prot · FU0959 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollen för den 26, 30 och 31 marssamt den I och 2 innevarande månad. § 2 Meddelande ang. veckans sammanträden I enlighet med den preliminära planen hälls arbetsplenaonsdagen den 14 aprU kl. 11,00 och kl, 10,00. Onsdagssammanträdetkommer efter sedvanligt middagsuppehäU att fortsättas på kväUen, Vid fredagensplenum behandlas utskottsbetänkanden fram tiU omkring ,30, varefter svarlämnas pä ett antal interpellationer. Vid sammanträdet kl. 14,00 besvarasett l5-tal enkla frågor och ett slort antal interpellationer. Däremot upptasinte några utskottsbetänkanden tUl avgörande vid torsdagens sammanträde, § 3 Herr lalmannen meddelade att hen denna dagåter intagit sin plats i kammaren, § 4 Upplästes följande kammaren inkomna ansökningar: Undertecknad får härmed anhålla om ledighet från riksdagsarbetet pä grund av officieUt besök i , den 2 aprU 1971 Pä grund av deltagande i inlerpariamentarisk konferens iVenezuela anhåUer undertecknad om ledighet från rUcsdagsarbetet den13-23 april 1971, den 2 aprU 1971 Kammaren biföU dessa ansökningar. § 5 Ang. ledighet för kommunala förtroendeuppdrag Herr civUministern erhöllordet för att besvara i (s) i kammarens prolokoll för den25 mars inlagna fråga, nr 164, och anförde; i har frågat, mig om jaguppmärksammat att löntagare i vissa faU av sina arbetsgivare vägras ledighetför att fullgöra kommunala förtroendeuppdrag och vilka åtgärder som är möjligaatt vidta för att trygga den anstäUdes rält i detta avseende. Den kommunala demokratin förutsätter ett aktivt engagemangfrån ett stort antal kommunmedlemmar, EnUgt kommunallagarna är i princip varjemyndig medborgare, som inte uppnätt älder, skyldig att åta sigkommunala förtroendeuppdrag. Mot den bakgrunden är det enUgt hun ineningangeläget att alla medborgare också ges reella möjligheter att fuUgöra sädanauppdrag. Vad sedan gäller frägan om vilka ätgärder som är möjligaatt vidta för att den anstäUde skaU fä erforderUg ledighet för att utövakommunala förtroendeuppdrag viU jag erinra om att denna fräga behandlas i vissakollektivavtal. Det är enUgf min mening otiUfredsstäUande att enarbetsgivare utan tvingande skäl vägrar de anställda ledighet för kommunalauppdrag. Sedan jag nu uppmärksammats pä frågan är det min avsikt att närmareundersöka löntagarnas faktiska möjligheter att få ledigt för fullgörande avkommunala förtroendeuppdrag. I första hand avser jag att ta kontakt medarbetsmarknadens parter för alt höra deras synpunkter på frägan. Hen i (s): Jag vill tacka civUministern för svaret påmin enkla fråga och framhålla att jag är myckel nöjd med delta svar. Med tanke på - som också civUministern här har framhålliti sitt svar att den enskUde medborgaren i princip är skyldig att motta erhåUetoffentUgt uppdrag är det angeläget att begärd ledighet bevUjas utanbesvärUgheter för den enskilde. Med andra ord: skall den kommunala dernokratinfungera krävs också att de förtroendevalda erhåller den ledighet som krävs föruppdragets fullgörande. Om inte konkreta faU bevisligen funnits , därlöntagare haft svårigheter att erhålla ledighet, skulle den härfrågeställningen varit överflödig, framför allt med tanke på tidigareriksdagsbehandling av motioner som berört ledighet för offentliga uppdrag. Säsent som 1970 här allmänna beredningsutskottet i sitt utlåtande nr 38behandlade en motion om åtgärder i syfte att underlätta för anställda alt deltai fackUgt och poUtiskt arbete framhöll i sittremissvar: "1 lagar som rör tiUsättandet av ledamöter i olikaslag av offentliga nämnder m, m, stadgas ofta att den enskUde medborgaren iprincip är skyldig att mottaga erhållet offentUgt uppdrag. Urarbetsgivarsynpunkt ter det sig också angeläget att de anstäUda genom att mottagaoUka offentUga uppdrag vidgar sina egna och därmed företagens kunskaper om ochengagemang för den offentUga verksamhelen," Denna positiva syn måste ha avsett inte bara mottagandelav uppdraget utan också utövandet