prot · FU0962 · 1971-12-31 00:00:00 — När det gäller att lekiyteratill en utbildning som denna mäsle man ju arbeia pä mycket lång sikt. Framförallt mäsle de elever som beräknar alt genomgå en sådan utbildning i mycket godtid planera all söka Ijänslledigt frän sina arbelen eller all skaffa pengar försin ulbildning. kommer alltså Kursverksamheten att tvingas meddelaeleverna all de inle kan påräkna studiemedel . Det medför alt allaelever, vilkas föräldrar inle kan ta pä sig hela kostnaden, måsle avanmäla sigeller avslå frän en tUllänkl utbildning. Från Kursverksamhetens sida har man uppgivit att del tordegälla ungefär tvä tredjedelar av omkring 250 elever. Man kan förmoda all merparlen av dessa elever i slälleisöker sig lill universitetens filosofiska fakulteter och därvid för en meraosäker ulbildning utnyttjar de studiemedel som de där kan fä. Men denallvarligasle konsekvensen blir kanske all skolan under näsla är - ochom man sedan forlsäller, även - kommer all bli skevt rekryterad,främsl av ungdomar som genom föräldrarnas förmögenhel eller genom egnatillgångar har råd all genomgå denna kurs. Del blir nalurliglvis ocksä så altmänga ungdomar, som har ell klarl dokumenterat yrkesutbildningsinlresseIvingas välja en annan utbildningsform, i de flesta fall en mindre målinriktaduniversitetsutbildning. Jag är för min del mycket förvånad över att man fråndepartementets sida tydligen bedömt denna lyp av utbildning som obehövlig -aUtså en utbildning där en stor del av studietiden tillbringas utomlands medkontorspraktik pä halvtid, Inle minsl med lanke på de vidgade internationellakontakter vi har och på vikten av att vi pä olika säll siärker den svenskaexporlinduslrin Iror jag del är önskvärl all vi i slällei försöker slimulera ensådan ulbildning som är prakliskl utformad, som är realistisk och som jag velalt man frän företagens sida sätter siorl värde på. Del finns anledning att fräga ulbildningsminislern hur på denna utbildningsform. Av hans svar framgår all det väl finns åtskilligamöjligheler lill sekreterarutbUdning för ungdomar som önskar sädan men inte avjusl denna lyp. Är det sä all man pä ulbildningsdeparlemeniel bedömer dennaulbildning som mindre behövlig eller mindre önskvärd? Men dessulom skulle jag gärna vilja ställa den för migkanske allra viktigaste frägan: Om man inom regeringen har bestämt sig för atiinte medge forlsall slallig Ullsyn, är det ändå inle liiel obarmhärligl allmeddela del på ell sä senl stadium, när skolan skickat ut en broschyr ochpåbörjat rekryteringen, när mänga elever planerat all gä pä denna kurs medhjälp av de studiemedel som de troll skulle komina att ulgä? Jag skulle viljaprecisera frågan sä: Kan inle statsrådet möjligen länka sig alt alldelesoavsell hur man frän principiella utgångspunkter ser pä ulbildningen medge enslallig Ullsyn av sekreterarskolan för /72? Dä skulle under delärel Kursverksamhetens ledning ha rimliga möjligheter alt planera enomorganisation av sekrelerarskolan, om man nu vill forlsalla med den, och framföralll skulle ingen elev som har planerat sin ulbildning i tron att studiemedelskulle utgå behöva avstå från kursen av ekonomiska skäl. Ang. möjligheterna tiU utbildning för sekreteraryrket Det var tvä frågor som utkrislalliserade sigi inlägg. Som svar pä den första frågan vUl jag nog ända hävda attdet finns mycket goda yrkesinriktade allernaliv läl den nu diskuterade skolan.Vi anser inom deparlemenlet alt det finns flera mycket slarka skäl för detställningstagande som vi har gjort. Det är också ganska givet all vi vidhandläggningen har försökt handla sä snabbi som möjligt för alt därmed ocksä fädepartementets sländpunkl klar. När det gäller den andra frägan vill jag säga all jagefler senaste inlägg skall ta mig ytterligare en funderare pä omman temporärt skulle kunna medge en förlängning av tillsynen under ytterligareetl är. Delta skulle i sä fall motiveras av hänsyn till de elever som möjligen annars kan fä vissa problem. Jag skall som sagl lilla Ang. läroböckernas