prot · FU09111 · 1971-12-31 00:00:00 — Däremot står det trafikbeslut att statenskall svara för en tillfredsställande trafikförsötinlng i landets olika delar.Det beslutet kan väl kommunikationsministern Inte springa ifrån, och jagställde frågan; Anser kommunikationsministern att vad som sker,när SJ begär allt större och större belopp av kommunerna, är i Unje medandemeningen trafikbeslut? På den frågan fick jag Inget direkt svar. Det är klart att vi på kommunalthåll är angelägna att se till att det blir en tillfredsställandetrafikförsörjning. Men vi anser inte att kostnaderna skall behöva belastakommunerna I den utsträckning som sker. Framför allt drabbas de ekonomisktsvaga kommunerna, och det är en utveckling som jag finner vara mycket olycklig. Bara ett tillrättaläggande av en direktfelaktig uppgift som i lämnade. Han sade att skatteutjämningsbidragetinte är specialdestinerat till trafikförsötinlng. Jo, det är just vaddet är! anmäls I statsverkspropositionen ett belopp för extraskatteutjämningsbidrag att sökas av skattetyngda kommuner Just för kommunaltrafikförsörjning. Detta skall talas om - och bör ha det klartför sig - så att inte de riksdagsledamöter som kan dela hans uppfattning gåroch bär på den en enda minut till. Överläggningen var härmed slutad. Om betalning med check i detaljhandeln § 10 Om betahiing med check i detaljhandeln Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara ' (fp) I kammarens protokoU för den 15 oktoberIntagna fråga, nr 306, till herr handelsministern, och anförde: har frågat chefen förhandelsdepartementet om han vill medverka tiU att de som har checklön ochandra checkkonton åter får möjlighet att betala med check I detaljhandeln omgodkänd legitimation uppvisas. Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande. De restriiktioner som efter överläggningar mellan bankernaoch införts fr. o. m. I juh beträffande användningen avchecken som betalningsmedel I detahhandeln har starka skäl för sig. De har letttill att antalet till pohsen anmälda checkbedrägerier minskat frän 6 544 till 2 879 1971. Restriktionerna innebär I praktiken att detaljhandeln föratt undvika förluster måste kräva legitimation av kunden, om denne vill betalamed check. Många företag har emellertid ansett att de Inte kan ta på sig bördanav identltetskontroll. De har föredragit att upphöra med att ta emot checkarsom betalning. Det är från konsumentsynpunkt angeläget attlegitimationsfrågan löses. Detta är emellertid en uppgift för näringslivet ochdess organisationer. Något Initiativ från regeringens sida övervägs Inte förnärvarande. HerrROMANUS (fp); Ungefär en och en halv miljon människor ivårt land har checklön. Dessutom finns det ungefär en halv mUjon andracheckkonton. Dessa två mihoner kontoinnehavare drabbades den aven kraftig försämring av servicen genom att de inte längre får betala med checki detaljhandeln. Det var en försämring som i går av TCO i en skrivelse tUlBankföreningen kallades för ett grundskott mot checklönesystemet. säger nu att det fanns goda skäl förrestriktionerna. Ja, visst fanns det goda skäl för åtgärder av något slag,nämligen de starkt ökande checkbedrägerierna. Det är ingen tvekan om det, menfanns det verkligen skäl för så drastiska åtgärder? Hade det inte gått lika braatt bara införa legitimationstvång i detaljhandeln? Man kan I varje fall sägaså mycket: Om det hade funnits intresse av att ge så god service som möjhgt åtde hederliga kontoinnehavarna, så hade I första hand ett legitimations-tvångbort prövas. Handeln har anfört ett som jag tycker ganska dåligt skäl.Man säger, att om man skulle fortsätta att ta emot checkar, så hade man behövtinföra skärpt legitlmationskontroll, och det skulle ha inneburit längreväntetider med åtföljande Irritation. Man kunde väl ha försökt så att man fåttse hur det hade blivit. E.n stor livsmedelskedja i , Metro, har använtdenna metod. Jag talade med dess chef . Han .sade atl man på tre månaderinte har haft några negativa erfarenheter. Man har .satt fast