prot · FU09118 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligt vår uppfattning kan den nuvarande arbetslösheteninte förklaras som en följd enbart av den kapitalistiska konjunkturens rörelseroch av regeringens ekonomiska politik . Arbetslöshetenhar också mera långsiktiga orsaker. Den har att göra med den koncentration avkapital och av storföretagens makt som i så hög grad kännetecknat de senasteårtiondena. Sammanslagningen av WaUenbergs Enskilda bank och Skandinaviskabanken är kronan på en mycket långvarig och djupgående verksamhet.Kapitalkoncentrationen och centraliseringen till storstadsområdena har medförtalt fått avfolkade och överbefolkade områden. Denna utveckling som ledsoeh eftersträvas av storfinansen skapar obalans I landets ekonomi, ödeläggerlandsändar och hela näringsgrenar oeh är grundläggande för ökningen av denindustriella reservarmén, av den växande armé av människor som kapitalismeninte kan bereda arbete. staten har inte bara funnit sig i denna utveckling ellerrättare sagt avveckUng, utan aktivt medverkat i den. Man har stött denfolkomflyttning som monopolkapitalet kräver. Det har Inneburit en kraftigavfolkning av vissa län, men därför inte att arbetslösheten i dessa upphört.Tvärtom är, som vi aUa vet, arbetslösheten relativt störst i skogslänen. Manhar genom koncentrationspolitiken försämrat marknadsunderlaget för småföretagenoch medverkat i en nedgångsprocess som får katastrofala följder förbefolkningen genom indragningen av service av ohka slag. Staten har alltså dhekt främjat kapitalkoncentrationen ochsnedlokah-serlngen, som skapat arbetslöshet. Och enhgt uttalanden avarbetsmarknadsstyrelsens chef skah denna poUtik fuUföljas, Människorna skallockså tvingas att flytta, avfolkningen av framför ahtNorrlandslänen skaU fortsättas. En politisk har medhänvisning till detta uttalande krävt ett byte på posten som AMS-chef, Jag haringa invändningar, men måste sägas att ansvaret hgger högre upp. Detär regeringens politik som utför. Det är regeringensoch politik som måste ändras. Monopolkapitalet och staten delar ansvaret för denekonomiska krisen och den stora arbetslösheten. Kapitalet koncentrerar I höggrad sma investeringar till att driva upp utsugningen av den enskUde arbetaren.Man ersätter arbetare med maskiner, gör arbetare överflödiga och stöter ut demur företagen. Men monopolkapitalet skapar Inte motsvarande tUlskott I nyaarbetsstäUen. InvesteringspoUtiken inom det privata näringslivet har varitsådan att den in summa skapat arbetslöshet. Av konjunkturrapporten framgår att arbetsproduktivitetenökat starkt . Men ännu mera; tiUväxten i produktivitetenhar ökat successivt 19601968 bortsett från en uppbromsningett enstaka år. Ökningen var vid toppläget så hög som räknat på aUpersonal och räknat på enbart arbetarna, alltså . 1968/69skedde åter en uppbromsning, men tillväxten i produktiviteten var detta år ändåså pass hög som . beräknas tiUväxten iproduktiviteten åter ha tilltagit. Därmed ökas den industriella reservarmén. När det gäller investeringarna är det ocksåanmärkningsvärt att de större företagen, med fler än 200anstäUda, ensamma svarar för hela ökningen av investeringarna. Under 1971räknar med att endast storföretagsgrupper med mer än 500anställda skaU öka sina investeringar, medan investeringsminskningar anses troligaför övriga grupper. Kapitalkoncentrationen tilltar alltså ytterligare ochmonopolens ställning förstärks. De borgerliga partierna stöder i praktikendenna utveckling, trots att de här talar så varmt om småföretagen. Det finns andra anmärkningsvärda drag i den ekonomiskautveckhngen som också belyses i konjunkturrapporten. Den väldigalagerspekulation som kapitalisterna genomförde har varit ett momenti utveckhngen av krisen. Den samlade lagerökningen inom industrin var detta årmer än dubbelt så stor som och belöpte sig tih mer än4 penningvärde. Konjunkturinstitutetskriver: "Den vikande efterfrågan och de alltför stora lagren har ocksålett till en neddragning av produktionen för industrin som