prot · FU09104 · 1971-12-31 00:00:00 — var verkligen inte något vällyckatexempel, för har ju en organisation av ämbetsverken av just vår typ. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av i Skegrie m.fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som -vill att kammaren bifaUer jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 45 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen av i Skegrie m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat; Allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. § 8 Allmänna förvaltningsdomstolar, m, m. Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 36 i anledning av proposition med förslag tiU lag om aUmännaförvaltningsdomstolar, m. m,, jämte följdmotioner. Sedan Kungl, Maj:t istatsverkspropositionen (prop, 1971:1 bil. 4 s, 41) föreslagit att, ia-waktan på proposition om en omorganisation av förvaltningsrättskipnlngen,för /72 beräkna till Regeringsrätten ett förslagsanslag av och tUl Kammarrätterna ett förslagsanslag av ,hade dessa frågor upptagits i proposition 1971:30 med förslag tiU lag omallmänna förvaltningsdomstolar, m. m. 1 nämnda proposition hade Kungl. Maj:t under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden för den20 , och samt av lagrådetsprotokoll och ävensom Kungl. Maj:tsskrivelse tUl kyrkomötet den 24 juU 1970 (nr 1) och kyrkomötets skrivelse den22 (nr 1) - A. föreslagit att antagavid propositionen fogade förslag tUl dels 1) lag om aUmännaförvaltningsdomstolar, 2) förvaltningslag, 3) förvaltningsprocesslag, 4) lag om behörighet för allmänförvaltningsdomstol att pröva vissa mål, B. begärt yttrande över 13 vid propositionenfogade förslag till följdförfattningar, C. föreslagit att a) godkänna de istatsrådsprotokollet förordade riktUnjerna för organisationenav regeringsrättens kansli- och föredragandeorganisation, b) bemyndiga Kungl. Maj:t att inrättaen ordinarie tjänst för chef för regeringsrättens kansh med beteckningen r, c) besluta att enkammarrätt i Inrättades , d) godkänna de i statsrådsprotokollet den 12 mars 1971förordade riktlinjerna för kammarrättsorganisationen i övrigt, e) bemyndiga Kungl. Maj:t att inrätta en ordinarie tjänstför president i kammarrätten i med beteckningen o, f) bemyndiga Kungl, att inrättadels nio ordinarie yänster för kammanättslagman med beteckningen o i utbyte mot nio sådana tjänster för kammarrättsråd och divisionsordförande i kammarrätteni , dels sex ordinarie tjänster för kammarrättslagman medbeteckningen o i kammarrätten i , g) bemyndiga Kungl, Maj:t att den Inrättatiänster för kammanättsråd I Co 1 i kammarrätterna till det antal som förordatsi statsrådsprotokollet , h) till Regeringsrätten för /72 under andrahuvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av , i) tiU Kammarrätterna för /72 under andrahuvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av . Beträffande propositionenshuvudsakUga innehåU anfördes bl, a, följande: "I propositionen föreslås tre nya lagar av centralbetydelse på den offentUga förvaltningens område: lag om allmännaförvaltningsdomstolar, förvaltningsprocesslag och förvaltningslag. Förslageninnebär dels att rättskipningen i regeringsrätten och kammanätt omorganiseras,dels att allmänna förfaranderegler för förvaltningsdomstolar och förvaltningsmyndigheterinförs. Genom förslagen flyttas tyngdpunkten i den domstolsmässigabesvärsprövningen i förvaltningsärenden från regeringsrätten till kammarrätt,Kammanätt får stäUning av allmän förvaltningsdomstol närmast underregeringsrätten med i stort sett samma målområde som denna, I samband därmedbyggs kammarrättsorganisationen ut kraftigt. För regeringsrättens del innebär förslagen att domstolenhuvudsak-hgen får stäUning av prejudikatinstans. Mål, som fullföljs frånkammarrätt till regeringsrätten, skall prövas av regeringsrätten bara om dennameddelar prövningstillstånd. Tillstånd skall meddelas, om det är av vikt förledning av rättstUlämpningen att frågan prövas av regeringsrätten eller om detföreUgger synnerliga skäl tUl sådan prövning, såsom att resning annars skuUe kunnaha beviljats." I ärendet hade väckts sju motioner, nämligen 1971:1389 av herrar och , vari hemställts attvid utskottets behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 30 skulle beaktas vadi motionen anförts, 1971:1390 av henar Bötiesson i och iGunnarskog, I 971:1394av m. fl. 1971:1395av herrar och i . Allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. 