prot · FU0910 · 1971-12-31 00:00:00 — Onsdagen den 20 januari1971 § 1 Justerades protokollen för den 12 innevarande månad. § 2 Val av lönedelegation, m. m. Ordet lämnades pä begäran tUl herrJOHANSSON i (s), som yttrade; För valen av ledamöter respektive suppleanteri lönedelegation, ledamöter i styrelsen för riksdagsbiblioteketjämte suppleanter samt riksdagsledamöter vUka skaU äga att delta ibolagsstämmor med har valberedningen enhäUigt godkäntgemensamma listor av det utseende som framgår av tUl kammarens ledamöter utdeladepromemorior. Såsom ordförande i valberedningen ber jag att få framlägga dessalistor. Sedan i Ljungbyhärefter avlämnat ifrågavarande listor företogs val av 17 ledamöter och 17suppleanter i rUcsdagens lönedelegation. De för nämnda val framlagda listorna, alla medpartibeteckningen "Den gemensamma listan", upplästes av herrtalmannen och godkändes av kammaren, varvid befanns att följande personer,vilkas namn i här angiven ordning upptagits på respektive listor, utsetts att förtiden frän valet, tUl dess sådant val under tredje året härefter försiggått,vara ledamöter i riksdagenslönedelegation: i UddevaUa (s) () () ()() Ringaby (m) i (s) i (c)i (s) ÖhvaU (fp) () i Öskevik (c)() NUsson i Trobro (m) i (s) Ängström (fp) (vpk) Nr 10 suppleanter i riksdagenslönedelegation: Peterssoni (s) i (c) Carlstein (s) , fröken (fp)() () , fru (s) Elmstedt (c) Skantz, fru (s)() ,, i (s) Polstam (c) , fru (s) () , fru(s) i KU (fp) , fra (vpk) § 3 Anställdes val av två ledamöter jämte två suppleanteri styrelsen för . Den av i för detta val avlämnadelistan, som bar partibeteckningen "Den gemensamma listan", hadeföljande utseende; Ledamöter: suppleanter: ,fröken (s) () () Wennerfors (m) Sedan denna lista upplästs av herrtalmannen och godkänts av kammaren förklarades de på listan upptagna personernavalda för av . § 4 Företogs val av 18 riksdagsledamöter som skalläga att delta i bolagsstämmor med . Den av i avlämnade lista, som avsägdetta val, upptog under partibeteckningen "Den gemensamma listan" följande i (s) Bengtssoni (s) Gustafsoni (fp) Anderssoni (s) Stridsman(c) iÅtvidaberg (fp) () N iq iSkee (c) Clarkson(m) °J""" '9' ,fru (s) i (fp) i (vpk) , ,i (c) Efter det denna lista upplästs avherr talmannen och godkänts av kammaren förklarades de på listan upptagnapersonerna valda. § 5 Anställdes val av en suppleant för fuUmäktig iriksbanken. Enligt ett tiU kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen tUl ny suppleant i riksbanksfullmäktige för föreslå andre vice talmannen . Valet avser återståendedel av valperioden 19701973. Pä härefter giord proposition valdekammaren andre vice talmannen tiU suppleant iriksbanksfuUmäktige för återstående del av valperioden 19701973. § 6 Meddelande ang. tidplan för kammarens sammanträden under återstoden av vårsessionen TUl kammarens ledamöter har utdelats en preliminär planför kammarens sammanträden under återstoden av vårsessionen. Risken för att detblir nödvändigt att göra avvikelser frän denna plan är givetvis större äntidigare, eftersom det är omöjUgt att i förväg bedöma i vUken utsträckningkammardebatternas längd kan påverkas av det större ledamotsantalet. Jag vill peka pä ett par förändringar i förhållande tUltidsschemat för föregående är. Frågestunderna pä börjar och bordläggningsplena börjar än ,dvs. Vid behov anordnas arbetsplena för attavlasta fredagens arbeisplenum. § 7 Föredrogs och hänvisades motionernanr 8587 tUl , motionerna nr 88 och 89 tillskatteutskottet, motionerna nr 9092 tUl justitieutskottet, motionen nr 93 tillutrikesutskottet, motionerna nr 94-96 tUl försvarsutskottet, motionen nr 97till socialförsäkringsutskottet, motionen nr 98 tUl socialutskottet, motionennr 99 tUl utbildningsutskottet, motionerna nr 100 och 101 tilljordbruksutskottet. motionernanr 102104 tUl näringsutskottet, motionernanr 105-111 tiU inrikesutskottet, motionen nr 112, sävitt avsåge beslut om de centralafrågorna i samband med den fysiska riksplaneringen, tUl civUutskottet och iövrigt tUl samt motionen