helhet under de treförsta kvartalen ," Spekulanterna har alltså tillåtits ha ett synnerligenstort inflytande på den ekonomiska utvecklingen. Regeringen har inte dragit deriktiga lärdomarna av denna lagerspekulatlon och dess ödesdigra verkningar, sommåste vara att spekulationen skah motverkas genom investeringskontroll.Ekonomin är en alltför aUvarlig sak att anförtros kapitaUsterna, I sitt nyaekonomiska program vill regeringen tvärtom ge statligt stöd tUl lagerökningarinom handel och industri, en åtgärd som dhekt uppmuntrar till spekulation ochsom dessutom är ytterst tvivelaktig ur konjunktursynpunkt. Lagren är inte försmå utan för stora i förhåUande till marknaden. Produktlon pålager kan betyda chanser att bibehålla sysselsättningen inom vissanäringsgrenar, men den kan också betyda att krisen förlänges. Helt säkert äratt detta statliga stöd är en subvention till kapitalet. Uraktlåtenheten att ingripa mot den kapitalistiskaspekulationen motsvaras av en dhekt passivitet från de stathga och kommunalamyndigheternas sida när det gäher investeringarna på viktiga fält, där en annanpolitik kunde ha bidragit tUl att hejda ökningen av arbetslösheten. Det ärsålunda synnerligen anmärkningsvärt att de kommunala investeringarna minskatsmed i volym 19701971, att de stathga affärsverkensbyggnadsinvesteringar väntas minska , att såväl de statligaaffärsverkens som de statUga myndigheternas maskininvesteringar väntas minskaunder 1971 och att de samlade bostadsinvesteringarna beräknas minska med 8procent i volym , På alla dessa områden har ju stathgaoch kommunala myndigheter ett helt bestämmande eUer när det gällerbostadsproduktionen avgörande inflytande. Det rimliga borde vara att ökaaktiviteten på dessa områden när den minskar inom det helt privata näringslivetoch arbetslösheten därför växer. I stäUet har statliga och kommunalamyndigheter länge fört en politik som tvärtom förstärkt kristendenserna ochökat arbetslösheten. Det äi en märklig, men tydligen helt avsiktUg poUtik, Ifolkets intresse har den inte varit. har regeringen långt om länge insett att den måste göranågot för att inte ännu mera förlora förtroende bland arbetarna. De åtgärderden föreslår kommer sent och är otiUräckUga, Att bostadsstödet för barnfamUjernabyggs ut och att folkpensionärerna får ett tillskott är vårt parti givetvisanhängare av, eftersom vi vid upprepade tillfäUen krävt åtgärder i dennariktning. Vi kommer i vanUg ordning att granska de avgivna propositionerna ochdärefter framlägga våra synpunkter. Subventionerna och de ytterligareskattelättnaderna för företagen är vi däremot motståndare tUl, De Innebär söker vältra över krisens bördor på arbetarklassen. Den får taarbetslösheten. Den tvingas i sista hand betala skattelättnaderna ochförmånerna till bolagen. Statsministern sade I sitt inledningsanförande måste förändra vad han kallar biandekonomin, dvs, det kapitaUstiskasamhäUet, Men vUl då klargöra för oss på vUket sätt regeringensekonomiska krisprogram ökar arbetarnas inflytande? Jag kan inte se annat änatt man återigen satsar på de kapitaUstiska storföretagen i det program som manhar lagt fram. De borgerliga partiernas förslag innehåller heheringenting som på ett avgörande sätt kan säkra arbete åt de många som gårarbetslösa. Man vill ha ännu större skattelättnader för företagen både genomslopande av arbetsgivaravgiften och genom ytterligare avdrag för investeringar.Samtidigt vill man alltså tUlfäUigt sänka mervärdeskatten på aUa varor, ävenpå utpräglade lyxvaror. Om vi jämför med vårt partis förslag att genomföra enbättre fördelning av skattebördorna genom att helt och permanent slopamervärdeskatten på hvsmedel, så ser vi att det borgerliga förslaget Innebärstora skattelättnader för de grupper i samhället som har gott om pengar, somkan köpa dyra varor, FolkpartUedaren har ju också sagt att ett viktigt motivför honom är att stimulera julhandeln. De borgerhga partierna har länge krävt att de indirektaskatterna ytterligare skall höjas. Om de nu skulle få genom sitt förslag