en professionell checkbedragare,och har fått två falska checkar på vardera . Det fanns ingaklagomål vare sig från de anställda eher från kunderna över att det skulle varakrångligt att begära legitimation. Man kan hävda att detta inte är någon statligangelägenhet. säger nu att det från konsumentsynpunkt är angelägetatt legitimationsfrågan löses. Jag ber att få tacka för det uttalandet. Det ärviktigt att detta säges. har konsumentsynpunkterna lyst med sinfrånvaro. Men hänvisar sedan till att det är näringslivet som skalllösa problemet. Vad kan dåstaten göra? Låt mig bara peka på ett par saker. För det första var det ett statligt initiativ som lågbakom åtgärden. För det andra har staten med liv och lust gått i spetsen föratt försämra servicen. Det statliga Systembolaget var en av undertecknarna avhelsidesannonsen. Man kan faktiskt säga att Systembolaget ger den allra sämstaservicen, eftersom bolaget begär legitimation men ändå Inte tar emot checkar. Det är litet komiskt när statsrådet säger att maninte har velat ta på sig bördan av identltetskontroU. Det har ju Systembolagetfaktiskt gjort redan tidigare. Ändå vill man Inte ge den riktiga servicen. En sak skulle man från statens sida alltså kunna göra: gåI spetsen med gott exempel. En annan vore att inleda överläggningar och backaupp den aktlon som TCO satt i gång. Kan regeringen inte göra så mycket? Om betalning med check i detaljhandeln Jag bhr något förvånad när Jag hör herrRomanus' utläggningar. Han medger att det fanns goda skäl att Ingripa motcheckbedrägerierna och vidta åtgärder av något slag för att komma till rättamed dem. Han säger att det borde ha räckt med legitimation. Man borde inte hagått längre. Ja, man har inte gått ! Det står fullkomligt frittför alla detaljhandlare att acceptera checken och nöja sig med legitimation.Att de behöver kräva en sådan beror bara på att de måste skydda sig själva motförlustrisker när bankerna inte längre utan vidare löser in checkar på beloppunder från detaljhandeln som de gjorde tidigare. Genom att dennaInlö.sen från bankernas sida upphör, måste detaljhandeln i sin tur skydda sigmot förluster och kräva legitimation. Men ingen har ifrågasatt annat än att ettsådant system skulle kunna få fungera. När det gäller vad staten skulle kunna göra hade Jag Intetrott att syftet med ' framställning var att undersöka möjlighetenatt underlätta spritinköp I systembutikerna. Jag trodde att framställningenhade ett något vidare syfte. Generellt sett tror jag att jag kan säga att vi gjort vadsom rimligtvis kan göras i ämnet. TCO har tagit upp denna fråga och med stor skärpa och godaargument fört fram konsumentsynpunkterna, men till skillnad från organisationen vänt sig till rätt adressat. Man har vänt sig till bankernaoch begärt deras medverkan att införa identitetskort för allachecklöneinnehavare. Om betalning med check i detaljhandeln HertROMANUS (fp): Statsrådet säger att man inte behövergå längre än att införa legitimationstvång. Nej, men man har ju gjort det. Manhar gått längre och vägrar numera I många fall att ta emot checkar I detahhandeln.Det proklameras från handelns sida att den mest konsekventa linjen är att inteta emot checkar från någon kund, och det har det stora statliga företagetSystembolaget varit med om. Min fråga gäller Inte alls bara Systembolaget. Men närstaten är med och ger ett dåligt exempel, så bör väl den saken påpekas även omdet gäller Systembolaget! Var det nödvändigt att göra på det sättet? Varför kaninte kunderna, när de ändå måste ha legitimation med sig, få betala med encheck? Detta är en serviceförsämring, vad man än i övrigt kan tycka om saken. Man kan inte heller bortse från att det för huvudparten avcheckinnehavarna, nämligen de som är hederliga och som är fullt villiga attlegitimera sig, har bhvit en serviceförsämring som resultat av överläggningar,vilka tagits upp på Initiativ av ett statligt organ, nämligenrikspolisstyrelsen. Ingen kan få mig att tro att inte rikspolischefen, som harutvecklat så