och fullgörandet av uppdraget, som väl ändåmåsle vara del väsentligaste. Jag hoppas nu att arbetsgivaren i praktiken ifortsättningen visar samma positiva anda som den som framkom iArbetsgivareföreningens remissvar och efter den uppmärksamhet frågangivils nu och inte minst efter det posiliva svar som civUministern nu lämnathär. Jag viU uttala min tUlfredsstäUelse över vad civUministern framhåller isenare delen av sitt svar, där han säger att han närmare skall "undersökalöntagamas faktiska möjligheter att fä ledigt för fullgörande av kommunalaförtroendeuppdrag". Jag hoppas att svårigheterna för förtroendevalda attfullgöra sina uppdrag skaU vara undanröjda. Jag villän en gäng tacka civilministern för svaret på min fråga. den 13 aprU 1971 Ang. bestridandet av kostnad för undersökning m. m. avfast fornlämning Överläggningen var härmed slutad. § 6 Ang. bestridandet av kostnad för undersökning m.m. av fast fornlämning Herr utbUdningsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 134, och anförde: har frågat mig om jag ärberedd alt låta staten överta kostnaderna för sädan utgrävning av fastfornlämning som föranleds av "allmänt eller större enskiltarbetsföretag", EnUgt 9 § fornminneslagen svarar den som står för allmänteUer större enskilt arbetsföretag som berör en fornlämning för kostnaderna förundersökning eUer för åtgärder för att bevara fornlamningen, om del inte pågrund av särskilda förhållanden kan anses obilUgl, TUl enskUda som belastas medaUtför höga kostnader på grund av fornminnesundersökning kanriksantikvarieämbetet lämna statsbidrag. Till både kommuner och enskUda kanstatsstöd tiU fornminnesvärd utgå genom arbetsmarknadsverket. Den framtida utformningen av samhällets kulturminnesvårdutreds av 1965 ärs musei- och ulställningssakkunniga, som väntasavge sina förslag i är, I awaktan på dessa är jag inle beredd alt förorda nägonändring i fråga om det statliga ansvaret på kulturminnesvårdens område. Hen (): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret pä min fräga, fornminneslag är uttryck för en statligkulturpoUtisk målsättning - skydd för fornminnen. För undvikande av varjemissförstånd vill jag deklarera, all jag delar den värdering som kommer lUlutiryck i denna lagstiftning. FrågangäUer heller inte det berättigade i de krav lagen uppstäUer utan Ang. bestridandet av kostnad för undersökning m. m. avfast fornlämning i StäUetvem som skall belala denna statens kulturpolitik. Det heler i 9 § i lagen omfornminnen som utbildningsministern antydde i silt svar att om särskUdundersökning av fornlämningen behövs i samband med "allmänt eller slörreenskilt arbetsförelag" så skall kostnaden ävUa företaget . All denna lag skaU tolkas och lillämpas generöst framgårmed all önskvärd tydUghet av förarbetena tUl lagstiftningen och inte minsl avandra lagutskottets och därmed ocksä kommentar. Utskottetframhöll att det var en samhällsangelägenhet att "i görUgasle mån skyddaoch bevara fornminnen" men pekade också på den enskUdes intressen ochuttalade därvid följande: "En reglering av hithörande område bör därförske under vederbörligt hänsynstagande UU de sålunda förefintUga, delvis motstridigaintressena." Utskottet poängterade än tydligare statens ansvar:"Utskottet anser sig kunna förvänta", heter del, "attmyndigheterna vid behandUngen av förekommande ärenden skola ingäende prövaomständigheterna i det särskUda fallet och därvid under beaktande av kulturminnesvärdenskrav jämväl visa förståelse för övriga berättigade intressen". Vad som enUgl lagtexten är "obilligt" och enliglandra lagutskottet "berätligade intressen" är självfallet en relativtgodtycklig tolkningsfråga. Jag föresläller mig alt mänga hänsyn kan vägas in ien sädan skälighetsbedömning. Men låt oss anta all en ideell organisalion, somhell finansierar sin verksamhet med insamlade medel och gåvor, kommer i densituationen att den måste bygga en lokal för sin verksamhel, t, ex, en kyrka,på en tomt där det krävs arkeologiska