prot · FU0941 · 1971-12-31 00:00:00 — Men, herr inrikesminister, vi har ju ändå igällande lagstiftning en institution som heter stats- och kommunaltjänstenämn-derna.De har prövat flertalet av de stridsålgärder som trätt i krafl, ocharbeismarknadens parter har inte i något faU underlåtit att rätta sig efter demajoritetsbeslut som dessa nämnder har fattat. Nämnderna har inle heUer baraden funktionen att pröva en konfUkt för vUken varsel har utfärdats, ulan de harockså den väsentUga funktionen att bedöma utvecklingen. Och ingenting säger attnämnderna inte skulle kunna pröva situationen nu och eventuellt konstatera attutvecklingen har gått så långt alt vi hamnat i en situation då en samhäUsfarUgkonfUkt föreUgger. Fär jag fräga iraikesministern: har man inte ansettdet vara mödan värt att gå den i lagen anvisade vägen innan man presenterarriksdagen etl så Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal uppseendeväckande förslag som denna lag? Inrikesministern säger att det är en överdrift när man görgällande att del nu är slut med den fria förhandlingsrätten. Sjävfallel harherr statsrådet formellt rätt. Men i praktiken påstår jag att denna tvångslagkommer att få verkningar bäde och . För att hålla rrug lUlnuläget är det självfallet svårt för en arbetstagarorganisation att skicka sinamedlemmar in och ut i en konflikt ungefär som om de skulle gå genom ensvängdörr. Har man en gång dragit tiUbaka arbetstagarna från enkonfUktsituation fordras det kolossalt mycket för att man ånyo skaU tvinga utdem i en konfUkt. Det är ell psykologiskt skäl. Ett faktiskt skäl är givetvis att de pågående konfUklernahar slukat stora pengar och att man därför reellt sett har mist sina möjUgheteratt återkomma i en konfUktsituation; och det kanske var det som egentUgenåsyftades. Resultatet har blivit, herr talman, att den konfUkt som vi nu hargenomUdit och som har haft svåra verkningar för tredje man har åstadkommit enmeningslös skadegörelse utan att den avsedda effekten har uppnåtts, nämligenatt åsiadkomma förhandUngar mellan två Ukvärdiga parter som syftar till ett förbåda acceptabelt avtal. Det är självklart att en sådan här lag också färkonsekvenser i det långsiktiga perspektivet. En arbetstagare måste självfalleti framliden när man utlöser en stridsåtgärd fråga sig: Skall den få fortsättatUls vi har mist 10 miljoner, 40 miljoner eller 100 miljoner, eUer hur längeskall regeringen acceptera att stridsåtgärderna fortsätter innan man sätter entvångslag i kraft och pengarna kommer att vara offrade tUl ingen nytta? Jag tycker med instämmande i de synpunkter som TCO;srepresentant gav uttryck ät sent i televisionen att den fackligademokratin genom denna tvångslag har fält en allvarlig knäck. Jag beklagardessutom att den förtroendeklyfta som jag personUgen tror existerar mellanmänga offentUganstäUda och deras arbetsgivare nu kommer att genom denna lagallvarUgt vidgas. Det kommer att innebära ett avbräck i känslan av ansvar ocharbetsglädje hos de anställda. Jag skulle vUja sluta med att säga att mansjälvfaUet med en tvångslag kan tvinga arbetstagarna tillbaka till jobbet, menman kan inte undertrycka en opinion som växer sig allt starkare bland dem somär anslällda i offentlig tjänst i detta land. Jag skall inte polemisera utan bara ge svarpå de frågor som stäUdes. TUl en början vUl jag säga att medUngskommissionerna ickekänner sig desavuerade genom dessa ätgärder. Vi har haft kontakter med dem. Detär deras synpunkter som väglett oss när det gällt att bestämma hur långtidsrymd som behövdes för det här. De har alltså inte själva den uppfattningenatt de har blivit överspelade. När det gäUer möjligheterna att bedöma verkningarna avkonflikterna vUl jag säga att jag har aUa ärendena med mig och alllsä kan sehur utslagen blivit både i den kommunala nämnden och i den statliga nämnden.Det var väl inte i och för sig något som hindrade att man kunde ha gått tiUbakatUl nämnderna och prövat varje sådant här ärende. Men är det ju en lång radav konflikter, den