prot · FU0963 · 1971-12-31 00:00:00 — i har i eninterpellation frågat mig om jag är beredd alt medverka tUl att klarhet skapasom vUka regler som skall tUlämpas för mantalsskrivning av arbelskrafl, som ärsysselsatt genom arbetsmarknadsverkets försorg, sä att tvister mellan kommunerom dessa arbetstagares rätta mantalsskrivningsort kan undvikas i forlsältningen. Regeringenhar hafl sin uppmärksamhet riktad på den frägainterpellanten lagil upp. I början av är 1970 UUsattes en särskUd utredning, des. k. hemvislsakkunniga, med uppdrag att verkstäUa en översyn av degrundläggande beslämmelserna om kyrkobokföring och mantalsskrivning. Enligtdirekliven för utredningen bör man behåUa huvudregeln alt folkbokföring skaUgrandas på bosättning. Vilka undantag frän denna regel som skaU finnas bordeemellertid prövas. Jag framhöll därvid särskUl att uppmärksamhet borde ägnasfrägan om rätt folkbokföringsort för de personer som arbelar iarbetsmarknadsstyrelsens regi eller eljesl vid slora enlreprenadarbeten. Enliglmin mening bör man awakta resultatet av hemvislsakkunnigas arbeie innanslällning tas tUl vUka regler som bör gäUa pä detta område. den 16 aprU 1971 Ang. mantalsskrivningen av personer som är sysselsattagenom arbetsmarknadsverkets försorg HerrBÖRJESSON i (c); Jag vUl först lacka finansminister förelt positivt svar pä min interpellation. viU jag uttala mintUlfredsslällelse över att regeringen, sedan den länge haft sin uppmärksamhelriktad på den fräga jag berört i min interpellation, lillsalt en ulredning, des. k. hemvislsakkunniga, med uppdrag att verkställa en översyn av degrundläggande beslämmelserna om kyrkobokföring och mantalsskrivning. Jag noterar all finansminislern i sill svar framhåller altstor uppmärksamhel i ulredningen bör ägnas "frågan om rält folkbokföringsortför de personer som arbelar i regi eller eljest vidstora enlreprenadarbeten". Tyvärr är det så alt tvister i mantalsskrivningsfrägorofla sammanhänger med alt lagen tUlämpas oenhetligt och i vissa fall kan varasvår att tUlämpa. Enligt folkbokföringsförordningen gäller huvudregeln skall vara kyrkobokförd i den församling och pä den faslighet där man ärbosalt. Var och en skall vara mantalsskriven där han är kyrkobokförd pämantalsskrivningsdagen. Från denna huvudregel finns i lagen undantagsbestämmelser.I 13 § sägs alt den som på grund av sina arbetsförhåUanden tUlbringardygnsvilan pä annan faslighet än den där hans familj är bosatt anses bosalt hosfamiljen om han regelbundet besöker den när lUlfäUigl hinder ej möter. I 24 § stadgas all intagning pä sjukvårdsinrättning inteändrar den intagnes kyrkobokföring. Motsvarande gäUer också den som inlagits iförbättrings-, fångvårds-, uppfostrings- eller arbetsanstalt. ViUkorhglfrigivna eller personer som överförs öppen värd räknas i kyrkobokföringshänseendesom om de vore intagna. Tyvärr har det som jag tidigare nämnt förekommil tvisterkommuner emellan om vUken mantalsskrivningsorl som skall gälla exempelvis fördem som är placerade pä beredskapsarbeten i AMS:s regi. Bland annal har delförekommit tvister mellan den kommun där arbetsplatsen är belägen ocharbetslagarens senaste vislelsekommun, om vilken ort som skall utgöramantalsskrivningsorl. I vissa fall har arbetslagaren mantalsskrivits i denkommun där arbetsplatsen är belägen. Trots att kommunen har motsatt sig deltahar beslutet faststäUts av länsstyrelse och kammarrätt. I andra, likartade faU,har begäran om ändrad manlalsskrivningsorl avstyrkts. De oklarheter som lycksråda om hur gällande regler skaU regleringen av bmket av luftvapen lolkas harfält lUl konsekvens att vissa kommuner släUer sig Iveksamma tUl all ifortsättningen la emot AMS-arbetsplatser inom kommunen. En sådan utvecklingskulle enligt min mening vara i högsta grad olycklig. De personer som anställts vid AMS-arbetsplatser har oftahaft ekonomiska besvär på grund av arbetslöshet eller andra fysiska eUersociala handikapp. Detla innebär givelvis att mantalsskrivningskommunen, somär ytterst ansvarig