utgrävningar och undersökningar så ärdet i de cenirala delarna i flera av våra äldsta städer, t, ex, i ärdet då verkligen förenligt med lagens anda att staten skjuter över kostnadernaeUer en stor del av dem pä denna ideella organisalion? UtbUdningsministern säger att kanlämna slalsbidrag. Jag vUl fräga: Bör inle lämna bidragi en sådan här situation? konkretiserade nu sin fråga.Det är naturligtvis väldigt svårl för mig att bedöma i vad män handläggningen ienskUda faU har varit i enlighet med andan i lagstiftningen. Jag föreställermig emellerlid alt man inom utredningsarbetet gör en bedömning av om hittillsgäUande praxis har stått i överensstämmelse med vad lagstiftarna tänkte sig.Skulle sä inte vara fallet, finns ju möjligheter inom mycket korl lid alt vidtaeventuellt önskvärda kompletteringar i lagstiftningen. Hen (); Jag tackar utbildningsministern för detlasvar, och jag uppfattar det sä att den generösa tolkning som man för snarl 30är sedan rekommenderade vid lagstiftningen skall tiUämpas även . Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om åtgärder för att trygga sysselsättningen för vissahushällslärare 59 Herr utbildningsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 23mars inlagna fräga, nr 157, och anförde: har frågat mig, vilka åigärderjag ämnar vidlaga för all trygga sysselsättningen för de hushällslärare somfristäUs från de kommunala yrkesskolorna pä grund av gymnasieskolreformen, 1 proposilion 1968:140 framhölls bl, a, allskolmyndigheterna i nära samverkan med personalorganisationerna bör söka kommalill ändamålsenUga lösningar av de problem som kan uppkomma pä de olika gymnasieskolorlerna.Ett sådant arbete pägär ocksä inom skolöverslyrelsen. Jag viU Ullägga alt av berörda lärargruppergivetvis omfattas även av regeringens beslul om anställningstrygghetenför icke ordinarie lärare inom det kommunala skolväsendel. Om åtgärder föratt trygga sysselsättningen för vissahushållslärare Jag ber att få lacka utbildningsminislern för svarel, menjag vUl gäma tillägga alt jag fann del ofullsländigl. UtbUdningsministern sägeratt man skall i samverkan med personalorganisationerna söka komma lilländamålsenliga lösningar av de problem som kan uppkomma. Det är just deändamålsenliga lösningarna för den kategori hushållslärare jag här talar om somjag hade hoppals få ett svar från utbUdningsministern om. Hushällslärarna är en olycksdrabbad yrkeskär. Närgrundskolan genomfördes var man dock redan i förväg medveten om att problemskuUe uppstå, och man införde övergångsplanen, dit av dem gick. Nugenomför man en gymnasiereform som berör ungefär 1 000 kommunalanstäUdahushällslärare. De får meddelande om alt fr, o, m, den 1 juU har den nyagymnasieskolan inte längre behov av deras Ijänster, I har sex hushällslärarefåll ett sådanl besked från studierektorn. Den hemtekniska kursen, som hörde de kommunalayrkesskolorna, hade 16 elever i varje grupp. Den var myckel omtyckt, ochåtskiUiga hushåUslärare fungerade ocksä där som lärare. införs den nyagymnasieskolan med en kraflig nedskärning av timantalet och medundervisningsgrupper pä 30 elever i stället för 16, Del värsta enUgt min meningär att för den s, k. vård- och konsumtionslinjen ännu inte finns nägon läroplanutarbetad och man kan inle göra några bedömningar! vad mån hushällslärare skallkunna anställas där. Naturligtvis kan della problem gälla även för övrigayrkeslärare i samband med gymnasieskolans genomförande, men vad jag tycker ärpälagligl denna gäng är att man ställer hushållslärarna inför etl fullbordatfaklum. Det gär inte för kommunerna all skaffa fram elever. Därför hade det förmig varit roUgt alt från utbUdningsministern få etl svar pä hur jusl dessaproblem skaU lösas och det tyckerjag inte att jag har fält. Till all börja med villjag konstatera altde problem vi 1* protokoU 1971. den 13 aprU 1971 Om åtgärder för att trygga sysselsättningen för vissahushållslärare här möteri och för sig inte är nya pä skolans område. Vi har