ena lagd tUl den andra. har tydUgldeklarerat all det är när vi summerar verkningarna av allt detla som vi kommerlill resultatet att vi nu kommit i en sådan situation alt regeringen mästehandla. Och i det läget fanns inte anledning att påyrka en detaljprövning avvarje särskUd konflikt eller varje område som är berört. () kort genmäle: Jag vUl bara till inrikesministern säga attdet som har gjort att konflikten nu har bUvit så omfattande och att den kanbedömas som samhällsvädUg är just de åtgärder som staten-arbetsgivarenvidtagit. Det är ju de åtgärderna som gjort all konflikten trappats upp och somgör att man nu verkUgen mäste fundera över läget. Den enda konfUkt av storomfattning som inte har prövats i nämnderna är officerslockouten. Jag harförståelse för att man från regeringens sida helst vill komma ifrån att utlösaden lockouten. Men vad jag menade var, att den i lagstiftningen förutsattaprövningen genom stats- och kommunaltjänslenämnderna i dessa frågor borde haföregått en sä drastisk åtgärd som en sädan här tvängslagstiftning vUken trädersä väsentUga intressen för nära, något som vi aUa i harvarit överens om. Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Jag beklagar att tydUgen intelyssnade pä mitl anförande . Annars hade hon fält belägg för altdet är väl dokumenterat att även strejkåtgärderna har medfört betydandesvårigheter på oUka områden. () kort genmäle: Jag skall försöka attinte ylleriigare förlänga denna debatt. Men det finns väl anledning ändå altkonstatera att en av de strejkåtgärder som drabbat tredje man i mycket höggrad, nämUgen tågstrejken, hade SR varit berett att dra tUlbaka underförutsättning att man kom i gång med ordentUga förhandUngar, Men ändå haravtalsverket tagit just tågstrejken tUl intäkt för att det var nödvändigt attvidta en sä drastisk åtgärd som denna försvarslockout. HerrHERNELIUS (m): Den som tar tUl orda i detta sena skede av deballen är välnärmast skyldig kammaren en förklaring. Min förklaring är den att jag råkadevara ledamot av 1965 ärs sammansatta lag- och konstitutionsutskott och attingen röst från detla ulskott hittUls hörts i denna debatt. Först skaUjag emeUertid göra tvä parenteser. Den ena parentesen gäUer inrikesministern som isitt första anförande sade, att även organisationerna är naturligtvis i sinverksamhet ålagda vissa inskränkningar. Jag håller fullt med honom om det. Motden bakgrunden ringer i mina öron en del underliga uttalanden från gårdagensdebatt i denna kammare, då det från socialdemokratiskt håU sades att enhänvisning tiU grundlagberedningen i samband med medborgerliga rättigheter ochskyldigheter var avsedd som ett skydd för organisationerna för att möjUggöraatt dessa i fortsättningen skulle få grundlagsfäst rätt att Lag om förnyad gUtighet av vissa kollektivavtal Dessa två uttalanden förefaller mig inte riktigtrimma. Den andra parentesen gäUer . Den kan jagsnabbt gå förbi hans uppgörelse med kommunisterna var väl det väsentUga, ochden skaU jag inte blanda mig i. Men han sade faktiskt all skall las iörat, och det ordentUgt, När han sade det, och på detla fick så mångainstämmanden, blir saken allvarUg, och man väntade att det från regeringsbänkenskulle komma en förklaring. En sädan kom också frän statsministern. Jaguppfattade dennes påpekande, att ingripandet varken var avsett att krossa SACOeller som ett skydd för , som en skickUg form för ett avståndstagande frånYngve bombasmer. tUl1965 års utskott. Det har sagts att den utveckUng som vi stär införicke var förutsedd. Det är faktiskt inte helt sant; utskollet förutsäg att säkunde bU faUet, Bakgrunden tUl hela arbetet i utskottet och tUlpropositionen var självfaUet 1930-talel, då tredje mans rält diskuterades somen följetong i , i utredningar 13-mannautredningar ochenmansutredningar, den ena utredningen efter den andra och i andralagutskottet. Sä kom då detta ingripande från socialminister enav högerns representanter i regeringen som ledde tillSaltsjöbadsöverens-kommelsen. Man beslöt genom