prot · FU09147 · 1971-12-31 00:00:00 — Om det dååterigen kommer upp representanter för några företagsledningar tillfinansministern och meddelar att det är deras mening att börja undersöka, om dekan slå ihop sina företag, såvida de finner det vara förenhgt med sinaintressen och därmed också samhällets intressen, skuUe finansministern då enUgtherr mening ge en presskonferens och tala om att två företagtillsammans skall undersöka om de kan förena sina verksamheter? Jag är aUdelesövertygad om att vid noggrann eftertanke skuUe dra sig för attutfärda den rekommendationen. HerrBOHMAN (m) kort genmäle; En utgångspunkt för mitt resonemang är ju detkrav på öppenhet som finansministern, hans vänner i regeringen och hanspartivänner över huvud taget driver i andra sammanhang. Debatten ominformation, medinflytande och medansvar genomsyrar dagens svenska samhälle.AUa partier är ense om att man skall ge de anstäUda och de enskUda människornastörre möjhgheter att påverka sin miljö och sin framtid, och de som driverdetta hårdare än andra brukar vara just regeringens ledamöter. Om några företagare kommer upp till finansministern ochmeddelar att de funderar på att slå ihop ett antal företag och frågar hurfinansministern ser på det, borde finansministern med den aUmänna instäUninghan har säga tiU dem: Gör inte det här bakom fäUda rullgardiner i ett parstyrelserum, utan gör det så öppet som möjligt! I varje faU bordefinansministern jag utgår ju ifrån de resonemang som ni själva i andrasammanhang brukar föra inte ha lovat mera än att regeringen var beredd att isinom tid pröva frågan enhgt gäUande lagar och författningar, när företagensförhandlare åstadkommit ett resultat som de ansåg tiUfredsstäUande, och attfrågan då skuUe bedömas helt förutsättningslöst. Jag kan, borde finansministernsäga, självfallet inte ge några löften utan att ärendet i vederbörlig ordninghar dragits i regeringen. I det här fallet var, om jag är rätt underrättad, ty dethär är ju fortfarande rätt sekret, både statsministern och finansministernorienterade, och de gav vederbörande underhandslöften att framlägga enproposition i ämnet. Det är möjligt att vår lagstiftning inte är bra, att detvore bättre om vi hade fullständigt klara lagregler, så att företagen självainte behövde fråga på förhand. De borde kunna utläsa av lag och lagkommentarerom de villkor som gällde. Därigenom skuUe vi sUppa sådana härslutna kontakter, som inte är bra, vare sig för företagsamheten eller förförvaltningen, och som upplevs av de enskilda som berörs som utomordenthgtotUlfredsställande. Fråga de anstäUda i de båda bankerna hur de upplevde att fåhöra i radio och läsa i tidningar att deras jobb ändrat karaktär. Många av oss har kritiserat vad som händer i Facit,vi har kritiserat Durox, verkstad och Junex, för att nu nämna några namnsom står som begrepp för händelseförlopp där anstäUda och andra berörda intevarit orienterade och inte kunnat påverka utveckhngen. De anstäUda har rätt attkräva att få tillfälle att "anpassa sig" och det kan de få, om mangår till väga på mera öppet sätt och ger information . Finansministernvet hka bra som jag att ett stort antal samarbetsavtal kommer tUl stånd öppet. Befrielse frän statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. börjar retirera, och han har välett inlägg kvar så att han kan göra det helt och fuUt. Han sade; När företagarekommer upp tiU finansministem, bör finansministern ge dem rådet att gå hem ochföra diskussionen så öppet som möjligt. Men hur gör man, om de kommer upp tUlfinansministern och säger att den förhandhng de påbörjat är så komphcerad ochförhandhngstråden så tunn, att de inte ens kunnat inviga sina reguljärastyrelseledamöter i att man börjat förhandla när en mycket, mycket begränsadgrupp bestående av ett par man på vardera kanten sköter förhandhngarna? Jag fickju klart för mig hur ömtåhg företagen ansåg situationen vara. Jag tycker attdet