prot · FU0930 · 1971-12-31 00:00:00 — Mellanöl,m. § 1 Justerades protokollet för den 16 innevarande månad. § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj ;tspropositioner nr 17 tiU och nr 21 tiU utrikesutskottet, §3 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 12121215till lagutskottet och motionerna nr 1216-1220 tiU civUutskottet §4 Föredrogs och bifölls interpellationsframstäUningen nr 59. §5 Föredrogs och lades tUl handlingarna betänkande m 11angående verkställd granskning av styrelse och förvaltning. §6 Föredrogs betänkanden: Nr 12 i anledning avmotion om en flaggstång till nya 13 i anledning av motion omförsäljning av tidningar, tidskrifter m. m. inom . Kammaren biföll vadutskottet i dessa betänkanden hemstäUt. § 7 Mellanöl, m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 3 ianledning av motioner beträffande meUanöl, m. m. i (fp); Även om det förhåller sig så att vi aUa just nu brottas med hela värtsamhälle omspännande ekonomiska problem av allvarligaste karaktär, kan vi intepå grund av dessa problem lägga åt sidan de andra viktiga och mera långsiktigaproblem som vi nu skall behandla. Ingen har ju heUer ifrågasatt att så skulleske. Detvore naturUgtvis fel, herr talman, att påstå att dagens alkoholproblem enbartär en fråga om mellanölet och följderna av dess frisläppande 1965. Man kankanske lätt få ett intryck av att alkoholproblemet skulle vara så jag höll påatt säga relativt enkelt som att det skulle röra sig om mellanölet, när manläser de betänkanden som avgivits av beviUningsutskottet och avskatteutskottet med anledning av ett stort antal motioner. är det tiomotioner som behandlas i ett och samma betänkande. Mellanöl, m. m. Alkoholproblemet är självfallet liksom de flesta samhäUsproblemsom vi arbetar med egentligen inte ett problem utan ett komplex, sammansatt avmänga problem. Det borde nästan vara onödigt, herr talman, att erinra om attdet här även rör sig om missbruk av andra alkoholdrycker än mellanöl; det gäUerdiskutabla former för alkoholförsäljningen, alkoholreklamen, OtiUräckUg omsorgom och vård av ungdomen, otUlräcklig information tUl allmänheten och särskUttUl ungdom både pä bredden och pä djupet rörande olika fakta i alkoholfrågan,bl. a. beträffande olika alkoholdryckers egenskaper och risker. Det rör sig omdet moderna arbets- och fritidsUvets monotoni och brist pä mänskUgt positivaoch trivselskapande inslag. Man kunde kanske särskilt nämna alkoholproblemetsom ett av den moderna tätortens problem, tUl dels bottnande i ett behov av attmed bruksgifternas hjälp fly från verkligheten i form av nutidssamhäUetstristess och brist pä kontakt, pä personlig närhet och värme, mänskliggemenskap, verkligt medmänskligt intresse meUan individerna inbördes. Lika oriktigt som det alltså är att uppfatta det modernaalkoholproblemet som enbart en fräga om mellanölet skulle det dock vara attgöra gällande att dagens alkoholproblem jusl inte aUs hade något att göra medmellanölet. Att intresset kommit att koncentrera sig på denna bit avalkoholproblemet sammanhänger i det närmaste med vad som hände 1965, då enriksdagsmajoritet drev igenom mellanölsreformen, och med vad som däreftergjorts för att så effektivt som möjUgt förverkliga denna reform. Det förtjänar att erimas om att den senaste utredningenrörande försäljningslagstiftningen beträffande maltdrycker slutförde sittarbete 1959, dä ett betänkande lades fram om en friare ölhandel, dock under treviUkor, nämligen för det första att starkölsförsäljningen skulle ske i sammaformer som bestämdes 1954, dvs, enbart genom systembolag, för det andra attmeUanölsfrågan inte aktualiserades och för det tredje att alkoholhalten i detvanliga ölet, klass II, dvs, det nuvarande ölet typ A, bibehölls vid enmaximigräns, som på grund av livsmedelsbrist under kriget satts vid 2,8viktprocent. Före kriget låg denna gräns vid 3,2 viktprocent, riksdaggodtog i stort det betänkande som avgavs 1959 av bryggeriutredning,och frägan om ett mellanöl kom då inte upp, något som säkerligen