en partiöverenskommelse i andralagutskottet att avföra tredje mans rätt från diskussionen om lagsliflning ochi stället pröva möjUgheten av samförstånd och överenskommelser. Detexperimentet slog mycket väl ut. Det kan man konstatera. Om herrLorenlzon har en annan mening beror det på alt han har en annan utgångspunkt.Han viU klasskamp han vill omstörtning. Dä ser man naturUgtvis annorlunda päförsonUghet och pacificering. var man sä förhandUngar mogen attvidga förhandUngsrätten tUl den offentUga sektorn. Man var emellertid pä detklara med vilka risker det medförde. Jag citerar från debatten: "Redantanken på strejker eller lockouter inom fångvården, polisväsendet eller, varförinte, försvaret är ju minst sagt chockerande," Man log emeUertid denna risk, trots att man sade att detvar djärvt och kunde få oroväckande konsekvenser. Man såg dock liUatt det fanns ett katthål i propositionen. Det betecknas som ett sådant. Närdet i propositionen stod att ingen ifrågasätter Kungl. Maj;ts och riksdagensrätt att tUlgripa tvångslagstiftning tUl skydd för vitala samhäUsintressen,mötte detta inte nägon som helst gensaga i utskottet. Man var med på det ochvem skuUe inte vara det? Det fanns emellertid ytterUgare en sak som här något harberörts av ett par talare, nämUgen ett särskUt yttrande på grundval av moiionerfrån två moderata representanter och en folkpartist i utskottet. Yttrandet ärsä kort att jag faktiskt skaU belasta kammaren med att läsa upp det; "Utan att därför komma till annanslutsats än utskottet gjort, vUl vi framhålla att en beredskapslagstiflningskulle innebära vissa fördelar. I förväg skulle då klarhet vinnas om innehålleti en lagstiftning, som eljest skuUe bU provisorisk och måhända tiUkomma undertrycket av en tUlfälUg opinion i en svår situation. rättssäkerhetssynpunkten fördel för de gmpper som kan förväntas bU föremål för en sådanpunktlagstiftning. Om de erfarenheter som efter hand kommer att vinnas av dennya lagstiftningen skulle bekräfta vad ovan anförts, torde frägan få prövas pänytt." Det är exakt en situation som vi hamnar i när dennaavtalsrörelse är slutförd enUgt vad det tycks råda allmänn enighet om. Denna utskottets accept av propositionen och denna nyhet isvensk lagstiftning var ytterUgare försedd med vissa reservationer. Detframhölls i debatten att man ansåg sig kunna lita pä ansvarskänslan hosorganisationerna. Jag vUl inte säga att den har brustit i denhändelseutveckUng som har fört oss fram tUl dagens situation. Det harnaturUgtvis skett övertramp. Stridsivern har varit stor. En del är välförklarligt och en del mindre förklarUgt, Men i stort sett skulle jag inte våganågot omdöme av innebörd att ansvarskänslan skulle ha brustit. Däremot kan det hända att vi nu efter det att lagen harantagits kan komma i en annan situation. Jag lycker nog att vissa uttalandenfrån vissa organisationer om vad som skaU ske under denna nedkylningsperiodinte är särskUt uppmuntrande i delta sammanhang. Men de kanske har tUlkommit iögonbUckels hetta och dämpas kanske när man får klart för sig denenkla sanningen som i alla fall gäUer, nämligen att en uppgörelse förr eUersenare måste träffas i varje konfUkt. På den punkten delar jag statsministernsförhoppningar, Uksom jag med det föregående har velat bekräfta vad om bakgrunden till 1965 års lagstiftning. Det fanns emeUertid också en annan förutsättning. Jagciterar ur ett debattinlägg i protokollet: "Men vi Utar också päansvarskänslan hos statsmakterna och deras förhandlare, att de inte missbrukarsin ställning i detta sammanhang och att de ocksä iakttar spelreglerna." På denna punkt, herr talman, har det brustit.Det har brustit så till vida jag skaU inte fördjupa mig i det somavtalsverket har varit klent med budgivningen ät vissa håll. har t. o. m.en av medlarna offentUgt framhålUt; "Det har varit dåUgt med buden frånavtalsverket." Det har brustit i för stark stridsiver hos regeringenkulminerande i det huvudlösa beslutet om lockout inom försvaret. Det harbrustit i fråga om