prot · FU0993 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag skall inte kommentera detförslaget mera, helt enkelt därför att det bör förskonas från alluppmärksamhet. Utskottet föreslår att bestämmelsen om sista dag jagkanske skall erinra om det också för registrering hos skattemyndighet träderi kraft först i stället för , som föreslås ipropositionen. Ändringen beror på att det har dragit ganska långt ut på tideninnan vi fattar beslutet . Låt mig, herr talman, summera. Tryckfriheten, det har jagsagt, den är omistUg. Den slår vi vakt om Uksom om all frihet vi har erövrat idetta land. Men råder ingen pressfrihet i . Den håller på attmonopoliseras av vissa tidningar. AUdeles oavsett vilken pohtisk regim härkommer att finnas måste det, om demokratin skall fungera och vara verkligtlevande, skapas förutsättningar för en mångsidig press och en allsidig debatt.Det är detta vi viU åstadkomma. Detta är inte en attack mot press- ochtryckfriheten utan ett stöd för denna. Det underlättar konkurrensen om läsama.Det ger dem större valfrihet och bättre information. Det är en reform för attskapa en mera differentierad press som tillgodoser alla demokratiska ochpohtiska intressen. Det är ett försök att förhindra monopoliseringen på dettaområde. Den svartmålning som vi hört här kommer utan tvivel attvederläggas av verkligheten själv, precis som den gjorde när man svartmåladepartistödet. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifall tUlskatteutskottets hemstäUan. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: Med anledning av de stolta fraser som herrBrandt slutade sitt anförande med, när han sade att man skall försöka räddapressfriheten, finns det skäl att erinra om vad harsagt. Där hade man i alla fall en helt annan uppfattning, trots den pohtiskasammansättningen, i det man i stället menade att dessa åtgärder kommer attmissgynna vad man avser att gynna. Jag begärde ordet närmast för att säga något omskatteutskottets ordförandes uttalande beträffande tryckfriheten. När det idenna proposition inte finns ett enda ord om just det aUvarliga problemet här trampar på grundlagarna och tryckfriheten, borde väl rimhgtvis ocksåutskottet ha införskaffat de upplysningar som erfordrades för att vi skuUekunna vara säkra. avfärdade detta så enkelt som genom att bara sägaatt ingen vågar säga att detta förslag strider mot tryckfriheten. Vi har jupåvisat att gamla uttalanden som inte direkt gjorts med anledning av depropositioner som vi nu behandlar ger vid handen att det är risk för atthknande åtgärder kommer att strida mot tryckfriheten. Då borde det rimligtvisockså varit befogat att man bättre hade undersökt detta. Vidare säger också att detta förslag inte äravsett att gynna vissa politiska riktningar här i landet. Men man har i allafall lyckats konstruera ett förslag som innebär att man från den folkpartistiskaoch den moderata pressen plockar bort ungefär 20 mihoner kronor iskatteinkomster, och ungefär motsvarande belopp kommer sedan att tUldelascenterpartistiska och socialdemokratiska tidningar. Det är den faktiskaverkligheten badom detta förslag. Mer behöver man inte säga på detta område, Hert säger att denna skatt drabbar ungefär på sammasätt som inkomstskatten. Låt mig då bara fråga: Är det meningen att man nuskall Införa en ytterligare inkomstskatt bara på tidningsföretagen? Fra andrevice talmannen () kort genmäle; säger att förslaget om höjning avtobaksskatten är fantasUöst. Det är klart att det inte är så fantasifuUt somförslaget om annonsskatt, ty vi hade ju inte tänkt oss att det skulle kommanågot i den vägen. Anledningen till att vi vUle föreslå denna höjning avskatten är att vi inte viUe medverka till en försämring av budgeten. Det är inuvarande läge inte motiverat, det viU jag hålla med finansministern om.Dessutom tror jag inte alls att det vore så dumt om man fick en viss effekt meden sådan höjning av tobaksskatten, men det