prot · FU09131 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag vill erinra om att nuvarande stödbestämmelser medgerpunktinsatser utanför stödområdet. När det gäller gränsområdet tUl detallmänna stödområdet har särskilt understrukit att stödbestämmelsernabör tillämpas på ett smidigt sätt. Så har ocksä skett I den praktiskatUlämpningen. Med hänsyn till de aktueUa sysselsättningssvårighetema ärregeringen beredd att positivt pröva ansökningar om lokaliseringsstöd frånIndustriföretag som vill etablera sig eller utvidga redan befintlig verksamhetpå Öland.Samtidigt är det min förhoppning att tUlkomsten av en broförbindelse mellanÖland och fastlandet skall medföra gynnsammare betingelser för en spontanökning av den industrieUa aktiviteten på . Jag är Inteberedd att ta Initiativ till Inlemmande I stödområdet. Hen (c): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min Interpellation. Tyvärr Innehöll Inte svaret vad jag och många med mig hadehoppats. När blev Införlivat med det allmänna stödområdet, trodde mannog att det låg mycket nära hands för statsrådet och statsmakterna attföreslå även den utformningen för del. Statsrådet säger att han vUl se positivt på en eventuelletablering av företag som kan komma till , och det är vi naturligtvistacksamma för. Han uttrycker förhoppningen att , som är underbyggnad, när den bhr färdig skall skapa betingelser för en ökning av denIndustriella aktiviteten på . Men jag vlU säga, herr statsråd, att det nog Inte räckermed positiv inställning och förhoppning, om man Inte skapar de direkta verktygför en lokalisering som stödområdesformen faktiskt utgör. säger statsrådet att man på grundval avLänsprogram 1970 under nästa budgetår kommer att lägga fram förslag tUl ett regionalpolitiskthandlingsprogram. Det hade Ju varit önskvärt att vi fått ett löfte att I detprogrammet skuhe göras ett undantag eller åstadkommas ett likställande med t.ex. för del. I Länsprogram 1970 påyrkar länsmyndigheterna IKalmar län för det första att samhälleliga åtgärder vidtas för att tUl av lämphg storlek och produktionsinriktning och för detandra att statsmakterna Inkluderar bland det fåtal turistiskacentralorter som kominer att tas upp I det förslag som de sakkunniga förplanering av turistanläggningar och fritidsområden m. m. har underutarbetande. Jag kan Inte komma Ifrån att när undervårsessionen beslutat att skall omfattas av stödområdesprincipen, såbör föras In under samma regler. Det är väl rätt känt att sysselsättningssvårighetemaär stora, och de har ju förvärrats ytterligare i och med att en förÖland ganska stor Industri, nämligen Ytongfabriken I Grönhögen, lades ned den 1oktober 1971. Landskapet har mistat 5 000 människor - det är 20procent av befolkningen. Detta är en anmärkningsvärd utveckling. Skattekraftenär, räknat efter rikets medeltal , I kommunblock 66 procentoch I kommunblock . har det blivit känt en del om denrlksplanerlng som är under utarbetande, och det har kommit tUl vår kännedom fört till ett naturvårdsområde. Detta har upprört invånarna, och dethar även upprört de kommunala myndigheterna, och det är väl Inte att förundrasig över. Statsminister var under det senaste veckoskiftet INybro och höU ett föredrag, och han sade då att ölänningarna behöver Inte vara oroliga,utan det skall finnas möjligheter att utveckla näringslivet ändå-rlksplanerlngen skall på det sättet Inte kunna få någon avgörande betydelse.Men det skulle enligt min mening vara värdefuUt om man, som motvikt tUl denna"grönläggning", till denna form av reservat, kunde besluta om attutforma ett stödområde här. Om man ger ett helt område naturreservatets form,då anar vi nästan att man är tlUbaka vid den gamla förhatligadjurgårdshållnlngen. Jag är principiellt emot att InterpeUationer utlöser enföljdfråga, men Jag skulle ändå vUJa fråga: Finns det något samband mellanrlksplanerlngen, att lägga ut hela tlU naturvårdsområde, och frågan omatt Inte kunna göra landskapet tUl ett stödområde? Om människorna i arbetsförålder Inom landskapet skall