade anledning att i mitt inledningsanförande framhåUa att läget utepå arbetsplatserna i väsentliga avseenden har förändrats. Jag pekar på attratlonaUseringar och mekaniseringar liksom stmkturförändringar i mångaavseenden har skapat nya risksituationer. Att de anstäUda också uppleverförändringarna behöver jag inte särskUt understryka en rad olika utredningarbekräftar det. Men härtUl kommer en rad olika nya ting i produktionsprocessen.Det är nya ämnen och nytt material, och står man ganska främmandeinför de nya risker detta kan innebära. Med andra ord nya yrkesfaror hartiUkommit. Detta var en av orsakerna tUl att det socialdemokratiska partiet ochLandsorganisationen tUlsammans utarbetade ettarbetsmiljöprogram, som steg för steg håller på att förverkligas. har helt naturligt haft fog för attrikta uppmärksamheten på arbetsmiljön och att framföra kritik. Arbetsgivarnahar ett stort ansvar.