prot · FU09133 · 1971-12-31 00:00:00 — Det kanJu Inte vara ett Intresse för någon annan än tillverkaren atf man sprider utkonstgödsel I överflöd så att grundvattnet skadas. 1 går behandlade ett betänkande frånjordbruksutskottet, där en hel mängd mUjövårdsfrågor, bl. a. just konstgödsel,behandlades. Man hänvisade därvid ett tidigare betänkande, nr 54. I dettaframhåUes bl. a. att statens råd för skogs-och Jordbruksforskning lämnat bidragUll studier I anslutning till gödselbehandllng. Om man får tro referatet frånforskarmötet på , skulle forskare vid denna lantbrukshögskola ha söktbidrag både från nyssnämnda forskarråd och från för forskningom konstgödsel men fått avslag på dessa framställningar. Jag skulle gärna ocksäviha veta om jordbruksministern är Informerad om detta. Det måste väl ändå varaen mycket angelägen forskningsuppgift. VI kan väl slutligen alla vara eniga om att bättre skördarInte får köpas av risk för människors Uv och hälsa. Ang. förekomsten av nitrat i dricksvatten Jag skall be att få tacka Jordbruksministernför svaret på min fråga. Jag finner svaret kanske något ofullständigt, och jagskulle direkt vilja beröra ett par punkter i det. Jordbruksministern säger att hälsovårdsnämnden kanavstänga anläggningen, om vattnet befinns ofiänllgt och kan medföra uppenbarhälsofara. Men den möjligheten står Icke buds I , eftersom kommunensvatten kommer från brunnar dår vattnet befunnits ha alltför hög nitrathalt. Jagkan alltså Inte finna att detta är ett reahstiskt alternativ, och jag vill gesamma omdöme om det stycke, där jordbruksministern säger att det är fråga omen naturUg förhöjning av nltrathalten. fiek konsultbolaget I uppgift attundersöka nltrathalten I vattnet från Brunnby och Mölle-Hässle vattentäkter.Man har I samband därmed påtalat att nltrater i grundvattnet framför allterhålls genom övergödning med kvävehaltiga gödselprodukter men även frånföroreningskällor av typen gödselstackar och läckande avloppsledningar. Fråganär alltså vem som har rätt. Är det riktigt atl konstgödning normalt endastInnebär ett ringa tillskott grundvattnets nltratlnnehäll? säger att man skall göraundersökningar på detta område, och det är Jag tacksam för, eftersom sådanaundersökningar givetvis måste utföras. Då vill Jag ställa frågan: Kommer de här undersökningarnaatt innefatta prov från jordbrukets läckdlknlngar? Man kan ju Inte utan vidareacceptera att I och med att det är kalkhaltlga Jordar så blir nltrathalten förhög och att vattnet kan stängas av. Här finns det inte möjlighet att stänga avvattnet. Jag vill erinra om att det gjordes ett försök vid Brunnby vattentäktatt ta huvuddelen av vattnet frän en brunn med låg nltruthalt. Dä sinade denbrunnen . När det Inte är möjligt att stänga av vattnet, bör manförsöka klargöra i vad mån den omfattande konstgödslingen påverkar nltrathaltenI vattnet. kvävehaltig konstgödsel släpps ut över vårt land per ur.Det beräknas alt , lågt räknat, inte tas upp av växterna. Frågan är alltså: Kommer Jordbruksministern att gå In föralt det vid de här undersöknlngarnu också görs ekologiska och hydrologiskaunder- Ang. förekomsten av nitrat i dricksvatten sökningarpå avloppsvatten och täckdlkesvatten, eller kominer undersökningarna attbegränsas enbart dricksvatten? Är det bara dricksvattnet det rör sig om,borde jag kanske - det är Jag medveten om ha ställt frågan tillsocialministern. sade att svaret varofullständigt. Ja, det är Inte lätt alt hälla en vetenskaplig föreläsning somsvar på en enkel fråga. Det borde vid det här laget veta. Hade fruSundberg haft Intresse av att få frågan grundhgt penetrerad, så hadeInterpellatlonsfor-men varit den lämpliga. Jag har varit I I 20 åroch har en oerhörd respekt för formerna I vårt umgänge här. Därför var svaretpå frågan kort. Den undersökning som utför rör Intedricksvattnet. Det framgick klart och tydligt av mitt svar alt det Inte ärdricksvattnet som undersöks, utan att det är vårt grundvatten. Den forskningsom där har bedrivits är det enda jag har att utgå