för att inte en kommunmedlem far iUa, kan drabbas avutgifter för socialvård eUer andra vårdkostnader. Men det fär inte bli pä detsättet att kommuner försöker vältra över sina eventueUa socialfaU på varandravia tUlfälliga arbeten t. ex. i AMS:s regi. Det måste vara obehagligt, herrtalman, för den person som blir föremål för en tvist mellan kommuner om var hanrätteligen skaU vara mantalsskriven att liksom skjutsas meUan kommunerna somicke önskvärd. Det päminner alltför mycket om gamla tiders fattigvård, när detgällde att se tUl att de fattiga skjutsades på grannkommunen för alt inte, somdet hette, "ligga den egna kommunen tUl last". Jag hoppas, herr talman, att hemvistsakkunniga iutredningen skall lägga fram klara rättsregler pä hithörande område, så atttiUfäUiga arbeten t. ex. i AMS.s regi icke skall utgöra skäl för vederbörandearbetstagare att ändra mantalsskrivningsort. Samiidigi viU jag också uttala enförhoppning om att utredningsarbetet bedrivs med största skyndsamhet. Jag beratt än en gång fä lacka för svaret. Under detta anförande övertog herrtredje vice lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Ang. regleringen av bruket av luftvapen Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr i (fp) framstäUda interpellalion,nr 39 och anförde; i har frågat mig,om jag vUl medverka tUl att det förslag tiU ändrad lydelse av 6 § allmännaordningsstadgan som framlades i en 1968 utarbetadpromemoria genomförs. Enligt 6 § andra stycket allmänna ordningsstadgan får densom är under 16 är inte utan särskUt tUlstånd begagna luft- och fjädervapenutomhus inom stadsplanelagt område i stad, eUer annat samhäUe, därbyggnadslagens bestämmelser för stad äger tiUämpning. Vid överträdelse avdetta förbud kan i vissa fall barnet eUer dess vårdnadshavare dömas tUlbötesstraff. Ytterligare ordningsföreskrifter kan lämnas i lokalordningsstadga. får enligt 5 § 1 mom. jaktstadganluft- och fjädervapen inte användas vid nägon form av jakt. Överträdelse kanmedföra dagsböter och förverkande både av vapen och ammunition. I en promemoria, som upprättades 1968,föreslogs att åldersgränsen i 6 § andra siycket allmänna ordningsstadganhöjs tUl 18 är och alt förbudel i samma paragraf mot skjutning med luft- ochfjädervapen skall gäUa även ulanför sladsplane-lagt område, om inte skjutningensker under betryggande uppsikt av person som har fylll . Inom juslitiedepartemeniet övervägs defrågor som har tagits upp i departementspromemorian med sikte på alt enproposition i saken skall kunna föreläggas höstrUcsdagen. den 16 aprU 1971 möjligheten till civilprocess mot kronan i vissafall, m. m. Hen i (fp): Jag ber att fä tacka för svaret.Justitieministern säger att man på departementet överväger defrågor som har tagits upp i min interpeUation och med sUcle på höslriksdagenämnar lägga fram en proposition i saken. Med detta besked bör jag låta mignöja. Det kanske dock sker med en viss tveksamhet med anledning av att förrejustilieminislern Kling som svar pä en enkel fräga i samma ärende i februari1967 förklarade att man höll pä med all upprätta en promemoria rörande vissaändringar i vapenförordningen. Justitieministern sade alt förslag lUl ändradebeslämmelser skuUe föreläggas så snarl arbetsläget tUläl, Detta var1967 och beskedet gavs i första kammaren. Den i dåvarande departementschefens svar nämndapromemorian framlades 1968, Ju stencU 1968:13, Däri ingick ett förslag tUländring av aUmänna ordningsstadgan som tog sikte på en ändring av åldersgränsenfrån 16 tUl när det gäUer rätten att använda luft- eUer fjädervapen, Detlaskulle gälla även utanför stadsplanelagt område, om inte skjutningen kunde skeunder betryggande uppsikt av person, som fylll , Enligl promemorians bUaga 4, utgörande förslag tUl Kungl,Maj:ls kungörelse om ändrad lydelse av 6 § allmänna ordningsstadgan, framgårdet att kungörelsen skulle träda i kraft . Så blev det dock inte. De skador och den skadegörelse pågrund av vårdslöshet och okunnighet UU följd av minderårigas handhavande avluftvapen, som jag åberopar i min interpellalion, kräver en snabb handläggning.Snabbhet har inte kännetecknat ärendets behandling tidigare. Men jag vill gärnatro att vår nuvarande justitieminister nu viU förelägga förslag UUätgärder i ärendet vid kommande höslsession. Överläggningen var härmed slulad. §9 Ang. möjligheten till civilprocess mot kronan i vissa fall, m. m. Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr () framställda interpellation, nr 62, ochanförde: har frågat mig, om jag kommeratt vidtaga ätgärder för att obehörig instans icke skall behandla, pröva ocheventuellt döma i frågor som är inskrivna i grundlag och där är den 16 aprU 1971 Ang. möjligheten UU civilprocess mot kronan i vissa faU,m. högstamyndighei samt om jag anser all en civUprocess gentemot kronan är möjlig isädana fall och, om så skulle vara förhåUandet, fri rättegång skulle kunnabeviljas. Bakgrunden tUl interpeUationen är all talan har väckts viddomslol av dels vissa samebyar, dels vissa enskUda renägare med yrkande bl. a.om bällre rätt tUl vissa fastigheter inom de s. k. renbeleslanden. Frägan om bättre rätt UU fast egendom prövas av allmändomslol. Delta gäller även om lalan riktas mol slaten, I sådant mäl kan frirättegång beviljas part som inle är juridisk person. HerrLUNDBERG (s): Jag ber all få lacka för svaret, även om jagmäste säga alt det var ganska meningslöst, därför all herr justitieministernhar förväxlat civUlag och gmndlag. Grundlagen föreskriver nämligen att kronansegendom icke kan avhändas på annal säll än genom beslul av . Vi kantänka oss den situationen att kronan äger renbetesland. Så kommer nägon - vUkensom helsl - och säger; Jag skall ha del här området! Sedan går vederbörande lUlen domslol - vUken som helsl och kräver att fä del omrädei. Vad inträffar om en domstol skulle godkänna etl sådantkrav på kronans egendom? Enligt 77 och 78 §§ regeringsformen fär egendomen ifråga icke avhändas kronan utan beslut. Denna princip har gällt ändafrän 1442 och godtogs 1734. Den har varit gällande hela liden, även om numeragrundlag anses vara en andrahandslag, som man inte behöver la hänsyn Ull.Enligt praxis i övrigl har civillag ansetts vara av lägre valör. Om del skulle inlräffa att rätlen godkänner elt krav påkronans egendom del kan inträffa, eflersom det skett - börriksdagen då godkänna rättens dom eller vart viU man komma? Jag lycker attdetta är ganska illa genomtänkt. I aUa äldre uiredningar och i den diskussionsom har ägt rum i denna fråga under 300 eller 400 är har uttryckligen sagts -och della har även framhåUits av när han satt somutredningsman - all någon äganderätt tUl kronans egendom icke var möjlig enligtde bestämmelser som här gäUer, Här skaU alltså staten hell enkell betala enkostsam process som därest kronan förlorar målet skulle innebära alt mankränker grundlagen och gär förbi . Det är klart all man inle behöverbry sig om numera, men del är ju ändå så att grundlag icke bör fåtolkas annorlunda än enligt bokstaven. Sä länge tvåkammarsystemet fanns, kundedet göras en lolkning av bestämmelserna meUan riksdagarna, men denna tolkningskulle också föreläggas . Man måste därför säga alt kronan ärrättslös. Det finns ingen myndighet som försvarar dess rätt. Denna räll gällerocksä enskUda människor som bor inom omrädei. I det område det här gäUer bor ungefär 28 000 ä 29 000människor och av dessa är samer. bodde där mellan I000 och 2 000 personer. Om exempelvis gruvarbetarna i skulle säga; "Vistämmer kronan, ty vi har rätt att äga marken", skall man då säga:"Ja det är självklarl att kronan kan stämmas för delta." Vart tardetla vägen? Vi bör komma ihåg att vi skapar prejudikat som kan åberopasnär det gäller äganderätten tUl områden som omfallar 165 000 kvadratkilometerjämte vattenområden. Del kan skapas en rättslöshet som kan få stor betydelse.Men eftersom jag förslär alt denna räll all processa gentemot kronan ansesföreligga, är det väl ingenting att göra äl saken. Jag beklagar bara altgrundlagen