prot · FU0973 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag vill erinra om att man iAmerika utrustar en del ambulanser med upp tUl tio Intensivt lysande röda ljusförutom rotationsljuset uppe på taket. I har man övergått tiUatt komplettera blinkljuset med lyktor som lyser framåt. Jag tror att en anordning av detta slag skulle innebäraett steg framåt. Detta har jag fått bestyrkt från olika håU där man faktisktsysslat en hel del med dessa problem. den 29 aprU 1971 Om åtgärder mot sådan extraut-mstning m. m. pä bilar somförsämrar trafikmiljön Överläggningen var härmed slutad. § 12 Om åtgärder mot sådan extrautrustnlng m. m. på bilar som försämrartrafikmiljön Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara i () i kammarens protokoU för den 1 aprU intagnafråga, nr 176, och anförde: i har frågat mig om jag ärberedd att ta initiativ till sådan omarbetning av trafikpolisens Anvisningarför flygande Inspektion att det tilltagande bruket av sådan extrautrustnlng ochsådana förändringar av standardbilar som försämrar trafikmiljön effektivt kanbeivras. Den grundläggande bestämmelsen om flygande inspektionfinns i 23 § vägtrafikförordningen. Där anges att inspektionens syfte ärkontroll av fordons beskaffenhet och utrustning. Ett fordon som inte uppfyllersäkerhetskraven kan bU föremål för föreläggande om kontrollbesiktning efterreparation eller i grava fall för körförbud. Med stöd av 54 §vägtrafikkungörelsen meddelar i samråd med rikspoUsstyrelsennärmare anvisningar för hur inspektionen skaU gå tUl. I princip skall därvid enfuUständig undersökning av fordonet äga rum. För att hinna med flera fordon begränsas inspektionen oftatUl vissa mera väsentUga trafiksäkerhetsdetaljer. Detta sker bl. a. genom attrikspolisstyrelsen anger att den flygande inspektionen vid olika tUlfällen skaUinriktas på vissa speciella detaljer, som erfarenhetsmässigt har högfelfrekvens eller som med hänsyn till årstiden är av stor betydelse förtrafiksäkerheten. TiU dessa inspektionspunkter hör bl. a. bromsar, däck ochbelysningsanordnlngar. Givetvis måste trafiksäkerhetsverkets anvisningar förflygande inspektion fortlöpande revideras så att man kan ingripa mot fråntrafiksäkerhetssynpunkt negativa följder av t. ex. montering avextrastrålkastare, utbyte av hjulfälgar samt avgassystem och ljuddämpare m. m.I anvisningarna finns redan nu föreskrifter avseende olika typer av s. k.hjälpljus Om åtgärder mot sådan extraut-mstning m. m. på bilar somförsämrar trafikmiljön samt ifråga om avgassystem m. m. Även vissa regler om bedömningen av hjulfälgar finnsdäri. Anvisningarna är baserade på de grundläggande bestämmelserna om fordonsutrustning och beskaffenhet i bl. a. vägtrafikförordningen. Olika slag avarbete pågår för att omarbeta och precisera dessa bestämmelser,varigenom också inspektionsanvisningarna får ett mera exakt innehåll såsomunderlag för bl. a. poUsens fordonsbedömning. Sålunda företar trafiksäkerhetsverket en fullständigöversyn av bestämmelserna om belysningsanordningar på fordon, som kan beräknasresultera i strängare och mera specificerade krav på lyktornas beskaffenhet,placering, montering m. m. Frågan om hjulfälgar är en av de många detaljer sombehandlas av en särskUd arbetsgrupp inom föröversyn av bestämmelserna om typ- och registreringsbesiktning av fordon.Möjligheterna att kontrollera ljuddämparnas beskaffenhet och effektivitet ärför närvarande inte helt tillfredsställande, beroende bl. a. på svårigheter attvid flygande inspektion objektivt mäta fordonsbuUer. Den s. k.trafikbullerutredningen behandlar bl. a. dessa frågor. HertOLSSON i KU (fp): Jag tackar kommunikationsministern försvaret; det var ovanligt innehåUsrikt. Bakgrunden till min fråga är det tUltagande bruket avextrautrustnlng på olika motorfordon, framför aUt bUar, som tycks varainspirerat av den ökade användningen av standardbUar för tävUngsbruk. DennautveckUng är högst betänklig ur trafiksäkerhetssynpunkt. Låt mig kort ge ettpar exempel - just dem som kommunikationsministern