Ifrån, och det ärresultaten av denna forskning som jag redovisat. Forskningsresultaten tyder alltså på en viss förhöjning avnltrathalten, men att utan vidare sätta detta i samband med användning avkonstgödning vågar forskarna Inte göra. Undersökningar Inom kommunpekar mot att det Inte förekommer några säsongvariationer i nltrathalten Idrlcksvattentäkterna. Om det fanns ett påtagUgt samband med konstgödningen, såskulle det vara säsongvariationer. Detta är alltså en sak som Jag Inte kanuttala mig om, oeh det vågar Inte forskarna heller. Beträffande den långsiktiga bieffekten av konstgödningenpågår det alltså en forskning, och den forskningen kommer självfullet att öka,vilket framgick av mitt svar. Skulle det visa sig, herr talman, atl dennagrundliga undersökning tyder på atl det används för mycket konstgödning, så färvi reglera den hanteringen. Det är inte mer med det. Så gör vi med alla andrasaker när forskningen konstaterar atl det föreligger behov uv begränsning. Detär Inget intresse för jordbruket atl använda för mycket konstgödning. Delkostar bara pengar. Mitt svar på den mera kortsiktiga frågan behagade herrSjöholm beteckna som . "si su där", och det må varu, därför atl hansInlägg vur "si så dår", och dä pussade svaret ypperligt. en undersökning vid som hade refererats i en tidning. Detsumman-trädet hade fi)rskarna utlyst för alt bringa klarhet i den här fråganmed hänsyn ulla tidningsskriverier som vallat stor oro bland allmänheten.Forskurna ville alltså Informera om sakläget. Men allmänheten behöver Inte hysa oro, ty vi har I vårhand möjligheter all förbjuda användning av dricksvatten med för högnitrathalt. Det finns redan en sådan lagstiftning och också en administrationsom kun övervaka att den efterlevs. HerrSJÖHOLM (fp): Jordbruksministern tycks anse att vi borde hainterpellerat I stället. Men att Jag ställde en enkel fråga berodde heltenkelt på att när manställer en sådan får man ett snabbt svar. Jag trodde att svaret skulle blilugnande för den befolkning som känner sig oroad. Där har frågeinstitutet enväldigt stor betydelse. Det är bara synd att tidningarna ofta publicerar delugnande beskeden på mindre framträdande plats än de alarmerande uppgifterna omfarorna. Jordbruksministerns svar blev Inte särskilt lugnande, utan jaguppfattade det som något undvikande. Det var därför jag karakteriserade det somJag gjorde. Jag fick inget svar pu min direkta fråga om det äraktuellt med restriktioner beträffande konstgödsel. Det kanske I nägon månframgick av Jordbruksministerns senaste anförande. Men det är en ytterstangelägen fråga. Bland forskarna var man ganska ense om att mansprider ut för mycket konstgödsel. gick också In på siffror avvUka framgick att man spritt ut i medeltal per hektar,varav tagits upp av luften och gått till yt-ochgrundvattnet. Dessa siffror verkar något egendomliga. Jag vet inte om frågan om bidrag till forskningen blevriktigt klar. Det lär ha sagts I att man sökt bidrag men fått avslag.Det fann Jag något oroande, och därför frågade Jag speciellt om det. Jag vet Inte hur det förhåller sig med att det ärkalkhalten som är avgörande. Det har visat sig att nltrathalten är högst ISkåne och att den sedan avtar uppåt i landet och är lägst i . Jag vetinte om detta överensstämmer med kalkhalten I jorden, men Jag tror att vi kanvara alldeles övertygade om att konstgödseln har en mycket stor Inverkan Justpå dessa förhållanden. Jag gläder mig åt att jordbruksministern I svaret sägeratt han kommer att noga följa denna fråga och la så aUvarligt på den som denverkligen förtjänar. Ang. förekomsten av nitrat i dricksvatten FruSUNDBERG (m): Jag vill lacka Jordbruksministern för densenaste delen av svaret, där Jordbruksministern säger att man, om det skullevisa sig att den för höga nitrathalten har ett klart samband med konstgödseln,fär tänka sig alt reglera användningen av den. Det är nog den endatänkbara vägen att gå. Jag vill här nämna att man för att få ner nitrathalten bi.a. försökt utt omdisponera färskvattenuttagen