skuUe ha varit ett missbrukat förtroende, om jag skulle ha gjort väsen avvad jag fått veta. Men vad jag frågade om var ju följande: Närett par företag har börjat en förhandling, så ömtåhg och komphcerad att endasten ytterst begränsad grupp för diskussionerna för att undersöka om det ärmöjligt att komma fram till en uppgörelse och ärendets fortsatta handläggningdessutom kan ha aUmänna konsekvenser och verkningar, bör då finansministem geoffentlighet åt att dessa företag börjat förhandla? Man vet ju inte om det överhuvud taget går ihop eUer inte. Det var den frågan jag stäUde tiU ,och dä svarade på någonting annat i stället. Om nu her sägerfrån sin bänk att det begär han inte av finansministern, varför då aUt dettaväsen om hemhgheten i den här affären? Dessutom är det och det vill jag säga allra sist ingajobb som har upphört, enhgt vad jag är underrättad om. De som var anstäUda i debåda tidigare bankerna är anställda av den nya stora banken. Herr förste vice talmannen anmälde att anhålUtatt till protokoUet få antecknat att han inte ägde rätt tUl ytterUgare repUk. Jag skaU endast gå in på en specieU fråga,den om "viss Undring i beskattningen vid samgående mellanaffärsbankerna". Jag kommeratt försöka belysa frågan rent principieUt, således icke Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. enbart medtanke på det speciella fall, som vi nu behandlar. Jag vUl då först och främst framhålla, att jag om nusammanslagningen kommer tih stånd - icke har något att erinra mot attriksdagen medger befrielse från skattskyldighet till inkomstskatt och tillutskiftningsskatt i detta fall, det finner jag vara fullt naturUgt. Nej, herr talman, det jag ur rent principieUa synpunkterviU diskutera är de gällande dispensbestämmelserna i 35 § 3 mom.kommunalskattelagen om befrielse från inkomstskatt för realisationsvinst, somkan uppkomma när aktieägare överlåter sina innehavda aktier varesig det gäller banker eller andra aktiebolag. Jag håUer i princip med finansministern då han säger, attdet enhgt hans mening ej från aUmän synpunkt finns anledning att behandlafusionsåtgärder av affärsbanker mindre förmånhgt vid beskattningen änmotsvarande åtgärder inom andra delar av näringslivet. Finansministern säger vidare, att fusionen inte skallutlösa reahsationsvinstbeskattning. Jag förstår finansministerns tanke, den är i dettasammanhang fullt logisk. Finansministern har, då det varit tal om fusioner, varitmycket medgörUg. Ansökan om dispens från reahsationsvinstbeskattning har sågott som aUtid beviljats. Fallet Fannyudde är väl undantaget, som egentligenbara bekräftar regeln. Finansministern menar att ett avslag på ansökan ombefrielse från realisationsvinstbeskattning skuUe vara hämmande. Så var intefallet beträffande Fannyudde, äger av aktierna, dettatrots avslaget av ansökan. Vi har här i en reahsationsvinstbeskattning, somjag anser vara tämUgen bra. Vid försäljning av aktier bUr 100procent av vinsten skattepUktig. Det finns ingenting att erinra mot detta. Vidförsäljning meUan två och bhr , meUan tre och bhr 50procent och mellan fyra och blir av vinsten skattepUktig. Vid så kaUad tvångsinlösen av aktier, vUket torde bUaktueUt i det här fallet - tvångsinlösen kan enhgt aktiebolagslagen ske ommoderbolaget äger av aktierna i dotterbolaget kommer deaktieägare, som icke innehaft sina aktier , att få en del av sin vinstbeskattad. Ikommunalskattelagen 35 § 3 mom. fjärde stycket heter det: "Har egendom som avses i detta moment avyttrats genomsådan tvångsförsäljning som anges i 2 mom. andra stycket, beräknasskattephk-tig reaUsationsvinst icke till högre belopp än som motsvarar 10procent av vad den skattskyldige erhåller för egendomen efter avdrag förkostnad för avyttringen." Enhgt mitt sätt att se är detta fuUt riktigt. Man måstebedöma läget med utgångspunkt från vad vederbörande hade för avsikt då hanköpte aktierna. I det övervägande antalet fall är det nog så