prot · FU0963 · 1971-12-31 00:00:00 — dag emotmänga negativa yttringar av denna PUKAS-reform Ett faklum är att PUKAS har klartmisslyckats, UtbUdningssystemet har inle uppfyllt sina egna målsättningar. Detråder inget tvivel om della -om man vill la del av det material somhittUls har presenterats. Men jag skall inte förlänga debatien med att ocksåkomma med en mängd siffror. Man har för övrigt redan tagit fram dem här idebatten. Jag hörde all statsrådet sade i sillinlerpellalionssvar alt det är för tidigt att utvärdera en reform efter baraell ärs erfarenhet. Men man måsle i alla fall hell nyktert se vårlåt del pekar.En värdering gjorde ju för övrigt statsrådet fast i rakt motsattriktning, nämligen den att resullalen har blivit bättre än man hade väntat. Denvärdermgen gjordes väl också efter bara ett är. Och hur kan vara såsäker på att resultatet för t, ex, de utspärrade studenterna är så värstlysande och deras situation särskUt bra. Egentligen skulle jag i dagens debalt kunnainskränka mig till att bara i korthet säga; Vad var det vänsterpartietkommunisterna sade 1969, när vi gick emol reformen? Men sä cynisk kan jag intevara därför att denna fräga är alltför allvarUg, Vad jag framhöll i debattenför två är sedan om den allvarliga felsynen häller nu på att bit för bit slåin. Tyvärr, mäste jag konstatera delta. Dagens häftigaste kriiik bland studenterna riktar sig emolulspärr-ningssystemel. En nära nog enig studentopinion kräver att man försl ochfrämst omgående hejdar denna utspärrning. Detta faklum går inle att bortseifrän, hur vackert man än skriver i utskottets betänkande om alt man fränmyndigheternas sida ägnar uppmärksamhet ål frågorna. Det går inte heller attkomma ifrån faktum genom alt säsom statsrådet försökte göra här italarstolen utveckla maximal pondus. I ett särskUt yttrande som fogats lUl utbUdningsulskolletsbelänkande nr 3 har min partikollega i tagil upp dendel av PUKAS som handlar jusl om ulspärrningen. Han framhåller all effeklernaav systemet måste tas upp tUl krilisk prövning av ansvariga myndigheier. Jaginstämmer helt i della och, herr lalman, jag anser all det i dagens aUvarligaläge krävs att man nu bortser från all prestige och verkligen tar sig an delproblem som denna olyckliga PUKAS-reform har fört med sig. Och gör det ulandröjsmål. Misslag kan alla människor göra, men misslag gär också att repareramed god vilja. Skall PUKAS länge till få fungera som hilUlls så lyder deltabara pä att man är osedvanligt halsslarrig. Jag vUl därför vädja tUl de förPUKAS ansvariga att genast gå tUl verket med att först och främsl omprövareglerna för de nu så brännande och aktueUa utspärrningarna, men sedan också laupp alla de andra problem som gjort att PUKAS inte alls fungerar så som manhade tänkl sig. Gör om hela PUKAS! Återkom med någonling annat ochnågonting bällre, som verkligen har kunnat föregås av en aUmän debatt omutbildningens mälsättning, där alla berörda parter och inte minsl de studerandesjälva fått delta i en bred diskussion. Dä skall vi kunna åstadkomma enverkligt demokratisk universitetsreform som bl. a. garanterar en allsidigundervisning, inre demokrati inom utbUdningsväsendet och att den högreutbildningen stär öppen för alla. Nr 63 Del var på dessa premisser somvänsterpartiet kommunisterna som Fredaeen den "''' P''- ' gick emol PUKAS . 16aDri!1971 '' studenterna har bevisatall beslul 1969 var ell -------------------- -- olyckligl och felaktigt beslut. Det är vikliglall de sluderande inle Vissagemensam- längre offras för all ytterligarebevisa della. ma frågor handling en rättelse. Utskottsbetänkandet mä vara litet tUl omfånget,men det rör sig om anslagsgivning på drygl 1 1/, alt användasför högre utbildning och forskning. Del är pengar som berör väldigt mångamänniskor, Alla prognoser om ulbUdningsexplosionen och tUlströmningen lUluniversitet och högskolor har varit för lågt tilltagna, och det torde vararealistiskl att räkna med all vi om nägra är har ungefär 150 000 sluderande vidde högre läroanstalterna. För att ge ett målande exempel kan jag nämna all jaghäromdagen hörde situationen uttryckas sä, all sluderar vid universileloch högskolor lika mänga som del förul finns utexaminerade och yrkesverksammaakademiker. Närmare 100 akademiker lar sin examen varje arbetsdag årel runl. Inför denna enorma ökning måsle man slälla sig ett parfrågor. Är UtbUdningsmöjligheterna tUlräckliga och är utkomstmöjligheterna tillfredsställande?Vad beträffar utbUdningsmöjligheterna gäller det två frågor. Del ena svarelskulle kunna bli en upprepning av den debatt vi hade i andra kammaren i höstasom kvaliteten pä den akademiska undervisningen. Del andra svaret är deninterpellationsdebatl som har förls här om genomslrömningshasUghelen ochantalet ulbildade. Jag skaU inle upprepa deballen , men jag ärkanske litel förvånad över all slalsrådel i försvar mol inlelog upp vad som står i årels statsverksproposilion, där det sägs: "Jagvill erinra om att det åligger myndigheterna att, om de faktiska studietidernainte molsvarar de angivna rikllinjerna, vidta ätgärder för alt man skall kommatill rätta med detla förhållande, t. ex. göra förändringar i sludieplaner elleri utbildningens uppläggning." Vi har här kommit in i en ganska besvärlig cirkel.