kunna bibehållas vid en något så när hygglignumerär fordras det att de har en tryggad försörjning. Om man skall kunnaförverkliga det, anser jag det därför vara nödvändigt att statsmakterna merahandlingskraftigt än vad man nu ser ut att kunna göra Inriktar sig på stöd tUldetta område. HenJONASSON (c): Jag ber att få tacka Inrikesministern för svaret på minInterpellation, Utflyttningen från Norrlandslänen och skogslänen har underde varit mycket stark, och den lokaliseringspoUtiska satsningenhär I landet kom I gång . Inom de delar av landet därlokaUseringsbidrag utgått kan man dock konstatera att bidragen har gjort stornytta. Stödområdesgränserna har också Justerats, och stöd har I vissa fallutgått även tUl företag som har legat utanför gränserna. Detta har Inte varitfel. Enligt min mening är tvärtom en ytterligare justering av områdesgränsernanödvändig. Jag tänker då speciellt på , men även vissa delar avKopparbergs län tror jag befinner sig I samma situation. I har folkmängden sedan 1960-talets börjanminskat med eUer med närmare 6 000 personer. Av de län som IngårI stödområdet är det egentligen bara som visar en ännu mer ogynnsambefolkningsutveckling. Sett mot denna bakgrund synes det mig önskvärt att helaVärmland Inlemmas I stödområdet, så mycket mer som länet utgör en närlngsgeograflskoch administrativ enhet. Från olika partiers sida gjorde vi också enframställning härom när frågan behandlades I . I detsammanhanget utvidgades också stödområdet, men hela länet kom Inte med. Även omgränserna Inte skall vara helt avgörande för frågan huruvida stöd skall kunnautgå eller Inte anser vi för vår del att det är en stor fördel om hela länetblir Inräknat I stödområdet. Många synpunkter skulle kunna anföras ytterligare I dettasammanhang, men min fråga har ju varit av principiell natur, och jag hälsardärför Inrikesministerns svar med tillfredstäUelse. Svaret Innebär att fråganom stödområdets omfattning skall övervägas I samband med behandlingen avLänsprogram 1970. När den omfattande regionalpohtiska Inventeringen avresurserna har gjorts I länen och man skall besluta om länsprogrammen bör delvara lämpligt att ompröva denna fråga. Då kan man I varje fall hoppas. Då Inrikesministerns svar den del som berör min frågaär positivt ber Jag än en gång att få tacka för svaret. Den oroande situationen på har varit föremål förbehandling här I åtskilliga gånger. Jag vill erinra om att Jag självför nästan exakt till statsrådet framställde eninterpeUation av denna lydelse: VUka lokaUseringspolitiska åtgärder avserregeringen vidta för att hejda befolknlngsmlnsknlngen på och säkerställaen gynnsam utveckling av öns näringsliv? Dessutom har Jag de båda senaste årenväckt motioner om att måtte hos Kungl. Maj.t hemställa attturistnäringen på skulle erhålla stöd efter samma grunder som tillämpasInom allmänna stödområdet. Samtliga partier har varit aktiva, och bakom de olikaåtgärderna ligger oron för befolkningsutvecklingen på . erinrade om att befolkningen minskat frän 25 900 Invånaretill 20 300. Det mest oroande är att det främst är ungdomen som flyttar ut. Manräknar med att den äldsta gruppen - sådana som är 1980 kommer attutgöra på , medan andelen för riket I dess helhet är 10,6procent. Skatteunderlaget är också mycket klent, ochkommunalskatterna är mycket höga. Dessutom bör det även erinras om deotillfredsställande bostadsförhållandena. Inte avbostäderna på Ciand är omoderna, och I glesbygden är omoderna - enskrämmande hög siffra. Det kan nämnas att motsvarande siffra I är 56procent och I och . Läget på är aUtsåverkligt oroande, och man hoppas nu på statsmakternas hjälp. Vad har hänt? Det sista är, så som redan nämnts, attytongfabriken på södra har slagit Igen. Här nämndes ocksårlksplanerlngen, som av många uppfattats som mycket oroande. Det är kanske förtidigt att uttala sig om den vi får väl se när den formeUt läggs fram. Härhar dock av ledande kommunalmän använts så starka uttryck som "dråpslagmot ". Statsrådets svar på InterpeUationen är knappast lugnande.Här