behandling av Jordbmket närmare päden saken och se om en sädan lösning är möjlig. Hen (): Jag ser ingen anledning lUl all vi har nägonlängre palaver om vem som har räll i fräga om denna typ av utbUdning. Om denbehövs som ell komplement lUl annan utbUdning kan vi kanske diskulera i någolannat sammanhang. Däremol är jag tillfredsställd med den senare delen avutbildningsministerns anförande. Jag Iror alt del är den lypen av övervägandensom man har anledning all göra i ell sådanl här läge - all inte låsa sig i elten gäng fattat stäUningstagande utan överväga om man genom en mjuk handläggningkan undvika all släcka planerna för de elever som har tänkl all näsla är gå päsekreterarskolan. Jag tackar för beskedel all ulbildningsminislern är bereddatt ompröva den frågan. Överläggningen var härmed slulad. § 22 Ang. läroböckernas behandluig av jordbruket Herr utbUdningsministern ordel för all besvara () framslälldainterpellation, nr 77, och anförde: har frågat mig om jag är bereddmedverka till att läroböckernas behandling av jordbruket blir meraverklighetsförankrad. De läroböcker som används i skolväsendel skall med vissaundanlag granskas av slalens läroboksnämnd. Däremot granskar nämnden inte s. k.bredvidläsningslitteralur. Det ankommer pä skolstyrelsen att, efler förslag avrektor och lärare, besluta om vilka böcker som skall antas. Det är givelvis angeläget all de skolboksproducerandeförlagen, även i fräga om sådant material som inte granskas avskolmyndighelerna, ger en riklig bild av t. ex. svenskt näringsUv. Mellanskolöverslyrelsen, läroboksnämnden och förlagen äger etl kontinuerligt samrådrum i syfle att bl. a. informera om förändringarna i skolans kursplaner. Hen FÅGELSBO (c): TiU ulbildningsminislern ber jag all fäframföra ell tack för alt jag har fält min interpellation besvarad, även om jaglycker alt svarel var i magraste laget. Jag anser ocksä att statsrådet i vissmån skjuler frägan ifrän sig. hör man argumenleringen: Del har jag lästom det har jag läsl om i läroböcker. Men hur är del med vissa uppgifler idessa böcker som används vid våra skolor ? Jag har i min inlerpellaiionanfört citat ur nyutgivna sädana - alllsä inle ur s. k.bredvidläsningslitteralur som del talas om i svarel - och där beskrivs etllantbruk som absolut inle har verklighetsförankring 1971. Sedan jag framslälllmin interpellation har jag fält flera citat i samma riklning som de jag i interpeUationenåberopat. Del allvarliga i frågan är ju all de som inte känner till de rättaförhåUandena faktiskt tror att läroböckernas beskrivningär fulll riklig. "Mellan skolöverslyrelsen, läroboksnämnden och förlagenäger etl kontinueriigi samråd rum i syfte all bl. a. informera omförändringarna i skolans kursplaner", säger statsrådet slulligen i svarel.Det tycker jag egenlligen inle har med min fräga all göra. Den gäller jukonkrela uppgifter i läroböcker. Jag vUl slutligen fråga utbUdningsministern omhan är beredd alt medverka lUl all vi får fulll objektiva beskrivningar av värtnäringsliv i våra läroböcker. Jag lycker att del är ett ansvar som bör åvUaulbildningsdepartementet. Delar inle statsrådet den uppfattningen? den 15 aprU 1971 Ang. läroböckernas behandUng av Jordbmket HenHANSSON i Skegrie (c); Det är goll och väl som herr slalsrådel sägerall läroböckerna granskas innan de godkännes för undervisningen, men Irols delkan man ha anledning all sälla en del frågelecken. Vid Lunds universitetanvändes i undervisningen i nationalekonomi bl. a. en bok omjordbrukspolitikens mäl och medel, förfatlad av professor ochlaborator , Den är utgiven av Industriens utredningsinstitut.Den boken bygger i stort sell pä leorier som framfördes en gång i 1960 årsjordbruksuiredning och prövades där. Emellerlid var de leorierna och är ännu säverklighelsfrämmande all de inte rönte något som helst hänsynslagande i dennaulredning, Irols all den i många avseenden var ganska radikal. Men genom sinorealistiska karaktär har författarnas propåer enligl min mening knappasl någonsom helsl praktisk belydelse, ulan