regeringsuttalanden under hela denna konfUkt, dä man intetvekat om att ta ställning genlemot vissa parter i denna konflikt gång efterannan stäUningstaganden, som inte kunnat fattas som annat än en påtryckning somhar gått vida utöver det ansvar för samhällsekonomin och penningvärdet somvarje regering är skyldig att känna och ge uttryck för. Jag förstår att mänga av de nu drabbade erinrar sigregeringens passivitet under vUda strejker . Jag skall bara belysaskUlnaden i uppträdande och agerande genom att citera vad ett statsråd sade ien intervju i Vecko-Journalen våras på frågan: "Sä du är intesärskilt oroad av de vUda strejkerna?" "Nej, jag ser dem snararesom ett hälsotecken." Så oUka mäts det meUan legala och illegalastrejker i kansUhuset! Vi befinner oss i en tvångssituation. Vi harframför oss nödvändigheten av ett ingripande, och det är, såsom det har yttratsfrån Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal regeringshåll,bakom själva tanken en bred opinion i . Men jag kan inte komma ifrån och jag känner elt behov avatt ge uttryck äl del att en stor del av ansvaret för att vi har råkat idenna situation faller på regeringen genom dess fel och försummelser, genombristande oväld i behandlingen av arbetsmarknadens parter. (vpk): Eftersom jag på grund av lokalens storlek ochtalmannens svårigheter att helt överbUcka den inte fick den önskade repUk somjag begärde när i var uppe i talarstolen, vill jagnu ta tillfället i akt och ställa en fräga till honom efter hans bombastiskaanförande. Han säger, efter att först ha förenklat klasskampen lillatt gäUa en kamp mellan hög- och lågavlönade, följande: "SamhäUet kan intestå vid sidan om lönepoUtiken i fortsättningen." Det var ordagrant. I mitt anförande pekade jag på faran av attden tvångslag vi nu stär i begrepp att besluta om kommer att bU prejudicerandeoch fä betydelse för framtiden. Den kommer att bU en inkörsport tUl nyatvångslagar i vårl land. Efter påslående måste jag fakiiski fråga:Belyder detta all farhågorna i mitt anförande verkUgen bUr besannade och atttvångslagar i fortsättningen kommer alt stiftas för hela arbetsmarknaden? Jagtror att det skulle vara värdefullt för de massor av medlemmar som finns, inteminst inom LO och TCO, att få veta detla . Sedan en sak till, herr talman! Av elt tekniskt missödeyrkade vår talesman i utskottet inle bifall till reservationen 5under punklen C. Delta ber jag alltså alt nu fä göra, när jag ändåstår i talarstolen. HerrPERSSON i (s) kort genmäle; Till vill jag säga att jag aldrig,såsom hon påstod, yttrat att klasskampen enbart är en kamp mellan hög- ochlågavlönade. Jag konstaterade att just den här fighlen är en fight mellan hög- ochlågavlönade, men klasskampen i sin helhet, , har andra dimensioner. Sedan till detta om tvångslagar. Vi har ju en radtvångslagar på arbetsmarknaden 40 timmars arbetsvecka, fyra veckors semester kan vi fä flera sådana som ger bättre social kultur, har jag givelvisingenling emot det. Jag vUl inle skjuta bort nägon frihet som förvaltas väl,men om vi förvaltar friheten partiellt alltså på arbetsmarknaden sä att denbUr ett hot mot en slörre och värdefullare frihet, då vill jag att vi skallgöra etl ingrepp pä del sätt vi finner tjänUgt, Jag vel inle, herr talman, om jag kan fä svara pä ett parandra angrepp och frågor som jag har fält. Hon talar om elektriker och anläggningsarbetare med högalöner. Hon har nog haft det sjåigt innan hon fick ihop 50 000- och 70000-kronors-gubbarna. Men det är ojämnt pä svensk lönemarknad, sä det finns jumärkUga ting även där. Men skulle det i så fall vara sä underligt om enkroppsarbetare för en gångs skull kom upp i denna förtjänst? säger att jag skulle ha sagt att detingenting gör om det bUr ett intrång i den fria förhandlingsrätten. Om jagfattat detta rätt, diskuterar vi nu inte den fria förhandlingsrätten; vidiskuterar stridsålgärder och den poUtik som lett tiU dem. frågade om jag förnekade somorganisalion, förmodUgen dess existensberättigande. Det kan jag ju inte göraeftersom vi har frihet att organisera oss jag höll pä att säga hur tokigt vivill. Men jag konstaterar att är en anomali i det moderna samhället. Dessorganisationsform och principer är ett hot mol social rättfärdighet, möjUghettill samverkan osv, därför att den bygger pä ell privilegiesystem som är ohållbarti framliden. När del gäller påståendet att den fackUga demokratin skuUe kommaatt få en allvarlig knäck upprepar jag vad jag antydde i mitt anförande. Denknäcken fär den fackliga demokratin om fackföreningsrörelsen själv missbrukarsin ställning. Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal () kort genmäle: TUl i vill jag säga,att jag inte missunnar nägon pä den svenska arbeismarknaden att få det bättre.Tvärtom har jag den uppfattningen att det vore lyckligt ifall vi kunde föra enekonomisk poUtik i denna riksdag sä att det gåves utrymme för aUa att få enskäUg del av standardökningen. Det är det som främjar trivseln päarbetsmarknaden och ett gott förhåUande meUan olika arbetsiagargrupper. och jag har tyvärr oUka meningar om vadden här lagstiftningen innebär. För min personUga del hävdar jag fortfarandeatt den innebär ett inträng i den fria förhandlingsrätten. (vpk) kort genmäle; Jag lackar i Slockholm försvaret pä min fråga, men osökt kommer jag att tänka på alt om t, ex. helaMetall går ut i strejk så skulle detta verkUgen skada samhäUet i sin helhet. Ärdet ett sådant läge länker på när han säger att regeringen kanåterkomma med tvångslagar? i (s) kort genmäle: Vet inte vi i LO tidigare reagerat inför sådana situationer? vicetalmannen (): Statsministern hade ett antal anförandennyss, och jag tror att han i varje anförande nämnde något om rekvisilet i denhär lagstiftningen, vad som skaU krävas för all Konungen skall kunna ta den härfullmakten i anspråk, och han talade om väsentUgamedborgarintressen. Jag viU upprepa den fråga som jag ställde i mitt anförandetidigare och som jag inte fält något svar pä. Vad är det för skillnadmellan "väsentUga medborgarintressen" och "vitalasamhällsintressen" som vi enades om 1965 i efter ettutredningsarbete som spände över decennier och ett funderande på formuleringarvilka krav man skulle 5 protokoU 1971. Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal ställa fören sådan här lagstiftning? Jag tycker att kammaren har rätt att få endeklaration från regeringens sida om vad den menat när den gjort ett annatordval, eftersom det ordval som man hade 1965 verkUgen inte tiUkommit på enslump utan jusl efter en ytterUgt minutiös penetrering. Även om utskottet undernattens limmar pä den här punklen har skrivit vad man tolkat in i demotionärers skrivning, vUka velat ha denna ändring, så är detta inte tUlfyllest. Om inrikesministern svarar, eller vem del nu bUr från regeringshållsom efler vad jag hoppas kommer att besvara denna fråga, så gär det inte attbara hänvisa tUl utskottets skrivning. Jag fömtsätter att regeringen som harskrivit propositionen har haft en tanke bakom förslagen i den. Man kan ju intebara så där på slarv välja en formulering som ju faktisktförhandUngsrättslagsriftningen och förarbetena tUl den egentUgen inte har givitoss rätten till, såviii jag förstår. Vi är ju väldigt laglydiga i detta landoch har stor respekt för lagarna i vår tolkning av dem. ser jag attstatsministern har kommii in i kammaren, och då får jag kanske ett svar frånhögsta nivå på denna punkt. Jag kan svara med två meningar. Jag tyckerdel är en egendomUg semantik att göra en stor debatt om terminologin. Men"medborgarintressen" markerar att det i detta fall är justverkningarna för enskUda medborgare tredje man som har varit den väsentligagmnd valen för lagstiftningsingripandet. vice talmannen () korl genmäle:Herr talman! Jag vet inte om det är fräga om någon semantik och inte heller hardet varit någon stor debatt. Jag stäUde i all anspråkslöshet en fräga tidigareoch hoppades att jag skulle få ett svar pä den. Jag upprepade min fråga därföratt jag ansäg att kammaren faktiskt måste veta