angav i sitt svar. Det ganskavanliga utbytet av standardfälgar medför t. ex. att grövre däcksdimension kananvändas. Detta kan innebära att bilens styrgeometri förändras så att riskeruppstår för att hjulen låses genom anslag mot hjulhuset vid t. ex. maximalfjädring alltså en uppenbart trafikfarlig förändring. Det har påsenare tid blivit allmänt vedertaget att montera de mest skiftandebelysningsanordningar på bUarna, ofta bristfälligt monterade de sitter intetUlräckligt fast. Vid körning på ojämna vägar - sådana har vi tyvärr många uppstår besvärande stickstrålar som bländar mötande. Montagen utförs ofta påframskjutande fästen och ramper av plattjärn o. d. med vassa kanter som ökarriskerna för skador vid kollisioner med gångtrafikanter. Den mest meningslösaoch enligt uppgift från poUshåll mest vanliga förändringen avstandardutrustningen förekommer på avgas- och Ijud-dämparsystemet. De ganska strikta lagbestämmelser som finns mot störandebuller inom bostadsområden har inte följts upp med motsvarande bestämmelserför fordonen i detta avseende. Det saknas bestämmelser om ljuddämparnasutförande. Det enda kravet är att ljuddämparen skall vara effektiv, enformulering som inbjuder tiU subjektiva tolknmgar. Här behövs klara och striktabestämmelser för att man skaU komma till rätta med det onödiga trafikbuUer somblivit ett stort problem för trivseln i trafikmiljön både för närboende och för medtrafikanter. För att sådana här regler effektivt skall kunnakontrolleras behövs en tablå i poUsens Anvisningar för flygande inspektion medbeskrivningar av olika utföranden på t. ex. samma sätt som beskrivningen avotillåtna kylarprydnader och backspeglar. Jag är övertygad om att det är mycketbetydelsefullt för trafiksäkerheten och den allmänna trafikmUjön attbestämmelser och åtgärder snabbt kommer till stånd för att stävja sådanaförändringar av StandardbUar som jag gett exempel på. Jag noterar därför medtUlfredsställelse att kommunikationsministern för det första är medveten omatt denna extrautrustnlng kan ha allvarliga konsekvenser för trafiksäkerhetenoch för det andra är beredd att vidta åtgärder i syfte att komma till rätta meddet här växande trafikproblemet. Jag hoppas att detta kommer att ske med storskyndsamhet. Jag hoppas att kommunikationsministern också nu kan gesvar på frågan när vi kan vänta dessa ändrade bestämmelser. Om s. k. 67-kort till änka i vissa faU Överläggningen var härmed slutad. § 13 Om s. k. 67-kort till änka i vissa fall Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (c) ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 179, och anförde: i har frågat mig omjag är villig medverka tUl att kvinna med hustmtUlägg, som haft 67-kort, ocksåskall erhålla sådant kort om hon bUr änka trots att hon inte är folkpensionär. utvidgades SJ:s 67-kortsrabatt förålderspensionärer till vissa i propositionen 1968 angivna förmånstagareenligt lagen om allmän försäkring, som i lika mån som ålderspensionärernaansågs böra få del av rabattförmånen. Till de nya kategorierna förmånstagarehörde kvinna med hustrutillägg eftersom det ansågs rimUgt att äldre äkta makarskulle kunna få resa tillsammans på lika villkor, när den ena maken automatiskthar rabattförmånen. Som för övrigt harframhållit i anledning av motioner i ämnet skulle en ytterligare utvidgning avrabatten i enlighet med förslag medföra svåragränsdragningsproblem gentemot andra grupper av resenärer, varför en sådan börundvikas. HerrBÖRJESSON i (c): som jag tackar för svaret på minfråga viU jag uttrycka att jag ingalunda är tiUfredsstäUd med det svar som jaghar fått mig tUl del. Bestämmelserna för erhåUande av statens järnvägarspensionärsrabatt, s. k. 67-kort, avser de personer som fyllt eller somunder året uppnått den åldem och de som har förtidspension, sjukbidrag,invaUdi-tetsskydd eller hustrutiUägg. Den kvinna som inte fyllt och vars make har folkpension Om s. k. 67-kort till änka i vissa fall kombineradmed hustrutiUägg får ej behålla sitt 67-kort efter