om atttillfälhgt sänka momsen, hur mycket kommer den då att höjas med senare när man nu tänker sig? Vilka garantier finns för att inte höjningen bhrstörre än den föregående sänkningen? Och hur inverkar det på levnadsstandardenför stora grupper när denna höjning kommer? Enligt de borgerligas egeterkännande bUr det ju då en standardsänkning, som man alltså medvetet villgenomföra . En avtalsrörelse har genomförts som sannerligen inteinneburit stora förbättringar för lönarbetarna. Efter det vih de borgerligapartierna gå in och på ett avgörande sätt förbättra vinsterna för bolagen. Vadtror ni arbetare och tjänstemän säger om det, som fått kämpa hårt mot bolagensoch nejsägeri? Sedan kan ni tala om att staten inteskall blanda sig i förhandhngarna på arbetsmarknaden. Det är ju det deborgerliga nu vill att den skall göra, och givetvis till bolagens fördel, Sammapåpekande gäller I princip också regeringens förslag, även om det inte går likalångt. Till de borgerhga partiernas Intresse för åtgärder motarbetslösheten bör det erinras om att och helhjärtatslutit upp bakom den koncentrations- och snedlokahserlngspohtlk somstorfinansen och regeringen genomfört, Samma partier har Inte endast stött denkonservativa ekonomiska poUtik som regeringen fört utan krävt att denna politikmed lättnader för bolagen och nedpressning av reallönerna och konsumtionenskuUe drivas ännu hårdare. Deras ansvar för arbetslösheten är sålunda stort, driver de nu samma Unje, Det förvånande är bara att heltlåtit sig sys in i denna storkapitahstlska säck. Det kan för övrigt intekarakteriseras som annat än politisk humbug när man hävdar att i nulägetlättnader på en gång kan ges åt de kapitahstiska företagen och åtkonsumenterna, att man på en gång kan öka företagens profiter och massornasstandard. Någon samhällsklass måste betala, och vi vet att det enhgt deborgerligas mening inte skah vara kapitalisterna. har återupptäckt Keynes och tror att man löseralla problem med underbalansering av statsbudgeten. Han borde gå vidare ochupptäcka att vi nu har ett annat läge än , Då var det arbetslöshetoch fallande priser, nu är det arbetslöshet och Inflation, Försök attkomma litet längre än tUl skolböckerna, ! Och vill ni läsa ekonomiskaklassiker, så måste jag påpeka att har en mycket bättre analys avkonjunkturrörelsens mekanismer än vad Keynes förmådde åstadkomma. Enligt vårt partis mening är det trängande nödvändigt attåstadkomma en omfördelning av inkomsterna i samhäUet, Lönarbetarnas andel,barnfamihernas andel, låginkomsttagarnas andel måste ökas på bekostnad avbolagens profiter, på bekostnad av de höga inkomsterna och de storaförmögenhetema. Den prisstegring som skett harkraftigt minskat värdet av resultatet I årets avtalsrörelse. När matpriserna ökat , då känns det verkligen i famihernas budget;och matpriserna väntas nu öka ännu mer. Det krav vi ställt I detta sammanhang är attmervärdeskatten på hvsmedel helt skaU slopas från , Motsvarandesumma vill vi i stället ta ut genom skärpta skatter på stora förmögenheter ocharv, på bolagsvinster, på de stora inkomsterna, på reklam osv. Vårt krav äralltså en ändrad fördelning av skattebördan. Maten skall göras 15 procentbilUgare, vUket framför aUt gynnar barnfamiljerna och de lägre Inkomsttagarna.1 StäUet skah kapital och stora inkomster beskattas hårdare. Statskassanbehöver medel att användas för kampen mot arbetslösheten, VI anser att rätten till ett menlngsfuUt arbete för allamänniskor måste säkras. Det handlar om en grundläggande mänsklig rättighet. Attgöra den tUl verklighet är I det kapltahstiska samhäUet en kampfråga. Man kaninte acceptera att hundratusentals människor är arbetslösa, undersysselsattaeller engagerade i Icke meningsfull verksamhet. Det framstår som alltmeravanvettigt att arbetslöshet och undersysselsättning ökar som socialtoch mänskligt viktiga områden på ett katastrofalt sätt försummas. Viktiga sådana områden där det behövs ökade arbetsinsatserär räddningen av den yttre miljön, utbyggnad av barnstugor och annan