de är renodlat teoretiska konstruklioner ochbygger på ett önsketänkande. Del är därför anmärkningsvärl all en sådan bok används vidundervisningen i nationalekonomi vid etl universitet och att alltså studenternabibringas så overkliga kunskaper som man kan fä fram ur boken och all de överhuvud tagel ödslar lid på all läsa densamma, särskUl som många av dessasludenter sannolikt inle har förulsällningar alt själva bedöma vad som ärverkligt och sakligt. Jag skall ge nägra exempel som bevis för min kriiik.Författarna hävdar att vi i värl land skuUe kunna nedbringa brukningsenhelernasantal frän dåvarande - det var 1966 boken skrevs - 200 000 till 20 000. Viskulle, säger de, kunna la bort nio av tio brukningsenheler som självständigaförelag. Med en genomsnillsareal av 100 heklar på dessa 20 000 egendomar skullevi ändå få kvar 2 miljoner heklar mark, och det bör, säger man, varatillräckligt. Del resonemangel är fullkomligl verklighetsfrämmandedärför all den svenska lopografin inte medger sä slora enheler. Del är möjliglalt del skulle gå om landet var ell slällland, där man ulan vidare kunde göraegendomarna hur slora som helsl. Men våra bygder är, som alla känner ,splittrade tUl allra största delen av skogsmark, berg etc, och resonemangel skulleinnebära all man finge egendomar som var så splittrade all det skulle bli enutomordenlligt dyrbar hisloria att bruka dem. Man framhäUer också all om vi höll jordbrukspriserna 1procent lägre än den allmänna prisnivån, skulle vi kunna nä enprisdifferens på Ang. läroböckernas behandUng av Jordbmket 10procent, och successivi skulle del dä för mänga jordbruk bli omöjligt attexislera, Prisel på marken, säger man, skulle falla lill dess alt del var sålågt att någon annan trots prispressen var villig all köpa den. De socialaföljderna av en sädan politik, och att man med statens medverkan skulle.frånhända markägarna deras egendom, tas det ingen som helst hänsyn till iboken. Vi skulle, säger sedan författarna, kunna ökanationalinkomsten med ungefär 4 miljarder om vi upphörde med stödet Ulljordbrukel. Genom att lägga ned värt eget jordbruk, säger de, skulle vi göraslora överföringsvinster. De lar emellertid ingen hänsyn till den högagenom-snitlsäldern hos dem som skulle omskolas, och de redovisar en myckelbrislfällig siffra för vad byggandel av 20 000 alldeles nya, stora enheterskulle kräva i invesieringar. Med dessa slora invesieringar skulle ju följaförräntningskrav etc, och jag skulle tro all det skulle åstadkomma relativtbetydande priser, Vär u-hjälp, säger man, skulle bli biUigare och mycketbättre om vi själva nedlade jordbruk och i stället köpte livsmedel frän andraländer och skänkte lUl . Ja, del resonemangel bygger ju på all ingenannan stat skulle föra samma jordbrukspolitik som , därför att då skulledet inte finnas någonting alt köpa och skänka lill andra. Ekonomiprofessorernai andra länder fär alllsä inle förkunna samma halsbrylande läror som man färsprida här i . Trols alf deras länders jordbruk är vida underlägset detsvenska måste man där bedriva en oförminskad produktion och helst också ökaden, om det skulle bli så all man kunde köpa och skänka borl produkler. Förfallarna lill den här boken bygger sill resonemang päatt vi har elt högl införselskydd i . Men man talar inte om i boken alldel beror på alt vi har en allmänt högre levnadsslandard och aUmänl högreprisnivå och löneläge hos oss. Dessulom räknar man med att vårt land skullekunna försörja sig pä import till världsmarknadspriser. Det är också hellorealistiskt, därför att del finns inle på världsmarknaden kontinuerligt sästora mängder livsmedel att det över huvud tagel är praktiskt möjligl attbedriva en sädan försörjningspoliiik. Beredskapen klarar man väldigi lält. Man säger allproduktionsvolymen här myckel väl kan sänkas tUl 65 proceni, och vi skulle däi slällei ha en lagring som skulle kosla 1 miljard om ärel. Men del är dellönt, säger man. är det sä att det lagringsalternativ som skulle behövasvid en så låg försörjningsnivå