nämns att om det kommer fram förslag om lokalisering är manberedd att se positivt på dem, men ölänningarna väntar sig direkt aktivaåtgärder av regeringen och statsmakterna I övrigt. Man förväntar sig attvederbörande verkligen aktivt medverkar att lokalisera företag ön. Statsrådet nämner till slut att han Inte är beredd att taInitiativ till att Inlemma I stödområdet - den frågan skall komma upptill prövning först om . Detta är, såvitt Jag förstår, olyckligt. Detär många som skulle viha vädja till statsrådet att ompröva dettaställningstagande. Många bedömer det som nödvändigt att jämställs medde områden I vårt land som har det ytterligt svårt och som tillhör stödområdet.När det gäUer turistnäringen, som betyder så mycket för ön, hoppas vi att denutredning som arbetar snart skall lägga fram förslag så att man kan tillämpasamma bestämmelser på som I det Jag har med mitt Inlägg endast velatunderstryka att vi nere I vår landsända oavsett parti ser på problem somsynnerligen allvarliga. VI vill vädja till statsrådet att ge och dessbefolkning all tänkbar hjälp. Det kan förefalla överflödigt efter de båda Inläggen omÖland att säga någonting ytterligare, men jag vUl ändå påminna om ett parsaker. VI står snart Inför fullbordandet av . Närbeslutet fattades om byggande Insåg både Ölandskommunerna ochlandstinget I län atl någonting behövde göras för turismen. Landstingettog då Initiativ till den utredning som sedan har avslutats, kallad Ölandsbronoch turismen, där landshövding var ordförande. Den har enligt vadjag kan förstå verkställts föredömligt. Man har bl. a. konstaterat att turismenpå kommer att öka högst avsevärt - det behövs I och för sig Ingen utredningför att ställa den prognosen. Men utredningen har också konstaterat attmottagningsapparaten Ingalunda är av den omfattning och kvalitet som behövsför att man skall kunna motta den ökande turismen. Det har redan sagts att Ölandskommunerna är relativt smäoch relativt skattesvaga. Landstingsskatten är bland de högsta I landet. MenIcke förty har man bötiat ta Itu med arbetet när det gällermottagningsapparaten. Det har bildats ett bolag med ett om än relativt blygsamtaktiekapital som är avsett att användas för mottagningsapparaten. VI väntar oss där nere - precis som sade - attturistutredningen skall föreslå att som mottagare av en alltmer ökandeturism och för att vi skall klara sysselsättningen skall få det stöd avstatsmakterna som vi bör få. har och det är fullt naturligtoch förklarligt startat med något mer norrut belägna områden. Men vi hoppasatt turistutredningen sedan skall vara beredd att ta itu med Gotlandsproblemenoch Ölandsproblemen och att resultatet härav skall bil positivt. Kommunerna ochlandstingen kan Inte klara dessa problem, som alltmer tränger på. Vad somkommer att hända när står färdig om man då inte har klaratmottagarproblemet är ganska oroande för dem som bär ansvaret där nere. Det är min förhoppning att Inrikesministern gör vad hankan för att turistutredningen skall kunna lägga fram sittbetänkande beträffande dessa delar av landet och att förslagen beträffandeÖland sedan behandlas på ett välvilligt sätt. HenTURESSON (m); Det är tvåsaker som föranledde mig att begära ordet. Den ena är det förhållandet att både I sinInterpellation och I sitt anförande omnämnt att förhållandena I Värmlandmed ett län delat av en stödområdesgräns är desamma som I . FrånKopparbergs läns sida har vi ända sedan lokallseringsutredningens förslag ladesfram arbetat på att försöka få hela länet Inom stödområdet. 