kommunalservice, bekämpande av krisen inom vårdsektorn, ökning och nyorientering av desociala och socialmedicinska Insatserna, åtgärder för att skapa ökadtrafiksäkerhet och utbyggnad av den kollektiva trafiken, ökad yrkesutbildningsärskUt för kvinnor och ungdom, skapande av bra och billiga bostäder, ökadsatsning på ombyggnad och reparationer. På alla dessa områden behöver mycketuträttas. Här bör de som går arbetslösa sättas in. Ur social synpunkthandlar det inte om kostnader, utan om en bättre användning av tiUgängligaresurser. Det samhäUe som inte kan bereda sina medlemmar menlngsfuUt arbete ärbankrutt. På behövs en helt ny lokahserings- ochnäringspolitik med målsättningen att säkra full och effektiv sysselsättning åtvarje län utan avfolkning. Första steget måste vara att bygga stathgabasindustrier i de nuvarande avfolknmgsområdena för att vända den ekonomiskanedgången och åstadkomma en blomstrlng av näringslivet. Det skall varaindustrier grundade på modern teknik och inom områden som utvecklas -verkstadsindustri, elektronisk industri, kemisk och petrokemisk Industri.Finansieringen bör ske med medel ur löntagarnas AP-fonder, Enbart den årligatUlväxten av dessa fonder möjliggör mycket stora Insatser, De arbetande skaU haett avgörande Inflytande över dessa nya företag. Vi trorgivetvis inte att aUa problem är lösta i och med att dessa Varaktig full sysselsättning kan, som Jag redan konstaterat,garanteras först även socialistisk planhushållning. Men dessa åtgärder skullebetyda att hundratusentals människor kan beredas arbete. Den politiska kampenför deras genomförande skulle ge ännu flera klarhet om att kapitalismen ärotillräeklig och historiskt utlevad. Ingen bestrider naturligtvis att den svenskaekonomin påverkas av vad som händer i andra länder. Men lärdomen av de negativapåverkningar som betonas borde Ju vara att skulle söka minska bandenmed den kapitalistiska världsekonomin, sorn regelbundet drabbas av kriser, ochi stället söka utveckla förbindelserna med den socialistiska världsekonomin somföljer planhushåUnlngens principer. I stället vill regeringen och de borgerligapartierna förstärka bindningen till de Imperialistiska staterna genom att skapa"nära, omfattande och varaktiga förbindelser" med EEC. Dennauppbindning går t. o. m. så långt atl utrikesministern inför hävdatatl de europeiska staterna skall rådda dollarn. Samma ståndpunkt framförs avandra företrädare för regeringspolitiken, som menar att oeh andrastaters uppgift I den nuvarande valutakrisen är att fylla ut underskott.Sverige skall alltså enligt denna uppfattning stödja ekonomi som bl. a.har problem på grund av USA-imperahsniens krigiska och brottsliga utrikespolitik.Det år inte särskilt klokt och det är heller Inte neutralt. En klokare politik vore alt lossar banden tilldollarn bl. a. genom att ta hem sitt guldförråd från oeh I stället placeradet på . Vidare genom att skaffa sig ett förråd av främmandevalutor, som Inte enbart är USA-dollar utan har en fördelning pä olika valutorvarigenom ocksä kursförluster lättare kan undvikas. Oeh slutligen oeh framförallt genom att begränsa förbindelserna med EEC-staterna till det renthandelspolitiska området. Det är att göra rent hus på både dethandelspolitiska och det diplomatiska området med aUa rester från det kallakrigets år som fortfarande finns kvar. Till de nödvändiga åtgärderna hör etterkännande av oeh av Demokratiska folkrepublikenKorea. Det är oneutralt oeh orimligt att regeringen istadigt skall vägra attlåtsas om att dessa bägge stater existerar . När nu fåtterkänna Kinesiska existens oeh dess närvaro I Förentanationerna - en utveckling som alla fredsvånner måste hälsa med glädje börinte den i de övriga erkännandefrågorna stå kvar somstrutsen med huvudet I sanden. Det finns ytterligare en sådan erkännandefråga som snabbtbör få sin lösning. erkänner fortfarande Saigonjuntan I ävenom förbindelserna frusits ned. Detta år orimligt. Saigonjuntan representerarbara sig själv och intressen i . Den är helt beroende av stöd. Saigonjuntan har verkligen inte "ett rimligt mått avsjälvständighet utåt", vilket ju är en av mlnlmilörutsåttnlngarna för ettsvenskt erkännande enligt regeringens tidigare deklarationer. Därför måste upphöra atl erkänna Saigonregimen. 