prot · FU09127 · 1971-12-31 00:00:00 — Som framgick av inlägg ärdet en utredning inom TCO som har rekommenderat detta, men det är ännu inteklart, om jag är riktigt underrättad, i hur de skaU ställa sig,och ej heUer har tagit ställning tiU den här frågan. Det ärmöjhgt att de kommer att föha jag vet inte det - men rentförsiktigtvis bör man avhåUa sig från att presentera uppfattningen som TCO:suppfattning intUl den dag TCO har gjort sitt ställningstagande. Hen (): Genom sin rephk gav ju finansministerninnehåU åt svaret. Anledningen tUl att jag interpeUerade var dels att jagtyckte att man skulle tjata men dels också att jag -ville ge finansministerntiUfälle att dra nytta av och kommentera de förslag tiU indexreglering som hargenomfö:rts eller kommer att genomföras i andra länder, eftersomfinansmUustern, när vi föna gången diskuterade det här, bestred att andraländer hade gjort något hknande. j£ gav aUtså finansministern en anledning attgöra kommentarer, och de kom ju , men de kunde hka gärna ha kommiti svaret - då hade min tacksamhet varit i varje fall något djupare än vad dennu blev. Finansministern gör gällande att den danskefinansministern vid de århgen återkommande överläggningarna inte har talat omför sin svenske kollega hur man har gjort i . Det kan naturhgtvis beropå att vederbörande tycker att det är betydelselöst, men det kan Uka väl beropå att han tycker att den åtgärd som man har vidtagit i är sånaturlig, att man inte behöver kommentera den kanske också i förhoppningom att den svenske finansnunistem skuUe tycka att en sådan häråtgärd var hka naturhg. Att dra några paraUeUer mellan den nedkörda danskaekonomin, som finansministern kaUade den för, och den indexreglering avskatteskalorna som man har genomfört i är väl i aUa faU att dra Utetför långt gående slutsatser, herr finansminister. På samma sätt gick finansministern på när det gäUde HoUandoch gjorde gäUande att en av anledningarna tUl att HoUand nu höjer sina andraskatter var att den här indexregleringen möjUgen gjort det svårare för landetatt klara sina finanser. I vaqe faU låg det en antydan åt det håUet i svaret.Men detta förslag har inte trätt i kraft i HoUand ännu, så där lär det intekunna åberopas någon kausaUtet, Man har fattat beslut om att genomföraförslaget, men det har ännu inte trätt i kraft. Men, herr talman, även om det är så att staten får inmindre pengar på detta sätt - vUket den obestridhgen får - och man därför måstehöja andra skatter, så är det en fuUt riktig åtgärd. Vad vi vänder oss mot närdet gäher indexregleringen är att det bUr en automatisk skattehöjning, somriksdagen inte har fattat beslut om. Är det så att landet behöver ökadeinkomster, så skaU varje gång fatta beslut om det. Ökade skatter skaUinte vara en automatisk följd av att vi inte vårdar vårt penningväsendeordentligt här i landet. Det är därför som vi har stäUt våra krav, och det ärockså en av de viktigaste bevekelsegrunderna för min argumentation. På den punkten har jag också mycket svårt att förstå attdet skuhe förehgga en annan pohtisk grundsyn hos socialdemokraterna i Sverigeän hos regeringspartiet eller andra partiers oUka företrädare i . Jag tycker att det är ett rimligt rättvisekravatt vi inte skaU drabbas av automatiska skattehöjningar. Jag förstår att det ärbesvärhgt för finansministern att behöva gå tiU och begäraskattehöjningar, men eftersom ju ändå har beskattningsmakten tyckerjag att han skah kosta på sig att göra det. Sedan skäms jag inte aUs för att ha samma uppfattning somBertil Ohhn, Jag tycker att han är en klok karl. Och om det är så att lärt mig detta, så sätter jag värde på att ha bibringats den lärdomen. Jagär inte övertygad om att jag kommer att vara en Uka skicklig lärare förfinansministern, även om jag nu hksom tidigare gör mitt bästa i det fallet ochkommer att fortsätta med det, Sluthgen tror jag inte det är riktigt att påstå attThorbjörn FäUdin skah vara den siste proselyten i denna fråga. MöjUgen är handen senaste. Den siste proselyten