det att maken har avlidit.Bestämmelserna det framgår av svaret ger ej möjligheter för vederbörandeänka att behålla sitt 67-kort. Här borde en ändring utav gällande reglementeföretagas så att sådan kvinna får behålla sitt 67-kort. Det är nog gott och välatt äldre makar tillsammans skaU ha samma vUlkor, så att när den ene maken haren rabattförmån i form av ett 67-kort skall den andre maken också ha det. Menjag har mycket svårt att förstå varför denna förmån jag säger förmån skallbortfaUa i och med att den ena maken, dvs. mannen, har gått bort. För denefterlämnade hustrun kommer detta att innebära en försämrad ställning, eftersomhon därmed förlorar något som hon betraktar såsom en social förmån. Jag tror inte att gränsdragningsproblemen blir mycketsvårare om man gör en sådan utvidgning, herr kommunikationsminister. Utöver vad jag sade viU jag framhållaatt om man utvidgar 67-kortsrabatten tUl andra förmånstagare enligt lagen omaUmän försäkring än dem som har rabatten, exempelvis änkepensionärerna, såuppkommer automatiskt gränsdragnings- och jämförelseproblem gentemot sådanakategorier av resenärer som utan att vara förmånstagare enligt nämnda lagbefinner sig i samma sociala eller ekonomiska belägenhet som änkepensionärerna.Det kan gäUa änklingar, frånskilda, ogifta kvinnor och andra jämförbarapersoner. Man kan inte bortse från att en utvidgning i den form som herrBörjesson i här talar om automatiskt i samma ögonbUck den genomförskommer att skapa nya frågestäUningar och gränsdragningsproblem. Vad beträffar den speciella fråga som kan således tillfogas att om man lägger den nuvaranderimUghetsawägnlngen av rabattutvidgningen för hustrutilläggstagarna till grundför undantagsregler i 67-rabattstillämpningen, så skärper mangränsdragningsfrågorna ytterligare. i (c): Ja, visst bUr det gränsdragningsproblem, mensådana har man ju redan, och jag kan inte förstå att denna utvidgning skulleskapa ännu stöne gränsdragnlngsproblem. Jag har ett exempel hemifrån ,där en kvinna haft 67-kort på gmnd av att hennes make, som var folkpensionär,har haft hustrutiUägg. I och med att hon nu blivit änka förlorar hon sitt67-kort. Hon kommer ju därmed i en försämrad ekonomisk ställning. Hon förlorardärmed en social förmån. Här är det inte fråga om alla änkor utan det gällerendast att kvinna skall ha rätt att behåUa 67-kortet, om hon haft sådant föremakens bortgång. Jag kan inte finna annat än att kommunikationsministern, omhan har god vilja, kan göra denna utvidgning, och jag vädjar tUlkommunikationsministern att han skaU ta.detta under övervägande. Överläggningen var härmed slutad. § 14 Omytterligare svenskt deltagande i mtemationellt trafiksäkerhetsarbete Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokoU förden intagna fråga, nr 199, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt medverka till ytterligare svenskt deltagande i internationellt trafiksäkerhetsarbete,i syfte bl. a. att framstäUa trafUcsäkrare fordon. har mycket aktivt deltagit i ettinternationeUt samarbete för att få tUl stånd trafiksäkrare fordon. Arbetet harfrämst bedrivits inom ramen för FN:s europakommission, ECE, och dessarbetsgrupp för motorfordons konstruktion, där nya bestämmelser efter handutarbetas i syfte att göra våra fordon säkrare. har också helt nyligenförklarat sig berett tillämpa ytterligare fem reglementen som fogats till 1958års konvention om ömsesidigt godkännande av utrustning och delar tillmotorfordon. Till detta bör anmärkas att vissa reglementen inte kunnat antas avSverige, eftersom vi av bl. a. trafiksäkerhetsskäl uppställt strängare krav änvad man kunnat enas om i ECE. I har man inlett arbetet på en s. k. säkerhetsbil föratt få underlag för enhetliga, strängare normer för utformning av framtidensbUar. Från amerikansk sida har man tagit kontakt med en del europeiskaregeringar i denna fråga och därvid erbjudit sig att redovisa framstegen iarbetet på säkerhetsbUen och Informera om de normer som kan komma att tiUämpasi . har man menat att