hgger helt vid sidan om dagensspörsmål. Annonsskatten betyder ingenting, säger hen ,eftersom det i alla fall är konsumentema som skaU betala - tidningarna drabbasinte. Ja, men konsumentema är inte okänsUga för priset. Många talare här har juutvecklat att om man har en viss kvot för annonseringen är det inte säkert ökar den kvoten för att det läggs en skatt på annonserna utan man minskarantalet annonser. Och det kanske blir just andratid-ningama, som vi viU hjälpa,som bhr drabbade av det. Det har även herr Brandtmycket närstående tidningar uttalat farhågor för. Rent aUmänt kan man fråga sig; SkaU man verkligen lägga påannonsskatt och därmed skapa svårigheter även för den press som inte harsvårigheter? Dels ökar man svårigheterna för dem som redan har svårigheter ochbehöver hjälp, dels skapar man svårigheter för dem som ännu inte har uppnåttdetta läge men som finns i riskzonen. Det verkar inte särskUt begåvat att gåtih väga på det sättet. Även om skulle känna sig fantasilös trorjag att han skulle stödja pressen bättre genom att gå på tobaksskatten ellerUknande skatteform. Men jag vUl håUa med finansministem när han i varje falli en läpparnas bekännelse säger att det inte finns några möjligheter attpressa svenska folket ytterhgare med hårda direkta skatter eller hknande. Jag återkommer tiU påstående attannonsskatten inte betyder någonting som kan förändrakonkurrensförutsättningarna. Om man får pengarna, 3 mihoner, lånar ut dem etttag och sedan får tillbaka dem är det likafuUt 3 mihoner. måste väländå hålla med om att konkurrensförutsättningarna är desamma som om man genastfått 3 mihoner. Det finns en viss skiUnad om man tar hänsyn tUl räntan, men dethar mindre betydelse. Beträffande den avgränsning som skatteutskottet har gjort;Det är själv som har nämnt en viss typ av tidningar som exempel påsmå tidningar som inte har mycket annonser. Nämn gärna något annat exempel det är ovidkommande för sakfrågan! HerrAHLMARK (fp) kort genmäle; I sitt försök att vätia sig mot beskyllningenatt det här skulle vara en kohandel på andras bekostnad sade någotutomordenthgt anmärkningsvärt: "Det faller ju nådesmulor också över debättres bord," Med det menar han och de båda alibin som man har från socialdemokratisk sida. Jag viU gärna läsa denkommentar som , denna extremt självständiga tidning, kommer attha tUl påståendet att den hör till "de bättres bord". Fakta ifråga om stödet och skatten är de här: Av de ungefär 17 mihoner kronor som går tUllandsortspressen går tUl socialdemokratisk ochcenterpartistisk press. På de orter där förstatidningen obetydligt överandratidningen utestänger man förstatidningen från stöd och ger därmed väldigtstarkt bidrag tiU andratidningen. Stödet tiU vissa veckotidningar är utomordentligtgeneröst. Jag har tidigare visat att och Läns Tidningkommer att få och per tryckt exemplar lösnummerprisetär medan annonsskatten på t ex. kommer att slå såatt man får betala per exemplar i en helt ny pålaga. Vi har också visat att denna skatt avser att klämma tUl destöne tidningama eller, för att citera finansministem från TV , att"klämma" de tidningar som bär sig bäst. De är ofta mer självständigaän andra, ger större trygghet för de anstäUda, Varför skaU de"klämmas"? Vår linje är; vi vill stödja de tidningar som har det svårt, vi viU Men vi vUl undvika att försvaga tidningar som bär sig. Viär aUtså med på att stärka de svaga tidningama och att förbättra detpresstödsförslag som hgger framför oss. Men vi är inte med på attspecialbeskatta tidningar som går hyggligt. Vad är det, herrBrandt, för fel på ptincipen att vi skaU se till att vi stärker tidningar somhar det ekonomiskt svårt och att vi inte försvagar tidningar som bär sig? HerrBRANDT (s) kort genmäle: i frågade varför vi inteviUe införskaffa expertutlåtanden eller kalla in experter tiU utskottet. Jagtror att jag nämnde det tidigare, men jag kan gärna ytterligare understryka attvi från vårt håU