genomförl den nyaläroplanen för och hade då en rad personalproblem att lösa. Jagtror att helhetsomdömet från de berörda parternas sida i det fallet är altslalen på ett hedersamt sätt skött sig i de ansvarsfrågorna. gäUer del alltså gymnasieskolan. Jag vill dä börja medatt säga till alt det förhåUandet att det inte är nägon läroplanutarbetad för värd- och konsumtionsUnjen beror pä alt den linjen mötte ellsådant motstånd frän avnämarna all vi inte ansäg oss kunna sälla den i sjön. Vad vi allmänt har gjort för gymnasieskolan är, som jagsade i mill första svar, att vi fattade ett konseljbeslul , därvi slog fast principerna som innebär en generös behandling av de lärargruppersom i negativ mening kan bli berörda av beslulel. Vi har uppdragil ålskolöverstyrelsen att kontinueriigi följa frågan, och det som jusl nu haraktualiserat den är Unjevalel, som vi vet har ägt rum. Del kan ha slagit på ellsätt som vi inle har räknat med. Jag har t, ex, fåll uppgifler från Göleborg,som jag kan nämna eflersom nämnde , I harkonsumtionsUnjen plats för 210 elever, men den har bara fått 37 sökande. Däuppslår givetvis en sådan situation där exlraordinära ätgärder kan varanödvändiga. Vi har begärt att fä in sädana uppgifter frän ,som i sin lur har konlakl med länsskolnämnderna, I börian av maj får vi beskedi vad mån dylika situationer har uppställ ute i landet. färvi ocksä bedöma om extra ätgärder, ulöver dem vi redan har beslutat, kan varabehövliga. Jag kan alltså inte för dagen utesluta att vi kan behöva vidtaytterligare älgärder. Jag lackar utbUdningsministern för del beskedet. Jag troratt det bedömande som gjorde när det gäller Unjevalel är hellriktigt. Däremot tycker jag att man från statsmakternas sida kunde ha garderatsig i förväg för alt dylikl skulle inträffa. Vad belräffar de extraordinäraälgärder som ulbildningsminislern här talar om vUl jag nalurliglvis gärna tolkadel sä att man i samband med gymnasieskolans reformerande kommer att skapamöjligheter för hushällslärarna, liknande dem som Ullskapades i samband medgrundskolans genomförande i dess nya utformning, när man hade en övergångsplan.Jag vUl tiUägga, all även om staten hade ansvar för det hela tror jag allåtskUliga hushåUslärare med en god och gedigen utbildning i etl vissl yrke harbeklagat att deras huvudsakliga sysselsättning har blivit alt undervisa i ämnenför vilka de inte har den adekvata utbildningen. Det är lätt för mig att tro,men det vore roligt om utbildningsministern ville bekräfta all man skulle kunnatänka sig att även inom gymnasieskolan skapa något slags övergångsplan för härberörda hushällslärare. Jag viU nog ändå vidhålla all departementethar hafl den beredskap för de problem som kan uppslå som departementet haransett nödvändig. Vi har fattat elt principbeslut, och vi har givil detansvariga verkel i uppdrag att följa frägan; genom kontakter med länsskolnämndernafinns direkta möjligheter att kontrollera situationen ute pä fältet. Vilken lyp av ätgärder som kan bli nödvändiga kommer viatt ta StäUning till , när vi ser det faktiska utfallet av Unjevalel - delvägar jag inte ha någon säker uppfattning om . Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om bättre möjUgheter att ta del av program som sänds iTV 2 Om bättre möjligheter att ta del av program som sänds iTV 2 Herr utbildningsministern ordet för att besvara () i kammarens prolokoll för den25 mars inlagna fråga, nr 166, och anförde: har frågat mig om jag avser attvidta ätgärder för att ge möjligheter åt TV-titlarna i stora delar av vårl land,som forlfarande saknar , att la del av program av slort publikt intresse,som endasl sänds över denna kanal. Det ankommer pä attinom ramen för de av statsmakterna faststäUda riktlinjerna förprogramverksamhetens organisation och innehåU avgöra vilka program som skallsändas i de oUka TV-och ljudradiokanalerna. Jag avser därför inte att vidtanägra ätgärder av det slag som frågeställaren efterlyser. HenÅNGSTRÖM (fp): Jag tackar