Åtskilliga av oss siöder kravel på en bibehållen kvalitet i utbildningen.Samiidigi ligger beslut om PUKAS:s genomförande med dess stränga,mättliga - eller hur man vUl definiera del - krav på genomströmningshaslighel.Vi har inte lyckals lösa del här problemet, och jag blir litel förvånad närstatsrådet säger all resultatet är bra. Han gör nämligen då enjämförelse med situationen långt före PUKAS:s genomförande. Jämförelsen bordegivelvis göras med de prognoser och ulfäslelser, som fanns i propositionen ochsom läg till grund för den nya studieordningen. Del är mot den bedömning somdär gjorts som dagens resultat skall ses, och då är de verkligen inle bra. Samtidigtkonstaterar vi kvalitelsförsämringen. Jag vUl därför drista mig att ställa en tredje fräga, som man sällan hör framföras när man diskuterar den högre ulbildningen: Är de sluderandes insatser tillfreds ställande? Vi har nämligen en tendens alt bedöma studiemedelssystemet 92 och studieordningen vid de filosofiska fakullelerna som om del bara fannskvalitet och kvantitet, och man glömmer borl att bäde kvaliteten Nr 63 ochkvantiteten i grunden är beroende av del arbeie och de insatser som Fredaeen den görs av desluderande själva. |g ivril 1971 För all viskall fä en tUlfredsställande aktivitet fordras del all de ----------------- sluderandeupplever en studiemiljö där de finner sig till rälla och där de Vissagemensam- kanarbeta var och en efler sin förmäga. Den sludiemiljön är beroende på mafrågor a.studievägledning och studierådgivning. Den är också beroende pä de studerandes möjligheler alt få studiemedel, och den är inle minst beroendepä undervisningens utformning vid de olika läroanstalterna. har isamband med mitl arbeie i 1968 ärs studiemedelsulredning, där vi har gjortbedömningar av genomströmningshaslighel, av uppnådda poäng osv,, erfarit alt det finns en oerhörl stor variation i de studerandes insatservid läroanstalterna, ÅlskUliga sluderar mindre än 15 limmar per vecka.Andra, med goda studieresultat och oflast i bundna studiegångar, har enstudietid pä 60-70 limmar . Jag är något förvånad över att man inle frän departementetoch knappast heller frän nägol parli har velal fä fram en diskussion blandstudenterna om vad man frän deras sida är vilUg all göra för all åsiadkommaresullat som är lillfredsslällande såväl för de studerande själva som förstudiemedelsordningen och för samhället i siorl. Jag vill ändå hävda att vifrän moderala samlingspartiels sida inle kan ge genomslrömningshasUghelen én sästor prioritet att vi allvarligl vill vara med om all sänka kvalitetskravet.Jag tycker att det i föredragandens ord om förändringar i studieplaner finns enbrasklapp för alt kunna vidtaga sädana älgärder. Den andra frägan gällde ulkomslmöjlighelerna, och de harberörts här förul , Silualionen är i många avseenden prekär, och dendrabbar i högsia grad kvinnor med akademisk utbildning, 1 proposiiionen sägs,och jag vUl gärna instämma i den tankegängen, all vi mäste söka nya områden förde akademiskt utbUdade, Men, herr statsråd, var finns de områdena? Det skullevara intressant om man från de planerande och verkställande myndigheternas sidainle bara talade om att vi skall hitta dessa områden ulan också försökledefiniera hur och var vi skall hitta dem. Under liden växer arbetslöshetenbland akademikerna. Den högre ulbildningen är i en svär situation. Anlalelstuderande är okänt. Målet är för många av de studerande okänt. Förkunskapernaär ofla för universitelsmyndigheterna okända, och slutkraven är okända. harde sittande utredningarna - U 68 och kompelensulredningen att behandla bl. a.dimensioneringen av den högre ulbildningen. Vad vi säkerl vet är alltUlströmningen kommer all öka. kräver ökade ekonomiska resurser, men detkräver också planering avseende hur vi skall använda dessa högulbildadepersoner och hur de själva skall använda sin ulbildning. Om vi inte har delklart för oss, blir det nämligen omöjligt för oss som håller på kvaliteten allställa några kvalitativa krav. Dessutom finns det risk för all ulbildningenblir en sorls sysselsällningsterapi för ungdomar i vissa åldrar, och det kan viinte accepiera. Frågan måsle också slällas, om den krafUgl ökadetillströmningen lUI forskarutbildningen är ett resullat av svårigheterna pä arbetsmarknaden. Jag Iräffade en professor och institutionsledare