numera anses vara en nullilel. Jag begriper inle varför regeringeninle ser tUl att de som utreder grundlagsfrågan slipper fortsätta sittarbete, eftersom inte själv och de myndigheter som finns har nägonrespekt för svensk grandlag. Den är ju ändå ett skydd för kronan men även förden svenska aUmogen, och jag lycker verkligen all det finns skäl att undersökadenna fräga. Ang. möjligheten till civilprocess mot kronan i vissafall, m. m. Jag tror all här bör belänkaatt del i detla falt inte är fråga om en tolkning eller tUlämpning avgrundlagens bestämmelser om förbud mot all avhända kronan egendom. Del kan väländå vara sä, , alt det kan föreligga tvist om vem som har rälttUl egendom, och sädana tvister skall ju de allmänna domstolarna slita. menar väl inte allkronan i dessa fall skulle vara i en förmånligare slällning än medborgarna häri landet sä att kronan tvärt skulle kunna säga att domstolarna inte fär prövanär del är tvistigt vem som är rätt ägare tUl viss egendom. Det kan ju intevara t, ex. som ensidigt skaU sitta och avgöra den saken om herrLundberg menar del utan del är väl helt enkell ett utflöde av de principersom gälleri värt rättssamhälle all om del är tvist om äganderätten lill fastegendom skall opartiska organ som domstolarna avgöra detla. HenLUNDBERG (s): Jag viU bara erinra om all belräffanderenbetesområdena har vi nu liggande en renbeleslag, enligt vilken man haraccepterat att kronan är ägare tUl områdena. Jag har inte sagt att della skullevara någol undanlag ulan del gäller ju här all kronan skall hävda den rätt somkronan enligt grundlag har, och ingenting annal. Grundlagen är i främsta rummetlUl för att skydda kronan och därmed medborgarna i övrigt frän obehörigaingrepp i olika sammanhang. Jag har tyvärr inle tid och möjlighel all nu pekapä rällsfall, men jag skulle kunna visa en rältshislorisk utveckling åtminstonefrån 1600-talel och fram tUl dags datum som är helt enkell underlig. Del finnsemellerlid ingen anledning alt göra det . Vad man skall ha klarl för sig är all även om vi harpengar och, naturligtvis, juridiskt utbUdade personer så löser vi ickeNorrlands problem genom processer som sträcker sig . Även omkronans rält är faststäUd i grundlag borde man ändå veta att man öppnar inle enprocess om elt ägande när det är fräga om nyrtjanderält. Hade de jurister somtidigare agerat i slora processer om vatten m.m. gätl pä nyttjande-rätlen istället för äganderätten, sä hade man haft vissa möjligheter tUl framgång. Delkan inle vara rimligt att kronan själv, liksom en kvarn som mal för all denskaU mala, river sönder urgamla rättsprinciper i värt land. Ända sedan 1529har denna rätt hävdals för kronans vidkommande i Ang. möjligheten tiU civilprocess mot kronan i vissa faU,m. Norrlandoch dä är det orimligt att låla vem som helst öppna processer i underrätter,processer som berör alla de andra människorna i området. Justitieministern börvela att i lever 27 000 - 28 000 människor som är utestängda fränall räll UU jakt, fiske och annal. Antag att de ocksä skulle öppna process ochsäga: "Vi skaU ha rätt tUl det och vi skall ha rätt tUl del," Kronansom ägare kan upplåta vissa nylrianderäller beständigt eller för begränsad tid,men äganderätten skall kronan inte kunna avhändas. Del skrevs in i lagen redan1492 att kommande konung - som det uttrycktes kan ta tUlbaka vad manorätlmäligt har tagit. Det är del jag principiellt måste hävda i detlasammanhang. Jag är väl medveten om att vi inte har något att göra medjuridiken, men dä skall man också säga rent ut att inte skall sysslamed juridik ulan överiäta del ät andra, I annal fall är man inne pä en ordningsom jag inte trodde att man skuUe behålla. Det talas vidare om praxis. Vad är praxis i dettasammanhang? beslutades det om demokrati i värt land, SkaUdä vårl demokratiska samhälle inom rättsväsendet bevara de principer som lågliU grand för det gamla sländssamhäUet med adel och ridderskap m. m, eUer förtidsperioden mellan 1868 och läl oss säga 1918? Jag vUl hävda