hoppas jag fortfarande att finansministernskaU bU. Om indexreglering av skattesystemet Det är aUtid angenämt att träffa människorsom är optimistiska. Jag har haft rykte om mig att vara den ende optimisten idet här landet; nu är vi åtminstone två. Jag drar den slutsatsen av herrBohmans avslutning i det senaste inlägget. Men när säger att det här inte behöverförehgga någon skillnad i grundsynen, så gör sig mera oskyldig änhan innerst inne och i själva verket är utan att jag därför vUl uttala mig Om indexreglering av skattesystemet Det är ändå så att indexreglering av skatterna genom denautomatiska tUlämpningen ger en I pengar räknat stöne skattesänkning ju högreinkomst man har i förhåUande till de människor som har de lägre inkomsterna.Det hela är en fråga om huruvida man skaU räkna i procent eher i kronor. 1detta faU tycker jag det är rimUgt att räkna i kronor. Det finns bättregrundförutsättningar för att tala om rättvisa, om man säger att man vidskattereformerna viU ta hänsyn tiU dem som bäst behöver en lättnad än om mansom säger att vi skah se tUl så att aUa får behålla vad de har, närutgångsläget tyvärr är så skiftande som det är inkomstmässigt här ilandet. Därför föreligger det faktiskt här en skillnad i grundsynen, och det ärväl den som gör att och jag har kommit till skUda uppfattningar idenna fråga. Hen (): Jag skall inte anklaga finansministern föratt vara oskyldig; i detta faU är han faktiskt inte oskyldig. Men det ärintressant när det görs gäUande att en indexreglering gynnar de högreinkomsttagarna. Det är ju fråga om att bibehålla den reella skattebelastningsom har varit överens om att lägga på ohka grupper av inkomsttagare.Efter en indexreglering kommer de högre inkomsttagama att få betala exakt hkastor andel av sin Inkomst i skatt som de gör , och det är i det hänseendetsom har fattat sina beslut. Även de lägre inkomsttagarna kommer attfå betala samma aUtför stora andel av sina inkomster tiU stat och kommun. Man skuUe möjUgen kunna göra gäUande att det nuvarande systemetmissgynnar de högre inkomsttagarna mer än vad det missgynnar de lägre, men jagvägrar att tro att de lägre inkomsttagarna bhr lyckhgare därför attskattesystemet genom sin uppbyggnad får sådana konsekvenser att det misshandlarvissa grupper mer än andra grupper. Vi kräver alltså en Indexreglering,eftersom vi finner det orimligt och moraliskt stötande att Inkomsttagare medoförändrad reell inkomst och köpkraft skaU behöva betala högre skatt därför attpengarna förlorar i värde. En indexreglering ger oförändrad skatt det är detväsentliga i den här debatten, tycker jag. gör sitt bästa för att det skahbU en debatt av det här. Jag var från början htet generad över det hela,eftersom vi har diskuterat frågan så tidigare. I sitt senaste inlägg medgav ändå det som hansom en rättskaffens borde göra, nämligen att om en person tjänar 100 000 kronorom året och en annan person tjänar 25 000, är indexreglerlng avskattesystemet i pengar räknat mycket fördelaktigare för den högavlönade än förden lågavlönade. kan säga att finansministern på det sättetanvänder skattesystemet till ett slags Inkomstutjämning mellan högre avlönadeoch lägre avlönade. Jag skah inte bestrida detta, men det går inte attargumentera för att de högre avlönade tiU varje pris ständigt skah vara garanterade att ha sinstandard oförändrad. Allt detta är ju en fråga om poUtiska värderingar. JagviU nunnas att själv när han har talat om de här frågorna har gjortden bedömningen att vid en normal prisstegring en indexreglering avskattesystemet skulle ta 800 mihoner kronor eUer någonting där omkringfrån statskassan. Om vi då låter bh att indexreglera skatten och använder de800 miljonerna tiU en reformverksamhet som klart tar sikte på de mestbehövande, ligger det en medveten pohtisk tanke bakom detta. Att giUar det beror på att är en moderat samlare. Våra poUtiskavärderingar skiher sig på denna punkt. Hen (): Det hela börjar bh rätt dråpligt. En indexreglering syftar tiU attingen skaU