1. med avslag påmotionerna 1971:1390 och 1971:1394, båda såvitt nu var i fråga, skuUe antagadet i propositionen 1971:30 framlagda förslaget tlU lag om allmännaförvaltningsdomstolar (nr 1), 2. skulle avslåmotionerna 1971:1390 och 1971:1394 såvitt de avsåg tidpunkten för de föreslagnareformernas ikraftträdande och inte behandlats under 1, 6 protokoU 1971. AUmänna förvaltningsdomstolar, m. m. 3. förklarademotionema 1971:1392 och 1971:1395, i vad de avsåg Inrättande av en kammarrätt iSundsvaU, besvarade med vad utskottet anfört, 4. förklarademotionen 1971:1391 besvarad med vad utskottet anfört, 5. med avslag påmotionen 1971:1389 skulle antaga 36 § i det i propositionen 1971:30 framlagdaförslaget till förvaltningsprocesslag (nr 3), 6. skulle antagaförslaget tUl förvaltningsprocessslag i vad det ej behandlats under 5, 7. skuUe antagaövriga i propositionen 1971:30 för beslut framlagdaförfattningsförslag (nr 2 och 4124), 8. i skrivelse tiUKungl, Maj:t anmälde, att inte funnit anledning till erinran mot deför yttrande i propositionen 1971:30 framlagda författnlngsförslagen(nr 125-137), 9. godkände de istatsrådsprotokollet förordade riktlinjerna för organisationenav regeringsrättens kansli- och föredragandeorganisation, 10. bemyndigadeKungl. att inrätta en ordinarie tjänst för chef för regeringsrättens kanshmed beteckningen r, 11. med bifall tillKungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1971:1393 beslutade att enkammanätt i inrättades den , 12. med bifall tiUKungl. Maj;ts förslag och med avslag på motionen 1971:1394 I vad den intebehandlats under 1 och 2 godkände de i statsrådsprotokollet den 12 mars 1971förordade riktlinjema för kammarrättsorganisationen I övrigt, 13. med blfaU tillKungl. att inrätta en ordinarie tjänst för president i kammarrätten IGöteborg med beteckningen o, 14. med bifaU tillKungl. Majts förslag och med avslag på motionerna 1971:1392 och 1971:1395, bådamotionerna I vad de Inte behandlats under 3, bemyndigade Kungl. Maj;t att den 1januari 1972 inrätta dels nio ordinarie tjänster för kammarrättslagman medbeteckningen o i utbyte mot nio sådana tjänster för kammarrättsråd ochdivisionsordförande i kammarrätten i , dels sex ordinarie tjänsterför kammarrättslagman med beteckningen o i kammarrätten i , 15. bemyndigadeKungl. Maj;t att inrätta tjänster för kammarrättsråd i Co 1i kammanättema till det antal som förordats i StatsrådsprotokoUet den 12 mars1971, 16. för budgetåret1971/72 under andra huvudtiteln anvisade a) tUlRegeringsrätten ett förslagsanslag av . b) till Kammarrätterna ettförslagsanslag av . Reservation hade avgivits av herrar i Luttra (c),(), Hernehus (m), i (c), i (m), () och i SundsvaU (c), vilka ansett att utskottet under 5 borthemställa att med förklaring att inte kunnat ioförändrat skick antaga 36 § i det i propositionen 1971:30 framlagda förslagettill förvaltningsprocesslag (författningsförslag nr 3) för sin del ianledning avmotionen 1971:1389 skulle antaga 36 § I nämnda förslag med den ändring attparagrafen skulle erhålla av reservanterna föreslagen lydelse, innebärande attmöjlighet till prövning i regeringsrätten ej skulle inskränkas till mål avprejudikatbildande karaktär samt till mål där skäl för resning förelåg ellerdär målets utgång i kammarrätten berodde på grovt förbiseende eller grovtmisstag utan att det också skulle vara möjhgt att medge prövningstiUstånd omintresset av enhetlighet i rättstUlämpningen och hänsynen tUl den enskildesrättstrygghet med styrka talade för en sådan