mycken energi i detta fall, också skulle ha kunnat hävdakonsumentsynpunkterna och säga; Försök först med någonting som är bättre förkonsumenterna, de många vanUga, hederliga konsumenterna! Inget kan heller få mig att tro att en regering, som är såförtiust i att Ingripa och pUla på andra områden i vårt ekonomiska liv, inteskulle kunna ta upp överläggningar Igen och hävda konsumentsynpunkterna. Det ärvackert när statsrådet säger att det är bra om det blir gjort, men regeringenkunde möjligen göra litet mer. Det finns också en annan aspekt. Man har från handelns ochbankernas sida sagt att det tar så och så att få framlegitimationskort. Men det måste väl vara ett samhällsintresse att allamänniskor har möjlighet att legitimera sig på ett förfalskningssäkert sätt, ochdet är ju ett statligt företag som levererar legitimationskorten. Också därskulle staten kunna hjälpa till med att befrämja konsumentintressen - om manvill. Men vill man Inte hävda konsumentintressena, utan bara tvär sina händer,behöver man naturligtvis inte göra någonting - så långt har hert aUdelesrätt. VI kunde naturligtvis ta upp överläggningar idetta ämne med bankerna och detaljhandeln om det fanns någon anledning attbryta upp den underhandsöverenskommelse som har träffats mellan bankerna efterInitiativ av rikspoUsstyrelsen. Men den överenskommelsen går inte längre än denrimUgen måste göra om vi skall nå det primära syftet att komma till rätta medcheckbedrägerierna, vilket också I mycket stor utsträckning har lyckats. Uppgiften att tillvarata konsumentintressena inom denramen tror Jag för min del kan anförtros åt TCO och övriga fackligaorganisationer som intresserar sig för denna fråga; de har säkerligen enbetydande förmåga att klara upp saken direkt med bankerna. Jag ser ingen anledning att göra något regeringsingripande. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Ang. läroböckernas behandling av familjen och dessroll i samhäUet Herr utbildningsministern ordet för att besvara i (fp) i kammarensprotokoll för Intagna fråga, nr 283, och anförde: har frågat migom Jag anser att läroböckernas behandling av famUjen och dess roll I samhälletstår i överensstämmelse med målen i läroplanen för . De läroböcker som används i skolväsendet skall med vissaundantag granskas av statens läroboksnämnd. Däremot granskar inte nämnden s. k.bredvidläsnlngshtteratur. Det är skolstyrelsen som, efter förslag av rektor ochlärare, beslutar om vilka böcker som skall antas. Ang. läroböckernas behandling av familjen och dess roll isamhället i (fp): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret, ehuru jag inte kan vara nöjd med det. Ur läroplanen för allmän del I, dess mål ochriktlinjer, under rubriken , skola och samhälle vill Jag citera följande:"Det gemensamma ansvaret och intresset för de ungas utveckhng bör förenahem, skola och samhälle I ett fruktbärande samarbete. Under barnets år i skolanhar hemmet det primära och huvudsakliga ansvaret för dess fostran och vård. Avstörsta betydelse är då att söka överbrygga de olikheter i normer som kanfinnas mellan hem och skola." De barn som läser samhällskunskap på mellanstadiet är tioår gamla, och eftersom det Inte längre förekommer hemläxor har inte barnetsföräldrar samma möjligheter som tidigare att följa upp det undervisningsmaterielsom barnen undervisas med. beslutade statens läroboksnämndantaga till praktisk prövning en bok med studiehandledning i samhällskunskapför mellanstadiet. Den här läroboken har rönt uppmärksamhet i det att föräldrartUl barn står undrande inför de värderingar och det synsätt som i grundläggandesamlevnadsnormer kommer till synes i boken. För att konkret belysa vad Jag menar med detta vill Jagåterge vad som står skrivet i grundboken under rubriken en familj? :"Man behöver Inte gifta sig med varandra för att bilda famUJ. En del vuxnahar valt att leva tillsammans och skaffa sig barn utan att Ingå äktenskap. "Denna mening, herr statsråd, delas säkerligen inte av flertalet föräldrar. Detär nog en