prot · FU0979 · 1971-12-31 00:00:00 — Maj:t föreslog att i skuUe erhåUa ekonomiskgottgörelse enligt vid motionen fogad specifikation, nämligen a) ersättning förförlorad arbetsförtjänst, hemhjälpskostnader, sjukvårdskostnader m. m., 20 579kronor, b) livränta för den gångna tiden, med avdrag för uppburenförtidspension, , c) livränta fr. o. m. l/l 1970 t. o. m. 21/91993 med samt med för tiden därefter,med avdrag för vad hon kunde komma att uppbära i förtidspension, d) 5 procentsårUg ränta på livräntebeloppen från de särskilda förfallodagarna till dessbetalning skedde, allt räknat penningvärde. Utskottet hemstäUde att motionen1974:480 inte föranledde någon åtgärd. Reservation hade avgivits av herrarGustavsson i (c), i Öskevik (c). () och (), () samt herrar Nisser (m) och (), som ansett attutskottet bort hemställa, att med bifall tiU motionen 1971:480 i skrivelsetUl Kungl. Maj:t föreslog att fra skulle erhålla ekonomiskgottgörelse i enlighet med vad reservanterna förordat. HenGUSTAVSSON i (c); Det fall som tas upp i den av mig och minamedmotionärer väckta motionen 480 upprörde hela . Jag varövertygad om att de flesta eUer i varje faU många kammarledamöter ännu hari gott minne det våldsdåd som drabbade i för nu mer , då en sexualmördare överföll henne och vållade henne livsvarigaskador. Jag skall bara i korthet relatera fallet. Ert arbetslag med patienter från iVäxjö sysselsattes med skogsgallring från sjukhusets inhägnade område. Bland patienterna befann sig en man, som hadeöverfallit två kvinnor. Han var sexualmördare och tUlhörde den aUra farligastekategorin av kriminella psykopater. Denne man avvek från arbetsplatsen ochberedde sig tUlträde tUl en fastighet från arbetsplatsen, där var ensam hemma. Han överföll henne ochmisshandlade henne så svårt att hon ännu praktiskt taget ärarbetsoförmögen. Hon har vid olika tUlfällen vårdats på sjukhus, påkonvalescenthem och på psykiatrisk klinik. När det gäller vården på hade vissaföreskrifter lämnats av dåvarande medicinalstyrelsen tUl bl. a. direktionen försjukhuset beträffande sådana arbetslag som de i vilket patienten ingick.Således skulle det vara tre övervakare då det fanns sex patienter. Men i dettafall skedde ett klart brott mot föreskrifterna genom att det fanns endast tvåvårdare tUl åtta patienter. Vidare skedde ett brott mot föreskrifterna genomatt området där skogsgalhingen skedde inte var effektivt bevakat. framställde jag en interpeUation tilldåvarande inrikesminister med frågan: "Har herr statsrådetför avsikt att vidtaga sådana åtgärder, att kriminalpatienter, som betraktassåsom farliga för omgivningen, kan erhålla den vård och övervakning derassjukdom kräver, så att allmänhetens krav på säkerhet inte eftersattes?" Idet svar jag fick efter det interpeUationen framställts framhöllstatsrådet bl. a. följande: "Vad särskilt angår förhållandena vid S;t Sigfridssjukhus kan jag upplysa om att efter den av interpellanten berörda rymningenskärpta föreskrifter utfärdats av sjukhusledningen. Sålunda får de patienter påsjukhusets specialavdelning, som begått svårare våldsbrott, tUls vidare ejdeltaga i arbete i utelag, och sådant arbete får ej längre förläggas utanförsjukhusområdet. Vidare har övervakningsmöjligheterna ökats i det utelagen skallbestå av två skötare och högst fyra patienter." Detta inrikesministerns uttalande gav klara besked om attövervakningen inte hade varit tillfredsställande. Det här fallet har sedan prövats av domstol ochslutgiltigt avgjorts genom att högsta domstolen avslagit om prövningstillstånd, sedan hennes skadeståndstalan ogUlats ihovrätten. Hon har, som framgår av bilaga tiU motionen, erhållit vissersättning från anslaget tUl ersättningar för skador vållade av personerintagna på statliga vårdanstalter. Men den ersättning som utgått har intetillnärmelsevis varit av sådan storleksordning att den enligt vanligaskadeståndsrättsUga regler Ekonomisk