som 65 proceni har av jordbmksulredningen pä sintid bedömts som fullkomligt orealistiskt, och del är det ocksä. Men del färinle sludenlerna den ringasle aning om, utan de tror givelvis pä vad de läser iden här boken, all vi kan gå ned lill 65 procents försörjning. Delta är några exempel på läror som kanbibringas sludenter vid elt universitet beträffande svenski jordbruk. Det ärbeklagligt att sä sker, därför all del finns i värl land tillgäng lUl ekonomisklitteratur om del svenska jordbruket som är byggd pä realistiska ochvederhäftiga grunder, t. ex. en bok av om svenski jordbruk. jag lidigare nämnde, Jordbrukspolilikens mål och medel, är absolulföredömlig all använda vid elt universitet, I den mån herrstatsrådet har möjligheler all rälla lill sådana här förhållanden, så är delsynnerligen välbehövligt. Jag har faktiskt gjort en noggrannaregenomgång av interpellalion än vad interpellanten själv kanskeutgick frän. Jag har uppdragit ät statens läroboksnämnd alt gä igenom de tvä böckersom finns angivna och exemplifierade i interpellalionen. Beträffande den första. Mera om Mälarbygden, kan jag sägaall den inte är uppförd på läroboksförleckning del är etl beslul av den 5november 1964 - eflersom boken inle är lärobok i granskningskungörelsensmening utan bredvidläsningsbok. Den andra boken har läroboksnämnden inte kunnaiidentifiera. kan bero pä att påsiäll alt det är en läroboki geografi för gymnasiets årskurs 1, och del finns över huvud laget inle någolgeografiämne i gymnasiet på den nivån. Pä den punklen lycks alllsä herrFågelsbo ha missuppfattat situationen. I vilket fall som helst har jag intekunnat närmare ingå pä den delen. Del är nalurliglvis allmänl önskvärl all vi får braläroböcker och bra läromedel. Del är också därför som vi nu ulredningsvägen seröver läroboksnämnden och dess funklion. Vi vill om möjligl göra delinstrumentet mera effektivt. Vad sedan angår del som i Skegrie anförde isilt inlägg har jag inte nägon annan kontaki med del - och även den konlaklenär ulomordentligt bräcklig - än all jag en gäng läste nationalekonomi förprofessor i . Han använde dock inle denna lärobok. Jag har därförinle heller lagil nägol inlryck av de läror som vi här fick la del av. Jaghoppas emellerlid all man inte läser protokollet på den punklen alltförflitigt, ly dä kommer detla, med hjälp, alt fä ytterligarespridning. Och del var nu inte avsikien, även om personliga kommentarer ochmotargument fanns inlagda. Det ligger emellerlid en viklig princip bakom denna fråga,och det var väl den som återspeglades i sisla meningar omulbildningsministerns möjligheler all ingripa. Jag Iror all del vore enutomordenlligt allvarlig sak om regeringen i detalj centraldirigeradekurslitleraluren vid universiteten. Visst kan del hända olycksfall ochmissöden, del skall vi vara på del klara med, och då kan del kännas freslandeall ingripa. Men pä läng sikt och på det hela tagel är det viktigt att härhälla på decentraliseringsprincipen och hoppas all förnuftet därigenom bäslskall komma lill sin rätt. Jag tror nog ocksä all och jagegenlligen är överens på den punklen. den 15 aprU 1971 Ang. granskningen av läroböcker m. m. Överläggningen var härmed slulad. §23 Ang. granskningen av läroböcker m. m. Herr ulbildningsminislern erhöll ordel för allbesvara i (m) framslällda interpellalion. nr 84,och anförde; Ang. granskningen av läroböcker m. m. i har frågat mig, om jag ärberedd all i awaklan pä de beslul som kan bli följden av läromedelsulredningensarbeie la iniliaiiv lUl inlerimisliska åigärder i syfle all förbäilrasilualionen belräffande granskningen av läroböcker och läroboksersältan-depedagogiska hjälpmedel. De läroböcker som används i skolväsendet skall med vissaundanlag granskas av slalens läroboksnämnd. Däremol granskar nämnden inte s. k.bredvidläsningslitteralur. Det ankommer pä skolstyrelsen att, efler förslag avrektor och lärare, besluta om vilka böcker som skall antas. Skolan har alltsåell stort inflytande i dessa frågor. Utvecklingen innebär emellertid allskolans läromedel väsenlligi ändrar karakiär. Läromedelsuiredningen har bl. a.lill uppgifl att överväga konsekvenserna härav för läromedelsgranskningen. 