alt samhällets rättigheter pä detta områdebör skyddas av regeringen liksom även av . Sedan må ocksåämbetsmanna-mässiga och andra synpunkter kunna framföras, men det är icke desom skall styra kronan ulan del är som skall ge anvisningar om hurman skall förfara. Det är den principen jag skuUe önska alt socialdemokratenGeijer skulle ha respekl för i detla sammanhang. Jag vill bara ytterligare säga attherr i sitt anförande närmast tycks föregripa en kommande dom ochförestäUa sig att de som har uttagit stämning skaU vinna målet. Jag kan inte hanågon som helst uppfattning om det. Del är domstolens sak att avgöra detta. Mendet räcker väl all påminna om att del inle är samma sak att öppnaen process som alt vinna processen. Vi fär väl ulgä frän att kronans ombudkommer att inför domslol ta UU vara kronans rätt och att domstolen kommer attfölja den svenska lagstiftningen och svensk rättspraxis. HerrLUNDBERG (s): Jag har inte utgått från vare sig det enaeller det andra i detta sammanhang. Jag skuUe kunna säga sä att om faktamatades in i en datamaskin, skulle jag accepiera dess utslag, i vUken riktningdet än månde gå. Men vad som ändå är viktigt är ju själva principen, som öppnarmöjligheter UU ett rättsförfarande som är orimligt. Det är det jag hoppas attjustitieministern skaU kunna förstå, I äldre tider ansäg man att sädana här frågor icke skullefå avgöras annat än i högsta instans och att bara denna skulle få utreda dethela. Att sedan civUrätten har erövrat stor mark från grundlagsrätten är enannan sak. Men 1840 när det alltså krävdes att läsa grundlagen tyckte man attdet var ganska ovidkommande för dem som satt på ansvariga poster att Överläggningen var härmed slutad, § 10 Ang. det rättspsykiatriska undersökningsväsendet Herr jusUtieministern erhÖUordel för alt besvara () framställdainterpellation, nr 85, och anförde: har frågat mig om jag anseratt förhållandena inom det rättspsykiatriska undersökningsväsendet har ändratssä att de nu är godtagbara. 1 anslutning härtUl har särskUttagit upp frågorna om tidpunkten för Stockholmsklinikens förflyttning frånLångholmsanstalten och om den cenirala ledningen för del rällspsykiatriskaundersökningsväsendet. När ungefär vid hadeanledning att i etl par olika sammanhang diskulera förhåUandena inom delrättspsykiatriska undersökningsväsendet utgjorde den genomsnittliga väntetidenför häktade ca . hade dennaväntetid varierat mellan fem och tvä och en halv månader. Kort efter frågans riksdagsbehandling försämradessituationen. Undersöknmgskapaciieten minskade snabbt. Detta berodde främst påbrist på kompetenta undersökningsläkare. Under vissa perioder av förra sommarenvar t. ex. endast tvä läkartjänster besatta av de nio som stod UULångholmsklinikens förfogande. I denna situation tUlgrep regeringen särskUda ätgärder föratt dra läkararbelskraft tUl klinikerna och för att stimulera utomståendeläkare till ökade insatser i undersökningsarbetet. Med verkan fr. o. m. den 1juli 1970 höjdes sålunda arvodet per undersökning från 364 tUl I förläkare, anstäUd inom den rällspsykiatriska undersökningsorganisalio-nen, ochfrän 1 500 lUl för läkare ulanför denna organisalion. Vidareförstärktes personalen vid kliniken pä med extra tjänster förytterligare en psykolog, tre kuratorer och tre kansliskrivare. Effekten av de vidiagna ålgärderna är svår alt bedöma.BUden för dagen är inle entydig och det är därför vanskligt att dra några säkraslutsatser av det tiUgängUga siffermaterialet. Den genomsnittliga väntetidenför de häktade är ca . Anlalel väntandeundersökningsfaU utgjorde i är 117. Av dessa hade 47 väntat mer . Dessa sifferuppgifter bör ställas mot det antal häktade som väntadevid , dvs, 132, varav 69 hade väntat än sexveckor. Vid en jämförelse mellan perioden fr, o, m, t, o, m, februari1971 med motsvarande tolvmånadersperiod etl år tidigare kan konstateras, att dentotala undersökningskapacitelen vid de rällspsykiatriska klinikerna stigit från510 tUl 550 avgivna utlåtanden. Del förefaUer emeUertid