hade tagit del av dessa utlåtanden, som finns fogade tillutskottsbetänkandena här, och konstaterat att de var orakeluttalanden. Ingenhär i kammaren kan med bestämdhet påstå att den och den säger att det härstrider absolut mot de åtgärder vi har vidtagit tidigare. Vi viUe inte dra utnågon längre debatt inom utskottet genom att kalla in experter som inte skullekunna ge oss några bestämda definitioner på vad det här innebar. Jag trorfortfarande inte att det hade hjälpt oss ett enda dugg i den överläggning somvi hade. Vi funderade ändå som jag sade ganska länge och grundligt på denhär frågan när det gällde tryckfriheten, och det resulterade slutligen i att viskickade frågan tUl . Men det var naturligtvis riktigtsom ordförande sade att inteville vara någon överförmyndare för oss utan lät oss själva bedöma saken. Sedan undrar om det inte är endiskriminering när socialdemokratiska och centerpartistiska tidningar får stödmedan skatten kanske går ut över andra. Jag utvecklade ju tidigare att syftetär inte detta. Det utgår inte stöd efter partifärg eller efter tidningarnasinnehåU, utan det är klara gränser för deras omsättning om de ärförstatidningar eller andratidningar och det gäUer att hjälpa dem som nuhåller på att dö ut ifrån marknaden, dem som har svårt att klara sig, så attdet inte bhr bara några tiotal tidningar kvar i hela landet, kanske med enpartifärg. Är det någon som önskar det? Nej, säger man, det önskar man inte,men man har inga radikala förslag tUl att klara det problemet. Hen frågar också: Menar att manskall införa inkomstskatt på tidningar? Nej, det har jag aldrig ett endaögonbhck tänkt mig, men jag nämnde det här eftersom en skatt som utgår efterbärkraft ju i och för sig inte är någon alldeles ny princip. Det förekommer äveni inkomstbeskattningen utan att man säger att det är så anstötligt. Hen säger att jag påstod att några nådesmulorfaller också över andras bord; jag vet Inte riktigt hur orden föU, Jag syftadepå att i kanske tyckte att det var nådesmulor som och och andra fick, så att det var inget att talaom. Men bortsett från detta så var det ett skämtsamt uttryck från min sida, somnaturhgtvis en så allvarlig och djupsinnig man som icke kundefatta det är alldeles uppenbart. Nr 93 () kortgenmäle: Tisdaeen den '' Iffän! Det är dock ett faktum, , att detännu icke 95 mai1971 finns någon expert som har varit itiUfäUe att avgiva något yttrande om ------------------- de propositioner som föreUgger, Detta har sagts här . Presstödoch och jag upprepar det återigen. Jagtycker att det är det som är den annonsskatt springande punkten när vi såväl i skatteutskottetsom i konstitutionsut- skottethar varit angelägna om att Införskaffa de sakuppgifter som gäUer justbeträffande denna speciella proposition. Det är förvånansvärt att intepropositionen redan från bötian var försedd med några sådana uttalanden, dådet måste ha varit ganska självklart för regeringen att detta var ett ämne därman trampade mycket nära tryckfrihetsbestämmelserna. () kort genmäle; Det finns också experter med ämbetsmannaansvarinom departementet, och man får väl ändå ta för givet att de har undersöktsaken innan propositionen kom. () kort genmäle: Varför står det i så faU, ,Ingenting i propositionerna om tryckfrihetsaspekten? Hen (): Den fråga som vi nu diskuterar är stor ochviktig med hänsyn tih hur vår demokrati skall fungera. Jag skall ändå fatta migrätt kort, och jag kan göra det med gott samvete med hänvisning tlU att minpartikamrat har redogjort grundligt för vårt partisinstäUning tiU frågan - och även i medvetande om att vår partiledare snartkommer att uppträda i talarstolen och anföra ytterligare synpunkter. Men någrasmå principiella synpunkter vill jag ändå lägga I botten för de funderingarkring annonsskatten som jag skall framföra. Den debatt som har förts hittUls och de bådautskottsbetänkanden som ligger till grund för denna debatt har givit klart vidhanden