1avvaktan pä resultaten av utredningsarbetet är jag inle beredd föreslåändringar i nuvarande ordning belräffande granskning. HenWERNER i (m): Jag ber att få lacka ulbildningsminislern försvarel, som jag dock finner väl lakoniskl med lanke pä den seriösa fråga jagframslälll och noggranl ulrelt i min inlerpellaiion. Jag lar i inlerpellalionen bl, a. upp frågan omundervisningsprogrammen i radio och TV, vilka ju inle är underkastade nägongranskning. Fördenskull har vi i moderata samUngspartiet i en moiion begärlalt skolradio-TV-programmen skall granskas. Det lär inte vara överord alt säga,all mänga föräldrar släller sig yllersl undrande en del sådanaundervisningsprogram. Man bör också tänka på att för mänga människor - detgäller särskilt ungdomar och barn - har det som sägs i radio och TV ellsjälvklarl aukloriletsvärde. Därför måsle man vara myckel uppmärksam på hurdessa medier ulnyUjas i undervisningen. De har ju ock.så en kolossalgenomslagskrafl och verkar i del närmasle ögonblick-ligt. Begås del ell grovtmisstag i ett undervisningsprogram kan det bli myckel svårl, för all inle sägaomöjligt, att i eflerhand undanröja de negativa effekterna. kommer senare i är all fä diskulera frågan, omundervisningsprogrammen i radio och TV fortsällningsvis skall fä undgå dengranskning som vi alla lycker är självklar när det gäller läroböcker. Men hur är det då med läroböckerna? Ja, som jag har visati min interpellalion fungerar inle granskningen där så särskilt bra allagånger. När den nya läroplanen för infördes , hade integranskade läroböcker kommit fram i alla ämnen. Vad gjorde man dä? Jo, man lälen slor hop böcker gå ut på vad man kallade för "praktisk prövning",dvs. man använde dem ogranskade i undervisningen. Granska ningen får man la itumed när man hinner. skall ju granska läroböckerna, men intealla, som slaisrädel påpekar. Del är rikligl som slalsrådel dessulom säger allulvecklingen innebär all skolans läromedel väsentligt ändrar karakiär och attdelta mäsle få konsekvenser för läromedelsgranskningen. Det ärjust del jaglagil upp i min interpellation, all ulvecklingen har medfört att elevernaulsälls för en slröm av informaiion och påverkan pä nya vägar som inlemed nuvarande ordning kan kontrolleras. Och det är ocksä riktigt altläromedelsutredningen skall behandla dessa frågor. Del vel jag också. Menpoängen med min fräga var den all det ändå dröjer nägra år innanläromedelsulredningens eventuella förslag kan komma alt träda i kraft. Enligtvad som upplysts mig kan man vänta utredningens huvudbetänkande mol slutet avdella år. Därefter skall del remissbehandlas. Sedan skall en propositionförberedas och riksdagsbehandlas, och sedan skall besluten börja verkställas,vUkel knappast lär ske i en handvändning, eftersom det organisatoriskt är rättkomplicerade saker. Sävitl jag förstår finns del ingen möjlighel att del kanbli fråga om nägra förändringar förrän /74, och det tror jag i ochför sig är myckel optimistiskl räknal. Skall man låta nuvarande i milt tycke hell oacceplablasiiualion fä bestå tUl dess? Skall de skolbarn som gär på exempelvishögstadiet och deras föräldrar låla sig åtnöja med det i utbUdningspolitiskasammanhang sä vanliga beskedel: "Vänta bara, när den och den ulredningenär klar och det och del beslutet fatlat och de och de ålgärderna vidiagna, dåskall del bli hur bra som helsl del kommer visserligen inte alt gälla er, fördä är ni ule ur skolan, men all en eller annan årsklass försummas, del fär välvara." Skall vi verkligen i denna fråga strunta i de barn som gär i skolani dag? Pä den frågan har UlbUdningsminislern svarat ja. Jag kan med etl enda exempel visa vad jag menar när jagtalar om otillfredsställande förhållanden. gavs i radio en programserie i ämnetreligionskunskap, som helle "1 hemmel". Serien var avsedd förårskurs 7 på högstadium, alltså 13-åringar. Till