gottgörelse tiU frii Ekonomisk gottgörelse tiU fm När vi diskuterade denna fråga i andrakammaren, framhöll utskottets talesman , "att det riktiga äratt ändra reglerna och därigenom skapa den nyare rättvisa man vill ha pä dettaområde". Jag vet inte om hen i detta sitt uttalande utgick ifrånatt det skulle komma nya skadeståndsregler för skador av detta slag, men av denlagrådsremiss som utarbetats med anledning av förslag till ny skadeståndslagframgår, att denna lag inte innefattar sådana regler att pånågot sätt skulle ha möjlighet till ersättning. Jag inledde mitt anförande med att säga att det fall sommotionen tar upp upprörde hela . Jag viU också säga, att detär en mycket stor opinion för att skall få en ersättning av detslag som motionen hemställer om. Och det är väldigt många som är upprördaöver att så ännu inte har skett. Jag viU klart deklarera, att jag inte på något visifrågasätter att fall har blivit prövat enligt gällande lag.Vad jag och mina medmotionärer, liksom reservanterna, däremot vUl hävda är attsamhället har brustit i sina plikter, och då bör och skall vi visa generositetmot den som drabbats så illa som . Staten var då överfalletskedde huvudman för S;t , och då anser vi att staten i ett fallsom detta har ett moraliskt ansvar. Då det anslag som finns för ändamål av detta slag är klartotillräckligt, måste det finnas möjUgheter för att på det här sättetgöra en egen prövning i ett konkret fall. Man kan av uppdelningen i utskottetfå den uppfattningen att det skulle gå partiskiljande linjer genom dettaärende, men ändock vågar jag påstå att detta inte är någon partiskiljandefråga. Jag vill hänvisa till voteringen i ärendet i andra kammaren 1970. Detfanns då ingen reservation vid statsutskottets utlåtande, men vid voteringen ikammaren stöddes motionsförslaget av inte mindre än 67 ledamöterrepresenterande samtliga fem partier. Jag vUl som avslutning på det här anförandet säga ungefärsom jag gjorde när frågan diskuterades , nämligen att även om stateninte har någon juridisk skyldighet att betala ut den ersättning som yrkats,borde vi kunna vara överens om att staten har en moralisk skyldighet att lämnaersättning. Jag vädjar tUl kammarens ledamöter att ge uttryck för åsikten i ett så tragiskt fall som detta bör visa generositet och inte njugghet. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tiUreservationen vid socialutskottets betänkande nr 14. I detta anförande instämde herrar i (c), i (c) och (). Låt mig slå fast att det inte råder någradelade meningar om det fall som behandlas i motion 480, det är djupt tragiskt. Som i redan har erinrat om,behandlade vi i i fiol en motion med samma innehåll och med sammaförslag om ekonomisk gottgörelse tiU fra som i den motion vi nu behandlar.Ett enigt statsutskott det fanns inga reservanter - ansåg att motionen bordeavslås, och så blev också beslut. Jag vill säga: Vad har inträffatsedan i fjol? Det fanns inga reservanter då, men finns det. ,som har behandlat årets motion, föreslår att den inte föranleder någonriksdagens åtgärd, och jag ber att få yrka bifall tUl utskottets hemställan ibetänkandet nr 14. nämnde inte att vid femtillfällen av Kungl. Maj:t beviljats ersättning på sammanlagt32 . Ersättningarna har utgått under femte huvudtiteln, från anslagetErsättningar för skador vållade av vissa rymlingar. Vidare uppbär och pensionstUlskott- med f. n, . har genom skadeståndsprocess mot Kungl.Maj:t och Kronan försökt att få sina anspråk på ersättning tUlgodosedda. Hennesslutliga yrkande under processen om ersättningar och livränta överensstämmerhelt med den gottgörelse som motionärerna föreslår i årets motion och som ocksåföreslogs i den motion som behandlades . Processen slutade med att högstadomstolen 1969 inte meddelade prövningstiUstånd i fråga om en hovrättsdom,varigenom förd skadeståndstalan ogiUades. Fm ärende har varit föremål för mycket ingåendeprövning, såväl