att om man köperaktier har man för avsikt att äga aktierna . Det vore nog att tubba på rättssäkerheten, om man icke viden fusion behandlar dessa aktieägare på detta sätt, dvs. oberoende av hur längede ägt aktierna skaU de bh skattephktiga endast för av försäljningssumman,naturhgtvis med de sedvanliga undantagen om obetydhg vinst etc. Så långt är aUtså finansministern och jag i principöverens. Men så kommer vi till den punkt, där våra vägar skiljs, därfinansministern i sin iver att driva på omstruktureringen av vårt näringslivenUgt min mening felaktigt gynnar aktieägarna på skattebetalarnas bekostnad. Då jag har en hten svag misstanke om att inte samtligaledamöter i den här kammaren är fuUt insatta i problematiken beträffandereaUsations-vinstbeskattningen tillåter jag mig, herr talman, att dra bara etthtet sifferexempel. Vi säger att vi har ett aktiebolag med aktier på 1 000kronor nomineUt. Aktiebolaget håller nere utdelningen; den kanskeskulle ha kunnat bh ungefär dubbelt så stor, men man låter pengarna stanna kvarinom företaget, vUket i och för sig är mycket vällovUgt. Man konsoUderar juföretaget och man undviker på så sätt dubbelbeskattning. Det intressanta är faktiskt här, om jag får gå en aningvid sidan om ämnet, att om ett företag håller nere utdelningen blirskatteinkomsterna för stat och kommun lägre. Med den marginalskatt man kanräkna med torde ca. av det belopp som utdelas gå tiU stat och kommun en lägre utdelning innebär således mindre skatteinkomster såväl för primär-som sekundärkommunen och för staten. En låg utdelning innebär ju även när detgäller icke börsnoterade aktier att det nog förefinnes ganska stor sannoUkhetför att omedvetet håller nere värdet på aktierna. Är utdelningenlåg ökas utsikterna till en aUtför låg värdering. Det blir då ofta så attaktieägaren kan få lägre förmögenhets skatt än han skuUe ha. Nåväl, efter denna hlla utflykt går vi tiUbaka till mittUlla sifferexempel. Det dyker upp ett företag som visar intresse att köpaaktierna i det företag som jag diskuterade. Finansministern uppvaktas, ochhan går generöst med på befrielse från reahsationsvinstbeskattning för deaktieägare som ägt sina aktier . Vad bhr slutresultatet? Jo, efter förhandhngar beslutardet köpande företaget erbjuda aktieägarna per aktie. Vi tar då somexempel en aktieägare som köpt 50 aktier för kurser vid ungefär det nomineUabeloppet, han har aUtså gett . Denna aktieägare finner plötsUgtatt han för dessa aktier fått . Detta innebär således en vinst på200 skattefritt! ! Vad jag vUl, hert talman, är bara att av dessa250 skaU beskattas, att således räknas som reaUsationsvinstoch i vanhg ordning belägges med skatt, aUtså precis enUgt kommunalskattelagen.Med en marginalskatt på skuUe det då bU en skatt på 17 500 kronor.Man kan väl inte tycka det är helt orimUgt då vederbörande tjänar 200 000kronor. Det motsvarar i alla faU . Men tydligen tyckerfinansministern att den skattebördan är Utet för tung. Jag undrar vad kammarensledamöter egenthgen tycker. Och vad säger ni som ansvarar för primär- ochsekundärkommunernas ekonomi? Det är ju pengar som går ifrån dessa kommuner pågrund av att finansministern beslutar över våra huvuden. Låt mignu, herr talman, på det att inget missförstånd skall uppstå - Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. det verkarvara lätt att bli missförstådd i den här församUngen , det är så många somhar blivit det säga att det exemplet jag redogjorde för var ett exempelpå hur det kan gå med en alltför generös finansminister. Det är den princip somfinansministem och regeringen arbetar efter som jag vill komma åt. Det kan intevara rimUgt att finansministern mer eUer mindre ensam får avgöra om aktieägaresom innehaft aktier skall åtnjuta skattebefrielse eUer inte dådet är tal om en fusion. I det faU som vi nu har att behandla gäUer det juprincipiellt samma fråga, dvs. skattebefrielse för de aktieägare som gör envinst