m113 till försvarsutskottet. § 8 Föredrogs och bifölls interpeUationsframstäUningarnanr 23 och 24. § 9 AUmänpolitisk debatt, m. m. i Skegrie (c); Under gårdagens debatt framförde herrstatsministern vissa funderingar kring . a. omtalade han attdet skulle ha hälUts ett sammanträde med företrädare för ochde övriga oppositionspartierna samt representanter för näringslivet. Man tycktesig av herr statsministerns framställning förstå att det skulle vara någotanmärkningsvärt, ja nästan diskrediterande med ett sådant sammanträde. Sammatolkning har man kunnat möta i regeringspartiets tidningspress. Det är ganska anmärkningsvärt att kunna notera att ettlands regering betraktar det såsom något mindre acceptabelt eller nära nog, somjag sade, diskrediterande om politiska partier tar kontakt med näringslivet ilandet. Vid hur många tiUfällen har inte sådant förekommit på underårens lopp? Regeringen har därvid dessutom stått som inbjudare av dessamisstänkta figurer, och jag förmodar också att herr statsministern har fungeratsom en utomordentlig sexmästare under sin kunnige företrädares överinseende. Det har berättats mig att en herr statsministern ganskanärstående person för inte sä länge sedan fick en tjänst i en stad någonstans ivårt land, och det första han gjorde var att inbjuda representanter förföretagarna i den staden. Statsministern har aUtså inte bara själv deltagit isådana kontakter som han här viUe raljera med, utan han har dessutom lärt uppfolk tiU att göra detsamma. Det kan nästan likstäUas med vad man i svensk lagkallar "förledande av ungdom" straffet är böter eller högst sexmånaders fängelse. Statsministern hade också, sade han, tyckt sig kunnaförmärka viss oenighet inom i EEC-frågorna. Något sådant har jaginte märkt, i varje faU inte sä mycket att jag oroats av det. Om jag är räddför någonting, så är det för att regeringen kan komma i en sädan situation attden kan få bekymmer på betydligt närmare håU. Låt oss tänka oss densituationen, och den är inte alls utesluten, att vi en gäng erbjudes enanslutning tUl EEC, som kommer att ge exportindustrierna goda möjligheter tUlutveckling med åtföljande vidgad lönebetalningsförmåga, förutsättningar atterbjuda bättre anstäUnjngsvUlkor etc. men som ställer oss inför viUkorsom kan vara mera tveksamma. Kommer regeringen då att "stå pall"inför påtryckningar frän starka organisationer, som i grund och botten harsamma intressen som exportindust- rierna?Jag hoppas att regeringen inte vacklar i en sådan situation. Vad beträffar neutraliteten vill jag stryka under någotsom vi alltid bör r j j ' " ' den ha klartför oss, nämligen att det finns bara en sorts neutralitet, och det -m imi är denhela och odelade. Det finns inga som helst variationer i fräga om neutralitetsbegreppet.Lät oss också komma Uiåg att vi ingalunda blir Allmänpolitisk ensammaom att tolka vår neutralitet i det sammanhanget. andra,utanför vårt lands gränser, som kommer att göra sin tolkning efter Jag vill emellertid uttala min tUlfredsstäUelse överregeringens öppningsbud i . Det ger oss möjligheter till enförutsättningslös diskussion om den anslutningsform som vi kan godta en gång.Om sedan denna anslutningsform kommer att likna vad vi kaUar medlemskapeUer vad vi kallar association eller om den liknar någonting annat harrelativt liten betydelse. Vad som för oss är det väsentliga är att vi fär enanslutningsform som passar värt land och passar de intressen som vi har attbevaka. TUl dess att klarare linjer i det avseendet kan skönjas tycker jag nogatt extra utflykter på hemmaplan bör inhiberas eUer i varje fall företas med ytterligförsiktighet. Det är nödvändigt att vi inför förhandlingarna ger intrycket aven enig och samlad nation. Huvudintresset knyter sig som alla vet kringneutralitetsbegreppet. Jag antydde det. För att kunna hävda neutralitetenbehövs vissa saker. Vi måste vara fria från militära bindningar, vi måste hamöjlighet att föra en fri och oberoende utrikespolitik och vi måste ha enförsörjningsberedskap som gör att vi