lill brunnar med lägrenltratvärden, oeh man har också försökt hitta nya brunnar med lägre nltratvärden.Främst satsar man på alt försöku få vattenuttag ur berggrunder. Den kemiskareduktionen, som är en ytterligare metodik, ställer sig förmodligen I dagensläge alldeles för dyr för de flesta kommuner. Skälet all Jag återigen begärt ordet, herr talmun, ärutt man I kommun Inte har möjhghet att stänga av detnltrathaltlga vattnet, vilket svarar för en stor del av vattenförsörjningen. Dåär det naturligtvis forskningsvägen man får gå fram, som man satsarpä en bättre vattenförsörjning. Atl detta är elt stort problem I har sagts länge Idebatten, och det är möjligt att frågan kommer närmare sin lösning I sambandmed att realiseras. är mänga mödrar oroade, och jagförstår Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter deras oro,även om Jag på sätt Instämmer I vissa sensationsskribenters artiklar omdöd för spädbarn etc. Del är Inte detta det rör sig om, utan det rör sig om atthålla nltrathalten Inom sådana gränser att man utan risk kan använda ävenmycket stora mängder av vattnet UU konsumtion. Jag hade tänkt att svaret på denna fråga ändåskulle verka I lugnande riktning. Det är Ju Inte första gången man hardiskuterat frågan om nitrat I vattnet och snabbt vidtagit ålgärder. För två årsedan upplevde man samma situation i , där man fann att vissavattentäkter hade för hög nitrathalt. Man skred till aktlon genomatt helt enkelt utspäda - blanda - de olika vattentäkternas vatten ivattenreservoaren där. På det sättet fick man fram ett vatten vars nitrathaltvar helt acceptabel. Man bör också påpeka att ansettatt man kan ha 100 mlUlgram nitrat per liter vatten utan risk, medan de häruppmätta värdena ligger pä 48-50 mlUlgram. Det är höga värden. Socialstyrelsenhar sagt att det är det absoluta taket. Det är alldeles klart att man måstevidta åtgärder I delta fall. Jag kan tyvärr inte exakt säga hur det Ugger UU I Höganäs- det har Jag Inte undersökt. Jag vet bara att kommer kommunen,länsläkaren och naturvårdssektlon att ha ett möte där de skalldiskutera vilka åtgärder man kan vidta för att lösa frågan betryggande. TUl vill jag säga att det pågår en intensivforskning på detta område. Men det är med lantbrukhögskolans forskning som medall annan forskning: ibland får man inte alla de bidrag man vill ha. För attfullfölja den forskning Jag nämnt har anslag emellertid Inte uteblivit. Förövrigt är det inte, som vet, regeringen som delar ut anslag tillspeciella forskningsprojekt, utan det får forskningsråden göra. På detta områdehar det pågätt forskning , och den komineratt fortsätta även iframtiden. Och så tillbaka till mötet i . Där rådde inte någonhundraprocentig enighet om att konstgödningen medförde skadliga effekter. Jagföljde den debatten mycket noga och kunde konstatera att de som sade attkonstgödningen var skadlig för vattnet fick publicitet, medan de som sade attden nog Inte var så farlig Inte fick någon publicitet. Överläggningen var härmed slutad. § 12 Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter Herr statsministern erhöll ordet för att besvaraherr i (c) frainstålldaInterpellation, nr 53, och anförde: i har underriksdagens vårsession frågat mig om regeringen avser att ta upp prövningfrågan om ettbetryggande skydd mot samhåUsfarllga konflikter, så att tredje man - dvs. allmänheten- kan hällas så långt möjhgt skadeslös vid arbetskonflikter Inom olika delar avstatens och kommunernas verksamhet. Regler som syftar att begränsa samhällsfarligakonflikter finns Intagna I huvudavtalen för den statliga oeh den kommunala sektorn.Det stathga huvudavtalet brukar kallas . I det avtalet finnsregler om en särskild nämnd, statstiänstenämnden. På det kommunala områdetfinns den s. k. centrala nämnden. , skupad genomSaltsjöbadsavtalet , har bl. I huvudsak samma funktioner I fråga omsamhällsfarliga konflikter pä den enskilda sektorn som dessa nämnder har på denoffentliga. Under arbetskonfllkterna på den offentUga sektorn vintern 1971hänsköts nämnderna en rad frågor huruvida ollku konfliktåtgärder var ägnadeatt otillbörUgt störa viktiga samhällsfunktioner. 