och som innehaft sina aktier i respektive bankbolag . Detbetyder, att i det här aktueUa faUet, då det till mycket stor del rör sig omutbyte av aktier och tiU mindre del av förlagsbevis och reserver, kan vinstenför aktieägarna naturUgtvis procentuellt sett inte alls jämföras med detexempel jag redogjorde för. Vad är det nu för skUlnad mellan det ärende vi nu har attbehandla och de andra ärenden där finansministern helt generöst beviljataktieägarna skattebefrielse för reahsationsvinst? Jo, finansministern har medstöd av 35 § 3 mom. tredje stycket i kommunalskattelagen kunnat medge befrielsefrån beskattning enligt 35 § 3 mom. andra stycket samma lag, när aktieägarna iett aktiebolag överlåtit sina under innehavda aktier iifrågavarande bolag tUl annat aktiebolag. Maj;t bestämmer aUtså detta helt lagenligt. Men nämnda paragraf i kommunalskattelagen gäUer ju inte för debankbolag som vi nu diskuterar. Det är mig veterUgt första gången som ledamöterhar haft någon som helst möjlighet att över huvud taget diskutera finansministernsoch regeringens ställningstagande då det gäUer skattebefrielse förreaUsationsvinster i det enskUda fallet. Man kan efter finansministerns och inläggdiskutera, om vi över huvud taget skall ha kvar 35 § 3 mom. ikommunalskattelagen. SkaU det över huvud taget vara tal om att dessa aktieägareskaU kunna få en skattebefrielse? Jag tror vi har tänkt fel en gång då vibestämt detta, jag tror inte det underlättar en fusion på något avgörande sätt.Jag anser att den nuvarande behandhngen av dessa frågor är principieUtfelaktig, och min slutsats måste bh att frågan om skattebefrielse frånrealisationsvinstbeskattning för ägare av såväl börsnoterade som icke börsnoteradeaktier i fortsättningen i vederbörhg ordning bör behandlas i utskotten och idenna kammare, inte i herr finansminister kammare detta om viöver huvud taget skall ha kvar denna paragraf, vUket jag ställer mig mycketfrågande inför. HerrLUNDBERG (s); Jag kan håUa med finansministern om att dethär inte är en fråga som gäller sociaUsering därtiU är själva huvudfråganaUtför begränsad - och jag håller även med honom om att något som är bra förnäringshvet också är bra för folket. Men slutledningen och bedömningen av helafrågan blir en annan. Jag kan inte dela finansministerns uppfattning, som hggertill grund för propositionen och i första hand När man resonerar om banker och äganderätt och fusioner i detsammanhanget och möter representanter för näringshvet eUer industrin kan maninte göra någon åtskUlnad, eftersom man både i bankledning och i de storaindustrierna möter samma personer. Det är mer en fiktion när man säger attbankerna inte får inneha det eller det, då ju vederbörande bara byter stol ochdirektionsrum eftersom personerna är desamma. I det här sammanhanget viU jag också framhålla att dettalas om praktiska reala saker, och jag tycker man bör bedöma en sådan härfusion så som man möter den i det daghga hvet. Självfallet kan man säga attriksdagen skaU vara anständig det låter ju väldigt bra. Men beträffandebeslutet tror jag att man, om man gör en tolkning av det, kan skjutadiskussionen om anständighet åt sidan och konstatera, att själva maktfrågan ärmera central. När propositionen kom sade ju finansministern ändå öppet ifrånatt frågan skaU gå tiU och sedan skaU själv bedöma dekonsekvenser som propositionen kan anses få. Det gäller själva tiUämpningen ifråga om ägandet av näringslivet och bankerna. säges det i svaret påinterpeUationen att den ständigt fortgående demokratiseringen och utveckUngenav vårt samhäUe som kommer till uttryck genom beslut vid denna riksdag är engaranti för att ingen enskUd grupp kan handla mot flertalets vilja. Det har nämnts ett namn i detta sammanhang, och omherrarna vill titta på papperen från bolag om bankintressen i ,, , , ja, i dess helhet osv., kan man sägasig att det teoretiskt låter vackert men i praktiken fungerar det inte på detviset