minoritet som viU att deras barn skall få den synen påfamiljebildning. Varför måste denna i grundboken beskrivna form förfamiljebildning särskilt framhållas? Nägot försök att förklara giftermåletsinnebörd och betydelse görs inte, I vatie fall inte i denna grundbok. Man talarinte ens om den rättslöshet som kan bil följden av en samlevnad utan vigsel Inågon form. Ang. läroböckernas behandling av familjen och dess roll isamhället Jag finner det angeläget, och det gör säkerligen deflesta, att våra barn skall läras förstå och tolerera dem som tänkerannorlunda. Men det måste också anses som mycket viktigt att det mönster somutvecklats genom generationer Inte helt plötsligt bryts. Och om jag har rätt Imitt antagande att det övervägande flertalet ser traditionell famUjebildnlngefter äktenskap såsom naturligast, då måste det också vara rimligt att barnenbibringas detta som vägledning. Jag viUfråga: Delar statsrådet denna mening? Nej, , Jag delarverkligen inte den meningen. Att legalisera en enda famUJetyp och lära ut attandra former för famUjegemenskap är oriktiga eller olämpliga eller ovärdiga-det hoppas jag att svensk skola aldrig skall göra. Hen KARLBENGTSSON I (fp); Jag har ordagrant citerat vad som står iboken just under den rubrik jag nämnde. Av statsrådets svar kunde man möjligenfå det Intrycket att varken han själv som statsråd ellerutbildningsdepartementet har något ansvar för de läroböcker som ges ut. Menskolöverstyrelsen bör också ha som en angelägen uppgift att nogsamt granska deläromedel som används. Jag vlU gå vidare. Det finns väldigt många ofullständigahem, och väldigt många barn tvingas acceptera att leva utan antingen mor ellerfar. Det är alldeles självklart att övriga barn måste få Insikt om detta och omatt dessa barn och föräldrar naturligtvis kan leva lyckliga och harmoniskaprecis som alla andra. Men att så djärvt och kategoriskt I en lärobok lansera tanken att människor skall leva samman och skaffa sigbarn utan någon som helst juridisk bindning anser Jag inte kan stå iöverensstämmelse med de idéer som satts upp som målsättning i läroplanen, bl.a. av . Läroboken är mycket orienterande i nutid, vilket är bra.Vissa förhållanden tycker man måhända verkar för tioårlngar svårförståeliga ochdärför omotiverade. Jag citerar under rubriken ur samma lärobok: "sitter i väntrummet medan spelar. Tonernafrån hans blockflöjt blandar sig med pianoklanger från rummet mitt emot. Annaläser Vietnambulletinen" - det är alltså mamman. Ett numera rätt vanligt sätt att skriva läroböcker är låter det liksom bil en dialog mellan någon person I boken och läsaren. I detta fall talar direkt till läsaren. Jag citerar: "berättar om sig självså här. Hon gifte sig och skilsmässodomen kom . Men har hon levt en.sam rned . Det har varit mycket lättare tycker Jag. En stor frihet. Man kan äta när man vill. Ta hem kompisar när man vill--- ." Vidaresäger hon: "------ Vi går in i vardagsrummet. Där finns soffa, ett Utetbord, bokhylla, säng.- Vill du ha en öl? VI tar en öl Här tycker Jag man har anledning att reagera starkt, och många föräldrar gör också detta. Den elev riktar sig tillär alltså . När blev öl en lämplig dryck för barn, och vad har skolan föranledning att framhålla ölet I detta sammanhang? För denna tloåring förefallerdet naturligt att bjudit på ett glas juice eller någon annan lämpligdryck. Jag tycker, herr statsråd, att denna grundbok isamhällskunskap vittnar om en värdslös behandling av famihen och dess roll ivärt samhälle. Jag frågar: Vågar man hoppas på bättring härvidlag? för i Varbergplötsligt in ett annat moment I diskussionen och ställer en ny fråga. Jag troratt det blir orimhga situationer i dessa frågestunder om vi inte för enprincipdiskussion. På den första frågan, som var en principfråga, har jaggett ett klart svar. Vi måste bereda utrymme i våra läroböcker åt ohkafamiljebildningar och diskutera dem som något naturligt. Den Inställning somherr visade i sitt första Inlägg skulle skapa en utomordenthgt tråkigsituation