fullföljd. Allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. Frågor om de enskilda medborgarnasrättssäkerhet inom förvaltningen bör inta en förgrundsplats i rättspohtlken ien modern välfärdsstat. Det måste därför hälsas med tUlfredsstäUelse att dennaproblematik har aktualiserats genom det reformpaket som hgger på riksdagensbord. Det är svårt för att göra en självständig insatsi lagärenden av denna omfattning, då de äntligen har nått fram tiU det sistastadiet i den långa beslutsprocessen. Frågorna är tekniskt komplicerade ochinvävda i varandra, och därför är det svårt att rubba på någon av byggstenarnautan att det föranleder justeringar på andra områden. Men det finns ju vissamöjligheter, och de skall självfallet begagnas, att göra korrigeringar. Jagtillåter mig därför att ta kammarens tid i anspråk för några kortaanmärkningar. Den del av reformpaketet som rör förvaltningsdomstolarnainnebär genomgripande förändringar på det organisatoriska planet. Jag äremeUertid tveksam om huruvida resultatet kommer att bh någon påtaghgförbättring från de enskilda medborgarnas synpunkt. Huvudinnebörden är attkammarrätten bhr sista instans i flertalet förvaltningsmål. RegeringsrättenskaU bara bli prejudikatinstans. I motionen 1389 har jag vänt mig mot den föreslagnafuUföljdsbe-gränsningen som alltför drastisk. Motionen har följts upp i enreservation till utskottets betänkande, i vUken föreslås en viss uppmjukning avpropositionens förslag. Enligt min mening skulle bifaU till denna reservationvara av stort värde för den enskilde utan att ändra huvudprinciperna ipropositionens förslag. Rätten att "gå till kungs" och få sin sakprövad i högsta instans upplevs av gemene man som mycket viktig, och man bör gåvarhgt fram med begränsningar. Jag betvivlar att människor i allmänhet kommeratt uppfatta en kammarrättsavdelning som mera auktoritativ och kvahficerad änlänsrätt och är därför något tveksam inför den tekniska lösning som valts. Denhar förestavats av en i och för sig begriplig önskan att avlasta regeringsrätten.Inte I första hand av hänsyn tUl de enskilda parterna. får emeUertid den föreslagna instansordningen godtas.Det är inte möjligt att ifrågasätta huvudprinciperna i förslaget på detta senastadium. Men då detta sker bör det vara en angelägen sak för att visaså stor generositet som möjhgt mot de enskilda. Det borde enligt mitt sätt attse vara värdefullt, om man kunde följa det förslag som finns i reservationen,tills man vunnit närmare erfarenheter av omläggningen i Allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. Jagyrkar därför i det här avsnittet bifaU till reservationen. Ett led I reformen som kanske har kommit litet i skymundani det större sammanhanget är förvaltningslagen. Jag vill också kommentera denhelt kort, Lagen avser att ge vissa grundläggande regler förförfarandet hos myndigheterna, Enhgt min bedömning skulle en sådan lagstiftningkunna medföra en väsenthg förbättring från de enskilda parternas synpunkt. Detär också den inställningen som torde ligga bakom det långvarigautredningsarbetet. Den främsta produkten av detta arbete var välbesvärssakkunnigas betänkande 1964, De sakkunniga siktade till en lagstiftning avstor räck-vidd och omfattning och tänkte sig väl ett slags rättegångsbalk förförvaltningen. Jag skaU inte gå in på de skäl som utvecklats i propositionenför att man har ändrat målsättningen. Jag konstaterar bara att vi fått enlagprodukt av begränsat innehåU. Jag tror inte att man skall avföra den härfrågan från dagordningen utan i stället uppfatta förslaget som ett förstasteg mot en ordentUg förfarandelagstiftning. Jag har svårt att föreställa mig att den föreslagnaförvaltningslagens 20 paragrafer med i huvudsak mycket elementärt innehåll kanmedföra någon väsentlig förbättring av den enskilde medborgarens rättsskydd.Jag har också konstaterat att utskottet inte kommenterat denna del avförslaget. Vi har ju ändå haft den här frågan uppe i konstitutionsutskottetåtskUUga år vid vår granskning