när vi överaUt möter samma bestämmande grupp av personer. Det är väl ändådet sätt som systemet fungerar på och som människoma möter det i ohkasammanhang som blir avgörande för stäUningstagandet i dessa frågor. Fusioner har ju bhvit på modet, och även jag har varitinblandad i fusioner. Jag måste dock i ärlighetens namn erkänna, att fusionerknappast har gynnat demokratin eller det medinflytande som man lägger in idetta begrepp. Här har det, herr talman, inte varit fråga om centraUseringeller decentralisering utan stäUningstagandet har varit: kan man genom enfusion på detta område gynna de intressen som kan ha eller kan man detinte? Jag har en stark känsla av att den makt som bankerna harkanhända är mindre än industrins och näringslivets när man har koncentrerat dethela till ett fåtal människor. Men sammantaget är det en mycket betydande ochbestämmande maktfaktor. När jag inte kommer att rösta för propositionen i dettaavseende, så är det inte bara en principfråga utan jämväl och än mera en frågaom tUlämpningen och en praktisk bedömning. Jag har en känsla av att dendiskussion som förts här i ohka sammanhang mera är en storm i ettvattenglas än en diskussion om reella ting. Jag tycker verkUgen att vi här gjort denna fråga till enfråga av avgörande betydelse i ideologiska och andra avseenden. Det är deninte. Det har sagts att om man inte gUlar det eUer det så är man anhängare åtvänster eUer åt höger eller vad det nu må vara. Bedöm denna fråga som Befrielse, från statlig och inkomstskatt samt utskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. Befrielse från statlig och inkomstskatt samtutskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. den börbedömas - som en praktisk, reeU fråga av betydelse för det svenska folket! Jaghar en bestämd känsla av att det var tur att beslut icke gav någongenerell fuUmakt. bör i fortsättningen vara mer restriktiv än denhittiUs varit med att ge generella fullmakter så att sådana stäUningstagandeninte görs som vi inte kan giUa och kan följa. Hert i (fp): Ett sätt att motverka tendenser tillmaktkoncentration är en fördjupad demokratisering inom de stora företagen. De anställdasfackUga organisation har inom Skandinaviska banken i samarbete medarbetsgivaren drivit en omfattande försöksverksamhet i fråga om medbestämmanderättför de anställda inom banken. Det är viktigt att ledningen inom den nya bankenockså är öppen för dessa strävanden. Ett led i denna medbestämmanderätt är representation förde anstäUda i bankernas styrelser. På det området finns ett enhälhgt beslut avdenna höstriksdag. I näringsutskottets betänkande nr 28 tillstyrker utskottetbifaU tUl en motion om ändring av banklagen för att ge bättre utrymme för ensådan representation. beslöt enhäUigt att i skrivelse tUl Kungl.Maj;t begära en översyn av banklagen i detta hänseende. vill jag uttrycka den bestämda förhoppningen attfinansministern lägger fram ett förslag med anledning avriksdagens beslut. Det har visat sig möjligt att ändra banklagen med kortvarsel i andra syften. Då bör det också vara möjligt att i en så viktig frågasom den om de anstäUdas representation i företagsstyrelser göra detta. Mot den bakgrunden kommer jag, herr talman, att följautskottets hemstäUan. HerrBERGQVIST(s); Jag vill med några fä ord ta upp desocialdemokratiska motioner som har väckts i denna fråga. Motionerna kan ses mot bakgrunden av att det nuvarandebankväsendet har framkommit ur en lång och mödosam process. Vad som styrtutveckhngen har varit en blandning av ohka beslut av företagsekonomiskabeslut, enskUda ägargmppers agerande, samhäUets ingrepp osv. I många avseenden fungerar det svenska bankväsendeteffektivt, men man kan också anföra flera exempel på motsatsen. Låt mig bara taett Utet exempel som inte på något sätt är kontroversiellt. Även från bankernassida har man sagt att det stora antal kontor som öppnats i städernas centraladelar knappast kan