för de väldigt många barn som kommer från ofullständiga familjer,famUjer där en skilsmässa har Inträffat eller där det är fråga om enensamstående far eher mor. Det andra avsnittet I en enskild lärobok, som herrBengtsson snabbt citerade, kan Jag omöjligt här kontrollera. fårväl vidta åtgärder så att läroboksnämnden tittar på detta. Men jag kan tala omatt denna bok har granskats på sedvanligt sätt, med lärare , och jagtror att man har försökt göra en vettig bedömning med hänsyn till de krav somkan ställas. För den skolstyrelse, de rektorer och lärare som skulle vilja haen annan lärobok än denna, finns dessutom andra alternativ att välja mellan. Ang. behandUngen av förslag omproduktionsresurser för radio och TV i undervisningen Överläggningenvar härmed slutad. § 12 Ang. behandUngen av förslag omproduktionsresurser för radio och TV i undervisningen Herr utbildningsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den14 oktober intagna fråga, nr 284, och anförde: har frågat mig om jag avser attavvakta läromcdelsulredningens slutbetänkande innan slutgiltig ställning tastill förslag angående produktionsresurser för radio och TV iundervisningen. Remissbehandlingen av betänkande är inteavslutad. I avvaktan härpå är jag inte beredd att nu ta ställning till fråganom den fortsatta handläggningen. Ang. behandlingen av förslag om produktionsresurserför radio och TV i undervisningen HenWIKSTRÖM (fp): Jag ber att få tacka för svaret. TRU var Ju en ovanligt splittrad utredningsprodukt. Dekraftfulla reservationerna hade en huvudinvändning: Underlaget för ställningstagandetill organisationsform för den framtida produktionen saknas. GeneraldirektörOrring skrev: "Här" dvs. i utredningens resonemang - "saknasgenomgående den helhetssyn på utvecklingen inom utbildningsområdet som ärnödvändig för en realistisk bedömning av vilken roll en programproduktion företer- eller annan distribution kan komma att inta." Liksom reservanterna är de flesta remissinstansernakritiska till att utredningen lägger fram ett förslag om organisationsforminnan man tagit fram den av utredningen själv aviserade sammanfattningen av depedagogiska och organisatoriska effekterna av de läromedel som utvecklats ochprovats Inom försöksverksamheten. Dessa instanser frågar ocksä varför TRU intemer ingående utrett behovet av elerdistribuerad undervisning och hur dettabehov kan komma att förändras under de närmaste decennierna. Den främsta invändningen mot TRU-förslaget är dock attfrågan måste behandlas i ett övergripande sammanhang. Den period är förbi närTV-undervisning sågs som det nya universalmedlet. strävar man efter enhelhetssyn vad gäller insatsen av läromedel. Enligt egen utsago kommerutredningen i sitt slutbetänkande att framlägga en rad förslag med direkt ellerindirekt anknytning till eterburna läromedel. Innan utredningensställningstagande i dessa grundläggande frågor föreligger är det därför enligtmin mening olyckligt att binda sig i frågan om förslag. vet vi att läromedelsutredningen väntas bh klar . Vi vet också - delvis av utbildningsministerns svar - atl förlängdremisstid har medgetts flera organisationer I fråga om TRU;s förslag. Det äralltså fullt möjligt att ulan tidsförlust göra en sammanvägning avTRU-betän-kandet och läromedelsutredningens förslag. Mot bakgrund av vad remissinstansernaanfört skulle det vara säreget om utbildningsministern skulle avslå från denmöjligheten. Överläggningen var härmed slutad. § 13 Föredrogs och hänvisades Kungl. MaJ;ts proposition nr 124 till försvarsutskottet. § 14 Föredrogs och biföllsinterpellationsframställningarna nr 170-176. § 15 Interpellation m 111 ang. användningen av abortfoster vidmedicinsk forskning Ordetlämnades på begäran till HenPETERSSON i (fp), som yttrade: Genom fack- och dagspress har del abortfosterutnyttias i den medicinska forskningen. Artiklar påstår bl. att man håller fostren vid hv genom att låta blod cirkulera och Torsdaeen den undersökerhur de t. ex. påverkas av hormoner. ommedveten fördröjning