att det råder allmän enighet om att en allsidig press är enförutsättning för att vår demokrati skall fungera. Det råder också en rättstor, för att inte säga fullständig enighet om att det ekonomiska läget fördagspressen just nu är sådant att vi utan dröjsmål måste ge ekonomiskt stödfrån samhällets sida. Både av utskottsmajoritetens skrivning i de bådabetänkandena och av reservanternas yttranden framgår just den synpunkten attsamhället utan dröjsmål måste ingripa. Om då enigheten är fullständig om att vi måste gedagspressen ett stöd så att den därmed får en chans att överleva, så måste viockså på något sätt klara ut hur vi skall lösa detta problem, och det är ju detsom vårt parti har medverkat tiU vid uppbyggnaden av detta förslag. Av båda utskottsbetänkandena framgår att det inte är någonsom helst patentlösning på lång sikt som vi har kommit fram till. I skatteutskottets betänkande talar utskottsmajoriteten om att annonsskatten får ses som ett provisotium i awaktan på vad reklamskatteutredningen kan komma att föreslå. Skulle vi inte komma fram till att vi skal ha en generell allmän 48 reklamskatt, så skall ändå annonsskatten tas upp tUl omprövning. konstitutionsutskottetsbetänkande konstaterar man att det inte är något slutligt utformat förslag somvi skall besluta om. Utskottet är enigt om att det skall tillsättas enkommitté för att konstatera hur presstödet och annonsskatten kommer att fungeraoch vilket utslag vi får därav. Det är ahtså inte några definitiva steg utanprovisorier som vi tar. Att vi tar dessa provisorier och utan den föregåendeutredning som från kritikemas sida har begärts - beror på att det är enda vägenatt snabbt och utan dröjsmål få fram ett stöd som alla är eniga om. Jag har deltagit i skatteutskottets arbete kring annonsskatten.När vi blivit klara över att vi får lov att ha ett presstöd och att det börinföras snart, så gäller det givetvis att ekonomisera det. Annonsskatten är enlösning, och den har fått en våldsam kritik, dels , dels sedanvi från fått gå in och, som redogjorde för, hyfsa nedskatten från totalt 120 till . Men den kritik som man har satt in mot annonsskattentycker jag är totalt felaktig, därför att man har talat om enbeskattning av pressen. Vi har i debatten hört uttryck som att man tarfrån de rika och ger till de fattiga pressen betalar tiU pressen. Det är juinte det som det är fråga om, utan vad det här är fråga om är en annonsskattsom tidningarna skall driva in av annonsörerna och sedan leverera vidare tlUstatsverket. Det är alltså en ren övervältringsskatt. Det är Inte tidningsföretagensom beskattas det är annonsörerna som beskattas. Och jag vågar mig på en htenfundering om det ändå inte är så att annonsörerna har en viss glädje av att detfinns en allsidig press som står tUl förfogande för reklam. Därmed finns detytterligare anledning att annonsskatten genomföres och försvaras. Jag skall inte nämnvärt uppehåUa mig vidtryckfrihetsfrågoma, som har fått en så grundhg behandling här tidigare i dag.Herr har på ett utomordentligt sätt redogjort för vår syn på den delen avdenna fråga. Men kvar står när man får konstatera att det är annonsörerna ochinte tidningsföretagen som betalar skatten ur tryckfrihetssynpunkt skillnadenmellan i annonsskatt som dagspressen skall ta ut av sina annonsöreroch I annonsskatt som veckopressen skall ta ut av sina annonsörer.Den skillnaden skulle då kunna betraktas som tveksam ur tryckfrihetssynpunkt. VI har inte sett det på det viset. Vi har jämställt dethär med hur vi har behandlat mervärdeskatten och annonsering itidningarna och hur vi över huvud taget behandlat tidningsföretagen när detgäller mervärdeskattefrågorna. Och när vi behandlade mervärdeskatten I riksdagenvar det aldrig tal om att den var vidrig ur tryckfrihetssynpunkt. Drar man denparallellen kommer man fram till att det föreUggande förslaget mycket väl kanantas. Det är alltså på det sättet vi har resonerat