av Kungl. Maj:t som av domstol och också av riksdagenföregående år. Utskottet föreslår att motionen inte föranleder någon åtgärd,och jag yrkar bifall tUl förslaget. Ekonomisk gottgörelse till fm Hen i (c): Fm Skantz frågade vad som har inträffat sedanvi förra gången behandlade en motion med det här yrkandet. Något speciellt harju inte inträffat, men fler och fler har kommit underfund med att frågan är avsådan art att bör träda in och hjälpa , nämnde att har fått 32 000kronor, men då är att märka att däri ingår exempelvis advokatkostnader med . Fallet är prövat enligt gällande rätt. Det underströk jag i mittförsta anförande. Men vi vet att gällande rätt inte ger utrymme förersättningar av det slag som vi önskar. Det föreligger förslag till nyskadeståndsrätt, och det har väl tUlkommit för att de nuvarande reglerna inteär tillfredsställande. Men jag vill än en gång säga att förslaget tUl ny laginte ger ersättning ens i ett sådant fall som detta. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller socialutskottets hemställan ibetänkandet nr 14 röstar ja. Nr 79 den det ej vill röstar nej. Torsdagenden Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av i m. fl. kvinnr > f' '" omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöterha röstat för ja-propositionen. Då i begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Nej - 149 Avstår 4 § 11 De hemarbetande kvinnomas situation Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 15 i anledning av motion angående de hemarbetande kvinnornassituation. 1 motionen 1971:482 av m. fl, hade yrkats att hos Kungl. Maj;t skulle hemställa omen utredning angående hemarbetets värdering syftande tUl bättre social trygghetoch att skulle ge Kungl. Maj:t tUl känna vad i övrigt anförts imotionen om de olika problemen rörande landsbygdshusmödrarnas, småföretagar-ochhantverkshustrurnas av bland annat strukturomvandlingen skapade situation i detsvenska samhället. A, att motionen 1971:482såvitt avsåg frågan om en utredning om hemarbetets värdering inte föranledde någon åtgärd, B. att motionen 1971:482, iden mån den inte behandlats under A, inte föranledde någon åtgärd. Reservation hade avgivits vidutskottets hemstäUan under A av herrar i (c), iÖskevik (c). () och (), () samt herrarNisser (m) och (), som ansett att utskottet under A bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1971:482 imotsvarande del hos Kungl. Maj:t hemställde om en utredning angåendehematbetets värdering, syftande tiU bättre social trygghet. Hen (): I en reservation tiU socialutskottets betänkandenr 15 har vi reservanter begärt att bifaller yrkandet i motionen 482att hos Kungl. Maj:t hemställa om en utredning om hemarbetets värdering,syftande tUl bättre social trygghet för dem som arbetar i hemmet. Som motionärerna anför är stora grupper, framför alltkvinnor, av 96 olika skäl hänvisade tUl att utförasin livsgärning i hemmet. det oftaså att de ställs vid sidan om, när beslut fattas för att skapa stöne trygghetpå olika områden. Motionärerna har berört vad arbetet i hemmet betyder inomfamiljejordbruken och de små företagen, vad det betyder för barntillsyn ochför möjligheterna att omhänderta gamla och sjuka i hemmet. Det är bara någraexempel. Vi kan väl utan vidare konstatera att på alla dessa områden utgörhemarbetet en vinst, i många fall en betydande vinst, för samhället. Motionärerna anför att om hushållsproduktionen skulle tasupp till värdering, och om man då även skulle ta med vård- ochuppfostringsin-satserna i värderingen, skulle det svara mot en höjning avbruttonationalprodukten . Detta enligt en utredning somorganisationen hem och samhälle gjort på eget initiativ. Detkan kanske diskuteras om detta procenttal bör vara större eUer mindre, men ensak står väl fullt klar: Om man skaU kunna få fram en mall för att skapa såstor rättvisa som möjligt åt dem som arbetar i hemmet måste en värdering