inte är beroende av andra under enavspärrningstid. Därför menar jag att försörjningsfrågorna spelar en mycketstor roll i detta sammanhang. Är det sä att vi kommer in i en avspärrning medtomma visthus, dä är aldrig så högtidliga förklaringar om neutraUtets-vUjanmest tomma ord pä ett papper. Jag tror att detta blir en av de viktigastefrågorna som i sammanhanget också mäste beaktas. Jag viU ta ett litet exempel. Om vi ochåren därefter icke hade haft en egen försörjning utan varit beroende av import,lät säga frän som var ockuperat av ett annat land, hade vi med stor säkerhetmåst göra sådana eftergifter för att få livsmedlen att vär neutralitet intelängre skulle ha godkänts av den andra parten. En sädan situation kan tyvärrinträffa. Det är i varje fall inte uteslutet. Jordbrukets företrädare i vårt land har sagt att de iprincip ställer sig positiva tiU EEC. Men jag tror ändå inte att man frånjordbrukets sida har anledning att på något sätt agera påhejare pä regeringen.Jordbruket har i de delar av vårt land där man har klimatiskt gynnsammabetingelser vissa förutsättningar att ta upp konkurrens inom EEC. Men det finnsbetydande delar av värt lands jordbruk som kommer att fä det mycket besvärligti den konkurrensen. Lät oss ha klart för oss att för att ha en tUlräckligberedskap mäste detta jordbruk ocksä kunna existera i en avspärrning då lägetkan bli bekymmersamt. Vi är beroende även av det mindre konkurrenskraftigajordbruket. Det räcker inte med det jordbruk som arbetar under de gynnsammastebetingelserna. Detta är som jag sade nödvändigt om neutralitetsbegreppetskall ha ett realistiskt innehåU. Det är därför nödvändigt att vi fär sådanavillkor som Nr 10 gör det möjligt för oss att bedrivaen egen jordbrukspolitik, i varie fall att den ' ' *'' ' ätgärder för att skydda vår försörining. Såvitt jag vet är 20 ianuari1971 regeringen inställd på det också.Och dä är vi överens om den saken. -------------------- ------ Den negativa utvecklingen för vårt jordbruk har åstadkommit AUmänpoUtisk nedläggning av odlad mark ochminskning av produktionen i snabbare debatt takt än vad vi trodde 1967. I sintur har detta medverkat tUl att värt försörjningsläge vid avspärrning inte är vad beräkningarna den gången avsäg utanavsevärt sämre. Förra åretpresenterade jordbruksnämnden en mycket ingående och omfattande utredning omvårt beredskapsläge i fråga om försörjningen med livsmedel. Det konstateradesdä en allvarlig försummelse frän statsmakternas sida på detta område. EnUgt denplan som man hade gjort upp skulle det behövas varje ärunder en femårsperiod för att beredskapen skulle ha den omfattning som den börha, när den egna livsmedelsproduktionen krymper, såsom man beräknade 1967. Detbeloppet anvisades inte av . Vore det riktigt borde regeringeni år ha tagit upp ett anslag på för att förstärkaberedskapslagringen av i första hand förnödenheter. Som framgår avstatsverkspropositionen finns inget sådant belopp upptaget; det finns ettbelopp för omkostnader för lagring men i övrigt ingenting. Regeringen har valtden billigare och kanske bekvämare vägen att hänskjula beredskaps- ochförsörjningsfrägorna tUl en ny utredning. Tyvärr har denna nya utredning näranog mörklagts. Det hade varit tUl fördel om innan den skulle fattabeslut i dessa frågor hade fått veta hurudan situationen är därom rådernämligen delade meningar. Men, som sagt, det har ålagts nära nog tystnadsplikt,och det går inte att få veta någonting därom. Om vårt beredskapsläge skulle vara det som förutsattes av1960 års jordbruksutredning och sedan av 1967, skulleberedskapslagren enligt statens jordbruksnämnds utredning i vissa faU behövainte bara fördubblas somliga lager skulle behöva flerdubblas. Regeringenbrukar hänvisa till att vi har en sä hög försörjningsgrad i värt land att detinte är någon fara på taket. Den dagsaktuella försörjningsgraden är emeUertid ingalundaavgörande för den försörjning som vi har i ett avspärrningsläge. Det avgörandeär om våra lager av förnödenheter och livsmedel vid en avspärrning