sammanhängermed att 1957 avvisat ett förslag om att detta öl skulle införas. När propositionen om praktiskt taget fri försäljning avmeUanöl genom livsmedelshandeln lades fram skedde detta nästan utan annanmotivering än att denna dryck genom sin blotta existens, genom sitt inträde påmarknaden, skulle slå ut starköl och starksprit eller i varje faU kraftigtkonkurrera med dessa drycker. Vi var ganska mänga som tvivlade och gick emotförslaget, vilket lades pä bord under en sällsynt omfattandepublicitet eller rättare sagt propaganda i press, radio och TV, uppföljd av entidvis intensiv och påträngande reklam genom bryggerUndustrin. Jag tUläter mig, herr talman, att erinra om de fyra skälmot mellanölets införande som jag anförde i debatten i denna fräga i andra kammare. De framfördes redan då i komprimerad form, jäg skall givetvis endast i största korthet beröra dem här. 1, Alkoholsvagare drycker, t, ex, mellanöl, är inteproblemfria ur social synpunkt. Även dessa drycker ger påverkanseffekter, som visserli gen kan vara mindre än de som starksprit ger men ändå ofta fullt tUlräckliga för att i det moderna trafik- och maskinsamhället vara klart riskabla. Redan två till tre flaskor mellanöl torde, särskill i kombination med trötthet eller konsumtion av någon tablett, ge riskabel påverkan, eventuellt t. o. m, så stark att den kvalificerar för rattonykterhetsbrott. Det finns betydande alkoholproblem även i de s. k.öUänderna, t. ex. och , och där ökar starkspritkonsumtionen jämsides med den stigande ölkonsumtionen. Det torde alltså inte vara fråga om ett utbyte av ölsorter. Jag framhöll att man dock gärna skulle vilja fä veta mera om detta genom att pä ort och stäUe noga ta reda på om något utbyte verkligen sker av starksprit mot någon av öldryckerna. Det mest sannolika är väl att meUanöl blir en kompletteringsdryck tiU de alkoholstarkare dryckerna, i mänga faU en direkt förmedlare av tion av starkare drycker. Ölalkoholism var för övrigt inte ens före mellanölsreformen något okänt problem och är det tyvärr inte heUer , 3, Man kan inte räkna med en återhållsam försäljning,eftersom vinstintresset direkt markerats genom stark monopoUsering av en alltmer kapitalstark ölhantering en enligt den framlagda propositionen starkt spridd försäljning av meUanöl genom ett stort antal livsmedelsbuti ker och en säkerligen växande konkurrens och ökad reklam för mellanöl på grund av ökat inflytande frän utländska ölindustrier. Omstruktureringseffekten mäste på grund av nu antyddaomstän digheter bli mycket måttlig genom den föreslagna åtgärden att enbart släppa fram mellanölet tiU fri försäljning. Det kan nog bli en omstruktu rering av en sådan åtgärd men i så fall från det vanliga ölet tiU det starkare mellanölet och alltså inte den omstrukturering man oftast talar om, nämligen ett utbyte av starkare drycker mot svagare. Om man skaU få tUl stånd en sädan omstrukturering av ölkonsumtionen som man brukar åsyfta, fär man nog tUlgripa helt andra medel än enbart en mellanölsreform. Ungefär sä här motiverade jag mitt motståndmot mellanölsreformen, en motivering som tycks stå sig bra, då vi nu har femårs trist erfarenhet av denna reform, särskilt rörande utfallet bland en vissoch ganska stor del av ungdomen. Vad jag särskilt tryckte pä var att djupgåendeutredning på de punkter jag sålunda här kort refererat tUl inte låg till grundför reformförslaget. Vad kan man dä göra åt mellanölsmissbruket såsom en del avdet svårbemästrade samhäUsproblem som alkoholproblemet i stort utgör?Patentlösningar torde ingen kunna erbjuda. Naturligtvis skaU dettaspecialproblem ses i sitt större alkoholpolitiska sammanhang, men riksdagen1970 och skatteutskottet anser Ukväl och med rätta att detta delproblem ärsä allvarUgt att det bör behandlas med förtur. gör denna sinbedömning med ökat eftertryck jämfört med vad som uttalades av 1970 ärs bevUlningsutskott.Orden "skyndsamt" och "snabbt" förekommer på fyrastäUen i motiveringen för Mellanöl, m. m. Mellanöl, m. m. Flera motionärer påyrkar i är Uksom