5 protokoU 1971. a.från den ganska självklara grunden att det är olyckligt när ett län delas av enstödområdesgräns - det blir motsättningar mellan länsdelarna. Man måste selänet som en ekonomisk enhet Inte minst med tanke på de stora förpliktelser motlänets Invånare som länet som landstingskommun har. Den andra saken som kom mig att begära ordet var att herrSchött sade att samtliga förtroendemän I län oavsett partitillhörighet är eniga beträffande den positiva Inställningen tUl . Det är en lyckligomständighet för län att man kan vara enig I en sådan för länet viktigangelägenhet. Det är vi tyvärr Inte I . VI var det I fiol, menav någon egendomlig anledning behandlades en motion till årets vårriksdag påett annat sätt av vissa länsrepresentanter, varigenom den föU. har viIngenting annat att hoppas på än att sstatsrådet vid de överväganden rörandestödområdesgränsernas förändringar som enligt InterpeUatlonssvaret kommer attske vid ställningstagandet tUl Länsprogram 1970 beaktar de önskemål som vi harI . Inläggen bhr många. Efter skuhenaturligtvis representanter även för andra län kunna framställa önskemål om attjusteringar av stödområdesgränsen borde göras. Men Jag skall Inte gå In på det.Jag noterar att förklarade sig tUl freds med att dessaförhållanden uppmärksammas. Jag kan understryka att vi naturligtvis är ytterstangelägna om att pröva gränsdragningen. VI har I och för sig Inget Intresse avatt den nuvarande gränsen skall håhas fast. Men vi vlU ha ett gott underlag förvårt handlande. Om utvecklingen I ett område har varit sådan att det ärpåkallat med förändringar, kan de tänkas gå I båda riktningarna. Jag kanske ändå har anledning att säga ett par ord Ianslutning till vad sade även knöt an härtill nämligen beträffande frågan om hur situation kommer att te sig I framtiden.Jag är en smula förvånad över vissa uppgifter, som har kommit ut via pressen omvad som skall hända med vid den fysiska rlksplanerlngen. Förhållandenahar presenterats på ett felaktigt sätt I pressen. Även ochandra, som borde ha haft anledning att veta bättre, har fastnat förpressuppgifterna. Det har I första hand varit en diskussion om de meramiljöförstörande industrierna, som man är verkligt ängslig för att de skahplaceras Inom områden I vårt land som är mycket känsliga. Men det är en heltannan sak. Dess bättre rör det sig om bara ett fåtal Industrigrenar, som vi kananse tUlhöra de verkligt mUjöförstörande Industrierna men som vi dock måsteacceptera. Jag vet Inte om skulle tolkas så att hanbeställer en sådan Industri tUl . Det tror jag ändå att vi skall akta ossnoga för. Något annat har det Inte varit tal om. Självfallet kan det komma Ifråga; annars hade Inte sådana uttalanden gjorts som det statsministern nyligengjorde. Jag har vid flera uppvaktningar, där även andra har varit med, haft anledning att säga att vi är beredda att mycketpositivt pröva varje seriöst förslag som kommer fram om en IndustrietableringtlU Det har jag upprepat I mitt svar. Det är självklartatt vi då har utgått Ifrån att det är Industrier av sådant slag som vivälkomnar tUl . Men det kanske ändå är nödvändigt att påpeka det, om manverkligen ställer anspråk på att få klart för sig vUken typ av Industri detskulle vara. Jag noterar att här tydligen är offer fören felaktig tidningsartikel. Med de utgångspunkter vi har för ettnaturreservat är det naturligtvis Inte fråga om att göra hela till ettnaturreservat. De som representerar län är väl medvetna om att det påÖland finns områden beträffande vUka man verkligen kan ha anledning att säga,att dessa vUl vi försöka bevara. Man skulle då mycket väl kunna se sådanaområden såsom lämpliga för ett naturreservat. Om sysselsättningsfrämjande åtgärder för universitets-och högskoleu t bildade Jag får väl tacka för statsrådets senasteord, varav framgick att man vid rlksplanerlngen Inte skuUe lägga hinder i vägenför en etablering av Inte alltför miljöförstörande företag. Man skulle akta sigför stora tunga industrier, förstår jag, men I övrigt skuUe man kunna tUlåtaIndustrietablering. är det så, herr statsrådet, att jag kan ju Intebeställa några företag - och det är väl Inte lönt att jag gör det heher - utandet är ju fråga om vilka som blir Intresserade och vilka som kommer av sigsjälva. Då ringer emeUertid ett varningens ord I bakhuvudet att dessa företagarekanske bhr skrämda om de ser en rlksplanerlng som pekar ut ett område alltförhårt. Men jag får väl hänge mig åt samma förhoppning som statsrådet att detinte skall bh så utan att de som eventuellt har