få högre skatt än vad han hade tidigare det är ju inte fråga omatt sänka skatten för någon. Detta är det väsenthga i diskussionen. Det är en ganska skröphg advokatyr som presterar trots attherr är skolad jurist. Skattenär ju inte det enda som konstituerar en människas levnadsstandard. TiU den hörexempelvis våra möjhgheter att ge ungdomarna en UtbUdning på samhäUetsbekostnad. Det kan vara fråga om vad vi viU ge folkpensionärerna. Det kan varafråga om vad vi viU ge barnfamiherna. Allt detta kostar pengar, och gör vi denawägningen att vi bedömer sådana reformer som värdefuUare än skattesänkning, då föreslår -vi just dessa reformer.Så enkelt är det. HenBOHMAN (m); Det är inte fullt så enkelt. Om fhiansministern viU ge barnfamUjerna enbättre standard är aUdeles oförhindrad att hos riksdag begäraden skatteökning som kan behövas för en sådan standardökning. Vadjag vänder mig emot är att penningvärdeförsämringen skaU bestämma skattensstorlek. Det här var så intressant, att om det inte vore så högt i taket skuUejag rita ett kors där. HerrBohman lovar på rak arm att om Sträng föreslår den svenska nyaskattehöjningar, så nog skaU han låta resonera med sig. Jag har inregistreratdetta. Överläggningenvar härmed slutad. Ang. sysselsättningsfrämjande åtgärder i § 11 Ang. syssebättningsfrämjande åtgärder i Herr inrikesministern ordet för att besvara i Gäddvlk (m) den 14 oktoberframställda interpeUation, nr 157, och anförde: i Gäddvik har frågat vUkaytterligare åtgärder regeringen avser att vidta för att målsättningen 16 000-17000 nya arbetstUlfäUen i skaU bli verklighet. Den målsättning som åberopar hänför sig tUlLänsplanering 1967 för . Det förslag tUl länsprogram somlänsstyrelsen nu har lagt fram utgår från samma målsättning. Jag viU ianslutning tUl länsstyrelsernas målsättningskrav erinra om att de befolkningsmässigamålen för länen ännu Inte har preciserats av statsmakterna. Inte heUer harstäUning tagits tUl vUka sysselsättnlngsåtgärder som bör vidtas. Länsprogram1970 har haft tiU syfte att särskUt belysa den sistnämnda frågan. Avsikten äratt dessa viktiga spörsmål skaU underställas i en proposition undernästa budgetår. Obalansproblemen I är emellertid så stora attåtgärder givitvis måste vidtas utan att dessa stäUnlngstaganden avvaktas. Som framgår av interpeUationen hänvisade jag i ett svartUl vid fjolårets höstsession till de beslut I fråga omregionalpolitiken som träffades av . Under dentid som förflutit därefter har den nedåtgående konjunktur, som vi har fåttkänning av, medfört att benägenheten från näringslivets sida att engagera sig inyetableringar och utvidgningar av företag har varit dämpad. Detta harnaturligtvis negativt påverkat förutsättningarna för att bedriva en expansivlokahseringspolitik. Trots detta har vissa regionalpohtiskt betydelsefullainsatser kunnat göras även . I mitt svar framhöll jag den stora betydelse destatliga företagen har för näringslivet I . EnUgt nu föreliggandeuppgifter kommer att under perloden 1975 investera meUan 1 och 1,5miharder kronor. Detta kommer visserligen Inte att medföra någon ökadsysselsättning hos företaget men det kommer att konsoUdera företaget ytterUgareoch själva investeringen kommer att Innebära en injektion för många företag iNorrbotten. Vidare bygger ut Lövholmens bruk och bruk förtotalt . Investeringsprogrammet beräknas vara genomfört år1972. Antalet anställda vid bruk beräknas öka med 120. Antaletanställda vid bruk minskar med 60, men man bördå håUa I minnet att rationaliserlngslnvesteringarna vid brukgenomförs för att över huvud taget möjhggöra fortsatt drift. Slutilgen genomförNJA fram tlU ett Investeringsprogram på totalt 555 mUjoner kronor -Inklusive ökning av rörelsekapitalet med . Antalet anställdaökar med netto 400. Utan denna utbyggnad skulle antalet anställda I stället haminskat med 400. Jag vill vidare fästa uppmärksamheten på att en betydandedel av geologiska undersökning kommer att omlokahseras till Luleåenligt beslut av årets riksdag. Frågan om ytterligare