avhemarbetets olika moment göras. Vi anser därför att en utredning sådan sommotionärerna föreslagit bör komma tUl stånd. Det blir väl aUtid svårt att fullt rättvist bedöma vadarbete i hemmet verkligen är värt; t. ex. värdet av att barnen vet att de harnågon av föräldrarna hemma som de kan vända sig tiU med sina problem, ellervärdet av att ett familjejordbruk eller ett småföretag kan fungera därför attkvinnan i de flesta fall uppoffrar sig i nedvärderat hemarbete. Värdet aven större trivsel och bättre hemmiljö är väl också svårt att avgöra. Men såmycket torde stå klart att hemarbetet är klart undervärderat när det gällersociala förmåner, och en värdering av olika insatser bör inte vara omöjlig attgöra. påstår utskottets majoritet att det inte är behövligtatt man har tUlgång till värdering av hemarbetet för att kunna förbättra densociala tryggheten för den aktuella gruppen. Det är väl i viss mån riktigt. Menhär kan man fråga: Varför har då inte de hemarbetande fått den förbättring avsociala förmåner som de egentligen skulle vara berättigade till? Om man påsocialdemokratiskt håll anser att det går att göra förbättringar av de socialaförmånerna för dem som arbetar i hemmet utan att ha det säkrare underlag som vireservanter vill ha fram genom en värdering av hemarbetet, varför har då ingaförbättringar föreslagits från socialdemokratiskt håll? Och varför harsocialdemokraterna gått emot förslag som syftat tiU sådan förbättring på olikaområden för de hemarbetande? För att få fram en så rättvisande gmnd som möjligt förvärderingen av det arbete som utförs i hemmen har vi reservanter ansett ossböra tUlstyrka förslaget i motionen i denna del. Jag yrkar bifall till reservationen av herrGustavsson i m. fl. De hemarbetande kvinnornas situation I dettaanförande instämde herrar NUsson i Agnas och Nisser (båda 4 protokoU 1971. De hemarbetande kvinnornas situation FruFRyNKEL (fp): Jag skulle vilja komplettera med några av mina synpunkter på anledningen till att vi här har enreservation. har alltså socialutskottet, på samma sätt som allmännaberedningsutskottet , avstyrkt motionsyrkandet med motiveringen skall invänta sittande utredningar. Men de här utredningarna som utskottettalar om kommer ju bara att perifert gå in på de hemarbetandes problem.Utskottet nämner bl. a. låginkomstutredningen. Inom parentes sagt, herr talman,vill jag verkligen understryka att det är att vi får ett förslag frånden , så att vi kan ta ställning tUl det problemet. gör man en sociologisk undersökning angående dehemarbetandes hemförhållanden; den skall dock inte innehålla någon utvärdering.Men denna sociologiska undersökning kan väl tUlsammans med alla de andrautredningar, som utskottet nämner, när de är färdiga bli ett bra basmaterialför att utvärdera och ekonomiskt bedöma de hemarbetandes situation. Jag kaninte inse att det behöver bli någon dyrbar eller tidsmässigt utdragenutredning. Utskottet medger också att en utvärdering kan vara av vissbetydelse. Jag skulle vilja understryka att det måste vara av mycket storbetydelse för den enskUda arbetstagaren att kunna väga för- och nackdelar motvarandra när han eller hon har möjlighet tUl ett val mellan att gå ut påarbetsmarknaden och att stanna hemma, t. ex, för att ta vård om sina egna småbarn, en handikappad eller någon annan. Jag menar att de hemmamakar som utför ettproduktivt arbete i hemmet bör kunna inplaceras i det socialatrygghetssystemet, så att de inte kommer i sämre läge än de yrkesarbetande. Meddetta, herr talman, viU jag yrka bifall tUl den reservation som är bifogadsocialutskottets betänkande nr 1 5. FruSIGURDSEN (s): Motion 482 berör de hemarbetande kvinnornassituation. Motionen som sådan är ganska oklar. Den tar upp en hel del problemi det här sammanhanget, problem som gäller möjligheter tiUarbetsmarknadsutbildning, samhällsservice av olika slag, avlösning vid sjukdomoch semester, förtidspension, möjligheter