möjlighet och anser detlämpligt kan komma att etablera sig på . säger statsrådet här att man måste ha ett gott underlagför att inrymma ett område under stödområdesprincipen. Jag tror Inte det ärnågon risk för att det Inte skuhe finnas sådant underlag när det gäller Öland.Det kan I det faUet säkerligen tävla med vilket område som helst I landet. Jagvill nämna t. ex. . och även bor ju i länsom delas av stödområdesgränsen. De Intygar att det betyder mycket för enregion om den kan hänföras till stödområdet. Därför upprepar jag att vi vore mycket tacksamma omstatsrådet viUe medverka att även kan bil stödområde. Överläggningen var härmed slutad. §4 Om sysselsättningsfrämjande åtgärder för universitets- och högskoleutbildade Herr inrikesministern erhöll ordet för attbesvara () framstäUda Interpellation, nr 167, tUlherr statsrådet , och anförde: har frågat statsrådet vUkaytterligare åtgärder som planeras för att komma till rätta med den stigandearbetslösheten bland de universitets- och högskoleutbUdade. Om sysselsättningsfrämjande åtgärder för universitets-och högskoleu tbildade fastställd ärendefördelning kommer det an på mig attbesvara InterpeUationen. Arbetsmarknadssituationen för de universitets- ochhögskoleutbildade kan Inte diskuteras Isolerad från arbetsmarknadssituationenför personer med annan utbildningsbakgrund. Generellt kan konstateras att detär personer med kortare grundutbildning och ofullständig yrkesutbUdning som Iförsta hand riskerar att slås ut på arbetsmarknaden. Välutbildade personer har engynnsammare position. Den registrerade arbetslösheten är också avsevärt lägreför universitets- och högskoleutbildade än för personer med annanutbildningsbakgrund. I en arbetsmarknadssituation som den nuvarande begränsarföretagen antalet nyanställningar. Detta påverkar situationen för de unga människorsom nu söker sig ut på arbetsmarknaden, vUken utbildningsbakgrund de än har. För att möta de anspråk som den växande examinationen frånuniversitet och högskolor medför får arbetsförmedlingens tiänstemän sedan entid tlUbaka speciell utbildning. Denna sker I form av dels kursverksamhet, delstillfällig tiänstgöring vid fömiedllngen på någon av universitetsorterna.Avsikten är bl. a. att de härigenom skaU kunna bättre Informera arbetsgivarnaom den arbetskraftstUlgång som de nyexaminerade utgör. De nyutexaminerade som möter speciella svårigheter atterhålla arbete kan få utblldnlngskompletterlng i form avarbetsmarknadsutbildning. Alla kurser som finns upptagna Iarbetsmarknadsstyrelsens kurskatalog står öppna också för sökande med utbUdningfrån universitet och högskolor. a. anordnas med speciell Inriktning påpersoner med längre utbildning bakom sig kurser I arbetsmarknadsinformation medpraktik. Dessa syftar till att klarlägga kursdeltagarnas förutsättningar förolika slags arbete. ordnas 14 sådana kurser och under våren1972 ytteriigare ett antal. En arbetsgrupp med representanter förarbetsmarknadsstyrelsen, , unlversltetskanslersämbetet ochsamtliga berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer arbetar med attplanera nya målinriktade kurser som skall underlätta utträdet påarbetsmarknaden för nyexaminerade. Beredskapsarbeten med särskUd Inriktning på personer medlängre utbildning planeras fortlöpande. Genom redan påbörjade eUer beslutadesådana arbeten kan ett par hundra personer beredas sysselsättning. Jag ber att få tacka för svaret på min Interpellation. Får Jag börja med en kommentar till vad Inrikesministernsade först I sitt svar, nämligen att arbetsmarknadssituationen för deuniversitets- och högskoleutbildade Inte kan diskuteras Isolerad frånarbetsmarknadssituationen I övrigt. Det är naturligtvis rikligt att akademikernasarbetsmarknadssituation bl. a. är en del av ett allmäntungdomsarbetslöshetsproblem, som I och för sig är utomordentligt oroande. Mendet förhållandet att det finns ett samband mellan arbetsmarknadssituationen fördenna grupp och arbetsmarknadssituationen för andra grupper är naturligtvis Inget skäl att avstå från