av abortingrepp för att få så stora forsknings--------- Allmänheten och främst abortopererade kvinnor känner olustoch indignation samt har svårt att göra en bedömning av nyttan med denna typ avmedicinsk forskning. Jag förutsätter att vissa påståenden är oriktiga menfinner det synnerligen angeläget att misstankar vederlägges samt att korrektinformation lämnas till allmänheten. Med hänvisning till det framförda anhåller Jag omkammarens tillstånd att till herr socialministern få rikta följande fråga: Är statsrådet villig att ge en information för att delsvederlägga oberättigade misstankar, dels lämna allmänheten upplysning ombetydelsen av medicinsk forskning med abortfoster? Denna anhållan bordlades. §16 Interpellation nr 178 ang, beredskapsarbeten för kvinnor Ordetlämnades på begäran till (), som yttrade: Den osedvanligt höga arbetslösheten i Sverigehar drabbat kvinnorna särskilt hårt. Enligt arbetskraftsundersökningi september var 113 000 personer arbetslösa. Drygt hälften av dem, 64 000, varkvinnor. sammanställning över arbetssökande som inteerhållit arbete visar samma tendens. Senast de presenterade siffrornager vid handen att arbetslösheten bland kvinnorna är hög och att den är istigande. Kvinnoarbetslösheten är mest utbredd bland de ensamma mödrarna.Bland dessa uppges andelen arbetslösa vara fem gånger så stor som bland giftamän. Man torde kunna utgå från att friställningen av arbetstagarevarit och är särskilt påtaghg i av kvinnor dominerade delar av näringslivet.Under de båda högkonjunkturåren 1969 och 1970 utgjorde kvinnorna enbetydelsefull arbetskraftsreserv. Antalet industrisysselsatta kvinnor ökade dåmed . Den innevarande konjunkturnedgången har i fråga om de kvinnligaarbetstagarna inneburit en nedgång som beräknats till ; för männen ärnedgången . med denna utveckling fortsätter fler och flerkvinnor att söka sig ut på arbetsmarknaden. Det är givetvis ett primärt mål för den ekonomiskapolitiken att motverka arbetslösheten. Åtgärder som stimulerar investeringarnamen Också konsumtionen måste vidtas. Dätiämte måste bl. a. beredskapsarbetenberedas dem som saknar sysselsättning. De insatser som gjorts eller förberedesi detta avseende synes emellertid i hög grad varit inriktade på att skaffaarbetstillfällen åt manliga arbetslösa. Byggnads-och vägarbeten representeraren stor andel av de förekommande beredskapsarbetena. Nr 111 vilket det i och för sig Inte finnsanledning att klandra. Torsdagenden Kvinnorna har emellertid därigenom kommit att blott i ringa 21 oktober1971 utsträckn.ing få beredskap.sarbete. -------------------- på beredskapsarbete vara endast 600-700, och det väntas inte öka till mer änomkring 2 000. Denna siffra skall Jämföras med 30 000, som är det beräknadetotala antalet beredskapsarbetssysselsatta under den kommande vintern. Från arbetsmarknadsmyndigheterna framhåUes att män ochkvinnor i princip bör arbeta i alla yrken och att det också skall gälla förberedskapsarbeten. Det är inga invändningar att göra mot en sådan inställning,med reservation för att det kan finnas fysiskt påfrestande sysselsättningar förvilka kvinnor kan vara mindre lämpade. Trots den av arbetsmarknadsmyndigheterna uttaladeprincipiella inställningen föreligger alltså del faktum att bara en Uten del avberedskapsarbetena kommer kvinnor till godo. Det beror förmodligen påförutfattade meningar på olika håll i fråga om kvinnliga och manliga arbeten.Det krävs särskilda åtgärder för att bryta dessa förutfattade meningar. 1avvaktan på att sådana åtgärder skall ge resultat måste arbeten som enligtnuvarande värderingar passar kvinnorna ställas till förfogands. Med hänvisning till del anförda hemställer jag omkammarens medgivande atl till herr inrikesministern få ställa föhande frågor: Vilka åtgärder har vidtagits eller avses bli vidtagna föratt erbjuda arbetslösa kvinnor beredskapsarbeten? Har särskilda åtgärder vidtagits för att öka antaletkvinnor i beredskapsarbeten, som av hävd uppfattats som lämpade enbart förmanliga arbetstagare?