försäljningmed lagUgt stödda restriktioner av olika typ och ger därmed tUl känna sinuppfattning att de frivUUga försäljningsinskränkningarna är otUlräckUga ellertämligen verkningslösa. Jag vill gärna peka på att bevUlningsutskot-tet 1970motsatte sig meUanölsförsäljning genom Systembolaget, ett yrkande somåterkommer även från motionärers sida. Utskottet tUlfogade, utan att 1970års riksdag gjorde invändningar: "Det kunde dä finnas starkare skäl attöverväga om mellanölet bör bibehåUas eller om alkoholgränsen bör sänkas. "Eftersom jag inte hade tUlfälle att delta i andrakammardebatten om denna sak ihöstas, vUl jag gärna understryka detta utskottets och uttalande. Lät mig sluta med, herr talman, att beklaga att förslag imotionen 594 om förtursbehandling av ökat stöd tUl information i alkoholfråganoch ett sådant uppslag som åtgärder för att med förtur fä tiU stånd en bred ochkoncentrerad upplysningsaktion mot alkoholmissbruket under t, ex. entreårsperiod ett uppslag som utgör ett av de tre yrkandena i motionen 234 -fått en så kortfattad behandling i betänkandet. Med tanke på den effektivitet och slagkraft varmedmellanölsreklamen och mellanölsförsäljningen bedrivits och de ogynnsammaeffekterna därav på nykterhetstUlståndet, särskilt inom vissa ungdomsgrupper,kan jag dock förstå och även godta och uppskatta att utskottet inriktat sig päatt få tiU stånd snara åtgärder mot mellanölsmissbruket. Jag hoppas, herrtalman, att utskottet Uksom bevUlningsutskottet även haft sinuppmärksamhet riktad på de svåra problem som pubväsendet, som håller på attutveckla sig, är i färd med att skapa. Utskottet har trots att motionerna formellt avstyrktsanvänt ett klarspråk som inte är så vanligt i riksdagssammanhang och värt alluppskattning. Det heter i betänkandet; "Utskottet finner alltså i likhetmed flertalet motionärer att alkoholpolitiska utredningen skyndsamt börbehandla mellanölsfrågan och framlägga förslag i detta ärende." Jag ber att få yrka bifall tUl utskottets förslag. Idetta anförande instämde herrar och (båda fp). HerrWENNERFORS (m); Det är ganska intressant att bara några månaderefter att vi haft en debatt om ölet och då skrivit ganska kraftfullt att manförväntar sig att den sittande utredningen med förtur behandlar dessa problemåterigen behandlar frågan. Det nya skatteutskottet bara instämmer i vadbeviUningsutskottet skrev och skärper t. o. m. tonen man räknar medatt den alkoholpoUtiska utredningen med förtur skall behandla mellanölsfrågan,och inte bara detta utan den skall göra det skyndsamt. Det är dock synd att det inte framgår av betänkandet attdetta är just vad som sker i utredningen. Alkoholpolitiska utredningen harsedan november månad intensivt arbetat just med meUanölsfrågorna och gör detockså . Man kan vänta ett avgörande . Att vi får tvådebatter så nära inpå varandra hälsar jag med tUlfredsställel- se, ly detär vikligt att alkoholdebatten hålls levande. De tendenser som vi kan iakttaganär del gäller alkoholbruket och framför allt mellanölsbruket är sä oroandeatt det finns all anledning att diskutera frägan. Det har sagts mänga gånger, men jag vill återigenunderstryka det, att alkoholproblemet är det svenska samhällets största socialaproblem . Ändå är del för mig överraskande att sä många motioner väckts,vUka enbart syftar till restriktiva ätgärder. Jag kan inte finna mycket rim ochreson i ett motionsyrkande som gär ut pä att vi skall avskaffa meUanölet, attdet inte längre skaU få tUlverkas eUer att vi i andra hand skaU förklaramellanölet vara rusdryck och att detta aUtså skaU säljas enligtrusdrycks-försäljningsförordningen, dvs. Andra har klartuttalat att det inte skulle få säljas i livsmedelshandeln utan isystembutikerna. Jag har all respekt för den uppfattningen, men jag undrarom de som förfäktar den meningen riktigt tänkt igenom konsekvenserna. Enpraktisk konsekvens är att vi måste bygga ut våra systembutiker rätt ordentligtom vi skaU få rum med alla ölflaskor och alla ölburkar. Vi konsumerar ju ändå310 miljoner liter öl , och det blir