av statsrådsprotokollen, och då har det gjortsingående studier just beträffande förfarandefrågor. Jag riktar inte på någotsätt kritik mot utskottet. Jag viU bara påpeka detta som ett skäl för vad jagtidigare sagt, nämhgen att man kanske inte har diskuterat den delen avförslaget särskilt ingående. Jag skaU som sagt inte utveckla några närmare synpunkter här delen heUer, Jag vill bara påminna om att i en partimotiontagit upp frågoma om de enskildas rättsskydd inom förvaltningen. Den motionensbehandhng har uppskjutits tiU höstriksdagen. Vi får alltså tUlfäUe attåterkomma tUl ämnet. Jag vill med det här bara säga att det är ett värdefuUtreformpaket vi har men att jag betraktar det som ett steg på vägen när detgäller att stärka den enskildes rättsskydd i förvaltningen. Vi får och skaUräkna med en fortsatt diskussion omkring de här frågorna. HenMOLIN (fp): Att felaktiga beslut av stor räckvidd för den enskilde somfattats av domstolar eller myndigheter skall kunna prövas av högsta rättshgainstans är en del av en god svensk rättstradition. När det nu av praktiska skälhar visat sig nödvändigt att begränsa fullföljdsrätten tiU regeringsrätten villvi försäkra oss om en prövningsmöjhghet också I andra fall än renaprejudikatsärenden. Vi har därför från reservanternas sida föreslagit en mindreändring av den aktuella paragrafen, och vi har där anslutit oss till detförslag som en ledamot av lagrådet, justitierådet , har framfört. Jag viU säga att det här är naturligtvis en ganska htenförändring jämfört med propositionen. Huvudtanken om en begränsning av fuU- följdsrättentiU regeringsrätten ifrågasätts inte av reservantema. Vi har bara, med tanke påden enskildes rättstrygghet, velat göra en liten utvidgning jämfört medpropositionen. Jag yrkar bifall till reservationen. I detta anförande instämde (). i SundsvaU (c): Jag har begärt ordet i egenskap av bådemotionär och utskottsledamot. Eftersom vi nu befinner oss i riksdagensslutskede avser jag att fatta mig kort och endast uppehålla mig vid denföreslagna kammarrättsorganisationen. Mot bakgrunden av att kammarrättema får en ställning somaUmänna förvaltningsdomstolar närmast under regeringsrätten föreslås enavsevärd utbyggnad av kammarrättsorganisationen. Förutom kammarrätten iStockholm, som omfattar nio avdelningar, föreslås en självständig kammanätt försödra och västra i med sex avdelningar. Två avdelningar inomkammarrätten i föreslås bli placerade som fihal i . DennafiUal omfattades av det förslag till omlokaUsering av statlig verksamhet somriksdagen behandlade filialen utgör alltså ingen extralokahsering tUl SundsvaU. Orsaken tiU att mer än en kammarrätt föreslås synes enUgtpropositionen vara dels kammarrättsorganisationens storlek, dels lämplighetenatt undvika koncentration av denna kvahficerade förvaltningsrättsskipning, delsregionala kammarrätters gynnsamma återverkningar på den lokala och regionalaförvaltningsverksamheten, dels sluthgen fördelen av att kammanättema Inteligger alltför långt ifrån medborgarna, även om munthga förhandlingar ikammarrätterna Inte torde bh så vanliga. Förslaget att imätta en Sundsvallsfihal har föranlett tremotioner. m. fl. har motionerat om avslag på förslaget attinrätta en fihal i SundsvaU, medan och undertecknadhar motionerat om att en självständig kammarrätt för borde inrättas istället för den fiUal som föreslås i propositionen. Den närmare motiveringen för inrättandet av ensjälvständig kammarrätt framgår av motionema. Ur aUinän regionalpoUtisksynpunkt, vad det gäller spridande av både arbetstiUfäUen och beslutanderätt,anser jag det vara väl motiverat med självständiga kammanätter för olika delarav landet. Ur personal- och rekryteringssynpunkt torde en självständig enhetvara att föredra framför en fihal. Personalens cirkulation mellan oUkaavdelningar synes få tiU följd att ämbetsmän vid kammarrätten i undernågra år i sänder blir placerade i SundsvaU. Detta förhållande bhr inte tUlfördel vare sig för personalen eller