prot · FU0922 · 1971-12-31 00:00:00 — Personligen anser jag det dockinte helt tUlfredsstäUande att det över huvud taget kan accepteras att en endaövervakare har sä mänga uppdrag. Klienter till dessa övervakare kan rimligtvisinte fä den omsorg de är i behov av. Inte minst med hänsyn till den allmännatendensen att klienterna blivit alltmer svärhanterUga bör det vara synnerligenangeläget att övervakarna verkligen har tid att ägna sig ät de människor somde är satta att hjälpa. I en årsrapport, ur vilken vissa avsnitt nyligenpublicerats i pressen, riktar skyddskonsulenten i för unga,, en svidande kritik mot för dessoförståelse för frivärdsverksamheten. Jag citerar här: "(kriminalvärds-styrelsen) talar ofta om sina 10 000 medarbetare (övervakare)som om kriminalvården inte behövde mer. Den som stär som ansvarig för ett storstadsdistriktser saken annorlunda och man frågar, om inte denna övervakarformalion ofta kanbetecknas som en koloss pä lerfötter. har inte förståttdetta och det bör förlåtas den dä ämbetsverket så gott som helt ägnar sig älsina industrifängelser och vet bra litet, hur frivården fungerar," HerrSvegland beskriver vidare hur de fem socialarbetarna i hans distrikt mäste taett stort antal egna övervakningsfall. Som regel har denna stab ständigtomkring sig ett hundratal ärenden. Ännu fler skulle man behöva ta över, men manorkar inte. En stor del av rapporten ägnas åt ringaeller obefintliga intresse för frivärdens behov av kunniga, erfarna socialarbetaresamt ät styrelsens sätt att ha anstaltsvården som modell för även frivården.Herr Svegland efterlyser en dialog mellan styrelsen och de för frivårdenansvariga. Enligt min mening aktualiserar denna rapport och minalidigare erfarenheier om de svårigheter som frivården arbelar med ånyo kravetpä en mer skärpt uppmärksamhet pä dessa frågor från kriminalvårdsstyrelsenssida. Framför allt gäUer det övervakningssystemet. För att frivården skall fungerapå det sätt som bättre än anstaltsvård möjliggör en återanpassning avlagöverträdare tiU normalt liv måste en avsevärt större salsning ske på denorganisalion som i praktiken har att handlägga frivården. Det gäUer främstrekryteringen av friviUiga övervakare, utbildningen av dessa och uppläggningenav det utomordentligt viktiga arbete övervakare har att ulföra. Vidare vore detenligt min mening av synnerUgen stor vikt att inleddekontinuerliga konferenser med de för frivården närmast ansvarigaskyddskonsulenterna i de olika distrikten för att därigenom fä del av dekonkreta problem som i första hand mäste lösas för att frivården och personaleninom denna skall beredas bästa möjUga förutsättningar att arbeta. Med stöd av vad jag här anfört hemställer jag om kammarenstillstånd att till herr justitieministern få ställa följande fråga: Är statsrådet beredd medverka till åtgärder för att bl. a.förstärka övervakarorganisationen, personeUt och ekonomiskt, sä att frivårdenges bältre förutsättningar att arbeta i enlighet med de av riksdag och regeringuttalade önskemålen om och beslutade formerna för modern kriminal-värd? Denna anhållan bordlades. § 16 Interpellation m 47 om nedsatt radio- och TV-licens för äldre personer ochhandikappade Ordetlämnades pä begäran tUl HerrOSKARSON (m) som yttrade: För de många människor här i landet, som genom nedsattrörelseförmåga har svårt att upprätthålla tillfredsställande personkontakter medsin omgivning, spelar etermedia en utomordentligt viktig roll. Utan tillgängtill radio och TV skulle de äldres och handikappades isolering mänga gånger blinärmast fullständig. För flertalet av dessa personer är därför inköp av TV ochradio närmast nödvändigt, som det är ekonomiskt mycket kännbart.Emellertid är livslängden pä sådana apparater numera så hög att inköpsprisetinte direkt avskräcker. Det gör däremot den del av driftskostnaderna som utgörsav licensavgifter. Den allmänna apparatavgiften, vUken innesluter radio ochsvart-vit TV, är nu per är och är avsedd att höjas fr. o. m. den 1juli med tUl . För färg-TV tiUkommer särskild avgift med100 kronor per är, varvid den totala årsavgiften blir . Starka skäl talar för att äldre personer och handikappade,som endast har sin folkpension respektive förtidspension eller sjukbidrag somhuvudsaklig inkomstkäUa, borde få nedsatt licensavgift. Redan nu förekommer i vissa kommuner att man över denkommunala budgeten bidrar till sädana nedsättningar. Det mäste dock anses varaen statlig angelägenhet att generellt reducera licensavgifterna i de här nämndafallen, I motioner tUl bl, a, riksdag föreslog jag ochflera med mig att denna fräga skulle ulredas, men motionerna avslogs medmotiveringen att handikapputredningen skulle ta upp frägan. Dess värreförefaller det nu som om så inte blivit fallet. Med hänvisning till vad jag här anfört hemställer jag omkammarens tiUstånd att till herr utbildningsministern få ställa följande fråga: Avser herr statsrådet medverka till reduceradelicensavgifter vad gäller radio och TV för äldre och handikappade medhuvudsaklig inkomst av pension eller motsvarande? Denna anhäUan bordlades. § 17- Anmäldes och bordlades motion nr 1208 av herrHellström m. fl. i anledning av Kungl, proposition nr 11 med förslag tUlförordning om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statUginkomstskatt, stallig inkomstskatt. § 18 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor framställts, nämligen Nr 59 () lill herr justitieministern omskärpning av lagstiftningen mot djurplågeri: När kan förslag frän regeringen förväntas i anledning avriksdagens skrivelse angående skärpning av lagstiftningen mot djurplågeri? Nr 60 HerrKrönmark (m) tiU herr industriministern angående friställningen av arbetskraftvid : Hur längehar herr statsrådet känt tiU att produktionsprogrammet Nr 22 vid inte skuUe kunna fullföljas enligt de den uppgjorda planerna utan att företaget i stäUet skulle tvingas till omfattandefriställningar av arbetskraft? § 19 Kammaren åtskildes .