lokalisering av statligverksamhet till ohka delar av landet övervägs av den delegatlon som Jordbruket är alUjämt betydelsefuUt för del.Det beslut som fattades vid vårriksdagen om det särskilda med prisuppgörelsen om jordbraksprodukter bör kunna leda tillförbättrade utkomstmöjligheter för länets jordbmkare och tUl en avtagandesysselsättnlngsminskning Inom denna del av näringslivet. Jag förmodar att inte hade väntat att jag imitt svar skuUe kunna räkna upp preciserade lokaliseringsprojekt som skullelösa sysselsättningsproblemen I länet fram tUl . Något sådant ärsjälvklart Inte möjligt. Med vad jag här anfört har jag emellertid än en gångvelat belysa hur vi arbetar med en rad olika medel. Jag upprepar vad jag sade 1fjol i mitt svar till att alla dessa åtgärder syftar tUl attåstadkomma en mera positiv utveckling I och i övrigt. Ang. sysselsättnings-främjande åtgärder i HenPETERSSON I Gäddvik (m): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpeUation, Låt mig på en gång konstatera att svaret urNorrbottens synpunkt är föga uppmuntrande, 1 sitt svar gör statsrådet en sammanställning av tidigarekända riksdagsbeslut - t, ex, omlokaUseringen av SOU och Norrlandsstödet tUljordbruket - samt beslutade investeringar i de statliga företagen i nämnda beslut var kända för och planeringsrådet i Norrbottendå dessa Instanser skrev Länsprogram 70. I detta program harlänsstyrelsen/planerlngsrådet framhåUit att om 2 000-3 000 nya arbetstUlfäUen kantillskapas inom två ä utöver vad som är genomfört och planeras,finns förutsättningar för att målsättningen för för somhelhet kan uppfyUas. /planeringsrådet har också gjort ensammanstäUning av effekten av lokaliseringsstödet avplaneringspe-tioden . Fram till hade genomutlokahsering av statliga verk SGU utlovats ca 100 arbetsplatser, genomfUialutläggning fått 1 007 arbetsplatser och genom lokaliseringsstöd 498arbetsplatser. framhåller att siffrorna avseende lokaliseringsstödoch filialutläggning Inte kan summeras, då viss överlappning förekommit, menäven om man räknar med alla tre effekterna bhr det ändå endast ca 1 600arbetsplatser under den gångna tredjedelen av prognosperioden. Detta skaUjämföras med det beräknade behovet av nya arbetsplatser om 16 800. Jag vlU erinra statsrådet om att han under förrahöstens debatt med mig om sysselsättningsproblemen I var rättoptimistisk om möjligheterna att skapa 16 000-17 000 nya arbetstUlfäl-len INorrbotten som BD 80:s målsättning anger. De fakta som anför iLänsprogram 70 ger mig full anledning påstå att kraftfullare regionalpohtiskamedel än de nu beslutade måste till om BD 80 :s målsättning skall bilverklighet. I Länsprogram 70 finns en hel rad med förslag för attförbättra sysselsättningen I länet. Jag hoppas att Inrikesministern med hjälpav sina Ang. sysselsättningsfrämjande åtgärder i expertersnabbehandlar denna åtgärdskatalog och I proposition ger riksdagentiUfäUe att fatta beslut om ytterligare Insatser för att långsiktigt förbättrasysselsättningen i landets mest arbetslöshetsdrabbade län. Bland de åtgärder som föreslår finns ettskogsvårdsprogram syftande tUl att långsiktigt öka skogsproduktionen med 60-65procent i , Investeringar i skogsbruk är i allmänhet långsiktiga. Enintensifiering av skogsvården ger vanligen inte fuU utdelning förrän eftertidigast . Väsentligt i sammanhanget är emellertid att en sådanintensifiering möjliggör en viss ökning av virkesuttaget. Enligt beräkningar gjorda av iNorrbotten skulle ökningen av arbetskraftsbehovet vid verkstäUandet av detföreslagna skogsvårdsprogrammet och därav möjliggjord omedelbar ökning avvirkesuttaget uppgå tiU 2 000 årsarbetare. Jag hoppas detta skogsvårdsprogram blir föremål för snabbaoch positiva åtgärder från statsmakternas sida. Tyvärr har socialdemokrater och kommunisterdenna höst avslagit motioner om utredning av möjhgheterna att använda skattesystemeteller delar av skattesystemet som ett regionalpolitiskt instrament. Talesmänför regeringspartiet sade uttryckligen Ifrån att