kring de här frågoma. Jag vill slutligen säga några ord till andre vicetalmannen som sade att hon är besviken på vännerna inom centemför det sätt varpå vi har handlagt den här frågan. Ja, vi har varit angelägnaom att kunna få fram ekonomiska resurser tiU ett presstöd som vi anser varaangeläget och brådskande, och då har vi tyckt att det är minst lika riktigt atttidningsannonsörerna får betala det presstödet som att cigarrettrökar- na skallgöra det. Därför har centem och hamnat på olika hnjer i detta fall.Vi får väl hoppas att den här besvikelsen inte betyder att vi inte skall kunnavara vänner även I fortsättningen. Utgångspunkten för centems ställningstagande har alltsåvarit betydelsen av ett presstöd, och vi har ansett att den övervältringsskattsom annonsskatten innebär bör kunna ligga tih grand för att ekonomisera detpresstödet. HerrBOHMAN (m): Jag har inte begärt ordet för att blanda mig i den så attsäga "tekniska" debatten om hur ett presstöd skall utformas och påvilket sätt det bör finansieras. Den uppgiften svarar främst mitt partisföreträdare i konstitutions- och skatteutskotten för. Det är några principiella synpunkter på självahandläggningen av denna fråga som jag anser behöver särskilt understrykas.Detta är desto mera påkaUat som den metodik och det förfarande som här harkommit tUl användning uppenbarligen inte utgör en isolerad företeelse utantvärtom tycks ha blivit betecknande för det sätt på vilket minoritetsregeringenPalme utövar sina styrande funktioner sin regeringsmakt med andra ord dåden befinner sig i trångmål. Jag har, som herr talmannen kanske minns, vid åtskilligatillfällen framhållit politikemas och de politiskapartiemas ansvar för att vår demokrati fungerar och även respekteras. Enlevande demokrati är inte någonting en gång för alla givet. Man får den integratis. Den måste ständigt återerövras och försvaras. Inte minst , då vi har en ny generation en generationsom mte har upplevt de år då den västerländska demokratin stod på randen av ettförintande är de demokratiska partiemas ansvar stort. Vår uppgift är intebara att informera och övertyga om att den västerländska demokratin med allasina brister är överlägsen varje annan prövad styrelseform. Vi måste ocksåi praktiskt handlande styrka våra påståenden. Vi måste vara beredda attreformera och ompröva systemets brister och att på olika sätt vitaliserademokratins uttrycksformer. Det gäller att såvitt möjligt förena detrepresentativa systemets besluts- och ansvarsformer med vidgat direktinflytande och medverkan från de enskilda medborgarnas eUer grupper avmedborgares sida. Vi måste alltid hålla i minnet att det finns ettalltför stort antal enskilda människor, som tycker sig leva i ett samhäUe varsutveckling de inte kan påverka. De känner sig styrda av makter ovilliga eUeroförmögna att lyssna och att lösa de akuta problem som tränger sig påden enskUde. De styrandes bristande intresse och förmåga att lyssna och draslutsatser drabbar inte bara oss politiker utan även det demokratiska systemetsom sådant. Den ger näring åt de antidemokratiska tendenser som även i vårtland i aUt större omfattning har kommit tiU uttryck i debatter, iåsiktsförtryck och i våldstendenser. Men vad har allt detta med frågan om presstöd att göra,frågar sig måhända kammarens ledamöter. Jo, herr talman, det sätt på vUketregeringen har handlagt detta ärende, hksom då det gällde valet av JO ochfrågan om Ritsems utbyggnad, måste i allra högsta grad vara ägnat att ge näring åt de främst unga kritiker som upplever den demokratiska Nr 93styrelsen och det demokratiska beslutsfattandet mer som ett sken än som den ett uttryck för ett verkligt folkstyre, ett styre som, låt vararepresenta- tivt, ändåytterst skall avspegla enskUda människors önskningar och krav ---- påmedinsyn och medinflytande. I alla dessa tre fall har det varit fråga Presstöd och om ett partitaktiskt spel, inriktat på att tUl varje pris