1 de fall nämnderna kom framUll att en åtgärd var att anse som samhällsfarllg respekterades derasutlåtanden av parterna. Konflikten fick emellertid allt större omfattning. I börjanav mars månad omfattade den ca 50 000 statliga och kommunala tiänstemän. Detvar I det läget som antog den s. k. fullmaktslagen. Som förutsättningför att Kungl. MaJ:t skulle fä ingripa med stöd av lagen gällde utt det hadevidtagits stridsåtgärder som hotade "väsentUga medborgarlntressen". I samband med dessa händelser uttalades frän regeringenssida att man - när konflikterna var över borde granska förhandlingssystemetför de offentligt anställda tjänstemännen. har senare sagt upp ,Det innebär att detta avtal upphör att gälla vid utgången av Iförhållande Inte bara till utan också tlU de övriga huvudorganisationernapå det statliga området. Förhandlingar kommer att tas upp mellan statensavlalsverk och de statsanställdas organisationer om ett nytt huvudavtal. Detblir en given utgångspunkt för avtalsverket alt i dessa förhandlingar söka nåfram en ordning som Innefattar ett tillfredsställande skydd motsamhällsfarUga konflikter på del statliga området. Vad man på detta sätt kunuppnå påverkur givetvis frågun om vilka åtgärder som I övrigt kan behövavidtas. Det allmännas uppgifter skiljer sig I stor utsträckning frän denenskilda sektorns. Det kan mot bakgrund av nu vunna erfarenheter knappast bestridas,att arbetsinställelser pä vissa offentliga verksamhetsområden drabbar samhälleligaIntressen pä ett mera direkt sätt än konflikter på den enskildaarbetsmarknaden, även om oekså dylika konflikter kan få mycket kännbaraverkningar för hela samhället. 1 vad gäller vissa slag av verksamhet, somuteslutande bedrivs av samhället, är det uppenbart att det vid en jämförelsemed enskild verksamhet föreligger en väsenthg skillnad i fräga omarbetskonflikters sumhällsfarlighel. Medborgarna har rätt alt ställa krav påutt vlktlgu samhällsfunktioner skaU upprätthållas. Delta gäller framför allt Ifräga om myndighetsutövning men också t. ex. olika former av serviceverksamhet. Inom regeringen har frågan om handläggningen nogaövervägts. Mitt svar blir alt regeringen Inteavser att ta Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter upp fråganom skydd mot samhällsfarhga konflikter. Regeringen har I stället funnit attövervägande skäl talar för att parterna först bör ges tillfäUe att Ingåendepröva frågan förhandlingsvägen. Jag vill tacka statsministern för svaret påmin Interpellation. Visserligen har det dröjt länge - InterpeUationenframställdes men jag har förståelse för att svaret Ivarje fall Inte kunde ges under vårsessionen I och med att förhandlingar dåfortfarande påglek. Därefter har uppenbarhgen krävts en hel del övervägandenoch kontakter, bl. a. med arbetsmarknadens parter, angående en eventuellutredning om skydd för aUmänheten mot samhällsfarliga konflikter. sade man från regeringshåU attförhandlingssystemet borde ses över, och därför måste Jag erkänna - efter dessakontakter och överväganden att Jag väl hade hoppats något mer av svaret änvad som går att utläsa. Där heter det bl. a. att "regeringen/ö>närvarande Inte avser att ta upp frågan om skydd mot samhåUsfarllgakonflikter" och att "övervägande skäl talar för att parterna/öraf börges tillfälle att Ingående pröva frågan förhandlingsvägen". Eftersomstatsmakterna har det slutUga ansvaret för samhällets funktion vid en konflikttror Jag att det är nödvändigt att förankra en förändring av gällande reglerbåde hos parterna på arbetsmarknaden och hos statsmakterna. Det hade varitmöjligt I en statlig utredning med parlamentariskt Inslag och dessutomrepresentation från parterna på arbetsmarknaden. Därför vill Jag också ta fastapå de här orden I svaret som jag särskilt betonade: ""och "först." Den här synen, att man skulle ha en parlamentariskutredning på det här området, tycker jag borde möta förståelse