för den ort dit flUalen förläggs.Personalfrågorna kommer att beröra senare i debatten. Remissinstansema hade ohka meningar beträffande förslagetatt uppdela kammarrätten. Jag viU påminna om att förutom myndigheter ochorganisationer med anknytning till även riksskattenämnden och LOuttalade sig för en självständig kammanätt i . Som motivmot inrättandet av en självständig kammarrätt där har AUmänna förvaltningsdomstolar, m. m. Allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. angettsatt denna skulle bU för liten för att kunna bilda en fullständig enhet.Minimistorleken för en självständig enhet torde enligt uppgifter som lämnadesinför utskottet vara tre avdelningar. Eftersom måltillströmningen synes stå iproportion tlU befolkningstalet i oUka delar av landet borde NorrlandtUlsammans med kunna bilda en lämpUg domkrets för en kammarrättmed tre avdelningar. Jag viU göra en jämförelse med hovrätterna. Dessa harutformats med lämpUgt antal avdelrUngar för respektive domkrets. Någraolägenheter för de mindre hovrätterna ur effektivitets-, rätts- ellerrekryteringssynpunkter har ej påvisats. Jag har haft förmånen att få delta behandUng av detta ärende. Med tillfredsställelse villjag notera utskottets enighet i stäUningstagandet tillkammarrättsorganisationen, liksom jag givetvis gläder mig över utskottetshemstäUan att skaU avslå m, fl. Vad det gäller behandlingen av motion samtherr och min motion är jag nöjd med den positiva skrivning som vikunnat enas om i utskottet och som utmynnar i att utskottet hemstäUer att dessabåda motioner skall förklaras besvarade med vad utskottet anfört. Utskottetframhåller visserligen att det inte kan ansluta sig till motionsyrkandena ominrättande redan nu av en fristående Norrlandskammarrätt. Men utskottet anförsenare i betänkandet att så snart erfarenheter av den nyakammarrättsorganisationen förutsättningarna prövas att omvandlafihalen i SundsvaU tiU en självständig kammarrätt för norra . Jag yrkar bifaU tiU utskottets hemställan påsamtUga punkter i detta betänkande utom beträffande punkten 5 angåendemöjligheterna tUl prövningstiUstånd, där jag yrkar bifall till reservationen avhen m. fl,, en reservation som herrar och harmotiverat här, TUl slut, herr talman, viU jag mot bakgrunden av detanförda samt utskottets skrivning angående kammarrättsorganisationen uttalaförhoppningen att vi efter hand kommer att få en självständig kammarrätt ävenför norra , Idetta anförande instämde (). HenDOCKERED (c): Det har sagts att detta är en stor ochomfattande fråga och jag viU Instämma i det. Det finns en särskild anledning till att jag tar tiU orda.Vi prövade ju för någon vecka sedan möjUgheterna att i aUmänna domstolar gå tiUhögsta domstolen med de enskilda målen, och då påtalades det StäUningstagandesom eventuellt var under utarbetande i KU. Jag viU anföra ett par synpunkter pådetta. KU har ju godtagit stora delar av den kungUgapropositionen, men det förslag som räknade såsom en Uten förändringkan ha avgörande betydelse här. Jag kanerinra kammaren om att mina första erfarenheter och intryck iriksdagen fick jag just vid behandlingen av dessa ärenden. hade vi enmycket häftig och ibland Udelsefull debatt omkring dessa förvaltningsrättsfrågor.TiU slut tillsattes en utredning, som var begärd, för att göra en översyn avförvaltningsrättsorganlsationen. Jag minns ännu med vilken glädje ledamoten iförsta lagutskottet, , omfattade det beslutet och det beskedsom då kom. Alla försök att få I gång de hetsiga förvaltningsrättsdebattema igenbromsades av den utredningens arbete. förslag Ugger till grundför den proposition som är avlämnad, och vi som arbetade i utredningen har välanledning att vara tacksamma över att se våra förslag uppföljda i en kungUgproposition och i det beslut som föreUgger i . Vi kommer ju i kontakt med problemen och har konstaterat denstora balans som finns i regeringsrätten, där det kunde gå sex till frånprocessens början tUl dess den avdömdes. Den balansen ökades ju år