utbildningsministern för hanssvar, men jag är besviken över all han där inte visal någon vilja att självgripa in och pä etl vettigt sätt klara samordningen mellan de olikaTV-kanalerna i de faU där en samordning är absolul nödvändig. Uppvaktningar och skrivelser i ärendel till radiochefenoch andra programansvariga, frän myndigheier och enskilda personer, har visatsig resultatlösa. För något är sedan skrev jag själv i min egenskap avFU-ordförande i lill radiochefen och pekade på de olikaprogramutbud som den brislande täckningen av i landet innebar trols attUcensavgiften var densamma. Jag fick ell artigt och välmenande svar, därradiochefen hänvisade UU dels den kommande utbyggnaden av TV 2-nätel, delsförhällandet med de fristående kanalerna och konkurrensen dem emeUan, ParalleUen mellan utbildningsministerns svar ochradiochefens är väl fuUt klar, och lika klarl anser jag del vara altingen av dessa båda personer har förstått att detta är en aUvarligservicefråga, främst för glesbygden, och en fråga om rättvisa, dä alla betalarsamma licensavgift. Jag har inte heller kunnai finna att en samordning skullevälla några större praktiska problem. På de lider då inte har sändning bördel vara en enkel sak alt låta de aktuella programmen gå fram över dess sändareUU de områden som inte har , Under annan sändningstid bör gUmtar ochsammandrag i större utsträckning än passas in i TV 1-programmet fråndirektsändningar. Andra typer av program - bygdereportage, TV-pjäser ochdebatter som handlar om bygder som saknar möjligheter att se eller andraprogram av speciellt lokalt intresse -bör ocksä bevakas på sä sätt att de läggsin efter ordinarie sändningar i den i 13aprU 1971 Om bättre möjligheter att ta del av program som sänds iTV 2 Jag kan nämna som elt exempel all TV-pjäsen om bynLavforsen inle kunde ses av de människor som det hela handlade om och varifrånagerande själva kom. De fick göra en 20-milaresa för att se sig själva och vadTV gjort av deras problem. Många reste ocksä den sträckan. Del blev en dyrföreställning, och del skall vara även i övrigl hunsade glesbygdsmänniskor somfinner sig i en sädan ordning. var förvånad över att jag integrep in i och åstadkom en samordning mellan de tvä kanalerna.Jag mä säga alt jag är förvånad över all inte känner till att detsaknas förulsällningar för elt sådanl ingripande frän regeringen ellerutbildningsminislern i radio- och TV-verksamheten i det gäUanderiksdagsbeslutet. EnUgl avtalet mellan staten och skaU de avKungl. Maj:l och godkända rikllinjerna ligga lUl grund förverksamheten. Dessa i sin tur förutsätter bl. a. två självsländigaprogramenheter för TV som skall arbeta pä likartade villkor. Det ytterstaansvaret för att riktUnjerna verkligen följs åvilar radioledningen. Åtgärderfrån min sida i det av aktuaUserade fallel förutsätterriksdagsbeslut om ändring av 1966 ärs rikllinjer och ändring i konsekvenshärmed av avtalet mellan och staten. Om man vUl klaga i en sädan här fråga - och det har mansjälvfaUet räll till - är den rikliga instansen radioledningen, och jag förstodav inlägg att han också haft konlakl ät del hållet. Del är därhan mäsle sätta in sma övertalningsätgärder i fräga om vad som skaU sändas ikanal respekiive kanal , Jag vill nämna att ulbyggnaden av TV 2-nätel äri full gäng, och täckningen beräknas om nägra månader uppgå till 93 proceni avbefolkningen. HenÅNGSTRÖM (fp): ingripande kan göras på många sätt, ochjag lycker att det skulle vara myckel positivt om utbildningsministern och jagkunde förena oss i en kontakt med radioledningen, så att vi fick den härsamordningen påbättrad , milt försia anförande glömde jag all peka på ett annatförhåUande som också talar för en större samordning av program av storl publiktinlresse mellan de olika kanalerna, är nämligen det enkla förhållandelall många människor i värl land saknar ekonomiska möjligheter att förse sinamottagare med anordningar för program 2, De flesta av dessa finns bland denstora gruppen pensionärer