att få förvärvsarbete, möjligheteratt få barntUlsyn osv. De krav som reses i motionen och som också finns ireservationen till utskottsbetänkandet går ut på att vi behöver en utredning omhemarbetets värdering i syfte att åstadkomma social trygghet. Det framgår interiktigt av motionen och inte heller av reservationen vad man här lägger ibegreppet social trygghet, men av resonemangen i motionen att döma ärtolkningen mycket vid, eftersom det är fråga inte bara om socialförsäkringarnautan om social samhällsservice av olika slag och i mycket stor utsträckning omarbetsmarknadspolitiska insatser. Som vi redovisar i socialutskottets betänkande nr 15 pågårutredningar eUer överväganden vUka enligt vår uppfattning täcker in det sommotionärerna är ute efter. Utskottet redovisar ett flertal utredningar somsysslar just med dessa frågor. Till det som redovisas i utskottets betänkandekan också nämnas att familjepolitiska kommittén har att utreda frågan om etteventuellt vårdbidrag. De krav och de problem som tas upp i motionen spänneralltså över ett mycket stort fält. I det slutliga yrkande som är kvar ireservationen krävs bara en utredning om hemarbetets värdering. Det talas om dehemarbetande kvinnornas situation. Hemarbete är ju något som bedrivs av bådemän och kvinnor, även om det av tradition oftast och tUl största delen utförsav kvinnor. Hemarbetande är ju aUa i någon form mer eller mindre, även de somär förvärvsarbetande. Utskottet har i sitt betänkande hänvisat tiU materialetfrån låginkomstutredningen. Som mycket riktigt sade, är det ensociologisk undersökning och inte i sig någon utvärdering. Enligt vad jag harmig bekant skall denna utredning läggas fram. Vi tycker aUtså att för att man skall kunna skapa densociala trygghet som har skisserats i motionen och även reservationen fordrassamhälleliga insatser av olika slag service, arbetsmarknadspolitik och andraåtgärder och vi anser att det inte behövs en sådan utredning som man kräver ireservationen. Jag vUl med detta yrka bifall tiU socialutskottetshemställan i betänkandet nr 15. De hemarbetande kvinnornas situation Fm FRNKEL (fp): Jag skall bara be att få göra uppmärksam påatt det i reservationen inte står någonting om hemarbetande kvinnor, utan detstår om de hemarbetande. Jag viU påpeka att jag yrkade bifall inte tUl motionenutan till reservationen. Överläggrungen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemstäUan, dels reservationen av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruFraenkel begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 15 punkten A röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. Utskottets hemställan bifölls. § 12 Vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 11 i anledning av Kungl, Maj:ts proposition angående vissa anslagur kyrkofonden, m. m, jämte motioner. Maj:t hade i propositionen1971:33 under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet överutbildningsärenden för föreslagit att fattabeslut i enlighet med vad i propositionen närmare angivits. 1 detta sammanhang hade behandlats delsmotionen 1971:1261 av , dels motionen 1971:1262 av i m, fl.,vari hemställts att skulle medge att ur kyrkofonden från och med den1 fick utgå medel för kontant ersättning för boendekostnad å 3 600kronor tlU envar av 19 i sjömansvårdsstyrelses tjänst anställdapräster. 