också hosberörda arbetsmarknadsorganisationer. Inte minst mot bakgrunden avtjänste-pUklslagen . Det vore djupt olyckligt om det skapades en dualismmellan statsmakter oeh arbetsinarknadsparter i dessa grundläggande frågor. Detborde, som Jag ser del, vara ett gemensamt Intresse att skapa ett bättrealternativ för skydd av tredje man än vad en fredspUktslag som den 1 våras kanvara. Del gäller med andra ord att förebygga en utveckling som den tidigare I åräven om det skulle Innebära att vissa samhällsfunktioner skyddades motkonflikter - alltså en begränsning uv stridsområdet, I varje fall formellt.Reellt kunde möjligheterna för parterna bh ganska enahanda, eftersom stats- ochkommunaltjänstenämnderna ju haft att agera då konflikter varit "ägnade attotillbörligt störa viktiga samhällsfunktioner". Statsministern påpekade I svaret att parterna, I de fallnämnderna kom fram att en åtgärd var att anse som samhällsfarllg,respekterade deras utlåtantlen. Det är i och för sig riktigt, men frågan ärändå om det Inte var sä , alt parterna I varje fall försökteutnyttia också nämnderna för sina taktiska syften. Det Intrycket fär man lätt,då man vet utt t. ex. drog avtalsverkels lärarloekout inför statstiänstenämndentrots att man själv använt sig av lärarstrejk 1966. Om vissa nyckelfunktioner isamhället var undantagna från strejkrätt genom lagstiftning, skullemöjligheterna alt använda nämnderna på det här sättet bil mindre. I och med att har sagt upp det s. k.Slottsbacksavtalet, alltså nu gällande huvudavtal mellan staten ochstatstjänstemannens huvudorganisationer, är det naturligt att nyaförhandlingar kommer I gång nu när den hetsiga atmosfären från förhandlingarnaI våras blivit något lugnare. Men om man den vägen skall klara skyddet förtredje man på ett mer tillfredsställande sätt över hela arbetsmarknaden, bordeväl kommunerna ocksä ha varit med I bilden. Frågan blir därför naturlig: Hurskall motsvarande bättre skydd för tredje man ordnas Inom den sektor därkommunerna har att klara samhällsfunktionerna? En annan Invändning mot den hittillsvarande ordningen medpartsrepresentanter I statstjänstenämnden och den s. k. centrala nämnden påden kommunala sidan är, som Jag ser det, att där saknas representanterför allmänheten, ditsatta på ett annat sätt än genom partierna. Anserstatsministern, utt det är tillräckUgt utt enbart parterna tiUsätternämndrepresentanter? Borde Inte också allmänheten vara representerad I detsammanhanget? Det är bara aUtför lätt att så här efteråt glömmade stora svårigheter som samhället drabbades av som en föhd av konflikterna påarbetsmarknaden . Det finns alltid betydande risker I nästan allakonflikter på arbetsmarknaden. Särskilt nyckelpunktstrejker kan få förödandekraft för hela samhället. Ju längre utveckUngen går mot centralisering ochspecialisering, desto mer sårbara blir oekså samhällsfunktionerna. Därför finnsdet anledning att se särskilt allvarUgt på konflikter Inom den offentligasektorn, även om motsvarande utveckhng finns ocksä utanför denna. Tågen stod stilla med undantag för ett antal s,k.bandlsposl-tloner. Efter hand hotades produktionen alltmer och därmed ocksåsysselsättningen. Skolorna tömdes på många håll. Socialvården kunde Intefungera, och en kutastrofsituatlon hotade på flera orter där soelonomtäthetenvur hög liksom SACO-tlllhörlgheten, Jag vill helt kort som ett exempel visa på hur situationenvar på ett enda område, I fanns på vissa distriktsbyråer en endasocialarbetare mot normalt 20-25, avsedda att betjäna ett befolkningsunderlagpå ca 50 000 människor. Omorganisationer blev nödvändiga över . JO- ochpollsunmälnlngar följde som brev på posten - förutom naturiigtvis anklagelsernaför strejkbryteri, och detta för att oUka tiänstemän oeh förtroendevalda intekunde acceptera att de som redan hade det svurusl I vårt samhälle ställdes ulanhjälp och stöd. Jag vet all socialförvaltningen I efterkonfliktperioden har vänt sig till med begäran om attkonfUktens konsekvenser Inom socialvården skulle kartläggas