som endast har sin folkpension all leva pä. Jagtycker all de människorna också är värda den omtanken. upprepar all han anser attutbUdningsministern bör ta kontakt med radioledningen. Jag måsle än en gångunderstryka all om jag skulle följa råd, så skulle jag riskeramyckel obehagliga konsekvenser. att situationen är sådan att jag viU utsätta mig för densortens poUtkska risker. Jag avstär därför frivUUgt, frän alt följarådet, ochjag tror inle heUer alt del skulle gagna saken. ViU man ta upp endiskussion om vad som sänts i den ena eller den andra kanalen fär man göra detmed dem som har ansvaret för verksamhelen, alltså ledningen för , Överläggningen var härmed slutad. Ang. pris- och kartellnämndens utredningsverksamhet vidförlängning av prisstoppet pris- och kartellnämndens utredningsverksamhet vid förlängning avprisstoppet Herr handelsminislern erhöllordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den 26 marsinlagna fråga, nr 167, och anförde; har frågat om pris- ochkarlellnämnden vid förlängningen av prisstoppet kommer att ges resurser attbedriva sin normala utredningsverksamhet. har möjlighel att förstärkapersonalen i den omfattning som erfordras för att möla ökad arbetsbelastning pågrund av prisstoppet. En viss personalförslärkning har också genomförts. Del äremellerlid knappast lämpligt eller ens möjligt all för nytillkommandearbelsuppgifler av temporär art utöka personalen i sädan utsträckning altnämndens normala verksamhet kan bedrivas utan inskränkningar. Utredningsverksamhetenupprätthålls emeUertid i den omfattning som betingas avnäringsfrihetsombudsmannens behov men ocksä av de mest angelägna av övrigabehov. Arbetet med registrering av karteUavtal och storföretag pågår normalt. Hen (): Statens pris- och kartellnämnds utredningarhar stor belydelse för konsumenterna. Genom all utredningarna bedrivs ochresullalen framläggs skapas bättre förutsättningar för en fungerande marknad.Genom att konsumenterna informeras om resultaten får de större möjlighel allhandla ralionellt. Delta i sin tur påverkar företagen. Denna viktiga utredningsverksamhet har kommit allvarligl ikläm genom alt pris- och karteUnämnden fält ansvaret att övervaka prisstoppet.1969 pubUcerade nämnden 51 utredningar, alltså ungefär 25 per halvår. Under detre första kvartalen 1970 kom 31 stycken, vUket motsvarar 20 per halvår. Underdel sista kvartalet 1970 och del tiUsammans etl halvår- har bara fem uiredningar pubUcerats, dvs, en minskning frän ungefär 20 perhalvår UU fem per halvår, I en sammanställning redovisades inomnämnden 15 pågående utredningar och 15 som var "vilande" eller"ej påbörjade". Bland de vUande eller ej påbörjade utredningarna kannämnas: priser och den 13 aprU 1971 pris- och kartellnämndens iitred-ningsverksamhet vidförlängning av prisstoppet koslnadervid fotolaboratorier, optikbranschen, struktur- och koslnads-förhåUanden ikvarnindustrin, sortiment, service och priser pä campingplatser onekligen avstort intresse svenska och ulländska bilpriser,begravningsbranschen och olika faktorers belydelse för de växlande priserna päheltäckande mattor. Av de uiredningar som pågick är det baraIvä som har bUvit klara . Man kan anta att de pågåendeutredningarna måste bedrivas i nedsatt takt. Hur många utrednmgar som normaltskulle ha startats, och som inte blir av, vet man naturligtvis inte. Men klarl är alt trots att pris- och karteUnämnden harfått förstärkning, så måste en slor del av den ordinarie arbelskraflen användasför övervakningen av prisstoppet, vilkel har gåll ul överulredningsverk-samhelen. Sådant kan accepleras för en kortare lid. harprissloppel förlängts ylleriigare etl halvår. Skall pris- och karlellnämndensutredningsarbete med direkt sikte pä konsumenterna inte undersökningar åt NOoch registrering av karteUavtal, som statsrådet nämner i svarel Ugga nereytterligare etl halvår, dvs, tillsammans ? Har konsumenlerna råd meddet? Vilkel värde fäsler regeringen vid den delen av verksamheten?