1Sydviel-nam verkar en självständig och sydvietnamesisk regering - PRR. Denbehärskar fyra femtedelar av sitt lands territorium. Den leder befrielsekrigetmot de amerikanska angriparna. Den har folkets stöd. styrka detsydvietnamesiska folkets befrielsekamp om deras verkliga regering erkännes.Därför bör, fru talman, erkänna Provisoriska revolutionäraregeringen i , Under detta anförande övertog fruandre -vice talmannen ledningen av kammarens förhandhngar. Enligt förhandsrecensionerna skulle det här bhnågot av en klang- och jubelföreställning för de borgerhga och deras nyvunnaenighet. Och tog ju tillfäUet i akt att tala om mig som om jaghuttrade och som om jag var sur, och han drog t, o, m, in ryttare isammanhanget. Jag har faktiskt inga sådana känslor. Det skall möjligen varanågon sömnighet efter att ha hört detta sövande malande av huvudsakhgenprocedurfrågor i . Men jag skaU gärna erkänna att det var något av eldigkavallerist över - en eldig kavallerist som äntUgen hade lyckatskasta lasson om och bestiga den gamla ardennerhästen. Och tiU denna prestationskall jag uppriktigt gratulera honom, för det är naturligtvis en framgång förhögerpolitiken. Jag är inte det minsta sur över att de borgerliga harkunnat enas. Har man skilda uppfattningar, så är det bra om det skapas klarahnjer. Men enligt min mening har detta enande skett dels på den ekonomiskaansvarslöshetens grund, dels på en högervridnings grund, och därtill skall Jagåterkomma. Men låt mig först plocka litet grand i periferin sålunda ta uppnågonting som sade. riktade kraftiga angrepp mot mig för att jag iTV skulle ha sagt att dät behövs inga åtgärder - direktciterade dettvå gånger men att vi lade fram förslag om dessa omfattandeåtgärder. Det är en ganska grav beskyllning. Om påståendet hade varit riktigt,skuUe jag alltså i TV medvetet ha vilselett svenska folket, eftersom jag naturhgtvisvisste att det hade kommit långt i förberedelserna för de åtgärder somföreslogs . Men jag menade att förslagen skulle läggas framför . Jag skulle inte sitta och presentera dem i ett sedan längeförberett televisionsprogram. Den hänsynen tiU skaU man ta. Detta angrepp hade varit allvarligt om det hade varitsant. Men jag konstaterar att inför kammaren gjorde ett rentfalskcitat. Jag sade i stäUet att vi kommer tveklöst att sätta in åtgärder föratt hävda sysselsättningen. Det har vi gjort, och det kommer -vi att fortsättaatt göra. Jag sade alltså precis tvärtom mot vad försöktedirektcitera mig från televisionen. Jag tycker att det hör tiU vanliganständighet att tar tillbaka denna beskyUning, Vi brukar ha litetbekymmer med cUatförfalskare. Det är framför allt doktor som harvarit ute på den galejan. Det vore synd om vi nu skuUe få parhästar i doktorGormander och doktor , Sedan var det också en annan sak som var nästan roande, Iett annat avsnitt av mitt anförande vände jag mig ganska skarpt mot devänsterextremlstlska grupper som finns i samhäUet, och jag sade att de driver endestruktiv kritik mot det demokratiska systemet och att det ur det allmännatestuggandet och snömoset nästan aldrig framkommer några konstruktiva förslag.Men då uppsteg , som kände sig träffad, och anklagade mig för dennaskamliga kritik mot det snäUa ! Det är ju en bekräftelse på dengamla sanning, som jag också var inne på i mitt anförande, nämhgen att detfinns vissa föreningsband meUan den yttersta högern och den yttersta vänstern.Det var kanske det undermedvetna som där bubblade fram hos och gjordeatt han kände sig träffad. Det var aUdeles onödigt. Vad jag sade var interiktat mot . Jag har tiUräckUgt mycket att kritisera honom för ändå. Men låt mig återvända tiU , som här lanseradesig som en framträdande konjunkturpohtiker. började med att tala omregeringens oerhörda felbedömningar under den tidigare