på europeiskt håll skulle tas fram enliknande säkerhetsbU, men i en lägre viktklass än den amerikanska, med enmotsvarande redovisning av uppgifter tUl amerikanska regeringen. Kontakter mellan mig och den amerikansketransportministern har lett tiU överenskommelse om bl. a. informationsutbyteangående arbetet på ändringar i kraven på bilarna och upprättande avfortlöpande kontakter meUan de amerikanska och svenska myndigheter som äransvariga för fordonstekniska frågor. Sådana myndighetskontakter har numeraetablerats. har en del europeiska stater bildat en teknisksamarbets-kommitté rörande dessa säkerhetsbilar med sikte på att koordinera deeuropeiska ansträngningarna. Verksamheten är här mera inriktad på ettkomponentsamarbete, eftersom de flesta länder inte anser sig kunna vart och ettbygga en säkerhetsbU. har anmält sitt deltagande också i dettaeuropeiska koordineringsarbete. Från svensk sida har man aUtså väl tagit tiU varamöjligheterna att delta i internationeUt arbete för trafiksäkrare bilar. Om ytterligare svenskt deltagande i internationellttrafiksäkerhetsarbete HenBRUNDIN (m); Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga ochskaU konstatera att jag tycker det är ett glädjande Innehåll isvaret, där det bl. a. heter att "sådana myndighetskontakter har numeraetablerats". Enligtpressuppgifter, som knappast kan ha gått kommunikationsmi- Om ytterligare svenskt deltagande i internationellttrafiksäkerhetsarbete nisternförbi, uppgavs nämligen att den inbjudan som riktats tUlSverige först under speciell motivering hade avböjts och att sedermera enförnyad inbjudan, som kommit , fortfarande inte ens var besvarad. Jagtolkar statsrådets svar så att detta numera är reparerat. Det tycker jag ärglädjande, framför allt därför att ett gemensamt arbete mellan våra svenskamyndigheter och närmast berörda företag i ett internationellt engagemang,exempelvis ett sådant här utvecklingsarbete, är alldeles nödvändigt för att manskall kunna förse konstruktörer och innovatörer med tUlräckUgt tidiginformation. Jag tackar än en gång för svaret. tog upp den specieUa frågan omvåra kontakter med den amerikanska regeringen i anledning av dess propåer tUloss om ett samarbete. Som påpekat tidigare, är man i i färdmed att bygga ett experimentfordon för att söka få fram ytterligaretrafiksäkerhetsfrämjande lösningar vid utformningen av framtidens bilar. Frånamerikansk sida togs kontakt med bilproducerande länder i och med Japanför ett informationsutbyte rörande dessa säkerhetsfordon, således även medSverige. Det skedde genom ett brev från den amerikanske transportministern tillmig . I mitt svar förklarade jag mig mycket positiv till deamerikanska tankegångarna men framhöU att svenskt deltagande i denföreslagna formen inte syntes lämpligt. Den amerikanske transportministernåterkom med förslag till alternativ utformning avsamarbetet med , och för detta har jag redogjort i svaret på herrBrundins fråga. Skälet till att vårt svar inte avläts var att man iEuropa börjat undersöka möjligheterna till ett närmare europeiskt samarbete idessa frågor, och i avvaktan på utgången av dessa överläggningar var jag inteberedd att ta ställning till det amerikanska förslaget. Det europeiska samarbetet resulterade i en internationeUeuropeisk teknisk samarbetskommitté med deltagande av för trafiksäkerhetansvariga myndigheter. Vi har från svensk sida anmält deltagande i dettaarbete. Frän ett par andra europeiska regeringar har vi informerats om derassyn på detta samarbete och även om där pågående utvecklingsarbete. Härefter besvarade vi genomgående positivt de amerikanskaförslagen och föreslog svensk kontaktmyndighet. Vi bedömer möjligheterna godaatt genom detta arrangemang ta till vara alla de samarbetstUlfällen ochkontaktmöjligheter som kan aktuaUseras. Av vissa tidningsuppgifter framgår att formeUa samarbetsavtalträffats meUan samt och . Detta är riktigt. Vi haremellertid från vår sida inte funnit anledning att söka någonsådan lösning, eftersom vi som sagt