en rätt skrymmande mängd av flaskoroch burkar över en miljard. Det är ganska många backar som skall få plals päförsäljningsstället. Det innebär som sagt att vi mäste bygga ut syslembolagsbutikernaeller etablera särskUda ölhallar runt om i landets kommuner. Det är denpraktiska sidan av saken. Den tycker kanske en del att man borde kunna klara;om problemet är sä allvarligt borde vi kunna satsa på detta. Men vi nekarsamtidigt en mycket stor del av svenska folket att med lätthet anskaffa dettaöl, som för mänga människor är en måltidsdryck eller en sällskapsdryck som denyttjar i måttliga mängder att vi sedan har ett oroande problem är en annansak. Men vad innebär det - och jag skulle kunna vända mig tiUfru , som har motionerat på denna punkt att vi lockar aUa människorsom skall köpa några mellanöl att gå tiU Systembolaget, där aUa de andraalkoholhaltiga dryckerna finns? Det är kanske lite för naturligt för människorsom kommer in på ett försäljningsställe att köpa med sig en halva renat när deändå är där. Det är en annan sida av saken, som vi ocksä mäsle beakta. Jag tycker således att även om vi har all anledning attkänna oro inför utvecklingen går man dock ibland litet tUl överdrift. Ölet blirgärna felaktigl beskyllt för att vara orsak tUl aUa problem och tiU berusning ide enskilda fallen. Av polisrapporter framgår att vid det första förhöretberättar den som har överträtt nägon lag att "jag drack bara några glasmellanöl", men vid den senare utredningen visar det sig ofta att det intebara var mellanöl utan det kunde vara vodka, brännvin, visky, gin eUer annansådan starksprit. Det är tyvärr alltför vanligt att man intar någon starkdrycki början av kvällen och under resten av kvällen uppehåller berusningen med öl.På det sättet blir ölet beskyllt för att vara den ende boven i dramat. Det har gjorts undersökningar i samband med någrauppmärksammade brott. Vi minns hur det stod i tidningarna:"Mellanölsberusade ungdomar slog Uijäl gammal man," Det var ett av defaU det förekom tre till - där man gjorde en särskild undersökning, Isamtliga fall fick ölet i massmedia skulden för berusningen och indirekt försjälva brottet vUket i detta Mellanöl, m. m. MeUanöl, m. m. fall varmycket tragiskt. Av polisrapporterna framgår att de senare utredningarna visadeatt det inte var enbart mellanöl utan också andra drycker som vederbörande hadeintagit. Det bör också beaktas. Sedan bör man ställa sig frågan; Vad hade vår ungdomdruckit om inte detta meUanöl hade funnits, om det inte hade blivit"inne" att dricka mellanöl? Här kommer jag tiU frågan, i vilken månvi har nått det alkoholpolitiska mål som vi i har ställt upp för osssedan slutet av : att försöka styra över konsumtionen frän starkaretUl svagare drycker. Mina ärade kolleger mäste väl ändå medge att på denpunkten har vi lyckats komma en bit på väg. Vi har trängt tiUbakastarkspritkonsumtionen. Jag skulle tro att en hel del minns hur vi i början av1960-talet sade att i består den totala konsumtionen tUl 6065 procentav öl men i lill av starksprit, I en debatt för en del årsedan ställde jag frågan jag tror t, o. m, att det var tUl iStockholm: Om vi inte kan komma ifrån alkoholkonsumtion över huvud taget,vilket konsumtionsmönster väljer vi? Jag tror att också höll medmig om att visst väljer vi den svagare drycken, om vi absolut mäste accepteranågon form av alkoholkonsumtion i samhället. utgör ölet en mycket större del av den totalakonsumtionen . Vi har trängt tUlbaka starkspriten tUl under 50 procentav den totala konsumtionen. Jag ser det som någol positivt, och jag tycker attde som vill försöka bedöma denna fråga sedd ur alla aspekter också bör ta meddetta i sin bedömning. Därför återkommer jag till frågan; Vad hade våraungdomar druckit om inte meUanölet hade funnits, om det inte hade blivit"inne" att dricka meUanöl? Jag minns frän åren 1959-19601961 hur manhittade ett fruktansvärt stort antal tomma "halvpannor" runt omkringdansbanor och idrottshallar och sådana lokaler som användes för skoldanser ochUknande. Det