räddaregeringens annonsskatt prestige. Sakligheten, följdriktigheten, vUjan att stå för sin en gång Intagna ståndpunkt har underordnats intresset attbehålla makten. Politik är att viha, brukar det heta. Men för densocialdemokratiska regeringen tycks politik nu ha blivit mera detmöjhgas konst. För så vitt man inte med "viha" menar en vilja attvinna en votering, en vilja oberoende av vad man en gång har velat. Då detta annonsskatteförslag först presenterades istatsverkspropositionen - som ett icke genomtänkt, icke remissbehandlathugskott väckte det extremt hård kritik även bland regeringspartiets mesttrofasta anhängare i pressen. Kritiken var så stark att den kändes besvärandeäven för vår i vanliga fall rätt hårdhudade finansminister. Det naturhga hadedå varit att skrinlägga förslaget. Men sådant passar som bekant Inte In I detsocialdemokratiska ofelbarhetsmönstret. Vi vet alla vad som sedan hände. Man må tycka vad man viUom kohandel. I vissa faU är sådan kommersiell verksamhet legitim. Så länge detfortfarande finns kor att handla med i vårt land. Men det slags kommers som dethär varit fråga om hör verkligen inte tih det legitima, och slutresultatet ännumindre: Ett selektivt presstöd och selektiva finansieringsmetoder som på ettotillständigt sätt gynnar tidningspressen bakom de två förhandlande partiernaoch hårt diskriminerar de utanförstående partiernas press. Ett system varsförenlighet med grunderna för svensk tryckfrihetslagstiftning verkligen kanifrågasättas och inte har prövats. Ett system som en enhälUgtldnlngsutgivareförening underkänt. Ett system som strider mot aUa dekonkunensprinciper som regeringen säger sig i andra sammanhang viha stödja. Ettsystem som inte remissbehandlats och därför undandragits den noggrannagranskning som ämnets vikt verkhgen hade motiverat. Ett system som haftmotsvarighet tidigare i guvenör och som har motsvarighet iofficersjuntans och som får den effekten att det drabbar I första handden press som är oppositionell mot de styrande. En levande oppositionell press är ett livsviUkor försvensk demokrati. Pressen skall vara mångsidig, livskraftig och spegla ohka opinioner. Regeringen skattebelägger just den press som hävdar sig bäst som opinionsbUdare ekonomiskt och upplagemässlgt. TUl mellan kommer dagspressens annonsskatt att betalas av hberal och moderat press. Till kommer presstödet att utgå till socialdemokratisk press och centerpress. Det är, vågar jag säga, kvahfi- cerat hyckleri att påstå att detta är ett stöd tUl det fria ordet. "Tankenär fri, blott Du tänker som vi. Skam den som tänker nåt annat," Det Grönköpingscitatet tycker jag passar in i det här sammanhanget. Det är den socialdemokratiska pressen som får merparten av presstödspengarna. Annonsskatten bhr en straffskatt på borgerhg oppositionspress, på den moderata och den hberala pressen. och Arbetet och 51 Nr 93 kanske någon annansocialdemokratisk tidning får vara med och betala Tisdaeenden fördöher inte detta faktum, inteheUer att några få moderata och hberala 25 maj1971 tidningar "de bättresbord"! kommer att få de nådesmulor som herr ----------------- talade om . Även om han gjorde gäUande att hans tal i det Presstödoch hänseendet var skämtsamt menat lågdet ändå realiteter bakom det. annonsskatt j, kammarens ledamöter attdemokratins och den fria opinions- bildningensmånga vedersakare eller de som kräver en mera öppen debatt och en merlevande, saklig demokrati upplever detta "dubbelspel" med vår press,den press som är en av garanterna för fritt meningsutbyte? Förmodligen på sammanedgörande sätt som de upplevt och kommer att uppleva regeringens utnyttjandeav en riksdagsminoritets rätt till återremiss av ett ärende till ett utskottför att få tUlfälle att ur rockärmen plocka fram ett helt nytt alternativ tillRitsems utbyggnad, inte heller det förut offentligt redovisat, inte heller detremissbehandlat eller på vanhgt sätt prövat av riksdagspartiema.