ärtUlräckligt stora för att vi skall kunna upprätthålla en tUlräckligförsörjning. Det kan starkt ifrågasättas, om vi inte redan nu är nere inärheten av den produktionsvolym som dä ansågs kunna tolereras som den lägstavid fulla lagerreserver. är vi sannolikt nere vid den gränsen utan att hafulla tagerreserver, och det är en väsentlig skillnad. Enligt uttalande av riksdag är självförsörjningeni fråga om livsmedel en oundgänglig del av vår totala försvarsberedskap och, hette det, en förutsättning för vär traditioneUa neutralitetspolitik. Det är sä sant som det är sagt. Men vad hjälper det att vi upprätthäller en militär försvarsapparat för en kostnad av lät oss säga nära , om vi har lager som inte räcker mer än eller någonting sådant? 8 Jag tUlät mig en gång tidigare attsäga att det är tur för regeringen att inte allakorten om vår försörjningssituation kan läggas pä bordet. Och det ser ut,tycker jag, som om en god ängel på och TV ser till att det inteblir nägon offentlig debatt om dessa frågor inför något politiskt val. Ett allvarligt moment i detta sammanhang är bl. a. denstarkt minskande mjölkproduktionen. Den avspeglar en nedgång idjurbeståndet och tangerar därmed även köttförsörjningen. Den totala beredskapen är emellertid inte ensam avgörande.Mycket beror också pä hur den är lokaliserad i landet. Med hänsyn tUl densekretess som är nödvändig att iaktta skall jag inte beröra det allvarliga lägevåra förädlingsindustrier skulle befinna sig i, om det skulle bli krigsfaraeller rent av krig. Alla som viU betrakta vårt försörjningsläge realistisktbegriper att vi mäste ha en tillräcklig livsmedelsförsörjning i aUa delar avlandet. Den mUitära sakkunskapen har sagt, och säger väl ännu, att Norrlandsvårligen kan försvaras i varje faU under nägon om det inte päplatsen finns livsmedel för att försörja en i området opererande trupp. Den särskilda Norrlandsutredning som avlämnade sittbetänkande målade en allvarlig bild av förhållandena där uppe.Ju längre den negativa utvecklingen för jordbruk fortsätter, destosämre blir vär totala beredskap. Vi kommer att få en vit fläck - och ingenliten fläck. Det hotet är allvarligt. I första hand är det den snåla prispolitiken motmjölkproduktionen som har drabbat jordbruk, kanske hårdare än nägonannanstans. Allvaret i situationen framgick av en enkät som gjordes i TV förejul bland KR-jordbrukare - aUtsä sädana som med statens bistånd har fått fulltrationella brukningsdelar. Många av dessa KR-jordbrukare kunde, trots att dehar toppmoderna stallar och full djurbesättning, ändock icke nå upp till mer än3 kronor för del arbete de nedlade på mjölkproduktionen. De är rent utsagt livegna under sina kobesättningar. Pä grund av den höga skuldsättningen ärde tvungna att ha dem. Det får gå ut över deras egen bekvämlighet, deras egenarbetstid, deras egen ersättning. De fär ta vad som gär att ta. Detta beror päatt mjölken är Norrlandsjordbrukets dominerande produkt. Om mjölkproduktionen skall finnas kvar, måste den fä sådanlönsamhet att den inte bara betalar arbetet, byggnaderna och fodret, den måstedessutom ge en fullvärdig betalning för den obekväma arbetstid som ärförknippad med den. Att , och helgdagar, när andra ärfria, vara bunden vid en djurbesättning, att aldrig kunna ha en ordnad semester det är någonting som måste betalas, om vi vill ha en mjölkproduktion inomvärt land. ersätts inte dessa kostnader vare sig i eller någonannanstans i landet. Som en kuriositet kan jag nämna att det är mer lönande förjordbrukarna pä - bästa åkerjord - att ta arbete päTetrapack och göra förpackningar tiU mjölk än att producera den mjölk somrimligen skall slås i dessa förpackningar. Jag skulle tippa att de får dubbeltså stor inkomst om de väljer det arbetet. Ett annat av 1967 ärs misstag var enligt min meningreduceringen av sockerbetsodlingen och därmed vär egen produktion av socker liksom mjölkenett av våra allra viktigaste livsmedel. Vi har sannolikt Europasrationellaste sockerproduktion ända frän odlingen av sockerbetan