högkonjunkturen, då vihade fört en för slapp finanspolitik oeh en för hård kreditpolitUc, Det hadeekonomerna sagt. Ja, när man har tillgång tlU facit kan man naturligtvis iefterklokhetens intresse kritisera. Jag träffade en framståendeekonom, som jag frågade vad man borde göra. Han svarade: Min uppgift är attkritisera efteråt, ty då vet man Ju vad som står i facit. Det må man göra. Menherr glömde att nämna att i detta den slappa finanspohtlkens år ladefolkpartiet i fram förslag, som skuUe ha inneburit en ytterligareförsvagning av finanspohtiken med 916 mihoner för budgetåret och 2 1 85mihoner . Och att gräva fram någon fackekonom som kan säga någotgott om det torde definitivt överstiga varje folkpartists förmåga. Det var litet av samma sak när sedan fortsatteatt tala om alla de felbedömningar som regeringen gjort . Det ärklart att vi föhde de internationeUa organisationerna, där man trodde på enkonjunkturuppgång under slutet av året. Det var grundvalen för en optimistisksyn. När en sådan konjunkturuppgång inte kommer får vi sätta in åtgärder - dethar vi sagt . Men jag har roat mig med ja, om det var något nöje skaUjag låta vara osagt att titta Utet grand på vad oppositionen sade, och detvar verkligen inte mycket. hade i den ekonomiska debatten sjupunkter: de handlade om marginalskatter, enskUt sparande, besparingsutredningenoch EEC. Inte ett ord om arbetslösheten. Den togs upp . Man kan emeUertidsäga att det går att gräva fram uttalanden från oppositionen som stämmer medalla tänkbara konjunkturlägen vid olika tUlfällen, och det gör det ju rätt såbekvämt. Men det väsentliga är att det just inte förekommit några aUvarligakrav på lättnader. Man föhde regeringens politik och kom med några förslag imarginalen. Man sade att vi skuUe släppa investeringsfonderna, och det har vigjort, att vi skulle sänka räntan, och det har vi gjort, och att vi skullelätta kreditrestriktionerna, och det har vi gjort. Men någon annanflnanspoUtik kom man Inte med. sade -vid den ekonomiska debatten :"När det så gäUer flnanspoUtiken är vi fuUt överens med finansministern omatt vi måste behåUa en stram poUtik framöver." Och närvi stod här fjädrade sig nästan aUa oppositionspartier med att säga; Vi har enprecis lika stram budget som regeringen. I mittenparliernas gemensammareservation om den ekonomiska politiken fanns ett konkret krav: en utredningför alt begränsa den offentliga sektorns arbetskraftsbehov. Jag anser att omni nu hade en annan oeh klokare bedömning ån regeringen vi hade vår ochdärför drog vi inte på hårdare ; vi drog på ganska hårt men inte hårdareändå så skulle ni väl ha förordat en annan politik. Annars har ni ju enmycket cynisk uppfattning. Det skulle ju betyda att ni med öppna ögon gick in iden här situationen. Men tittar man på förslagen till så finner manatt det är små marginella Justeringar ni föreslagit. Och när vi sedan undersommarmånaderna drog på hela arisenalen stod Ju oppositionspartierna sompassiva iakttagare; då drog vi på hela den selektiva politiken. Det tillhör mytologin här att regeringen ingenting hargjort förrän , dä samlades oeh vi kom med en stencil;Jag trodde stenciler var något ärofuUt efter gårdagens stencil, men det gördetsamma. Alla de åtgärder som Jag redovisat har vi alliså dragit pä. Områdeeller område har vi gått igenom för att se vad man kan göra. Försvarets område:byggnadsobjekt har tidigarelagts för 115 miljoner, IndustribestäUningar tillTEKO-industrin för 30 miljoner. På område harbyggnadsarbeten startats vid ungdomsvårdsskolor och vårdanstalter. Regeringenhar delat ut lån till daghem i förskott för alt de skuUe komma åt dem tidigare.På område har affärsverken lagt ut extraindustribeställningar för 25 mihoner, investeringar i affärsverk hartidigarelagts, t.- ex. i 70 miljoner. På vägområdet anvisaderiksdagen 225 miljoner för beredskapsarbeten utöver de ordinarieanslagen. Regeringen har låtit AMS och starta vägbyggande somberedskapsobjekt för ytterligare 310 mUjoner. Det gör ett extra vägbyggande påen halv miljard .