som omundersökningskapaciteten på nytt skuUe ha gäll ned något under de fyra senastemånaderna. har antalet undersökningsfaU stigit. FörhåUandena är sämrei än Ang. det rättspsykiatriska undersökningsväsendet Ang. det rättspsykiatriska undersökningsväsendet på andrahäU i landel. Även om de åtgärder som vidtogs har medförten viss förbällring av situationen är lägel alUjämt otiUfredsstäUande, Ansträngningarnaatt komma UU rätta med förhållandena mäsle därför forlsatla. Likaså behövsytterligare ätgärder för alt mera underlälla arbetet och förbättrasituationen. Jag skall i korthet beröra vad jag åsyftar. De nya klinikerna i och har numera helttagils i bruk. Den nya kliniken i Göleborg kommer att öppnas inom den allranärmasle liden. Tillkomsten av dessa kliniker kan väntas medföra attsituationen inom den rällspsykiatriska undersökningsorganisationen förbättras, Möjlighelerna att omlokaUsera Stockholmskliniken undersöksför närvarande. Jag kan här nämna all Kungl. Maj:t genom beslul den 11seplember 1970 har uppdragit åt socialslyrelsen att i samråd medkruninalvärdsstyrelsen och skyndsamt utreda möjligheternaatt förlägga den rällspsykiatriska kliniken i tUl sjukhus inomStockholmsomrädet. Bortsett från vUken stäUning som kommer att las tUl dennakliniks definiliva förläggning, är del angeläget alt den sä snart som möjligtprovisoriskt flyttas från de nedslitna och otidsenliga lokalerna på LångholmsanstaltenlUl andra för ändamålet mera lämpade lokaler. Även under provisorieliden bör ensjukhusanknylning eftersträvas. undersöker denna fråga. Frägan om en enhetlig central ledning av denrällspsykiatriska undersökningsverksamheten hänger samman med möjligheten attförlägga StockholmskUniken ulanför kriminalvårdsorganisalionen. När så sker börsocialstyrelsen, som redan nu är överordnad myndighet för självaundersökningsförfarandel, överta även förvaltningsansvaret för denna klinik. Omman bortser frän den tämligen begränsade verksamhel som lUls vidare bedrivs vidden rätlspsykialriska klmik som är förlagd tUl fängvärdsanslallen i ,skulle därmed hela undersökningsorganisationen för bäde häktade och ickehäktade personer komma all falla under förvaltningsområde. Jag vUl i sammanhangei ylleriigare nämna, alt jag inom denallra närmaste liden ämnar begära Kungl. Maj:ts bemyndigande alt tUlsätta enutredning för all överse lagstiftningen om påföljder för psykiskt avvikandelagöverträdare. Resultatet av denna utredning kommer sannolikt att inverka päbehovet och omfattningen av rällspsykiatriska undersökningar. Slutligen bör framhållas att en särskild arbetsgrupp inomsocialslyrelsen för någon tid sedan har föreslagit förutom flera av dereformer som jag i det föregående har berört - elt antal olika älgärder för attytterligare rationalisera undersökningsförfarandet och förstärka undersökningskapacitelen.Förslaget har remissbehandlals och övervägs inomsocialslyrelsen. Av vad jag här har anförl framgår alt man harvidtagil eUer planerar åtgärder av skilda slag för att försöka förbättraförhållandena. Det är min förhoppning alt dessa åtgärder tUlsammantagna skallkomma all avhjälpa aUriäml rådande brisier inom del rätlspsykialriska undersökningsväsendet. FruKRISTENSSON (m): Jag vUl tacka justitieministern för detulföriiga svaret på min interpellation. Del är ju bekant att de långa väntetiderna i samband medrätlspsykialriska undersökningar har utgjort elt allvarligtproblem, och det har uppmärksammals både i och pä andra håU. ex. under en följd av år i myckel skarpa ordalag understrukit hur allvarligsituationen är och framhåUit att åtgärder borde vidtas. Personligentycker jag att har engagerat sigaktivt i denna fräga på ett sätt som gör att man kan ha vissa förhoppningar omalt lägel ändå skaU kunna bli bältre. I svaret anges att kort efter det att frågan behandlades iriksdagen försämrades silualionen, och dä ingrep regeringen med vissaätgärder. Jag skuUe som vanlig enkel riksdagsledamot vilja säga att jag troddeatt den enhälliga hemsläUan som.