socialdemokraterna Inte vUlevara med om någon regional differentiering av skattebestämmelserna. Personligen tror jag att t. ex. en sänkning eller ettborttagande av arbetsgivaravgifterna eller en sänkning av energiskatten i ettså arbetslös-hetsdrabbat län som skulle vara verksamma åtgärder föratt försöka neutralisera de högre produktionskostnader och de avståndskostnadersom otvivelaktigt drabbar företagsamheten där. Även andra åtgärder för attnedbringa avståndskostnaderna I förhållande till större marknader skuUe enligtföretagarna själva göra en satsning i mera lockande. Jag delar helt i Norrbottenmening att koncentrerade insatser I nu är ofrånkomliga, om samhäUethar aUvarliga ambitioner att lösa Inte bara sysselsättningsproblemet på kortsikt utan även och framför aUt landsdelsproblemet pä lång sikt. Regeringen och dess Inrikesminister har här ett stortansvar. Vid val efter val har befolkning matats med löften frånregeringspartiets företrädare om att målsättningen i BD 80 skulle fuUföhas.Det är Ulavarslande att inrikesministern finnerangeläget erinra om att de befolknlngspohtiska målen för länet ännu inte harpreciserats av statsmakterna. Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HenSTRIDSMAN (c): Det råder allmän enighet I ombehovet av 16 000-17 000 nya arbetstUlfäUen I länet fram tiU 1980.Länsstyrelsen i hänvisar till bl. a. följande faktorer som avgörandeför att man kommit fram till dessa redovisade behov av nya sysselsättningstUlfällen. 1, ett säkerställande av tillvaratagandet av de produktivaresurser som skog och malm representerar med tanke på det välfärdstUlskott de utgör för hela länet, 2, kravet på ettsocialt hänsynstagande i områden med stark minskning av antaletarbetstillfällen i de areella näringarna och 3, behovet av enlevande gränsbygd ur såväl kulturell som ekonomisk och militär synpunkt. Jag viU i likhet med i Gäddvik säga attinterpellationssvaret inte ger så stora löften om att uppnå målsättningen 1600017 000 nya arbetstUlfäUen, Det enda som är positivt är att inrikesministernutlovar en proposition under nästa budgetår och att han i svaret erkänner attobalansproblemen i är så stora, att åtgärder måste vidtagas redanföre avlämnandet av den aviserade propositionen. Det skulle, herrInrikesminister, vara mycket intressant att få veta något närmare om vilka, somjag förutsätter, snabba åtgärder som statsrådet i så fall tänker på och som hani svaret har antytt. har redan erinrat omlänsstyrelsens förslag tUl ett Intensifierat skogsprogram för länet. Jag skaUInte gå närmare in på den saken vid det här tUlfället, Inrikesministern fårmöjlighet att senare i kammaren utveckla frågan om skogsprogrammet, när hanskall besvara en interpeUation från , Jag noterar med stor tiUfredsstäUelse den betydandesatsning som görs i stathga företag I , Det ärIngenting nytt för oss, men jag vUl ändå understryka betydelsen av att vi fårdenna statliga satsning, som är av mycket stort värde för länet. Jag viU också med tUlfredsställelse konstatera att statsrådetbetraktar jordbruket såsom alHjämt betydelsefullt för del. Vad jagvill framhålla är att det beslut som vi tog under vårriksdagen om det särskUdaNorrlandsstödet borde ha kommit . är det för vissa områden ilänet nästan på gränsen tUl att vara . Vad beträffar SGU beklagar jag att vårriksdagen inte villegå med på vad vi begärde i en trepartimotion från , Det gällde enutredning som siktade till att hela SGU skulle flytta till , blev detbara en mindre del av SGU som kommer dit, medan huvudparten flyttas tillUppsala, En stor principfråga är den del I interpeUatlonssvaret somberör den regionalpohtiska målsättningen. Statsrådet säger att debefolkningsmässiga målen för länet ännu Inte har preciserats av statsmakterna.Detta är beklagligt. Jag har vid flera tillfäUen i debatteratlokaliserings-och regionalpolitiken med inrikesministern. Därvid har jagpåtalat den stora bristen med regionalpolitiken hittUls, nämligen att densaknar en preciserad målsättning. Vi har från