anser den överenskomna formen väl tUlgodosevåra ömsesidiga önskemål. Överläggningen var härmed slutad. §15 Ang. vägtrafiken i Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 204, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jagär beredd att vidtaga för att lätta de svära trafikproblemen på i första handvägarna E 3 och E 4 genom de delar av som gränsar tillStockholms län. Utbyggnaden av landets vägnät sker i överensstämmelse medde i vägstadgan föreskrivna flerårsplanerna för vägbyggandet. Dessa planer, somomfattar en femårsperiod men revideras , upprättas avlänsmyndigheter och vägverk gemensamt. Föreligger skUda uppfattningar meUandessa, underställs planen Kungl. gällande planer avserperioden 19701974, och revideras planerna till att . Genom denna planläggning har man möjlighet att på bästasätt utnyttja det av årUgen beslutade väginvesteringsanslaget medhänsyn till vägförhållanden, trafikomfattning, olycksrisker och övrigafaktorer som påverkar väginvesteringarnas inriktning. De problem som herrEkinge tar upp måste naturligtvis inordnas i detta sammanhang. Beträffande väg E 4 mellan och , somherr Ekinge torde avse, kan jag nämna att motorväg är under byggnad på delenNyköpingLästringe, en sträcka av från och norrut. När denna del öppnas för trafik om kommer de berörda delarna av dennuvarande vägen att förändras till lokalvägar. Väg E 3 är nyUgen ombyggd pådelen förbi och på delen öster därom förbättrad i den utsträckning somansetts rimlig med hänsyn tiU förestående ombyggnad. HerrEKINGE (fp); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Tyvärr är väl inte jag lika till freds som kommunikationsministernverkar vara av svaret att döma. Jag har försökt sätta upp en liten skiss rörande den frågasom jag stäUt. Bakgrunden till frågan är självfallet, att vi på de här vägarnafår en ständigt ökad trafik, inte minst eftersom det här gäller ett genomreseområdepå väg tiU och från , tiU och från huvudstaden. Av kartan, som jagvisar även på TV-skärmen, framgår det tydligt att, enligt statens vägverksbedömningsgrunder, redovisade i rapport angående desörmländska Europavägarna och riksvägarna, av icke hargodtagbar standard, och att beträffande den del av som berörs här, fram tiUSödertälje alltså, icke har godtagbar standard. Om man sedan tar dentredje vägen, som går genom , väg 57 från och framåt, visardet sig att av den vägsträckan inte har tUlfredsstäUande standard. Det är klart att detta inte är någon enkel fråga, även omjag framställt den i den formen. Det är aUdeles självklart, somkommunikationsministern säger, att det måste Ugga i olika planer och arbetasfram successivt. men mankan inte frigöra sig från känslan att just det område, som Ugger mellanStockholms storstadsområde och övriga delar av landet, har bUvit litetstyvmoderligt behandlat. Vägstandarden är här sämre än vägnätet i vårt land i desshelhet. Min fråga är föranledd av detta och de uppgifter jag under hand fått,att när E4 bUr färdigutbyggd, vUket beräknas ske islutet av , skall man böria med E 3. Den undermåliga standard som vihar nu skaU alltså kunna rättas till först i mitten av 1980-talet.Är det inte oroande, herr kommunikationsminister, att ha en sådan situation iett område som är så pass belastat trafikmässigt som just detta? Jag tackarän en gång för svaret. Om man betraktar vägen E 4 söder om man att vi nu har motorväg från till trafikplatsen vid Järna.Vidare är sträckan förbi motorväg. MeUanUggande delar, , är delvis av godtagbar standard, men delvis otUlfredsställande. avser attinom en tioårsperiod investera för att bygga omvägen till motorväg och har bedömt det såsom mest angeläget att börjamotorvägsbygget vid . pågår de två första etapperna,om och TystbergaLästringe om , för sammanlagt ca . De beräknas vara klara . E 3 behöver i första hand byggas omtill motorväg på delen i . De som det där gäUer kostar . Arbetet har påbörjats genom vissaförberedande åtgärder och motorvägen bedöms av kunna bli klar senast1975. Den går söder om och