1. att riksdagenmed bifall till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionen 1971:1261godkände de i statsrådsprotokoUet förordade riktlinjerna för anordnande avkonsulentverksamhet i stiften för konfirmandundervisningen samt medgav attkostnaderna för denna konsulentverksamhet skulle bestridas ur kyrkofonden, 2. att riksdagenmedgav att kostnaderna för förstärkning av arbetskraften i pastorat medfritidsbebyggelse och turism skulle bestridas ur kyrkofonden, 3. att riksdagenmedgav att fr. o. m, den icke prästvigda tjänstebiträden fick,med anUtande av kyrkofondsmedel, användas i den vidgade omfattning somförordats i statsrådsprotokollet, 4. att riksdagenmedgav att ur kyrkofonden a) skulle utgåmedel med högst för reparationsarbeten m, m, på stiftsnämndshuseti , b) fr, o. m. den Ijuli 1971 t. v. skulle utgå bidrag till avlöning av sekreteraren (generalsekreteraren)hos diakoninämnd enUgt i statsrådsprotokollet förordadegrunder, så länge sekreterar-tjänsten uppehölls av präst, c) fr. o. m, den 1juli 1971 t. v. skulle utgå bidrag med för budgetår tillkostnader för en präst med huvudsaklig tjänstgöring bland svenskar i , d) fr, o. m. t. v. skuUe utgå medel medhögst för budgetår för studiebidrag åt präster vid tjänstledighet i vissa fall och för anordnande av vissa teologiska fortbildningskurser för präster. e) för /72 skulle utgå medel med högst för anlitande av biträde vid handläggningen av kyrkliga ärenden inom vederbörande statsdepartement, f) fr. o. m. t. v. skulle utgå medel medhögst för budgetår tUl anlitande av predikobiträden i syfte att minska antalet sammanlysningar, g) för /72 skulle utgå bidrag tiU Svenskadiakon- säUskapet med högst tUl bestridande av kostnader för utbildning av kyrkomusiker vid , h) fr. o. m. t. v. skulle utgå anslag med135 för år till extra utgifter, 5. att riksdagenmedgav att ur kyrkofonden fick utgå medel för de ändamål som istatsrådsprotokollet angivits under rabriken V. Lagen (1970:940) om kyrkligakostnader samt bemyndigade Kungl, Maj:t att i den ordning Kungl, Maj:t bestämdebesluta om storleken av i statsrådsprotokollet under angivna rubrik nämndaersättningar, anslag etc, 6. att riksdagenskulle avslå motionen 1971:1262, Vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. HerrWERNER i (m): Jag blev något konfunderad när jag lästekulturutskottets betänkande nr 11, där bl, a. motionen 1262 behandlas. Vi är några stycken som i denna motion yrkar attsjömansvårdsstyrel-sens präster som tjänstgör i utlandet bör i lönehänseendebehandlas på samma sätt som sina kolleger i herrUandet. Vi menar att det måstevara en lika behagUg gärning att vara sjömanspräst i som iHelsingborg t. ex. Vi anser också att dessa sjömanspräster bör ha en bruttolönsom inkluderar boendekostnaderna, så att de kan skaffa sig en bostad efter sitteget fria val och inte behöver vara hänvisade tUl de mer eUer mindre brabostäder som vederbörande sjömanskyrka lyckas anskaffa och som styrelsenschablonmässigt måste värdera tUl . Statsrådet vUl inte vara med om denna uppräkning med 300kronor , som ju blir och skulle innebära att dessasjömanspräster får en årslön på . Det är att märka att statsrådetemeUertid inte hesiterar inför att höja lönen upp tUl 38 000 för den svenskepräst som tjänstgör i . Jag har ingenting emot att man har en präst somtjänstgör bland svenskarna i de kan behöva sin präst, tror jag menjag tycker inte man har anledning värdera det arbete mindre som svenska prästerutför bland svenska sjömän i utländska hamnar. De vänliga ord om sjömanskyrkornas arbete som finns iutskottsbetänkandet har jag också noterat, och jag skulle vilja frågautskottets värderade ordförande eller någon annan utskottets talesman om jagkan tolka det uttalandet så, att man från utskottets sida är överens med ossmotionärer om att dessa sjömanspräster utför ett så gagneligt arbete att de ilönehänseende bör UkstäUas med sina koUeger här hemma. Menar utskottet att manpå annat sätt bör finna en lösning av deras problem, t, ex, en lösning iförhandling med avtalsverket, så att avtalsverket kan inplacera också dessapräster i det lönesystem som gäller för kåren i övrigt? Nr 79 kan det anföras att sjömansprästerna får sin bostad genom Torsdaeenden sjömansvårdsstyrelsens försorg, mendå skall man tänka på att styrelsen 6 mai 1971 ' '' 'borera med frivUliga medel.Ingen kan väl finna det tiUfredställ- -------------------- ande att en del av lönen tas ur kyrkofonden och en del av insamlade