var ett verkligt problem dä. Sedan har det blivit ölflaskor ochölburkar i stället. Det anser jag också vara OtiUfredsstäUande, men om jagmåste acceptera något av detta är det fräga om vUkel jag väljer. Dä väljer jagnaturligtvis den dryck som är förenad med de minsta skaderiskerna. Det kan sägas att om inle mellanölet hade funnits och detinle hade blivit sä inne, som del heter, att dricka det, hade man eventueUtdruckit starksprit i stället. Då kanske någon hade sagt; Ja, men det är intelika lättUlgängligt, och därför hade antalet konsumenter i alla faU blivitmindre. Det måste jag helt instämma i. Men frägan blir hur vi skulle klaradessa färre alkoholkonsumenter. Trots allt är det större problem medalkoholkonsumenter som inmundigar starksprit än med alkoholkonsumenter somanvänder en svagare alkoholdryck. Vårt problem hade nog i aUa fall varit storteUer kanske t, o, m, större. Mina damer och herrar! Kanske känner ni tUl att det päRåsunda-stadion och vid en del andra idrottsanläggningar bedrivs försök medmellanölsutskänkning. Det är många som har varit upprörda över det, och det ärväl inte utan att man själv undrar om ölet passar ihop med idrott fotboll,ishockey, bandy osv. Vi har varit inne på tanken att det inte är något lyckligtförsök och att vi nog borde stoppa det. Men jag har för bara nägra dagar sedanfått höra från ledande personer inom svensk idrott - och dettycker jag är rätt intressant i det här sammanhanget - att nu är det inte lika vanligt att folk har flaskan innehåUande starksprit i byxfickan eller portföljen. De menar att det beror på att man i stäUet kan dricka en meUanöl pä läktaren intUl fotbollsplanen, ishockeyplanen eller vad det rör sig om. Hur vet man det? Jo, man räknar bara antalet tomflaskor efter evenemanget och finner att det är avsevärt mindre. frågar man från idrottshåU vUkel vi föredrar att dessa människor på läktaren står och smygsuper ur sina medhavda flaskor med starksprit eller att de har möjUghet att vid serveringen få sig en mellanöl. Vi vill naturUgtvis hellre att de skaU dricka kaffe, men det förekommer ändå en viss konsumtion av öl i sammanhanget. fick jag höra från enskolstyrelseledamot att man i hennes hemkommun hade observerat atthaschrökningen minskat. Men man hade fått ett annat problem - ungdomarnadricker öl i stället. Hon sade: Vi funderar nu på vUket vi som ansvariga iskolstyrelsen bör föredra att de röker hasch eller att de dricker mellanöl.Hon frågade mig: "Vad tycker du ?" Och jag för frågan vidare:VUket föredrar vi - attvåra ungdomar röker hasch eller att de dricker mellanöl? Jag förstår att flera reagerar och skulle vUja säga: Ingeidera! Naturligtvis instämmer jag helt med det, men vi mäste ändå se tUl realiteterna. När det trots allt förekommer en konsumtion, mäste vi försöka fä ungdomarna att använda det nunst farliga. Flera av de åtgärder som föreslås i motionen skulle alltsåenligt min mening uppfattas negativt av många bland vårt folk, inte minst blandungdomarna. Det gäller ju att förankra bestämmelser och förordningar irättsmedvetandet, och jag tror att man skulle ha mycket svårt att göra det närdet gäller ett förslag om avskaffande av mellanölet. Det finns en hel del andraförslag som jag inte tror kommer att accepteras av den stora majoriteten. Man frågar sig då vad vi skall göra, vad vi har förrecept. kom också in på den frågan i slutet av sitt inlägg, ochhan betonade informationen. Det har jag gjort , och jag har menat attinformation är den positiva, konstruktiva åtgärd som vi borde satsa pä i förstahand, innan vi tar tUl de andra, restriktiva åtgärderna. Jag vill pårrunna kammarens ledamöter om att när riksdagen1954 fattade beslut om motboksreformen, som ju var en Uberaliseringsreform,beslöt att vi avsevärt skulle öka samhäUsinformationen ialkoholfrågan. Dessutom skulle undervisningen i vårt skolväsende ökas ocheffektiviseras. De som var med då och var intresserade av denna fråga minnsockså att det är 1955 genomfördes en rätt omfattande informationskampanj, somkostade . Det