tUl detfärdiga sockret. Det är ingen överdrift att säga att det har inträffatnågonting av en revolution i fräga om svensk sockerproduktion. Ändå har vienligt riksdagsbeslut krympt denna produktion. Vi har i värt land ett pris påsockerbetor till odlarna av 9:40 per hundra kUo, medan EEC;s motsvarande prisär . Det säger oss att de svenska jordbrukarna genom rationalitet ocheffektivitet är mera konkurrenskraftiga på detta område än EEC-ländernasjordbrukare. Vi har krympt vär produktion av socker. EEC-länderna, som icke harsamma rationalitet, går in för ökad sockerproduktion. Det betyder en sämreberedskap för oss i fräga om detta viktiga livsmedel. Om vi hade ökatsockerproduktionen tUl samma omfattning som vi hade ärs beslut, lätoss säga med , skulle vi ändå icke nä upp till de 80 procentsförsörjning på hemmaplan som man i varje fall har som riktmärke för övrigaprodukter. vet jag mycket väl att man anför andra motiv förnedbantning av vär sockerproduktion. De mä vara hur begripliga som helst jagviU ingalunda på något sätt kritisera dem - men det har dock sagts 1967 attvårt jordbruk skall fä utvecklas pä de områden där produktionsbetingelserna ärgynnsamma. har vi, som jag sade, en rationellare produktion än man har iövriga länder i . Vad beror nu denna bristande beredskap i fråga omlivsmedel på? Jag viU stryka under att den inte bara beror på otiUräckligaanslag frän regeringen. Den beror ocksä på att den produktionsapparat i värtland, nämligen jordbruket, som skall frambringa tiUräckliga livsmedel för värtland i en bristsituation och även under fredliga förhållanden, arbetar under säsnäva viUkor att produktionsresultatet har påverkats negativt i fråga omkvantiteten. För att jag skall kunna följa upp min kritik avberedskapsläget och vad därmed sammanhänger t. ex. risken för att vi inte kanupprätthålla neutraliteten mäste jag ocksä beröra orsakerna tUl dessa snävavillkor för jordbruket. som gär är det aUtmer klart att 1967 årsjordbruksbeslut i vissa delar var Ula genomtänkt - lindrigt sagt. Jag skullevilja säga att det var oreahstiskt frän början. hoppas jag emellertid att devärsta misstagen skall kunna rättas tUl sä småningom genom partiellakorrigeringar och kompletteringar. Jag har ingenting emot att säga att det hedrarden nuvarande jordbruksministern att han har tagit initiativ till en hel radutredningar i syfte att göra kompletteringar och korrigera vad som vargalet. Jag hoppas att han fortsätter på den vägen. Men det räcker ju inte med att tillsätta utredningar manmåste fullfölja dem också. Vi har emellertid under de tre är som förflutitsedan de nya jordbrukspoUtiska riktlinjerna fastställdes haft inte mindre änfyra olika utredningar som var och en pä sitt område har underkänt 1967 ärsbeslut. En av dem fastslog att det är ett ofrånkomligt samband mellanjordbruk och naturvård något som vi frän oppositionspartierna har framhållithela tiden men som regeringen inte har velat godkänna. En annan utredninggrusade definitivt planerna att successivt avveckla mjölkregleringenhär i landet. Denna avveckling var då en av hörnstenarna i det systemregeringen förordade. annonsen i 1966 ärs valrörelse om pojken med smörgåsen ochmjölkglaset samt texten; "Det är gott, men det måste bli biUigare. "Tyvärr pekar tendensen mot att om prispolitiken pä mjölkområdet fortsätter somhittUls blir det varken smör eUer mjölk åt denna pojke - i varje faU inte avsvensk tUlverkning. framlade, som jag tidigare nämnde.Norrlandsutredningen sitt förslag, och detta visade att det särskUda stöd tiUNorrlandsjordbruket som beslöts 1967 är klart otiUräckligt. trorjag att inteens de förslag som har lagts fram av denna utredning är tUlräckliga för attvända trenden i , åtminstone inte . Nej, jag tar mig frihetenatt tiUs vidare likna dessa förslag med den lugnande spruta som patienten fårför att kunna hålla ut i den genom 7-kronorsreformen tredubblade väntekön. Som jag förut har antytt underkändes 1967 ärs beslut av enmycket omfattande och noggrann utredning, gjord av