och atterfarenheterna skulle följas upp. Än så länge har Ingenting hänt. Del ärbeklagligt enligt min uppfattning. Bara därför att saker oeh Ung kan varakänsliga och starkt Inlresseladdude får Inte suinhällets organ låtsas .som omproblemen Inle fanns. Det är bara alltför lätt alt skjuta sigproblematiken när den Inte är akut. VI vet av erfarenlieternu från attnär den är akut räcker bura handling, även om den Inte blir populär pa allahåll. Därför måste också ulla berörda samhällsinstanserkartlägga erfarenheterna frun konflikten oeh la konsekvenserna av dennaprövning så alt ett Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter Ang. skyddet mot samhällsfarliga arbetskonflikter upprepandeom möjligt kan undvikas. Det gäller I hög grad också för statsmakterna. Inteminst , som aldrig kan komma ifrån sitt sluthga ansvar. Jag utgårIfrån att vi är överens om att det regelsystem som lades fast 1965 Inte höllmåttet 1971 och att det därför bör bli föremål för omprövning I någon form. Låt mig först få beklaga att det har dröjt sålång tid Innan jag varit I tillfälle att besvara myeketvälskrivna och väl genomtänkta Interpellation. Men han hade Ju förståelse förde orsaker som förhindrade mig och som har dragit ut försvaret. Jag tycker det är riktigt, som han framhäver, att vi Inteskall glömma händelserna . VI Uder ju fortfarande av konsekvenserna avdem. Förseningen av fastställandet av olika planer har varit en väsentlig orsakUll att Igångsättningen av bostadsbyggandet har försenats över året. Det ärInte den enda orsaken men en av de väsenthga orsakerna, så en strejk som denhär kommer att länge ha efterverkningar. Jag tycker också man skall dra konsekvenserna av det här.På det offenthgrättshga området finns den s. k. förhandllngsrättskommlttén somprövar de olika frågorna och gör en översyn av statsfiänstemannalagen. Sedan gläder det nug att har lyssnat påmitt svar på rätt sätt. Jag sade att regeringen noga har övervägt fråganom hur man skall kunna få ett betryggande skydd mot samhällsfarliga konflikter,och låt mig nu få utveckla det litet närmare. I de överväganden som Jag nämnt Ingick att tillsätta enparlamentarisk utredning för att se över det nuvarande förhandlingssystemet. VIövervägde detta mycket noga och diskuterade det med organisationerna. Frånorganisationernas sida framhölls då att en sådan utredning skulle försväraförhandlingarna om ett nytt huvudavtal. underströk organisationernasill starka intresse av att lösa fråi-an om samhällsfarliga konflikter genomavtal. Mot bakgrund av denna positiva inställning till att finna en lösning påden viktiga sakfrågan ansåg regeringen övervägande skäl tala för att parternaförst borde ges tillfälle att noga pröva frågan om skydd mot samhällsfarUgakonfhkter förhandlingsvägen. Oeh Jag kan tillfoga den upplysningen att statensavtalsverk och personalorganisationerna redan har Inlett förhandlingar om ettnytt huvudavtal. Den uv väckta Idén om att allmänheten och Intebara parterna bör vara representerade I de här nämnderna tillhör det som fårprövas I dessa förhandhngur. Det är I och för sig Ingen orimlig tanke alls. Jag tror att erfarenheterna från bör ha gett allamyeket att tänka på. Då har vi tyckt att det var riktigt att först parterna,utifrån en positiv vUja alt komma fram en rimlig tingens ordning, fickpröva möjligheterna atl genom förhandlingar komma fram goda regler. färvi väl avvakta resultatet av de förhandlingarna. HerrWIJKMAN (m): Låt mig bara göra ett par kommentarertill den här mycket intressanta debatten. Också Jag beklagar att den inte harkommit till ståndtidigare I kammaren Jag har med intresse avvaktat om den härinterpeUationen skulle komma att besvaras. Jag villböria med att citera några ord som statsministern anförde I den Han sade: "Vi kommer att erfarahur detta" statsministern avsåg ökade krav på inflytande "successivt kommer att leda till större Inflytande för löntagarna över olika delar av det ekonomiska livet. Det kommer att ske genom att förhandlingsrätten vidgas- ."