åtgärder på deltaområde. Att ett antal filosofie magistrar är arbetslösa gör Ju inte denfaktiska situationen ett dugg bättre för t. ex. en arbetslös textUarbeterska - eller tvärtom. Det verkar Inte underlättande för den arbetslösefilosofie magistern att också andra unga människor är arbetslösa. Även om dehögutbUdades situation alltså Inte kan ses helt Isolerad från arbetsmarknadeni övrigt, är det naturligtvis ändå på det viset att den delvis är ett isoleratproblem som kräver speciella åtgärder, eftersom denna problematik för denhögutbUdade kan tänkas bestå även efter en konjunkturuppgång helt enkelt därföratt examinationen på detta område fortsätter att stiga snabbare än efterfråganpå personer med denna utbildning. Ökningen av antalet studerande och av antaletutexaminerade vid I första hand de s. k. fria fakulteterna har ju varit såstark under att det har funnits ett säkert underlag förförutsägelsen att det kommer att bh problem på detta område. Jag minns endebatt där dessa frågor togs upp. VI som då sade att detkommer att uppträda arbetsmarknadssvårigheter redan vid slutet av 1960-taletför Ifrågavarande kategori fick då svaret, att vi hade underskattat styrkan hosdet föränderliga samhället. Förändringen, menade man, var så stark att denkunde leda tUl en oanad ökning av behovet av personer med hög utbildning. Jag tillhörde dem som redan då tlUät mig betvivla attförändringens vind skulle kunna suga upp en årUg ökning av antaletutexaminerade . Låt mig nämna från den fakultet där jag själv harvarit och delvis alUJämt är verksam, den samhällsvetenskapliga, att antaletexaminerade 1965/66 där uppgick tUl 750, att antalet examinerade förra läsåretuppgick tUl 4 300 och att antalet examinerade under Innevarande läsår beräknastill drygt 6 500. Det rör sig alltså här om I stort sett en fördubblingvartannat år och om sexdubbllng . Det kan väl få sägas att det var en uppenbarunderlåtenhetssynd att låta gå utan några åtgärder på det härområdet. Sedan ungefär tiUbaka har vi nupåtagliga problem när det gäller arbetsmarknadssituationen för dehögskoleutbildade. Dessa problem tror Jag kommer att bli värre t. ex. i slutetav nästa termin när antalet utexaminerade ytterhgare ökar och det kommer attförvärras ytterligare och . Denna försämring av läget påarbetsmarknaden för de universitets- och högskoleutbUdade kommer att ske ganskaoberoende av den av alla önskade konjunkturuppgången I vårt land, helt enkeltdärför att arbetslösheten för de här grupperna inte i första hand orsakas av enminskande efterfrågan utan av en starkt ökad examination av nya akademiker.Därför kan det enligt min mening heUer inte vara tUlräckligt att i det härsammanhanget hänvisa tUl generella arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det behövsspecieUa åtgärder eller, som man brukar säga, selektiva åtgärder för denhär grappen. Låt mig nämna att statistiska centralbyrånsprognosinstitut har beräknat att antalet samhäUsvetare, aUtså personer medexamen från de samhäUsvetenskaphga fakulteterna - eller motsvarande, får jagväl säga, eftersom de samhäUsvetenskapUga fakulteterna ju inte har funnits så Om sysselsättningsfrämjande åtgärder för universitets-och högskoleutbildade Om sysselsättningsfrämjande åtgärder för universitets-och högskoleu tbildade -kommer att öka från ca 14 000 tUl 45 1975 och 76 1980. Avökningen på drygt 30 000 personer med sådan här utbildning fram lUl 1975 kommerbara ungefär 20 000 att gä ut I förvärvslivet. Det betyder att ungefär 10 000personer med samhällsvetenskaplig utbildning Inte kommer att utnyttia sinutbildning I förvärvslivet. Var och en kan ju räkna ut vilka samhäUskostnadernaär för 10 000 unlversltetsutblldade. I den här situationen kan man naturligtvis tänka sig delsutbildnings-politiska åtgärder, dels arbetsmarknadspolltlska åtgärder. Deutbildnings-politiska åtgärderna har väl fått särskild aktualitet , efter det att finansminister på TCO:s utbUdnlngsdagar signaleradeen ganska drastisk omläggning av pohtiken när det gällde den högreutbildningen.