jordbruksnämnden. Men denutredningen hamnade, som jag sade, i regeringens papperskorg. Jag tror att dennya utredningen kommer att avkunna precis samma förkrossande dom som dentidigare. UUa senaste bok, som man läser med intresse,har bestyrkt värt påstående att riktlinjerna för det jordbruksbeslut som komatt fattas 1967 hade partipoUtiska beräkningar ärs val som bakgrund.Den direkta prispress som utredningsmajoriteten ville införa tog manvisserligen avstånd frän, men tyvärr har den prispolitiska utvecklingen ändåfått en sådan inriktning att resultatet har blivit ungefär detsamma som om manhade haft en direkt prispress. DärtUl har bidragit att man 1967 tog bort tvåtidigare priskorrigeringsregler, nämligen 3-procents-regeln och inkomstregeln.Dessa skulle snabbt korrigera jordbrukets priser t. ex. om detta blev utsattför en konkurrens från världsmarknaden över en viss gräns. Svenskt jordbruk harju över huvud taget väsentligt högre omkostnader än jordbruket i något annatland, åtminstone i . Genom att man tog bort de två reglerna och ersatte dem meden annan, som bara utlöses en gäng , har en ogynnsam utveckling förjordbruket inte kunnat korrigeras . Detta innebär betydligt sämremöjligheter för jordbmket att följa med i den inkomstutveckling som förekommitför andra yrkesgrupper. Och detta har alldeles särskilt accentuerats därigenomatt regeringen har varit betydligt mera framgångsrik i sin inflationspolitikän i sin jordbrukspolitik. Det kan påpekas att vi från oppositionspartierna1967 krävde att i varje fall den realprisnivä som dä fanns skulle upprätthåUas,men på denna begäran fick vi nej. kanske det är tUlåtet att jag stiUsamt erinrar om vadriksdagen själv uttalade den gången. sade följande; "Det ärangeläget att de som arbetar i jordbruket får en ekonomisk standard som ärlikvärdig med den som yrkesutövare i andra näringar når. Med detta avses attmöjligheter beredes tUl företagsekonomisk lönsamhet vid rationellt drivnajordbruksföretag i likhet med de lönsamhetsförhåUanden som råder inomnäringslivet i övrigt." Om jag ställer förhållandena mot de uttaladelöftena, så verkar dessa mest bara som tomt prat. nyajordbrukspolitiken infördes och dessa löften utfärdades harinkomsteftersläpningen för jordbrukarna ökat i stället för att minska.Samtidigt som praktiskt taget alla andra yrkesgrupper har klättrat uppförinkomststegen har jordbrukarna klättrat ned på samma stege. Regeringen försvarar detta med att säga, att när vi barafär rationella jordbruk, så kommer inkomstUkställigheten att reaUseras. Hur serden tidtabellen ut? När skall den reaUseras? Och hur skall man förklara attäven jordbruk som är fullt rationella, t. ex. KR-jordbruken det finnsockså andra som är fuUt rationella - visar negativ räntabUitet och inte ger merän ? Och ändå är dessa storleksrationa-liserade gårdar pämånga håll i landet inte fullt utbyggda och jordbrukarna har inte råd att byggaut fullständigt heller. Man köper jord men har inte råd att bygga i denomfattning som man borde göra tUl den större arealen. Det har gjorts en utredning som visar denna bristandeinkomstutveckling. Av den framgår att en industriarbetare i dyrortsgrupp 3,som vi här bör jämföra med, 1967 hade en arbetsinkomst pä . En25-hektars jordbrukare på slättbygd - alltså i de bästa jordbruksbygderna - hadedä bara i årsinkomst. Och en 40-hektars jordbrukare, som väl fär sägas ha ett relativt stort jordbruk, hade i årsinkomst. tiU 1968 steg sedan industriarbetarens inkomst tUl , men 25-hektars jordbrukarens inkomst föll tUl och 40-hektars jordbrukarens årsinkomst stannade vid . Det var således en inkomstklyfta på 12 000 ä 13 000 kronorför de jordbrukare som hade och på och kanske däröverför de jordbrukare som hade . Utvecklingen tUl nu visar attindustriarbetaren i dyrortsgrupp 3 har ökat sin inkomst med ytterligare 5 000kronor medan jordbrukarens inkomst har minskat jämfört med nivå. Förjordbrukarna redovisas alltså inkomster som ligger längt under dem somannars i den allmänna avtalsdebatten kallas för låglöner.