justframfört förslag om att regionalpolitikens precisering måste utgå frånbefolkningsramar, men varken regering eller riksdagsmajoritet har accepteratdetta. Det förslag till regionalpohtiskt handlingsprogram, som nulänsstyrelsen i utformat och sora har överlämnats tiU Kungl. Maj.t,bekräftar riktigheten i våra krav från att regionalpolitiken måste haen befolkningsmässig målsättning. Länsstyrelsensmålsättning att det behövs 16 00017 000 nya arbets- 6 protokoU 1971. Ang. sysselsättnings-främjande åtgärder i Ang. sysselsättningsfrämjande åtgärder i tUlfällenfram tUl 1980 I är Inga beräkningar gripna ur overkligheten, Ibotten för denna beräkning om behovet av dessa 16 000-17 000 nya arbetstUlfäUenligger just kravet på en planering som bygger på befolkningsramar.Länsstyrelsen i utgår från 258 500 personer, som är ett minimital omlänet över huvud taget skah kunna bestå som en livskraftig enhet. Jag vill också säga att dessa 258 500 personer, som länsstyrelsenredovisat, inte Innebär någon uppräkning från , utan tvärtom enminskning. Men befolkningsminskningen får inte gå längre än tUl en viss nedregräns. Vi är redan nu vid den nedre gränsen för befolkningstalet, t, o, m,något under den, med ca 3 000 personer vid utgången av , Går vi underden nedre gränsen av befolkningstalet 258 500 personer kan vi äventyratUlvaratagandet av de produktiva resurser som skog och malm representerar, viäventyrar underlaget för skolor och vårdmöjligheter, ja, vi äventyrar helaunderlaget för att uppehålla tiUfredsställande levnadsförhållanden ochsamhäUsservice, Jag vUl i detta sammanhang säga att jag vet att det ärmånga län som har det svårt, speciellt skogslänen, men en sak är tämligen klaroch det är att är det enda län som har accepterat enbefolkningsminskning meUan 1965 och 1980, Vi har också i fullenighet accepterat en rätt kraftig omflyttning inom länet, aUtså från Inlandmot kustkommuner. Men trots detta kvarstår behovet av nya sysselsättningstUlfällenI Inlandet, Låt mig citera några siffror om befolknlngstrenden frånkommunblocken, VI har 14 sådana block, och aUa är färdiga storkommuner, ÖverkaUx kommun minskar sin befolkning menbehöver ändå 400 nya arbetstUlfäUen, kommun kommer att minska med 45procent och behöver trots detta 700 nya arbetstUlfäUen, kommun kommeratt minska sin befolkning men behöver 600 nya arbetstUlfäUen,Jag kunde fortsätta denna uppräkning från ytterligare sex kommuner med sammatendens, men exemplen räcker. Inlandskommunernas räddning är att vi fär enbefolkningsmässig målsättning för regionalpoUtiken, Jag hoppas attinrikesministern kan ge något löfte om att man från regeringens sida skaU försökamotsvara de förväntningar som från stäUs om befolknlngsramar närpropositionen avlämnas under nästa budgetår. Jag vih också ta upp en annan fråga som har att göra medregionalpohtlken och med vilken framgång den kan bedrivas i vårt län. Jag avserortsklasslflceringen, presenterades från enskiss tUl ett klassificeringssystem, och jag måste säga att den inte verkarriktigt tilltalande ur nonbottnisk synpunkt. I har bl, a, föreslagit fem ortersom tUlväxtcentra: , , , och . I detförslag som har lagts fram av har man krånglat tUldetta. Man har gjort en uppspaltning av dessa fem orter och grupperat om dem Itre olika ortssystem. är placerat för sig, sedan GäUivare och Kahx ochsist på skalan kommer och . Jag viU därför innan jag slutar, herr talman, stäUaföljande frågor till inrikesministern: detta förslag tiU nyortsklassificering för det första ettavsteg från proposition nr 75? Innebär förslaget för det andra en möjlighet förregeringen att i fortsättningen bedriva en viss differentierad styrningbeträffande exempelvis de här fem kommunerna ? På länsplanet är man enig om att de skall tiUhörasamma ortsklassiflcerlngsgrupp. Innebär ortsklas-slflcerlngsgrupperingen att desom hamnat längst ner på skalan kommer att ha mycket sämre förutsättningar närdet gäUer regionalpolitiken I fortsättningen? Ang. sysselsättningsfrämjande åtgärder i Uin