från årtrots att man tillsatte flera regeringsråd för att så att säga få vidare,effektivare och snabbare beslut i högsta instans. Förvaltningsärendenas antal ökar i vårt komphceradesamhälle. Detta har också gjort sitt till för att vi fått pröva oUka åtgärderför att mmska balansen i regeringsrätten. Vi fann att det inte var tänkbart attöka summa revisibiUs för att på den vägen bromsa tUlströmningen till sistainstans, regeringsrätten, utan man fick söka andra vägar. Vi kom fram till attden enda väg som också tryggade den enskildes säkerhet var att förverkhga detgamla kravet på en mellandomstol och ge den en sådan förstärkning att den kundeverka som slutinstans. Förslaget blev en förvaltningsdomstolsorganisation, därkammarrätten skulle utgöra sista instans, medan regeringsrätten skulle bU ihuvudsak prejudikatprövande. Om man nu följer reservanternas förslag, som såsom en hten förändring, riskerar man den viktiga principen attlätta regeringsrättens arbetsbörda. Även om man inte lyckas få fram förvaltningsärendenatill beslut i regeringsrätten, kommer regeringsrättens arbete att bli belastatav prövningen, huruvida synnerUga skäl eljest föreligger - det är denformuleringen som reservanterna har anslutit sig till. När man läser utskottsbetänkandet och reservationen, därutskottets ledamöter har delat upp sig i socialdemokrater och borgerliga, kanman få den uppfattningen, att rättssäkerheten bedöms olika i de bägge lägren.Jag vill understryka att så Inte är faUet. Det är kanske mest därför som jaghar tagit tlU orda här. Det har inte varit så i utredningen, och jag ärövertygad om att det inte heller här är på det viset. Utredningen bestod intebara av min ringhet, utan där deltog från docenten iförvaltningsrätt och från moderata samhngspartiet nuvarandepartUedaren . Jag kan försäkra att på denna specieUa punkt var vihelt eniga. Jag kan också erinra om de utredningar och undersökningarsom vi i kommittén gjorde innan vi kom fram till vår bedömning. Jag ärfortfarande övertygad om att de skäl väger över som man kan ha för att följaden gamla traditionen, som har en romantisk klang, att den enskilde med- Allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. AUmänna förvaltningsdomstolar, m. m. borgarenkan gå med sina bekymmer till kungen som sista instans; men att den enskildesrättssäkerhet därmed skuUe komma i ett bättre läge betvivlar jag starkt, hentalman. Jag viU sluta mitt anförande med att vama för att ge detintrycket att denna nya organisation i princip stödes av en socialdemokratiskmajoritet och att den kan misstänkliggöras av en borgerlig minoritet. Det ärinte på det sättet, och det bör inte vara på det sättet. Rättssäkerheten fårinte bh en partipohtlsk fråga; jag vill varna för det, och jag vill säga att påden vägen skall vi inte kivas. Det framtida förtroendet för den organisationriksdagen nu beslutar om tror jag kan bil skadat, om man driver detta för långtmed den formation som man här har redovisat. Jag kan sluta här, herr talman. Jag vill anmäla att jagicke kommer att stödja reservationen, utan jag viU ansluta mig till utskottetshemställan, med de motiveringar som jag här har anfört. () kort genmäle; Såvitt jag kan finna bygger på ett missförstånd. Han säger att ett bifall till reservationenskuUe riskera den viktiga principen att avlasta regeringsrätten. Så förhållerdet sig naturligtvis inte. Ett bifaU tiU reservationen skulle visserligen öppnaen ytterUgare möjUghet till fullföljd, men det är en möjlighet som bara kankomma att utnyttjas i ett fåtal fall Flertalet av de ärenden som kan förasvidare till regeringsrätten kommer vid ett bifall till reservationen att stannai kammarrätten. Hen () kort genmäle: Jag är helt överensmed om vad han nu påpekade, att huvudparten ärenden kommer attstanna i kammarrätten. Men om målen skall bedömas efter den lagformulering somreservanterna givit kommer det att medföra att regeringsrätten får på sittansvar att pröva huruvida dessa särskilda skäl förehgger.