vad det är den beslutar om. JagskaU nu i stället fullfölja min andra fråga. Av vUken anledning har man ändrat ordval? Anser intestatsministern att det beslut vi fattade pä något sätt är förpUklande?Det skulle ju vara vägledande för vidtagande av åtgärder av detta slag. Man kan gott säga attdetta lagförslag principiellt självfallet bygger på de tankegångar som låg tUlgrund lagstiftning. Jag är anhängare av alt lagstiftning ochlagtextord så långt det är möjligt skall spegla verkUgheten. Eflersom det idetta fall är just verkningarna för enskUda människor i samhället - inomsocialvården och på många andra ställen som har varit det väsentliga, säanser jag att "medborgarintressen" i detta fall är elt bättre ord. Säenkell är det. HerrHERNELIUS (m) kort genmäle: har vi faktiskt fått två förklaringar.Statsministerns svar är att uttrycket medborgarintresse bättre speglarverkligheten, den som han umgås med dagUgen. Det var ju inte direkt en koncisförklaring. Men vi hartidigare fått en annan förklaring från socialdemokratiskt håll, av vUkendet med aU tydUghet framgick alt man hade ändrat ordvalet med hänsyn tUl alt ennämnd hade uttalat sig om att två av dessa strejker och lockouter inte varsamhäUsfarliga, Det var därför man ville ha bort ordet samhäUe och i stäUetinföra ordet medborgare. Hen (); Jag återkommer till denna skendebatt somstatsministern talade om. Jag gör det därför att jag anser att det här är enmycket viktig principfråga som kan uttryckas med följande fä ord: Om någonSläUer villkor för viss medverkan och de vUlkoren inte uppfylls skallvederbörande vara fri frän medverkan ulan att behöva beskyllas för bristandecivUkurage, eller vad det var stalsministern talade om. Jag vUl deklarera, alt efter att ha hört statsministernssvar och efter att ha hört meningsutbytet mellan statsministern och är jag beredd att i princip acceptera det föreUggande lagförslaget. Men våraändringsyrkanden kvarstår trots detta. Jag kommer också att fullfölja kravet påyrkandet under punkten D av två skäl. Jag kommer att göra det dels därför attvärt förslag och motiveringen för del ger elt ännu tydUgare uttryck åt vad visyftar till än vad som kommit fram och dels därför att jag betraktaruttalandet i reservationen 4 vid B i utskottels hemstäUan som så väsentligt attdet bör ställas under votering. Men detta innebär också att vi icke fuUföljer detankegångar som finns uttryckta i del särskUda yttrandet av , Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal har tidigare uttryckt tacksamhetför att jag , på en annan punkt, angrep honom. Han bör vara dubbelttacksam för att jag genom den förnyade debatten möjUggjorde för honom alt gåsin via dolorosa till elt hedersamt slut. Jag skall inle så här i debattens sistaminuter fresta kammarens ledamöter och deras tålamod med något långt anförande.Jag vill endast såsom centerpartist notera en sak som sade isitt anförande, där sista meningen hade följande lydelse; "Allt tal omdecentraUsm, det är helt enkelt att underminera demokratins arbetsvUlkor i detmoderna samhället," I detta anförande instämde storadelar av den socialdemokratiska gruppen. Av detta uttalande och denna massivasocialdemokratiska uppslutning torde framgå var socialdemokraterna stårideologiskt när det gäller centraUsering och decentraUsering. Jag har somcenterpartist funnit del angeläget att noiera denna inställning. För att undvika alt skaU behöva vandra ända hit vUl jag säga: Om haruppfattat inlägg som ett angrepp på lokaUseringspoUtikenhar hon definitivt hört fel. Det var helt andra ting han talade om. Lag om förnyad giltighet av vissa kollektivavtal Jag vUl bara säga att jag för säkerhets skullavlyssnade anförandet och särskUt dess senasie del på band. Sista meningen harjag återgivit exakt och det är utan tvekan fråga om centralism contradecentraUsm, Om följde anförandet borde hon ha funnit attdet gäUde hur man skall lägga upp en förnuftig lönepolitik i den delen. FruJonäng fär således föra en lönepoUtisk diskussion med i , i (s);