blev CFN Centralförbundetför nykterhetsundervisning som organiserade denna information. Men hur gick det sedan? Vad har vi haft i fråga omsamhällsinformation i alkoholfrågan ? Vad har skett iskolan när det gäller undervisning i alkoholfrågan? Här kan man verkligen haanledning att höja rösten. Man kan beteckna det som ett fiasko, som enriksskandal, att inte myndigheterna på alla håU följde intentioner1954. SamhäUsinformationen har inte ökat under dessa . Mellanöl, m. m. Mellanöl, m. m. I dagkostar den mellan 4 och 5 miljoner. Vi får in ungefär 3 miljarder iskatteinkomster på dessa drycker. Men det enda vi gör när det gällersamhällsinformationen är att vi strör ut litet pengar här och var tillorganisationerna och genomför små, halvhjärtade upplysningskampanjer ibland.Men det är ju långtifrån vad man hade tänkt sig i förberedelserna årsmotboksreform. Då väntade man sig helt andra krafttag på detta område. Och ännu allvarUgare är det som gäller skolan. Visstskrevs det in i timplaner och läroplan att alkoholundervisningen skulleförbättras och utökas. Men vad man verkligen försummade var informationen tilldem som skulle meddela undervisningen tiU eleverna i svensk skola. Exempelvisbiologilärarna fick ingen form av ordentUg och grundlig undervisning ialkoholfrågan. Det blev tyvärr naturligare för biologiläraren att syssla medkryptogamerna och deras generationsväxUngar och med gälbägarnas skiftande ödenän att ägna sitt intresse åt alkoholfrågan. BiologUäraren hade helt enkelt intekunskaper för det han kände olust vid tanken på elevernas frågor, och hantrodde sig inte om att kunna bemöta elevernas invändningar. För övrigt var detför fä timmar för att man skulle kunna få bort den studentikosa inställningentiU alkohol som kanske omöjliggör ett verkligt allvarligt engagemang i dessafrågor. Resultatet har alltså varit, ,att här startar biologilärare sin lärarbana utan förutsättningar att göra eninsats i kampen mot alkoholmissbruket, och ständigt nya generationer harlämnats utan kunskaper i alkoholfrågan. Tänk om vi skulle gå ut och göra engallup bland svenska ungdomar och ställa frågor som mätte deras kunskaperi alkoholfrågan! Det skuUe bli ett mycket, mycket dåligt resultat. Tänk om viskulle gå ut och fråga svenska föräldrar vad de kan i alkoholfrågan och om devet hur de skall fostra sina barn i detta ämne! Så mycken viUrådighet vi skullefå samlad i en sädan undersökning, och så mycken brist på kunskaper vi skullebli varse. Och som sagt; Gä ut och fråga den svenske biologiläraren!Gä ut och fråga läraren i samhäUskunskap, som också skall undervisa ialkoholfrågan! Gå ut och fråga klasslärarna, som på grundskolestadiet skallundervisa i detta ämne, vad de kan! Det är nästan en riksskandal, herr lalman, att vi inte hargjort någonting åt detta imder dessa . Och här Ugger, menar jag, en avorsakerna tiU de oroande tendenserna beträffande alkoholmissbruket. skall det sägas att det under de allra senaste årenbörjat hända ting när det gäller utbildningen av lärare, och vi har väl börjatfå en Utet annan inställning över huvud taget tiU informationen. Man kan därförkanske räkna med att det kommer att hända någonting påområdet. Men det är många årskullar som har lämnat svensk skola utan att hafått dessa kunskaper. Jag tycker att det är något av det mest allvarUga. Dennafråga behandlas ocksä i alkoholpolitiska utredningen, och sä småningom fär viväl se resultatet. Jag viU, herr talman, sluta med att yrka bifaU tillskatteutskottets förslag. Jag skulle naturUgtvis ha varit mera tUlfredsstäUd omdet av betänkandet hade framgått att alkoholpolitiska utredningen just sysslarmed dessa frågor. Jag skuUe kunna tänka mig att samtliga kammarleda- möter är Uka oroade som de som väckt motioner i detta ämneunder Nr , och detta gäller nog även alla utanför detta hus som ser den tendenserna beträffande alkoholkonsumtionen, HerrWIKLUND i (fp) kort genmäle; Av ' anförande fick man nästandet intrycket att det helt och håUet saknas information i alkoholfrågan. Så ärdet ju inte.