vara rationeUt från samhällets utgångspunkter. Bankernas verksamhet har stora återverkningar påsysselsättningen, produktionen, branschutveckhngen, den regionala utveckhngen,maktfördelningen osv. För framtiden har vi att förutse en starkarekoncentration och ett hårdare tryck från utlandet. Det kommer att aktuaUsera enlång rad nya problem och dessutom förstärka en del av de gamla problemen.Därför bör vi redan nu aktivera arbetet på frågan om hur vi bäst skaUorgarusera bankväsendet för att tiUgodose de storamedbor-gargruppernas intressen. har gjort ett förtjänstfuUtarbete, och vi hoppas på ett bra slutbetänkande. Men vi kan knappast räkna medatt man där klarar ut formerna för samhällets framtida inflytande i bankemaeller hur vår näringspolitik skaU bedrivas på det här området i stort. I två av de socialdemokratiska motionerna har man pekat påvissa åtgärder som man kan vidta för att på kort sikt förbättra samhälletsinflytande. I en motion hemstäUs att bankstyrelserna skaU vara skyldiga attdelta i överläggningar med stathg eUer myndighet om samhällsrepresentantemaså begär. Jag vill notera att utskottet ändå i princip anser att styrelsernaskaU gå med på en sådan begäran. 1 en annan socialdemokratisk motion säger man att det ärnödvändigt att även på andra sätt förbättra samhällsrepresentanternas möjligheteratt arbeta effektivt. Därför bör man skapa en ordenthg basorganisation med ettsekretariat som ger utredningsservice och andra tjänster åt de offentUgarepresentanterna. Får man dessutom offenthga direktionsledamöter ochoffentliga förvaltningsrevisorer, så bör systemet med samhällsrepresentanterkunna bh ett mycket slagkraftigare instrument för samhällets politik än det ärför närvarande. Utskottets ordförande tyckte att man inte nu har anledningatt utdöma systemet med samhällsrepresentanter, när man inte prövat det längretid. Det kan jag hålla med om. Men varför inte pröva det med de härförbättringarna? Då får man ett ännu bättre underlag för hur det kan fungera.Varför inte ge systemet så goda fömtsättningar som möjhgt? Dessutom är det önskvärt att vi tar fasta på vad som sägsi den tredje socialdemokratiska motionen, nämhgen att vi nu bör intensifieraarbetet på att dra upp rikthnjerna för hur bankväsendet skaU organiseras iframtiden och söka finna de bästa formerna för hur samhällets inflytande pålängre sikt skaU utövas. Jag ber därför att få yrka bifaU tiU motionen 1604. Befrielse från statlig och inkomstskatt samt utskiftningsskatt vid bankfusion, m. m. I detta anförande instämde , ,i , , herrar Rosqvist och Gadd samt ,, , och (samtliga s). Innan vi går tUl votering vill jag bara sägaföljande; De partier som här talat emot maktkoncentrationen gick samthga emottillsättandet av koncentrationsutredningen . Den som tUlsatte utredningenvar finansminister , och den som utarbetade direktiven var finansministerSträng. Jag ville bara påminna om detta, när man här talar om att kamp motmaktkoncentrationen har skrivits in i partiprogrammen det har tydligen skettefter 1960. Överläggningen var härmed slutad. 3 protokoll 1971. Befrielsefrån statlig och inkomstskatt samt u tskiftningsskatt vid bankfusion,m. Punkten A (befrielse från inkomstskatt ochutskiftningsskatt) Propositioner gavs på bifall tUldels utskottets hemstäUan, dels reservationen av iStockholm m. fl,, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan i begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemstäUan i betänkandetnr 72 punkten A röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Punkten B (fråga angående skattepUktig reahsationsvinst)Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottets hemstäUan, dels motionen nr1601 såvitt nu var i fråga, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemstäUan i betänkandetnr 72 punkten B röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren bifalht motionen nr 1601 av hertHermansson i fl., såvitt nu är i fråga.