den här programserien hörde ett elevhäfte. Deltaelevhäfte och programserien ingick i det slora projeklel "åk 7",vilket innebär att program och tUlhörande tryckt material läcker in myckelstora delar av undervisningsområdet i en hel årskurs och därmed ersätterläroboken, Därför skall del redan med nu gällande beslämmelser vara så allelevhäftena granskas av läroboksnämnden. Men det har i del här fallet liksom imänga andra fall inte skell. Hela "åk 7" är ule pä s. k. praktiskprövning. Elevhäftet lill den här programserien skulle alltså ha granskals men har icke granskals. I elevhäftet finns ett frågeformulär med en rad intrikatafrågor - jag skall bara läsa upp några av dem vilka eleverna har till uppgiftatt besvara genom förkryssning. En uppgifl lyder; "Jagkänner mig ensam . . . därför altjag inte har nägon som bryr sig om mig därför attjag inle har någon som förslär mig därför altjag har en annan uppfattning i religiösa därför alljag har en annan uppfattning i moraliska därför altjag inle är accepterad av mina kamrater." Enligt anvisningarna skall en grapp bearbeta dettamalerial och redovisa del inför klassen. Och kan man ju begripa altanonymiteten den 15 aprU 1971 Ang. granskningen av läroböcker m. m. Ang. granskningen av läroböcker m. m. åker allvärldens väg - sä väl känner ju eleverna sina kompisar i klassen. Del mäsleskapa komplikationer. Till programserien hör ocksä sidor läraranvisningar itidskriflen "Skolprogram-AVIN", som inte behöver underkastas prövningtrots all den innehåller läroboksersällande malerial. En av dessa sidorinnehåller "Underlag för eleklrostencilering". Där finns en radfrågor för eleverna med alternativa svar. Jag skall ta ell par sådana frågor: "har jag ell behov all fly borl från denvardagliga verklighelen .... D därföralt jag plågas av att en eller båda D därföratt jag plägas av all föräldrarna D därföratt jag plägas av all jag känner att jaginte är önskvärd hemma." Detla äralltså avsett för 13-äringar! Del kan väl ändå inte vara utbildningsministerns meningall sådanl malerial skall få florera okonlrolleral ända till dessläromedelsuiredningen har gelt resullal. Frågor av del här slagel måsleprovocera bäde oro, ångesl och andra slörningar hos barnen, och del verkardirekl splillrande på familjelivet. Skulle ulbildningsminislern själv somförälder vara lill freds med all fä schavoltera med sina samlevnadsprobleminför den klass där den egna pojken eller flickan gär? Jag tror knappast del!Tror ulbildningsminislern all gemene målsman vore lill freds med della om hanvisste vad som skedde i skolan? Jag finner del myckel märkligi all ulbildningsminislerninle har någon ambiUon alt ta itu med dessa verkligl allvarliga frågor genomnågon interimistisk åtgärd innan vi får en ny ordning med anledning avläromedelsutredningen. HenNILSSON i Agnas (m): Jag skaU försl instämma i vad iMalmö sagl och sedan la ytterligare några exempel. Jag har framför mig "AVIN" frän i höslas. Häftetkallas "HG ". Häftet innehåller program ireligionskunskap den skall ju vara objektiv. Jag har inte själv observerat detla malerial, ulan folkhar skickal mig del eflersom jag förekommer där pä bilder och på annal säll.Man måsle fräga: Har nägon granskal detta material? Kan del fä vara sä här? Det finns 1. ex. ell avsnill 3 som heler "All botasjuka". Pä s. 5 i elevhäftet finns i avsnittet "Om " enpunkt om historisk kritisk bibelforskning, som jag lycker ger en snedvrideninformaiion. Ålminslone måsle läraren vara oerhört informerad eller ha mycketmer tid på sig än en lektion ger om han skall kunna klara della. Frågorna somfinns där och uppmaningen alt läsa och jämföra de olika skapelseberättelsernager etl resullal, som jag tycker är mycket nedslående frän synpunkt. Barnenmäsle komma hem och säga att berättelse inte är riklig. En präst fickför inle sä länge sedan uppleva all hans barn kom hem från skolan och sade:"Vi har fått höra att det du predikar är lögn Efler ell sådant här program mäsle man fråga om inle många barnfär den uppfallningen.