ansluts till väg E 4 vid Södertäljesödra. Hen EKINGE(fp): Jag ber att få tacka för dessa kompletterandeupplysningar, som jag anser vara värdefulla. Jag är trots det inte tUl freds. Vadkommunikationsministern har sagt är naturligtvis riktigt, men det finnsytterligare vägsträckor som inte är sådana, att de har tillfredsställandestandard, bl. a. vägen söder om mot östgötagränsen. Det är då dendelen blir färdig som man räknar med att på allvar kunna bygga om E 3, såvitt jagförstår. Men situationen är den att det på meUan ochSödertälje blir två sträckor om sammanlagt icke mindre än en och en halv mildär det, enligt de nu fastställda fartgränserna, kommer att tiUåtas enhastighet av . Det innebär att man här kommer att få enmycket besvärlig och ryckig trafiksituation. Vidare kan man lägga märke till att det just på väg 57från KatrineholmFlen mot har blivit en betydligt större frekvens inteminst av bilar från västra , som tar den vägen. Den är så pass besvärligatt det understundom är fara värt att man inte vågar rekommendera någon att taden vägen som ändå är den kortaste. den 29 aprU 1971 Ang. aviserad omorganisation av Det är dessa problem jag har velat belysa. Jag är ändåtacksam för de uppgifter jag fått. Jag uttalar förhoppningen att vi skaU slippaden situationen att denna del av vårt vägnät skall behövavara så undermålig som den just nu är. Överläggningen var härmed slutad. § 16 Ang, aviserad omorganisation av statens jämvägar Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara () i kammarens protokoll förden 22 aprU intagna fråga, nr 205, och anförde: har frågat mig, om uteblivandet avden tiU vårriksdagen aviserade propositionen om SJ;s omorganisation betyder,att frågan nu är aktuell. Beredningen av frågan om SJ;s omorganisation har intekunnat slutföras i sådan tid att proposition kunnat föreläggas riksdagensvårsession. Avsikten är att senare underställa frågan. Hen (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga, även om jag naturligtvis hade väntat mig att få ettmera utförligt besked. Jag har ställt frågan till statsrådet för att ommöjligt få ett besked om vad som kommer att hända, eftersom den aviseradepropositionen tiU vårriksdagen nu har uteblivit. Departementet har tilltrafikutskottet aviserat propositionen till , och departementschefenhar själv uttalat vid en uppvaktning gjord av kommunala förtroendemän ochpersonalorganisationer från att proposition var att vänta i ärendetunder april månad. har departementschefen sagt att proposition i ärendet äratt motse . Denna villrådighet och osäkerhet hosdepartementet och även hos SJ:s ledning när det gäller att ta ståndpunkt ifrågan skapar helt naturligt oro på de arbetsplatser det gäller. Det är ju ändåca 1 000 människor sammantaget som berörs av beslutet. Det är av högsta värdeoch av mycket stor vikt för de anställda, som berörs av detta eventueUaframtida beslut, att de snarastav sin arbetsgivare blir informerade om sin egenframtid. Jag känner personligen tUl människor i min hemstad står i begrepp att köpa tomt och planera för ett eget hem men inte kan göradet just på grund av denna ovisshet. Jag har inte tänkt gå in på sakfrågan,eftersom min fråga inte gäller den, men låt mig, herr talman, ändå säga att detfinns de bland personalen som på litet står inför utsikten attför tredje gången byta stationeringsort till följd av omorganisation inom SJ.Denna ryckighet och brist på långsiktig organisationsplanering kan inte varatUl fördel för SJ och sUter naturligtvis också mycket hårt på personalen. Det vore därför välgörande om kommunikationsministern häri dag kunde ge ett närmare besked om vad som kommer att ske eUer vilka delarInom organisationen som kommer att beröras av ett eventuellt framtida beslut.Ett klarläggande på den punkten skuUe hälsas med mycket stor tUlfredsställelseicke minst av de anstäUda. Eftersom proposition inte är framlagd kan jagsjälvfaUet inte diskutera sakfrågan. Detta får vi anledning att göra vid dentidpunkt när har fått Kungl.