som sade: Jag har tvä 93 Nr 63 typer bland dem som gär iforskarutbildningen. Den ena är de som jag har Fredaeenden ' själv, och den andra är de som inte kunde få en adekval -------------------- TUlströmningen tillforskarutbildningen tror jag är svår alt bemästra. Vissagemensa - yi tycks aUa vara överens om all enbegränsning mäste komma tUl stånd, ma frågor aktuella frägan ärdenna; Vem skaU svara för TUls vidare är det de lokala myndigheterna som har ansvarel, menvi kan knappast och det framgår också av statsverksproposilionen - iframliden acceptera en politik som ställer handledare lUl förfogande därbristen är störst, om man därmed bidrar tUl en snedvridning av helaresursfördelningen. En planering för en utbyggd forskningsverksamhet är enviktig uppgift. InstäUningen tUl forskningen och vetenskapen och viljan att satsapengar blir aUtmer avgörande för ett lands utveckling. Forskningsplaneringen ärUll sist en samhällets uppgift, och det blir samhällsbedömningen som avgöranslagens storlek och i viss mån deras fördelning. Man kan då fråga sig; Vad finns det för partipolitiskabedömningar? När vi ser på utbUdningsulskollets betänkande nr 3 vUl välknappasl någon påstå att enskUda motioner om personliga eller andra professurerär ett utslag av partipoUtiskt tänkande. Men genomgående är all när utskottetvarit enigt - som utskottet varil i de flesta faU är del densamhällsekonomiska situationen som ligger bakom. Vi har helt enkelt varittvugna att hålla kostnaderna nere. Kvar står ändå att utskottet och de som ansvarar förforskningspolitiken i delta land i framliden måste göra bedömningar,velenskapliga och andra. Man brakar säga att det finns tre yttre kriterier försådana samhällsbedömningar av vetenskap och forskning. Del är de socialasynpunklerna där det gäUer att uppnå ett socialt mål. Mot den bakgrunden fär vise den ökade satsning som gjorts på bl, a, samhällsforskning i värl land. Detär också bedömningen av det teknologiska framåtskridandet, det teknologiskamålet; den har kanske hafl förtur i den hittillsvarande satsningen på forskningoch vetenskap, vilket också framgick av uttalande. Det tredje kriteriet är den vetenskapliga bedömningen, ochdel är ulan vidare den för oss politiker svåraste. Del talas ofta om behovet avförbättrade förhållanden mellan forskare och politiker. De fär inle begränsastill enskilda personkontakter, kommer avgöranden att Iräffas ocksäi denna sal som måste grundas på insikter av djupare slag. Jag vUl bara erinraom de resultat som ligger inom räckhåU på områden som genetik, kärnforskningoch datateknik och som allvarligl kommer att påverka människans situation iframtidens samhäUe, De beslut som vi politiker faitar blir där av avgörandebetydelse. Jag har heller inget yrkande att stäUa underdenna punkt; jag har bara velat redovisa några principieUa synpunkter och ocksånågot beröra de bedömningar beträffande högre utbUdning och forskning som vimäsle göra i framliden. (): 94 Herr talman! Bland de motionersom behandlas under punkten 2 i utbildningsutskottelsbetänkande finns också nr 382 med bl, a, mitt namn, som behandlarkvoteringssystemel och särskUl könskvoleringen, Molionen pekar på ickeönskvärda effekter vid nuvarande tillämpning av kvoteringssystemel ochhemsläller alt som sin mening ger lill känna att könskvotering ickebör förekomma. UlbUdningsulskoltet förutsäller att icke önskvärdaeffekler av kvoteringen skall rättas lUl. Beträffande könskvoteringen ullalarutskottet att könskvotering visserligen inle ensam kan lösa könsrollsproblemeni valet av utbildningsvägar men att man inle anser sig ha anledning altmotsälla sig försöksverksamhet. Nägon reservation mot detla uttalande har ickeavgivits, vUkel mot bakgrund av frågans principiella vikt är mycket förvånande. Vid urvalet av studerande lUl olika utbUdningsvägar måstei etl demokraliskl samhäUe den vägledande principen vara, att varje individskall bli likvärdigt behandlad utifrån de krav som utbildningsvägen kan slälla.Varje enskUd individ skall alltså bedömas efter sina kunskaper, sinafärdigheter, sina intressen, sina personliga anlag. är det som bekant ofta mycket svårt att väga olUcabasutbildning, olika kunskaper och erfarenheier mot varandra. I slrävandenaefter en rättvis fördelning av utbildningsplatseina har man tvingats tUlgripakvotering, vUkel mäste och skall betraktas som en nödlösning. Men i stället föratt betrakta kvotering så, har man upphöjt nödlösningen kvotering tUl någotofrånkomligt, och den enskilda individen har kommit alltmer i bakgrunden. Systemethar gjorts alltmer invecklat, aUtmer svåröverskådligt och har myckel riktigtfått allt fler icke önskvärda och ibland renl absurda konsekvenser. Arbetet påatt skapa något för den enskUda individen mera rättvist syslem har tUl synesavstannat; gruppen har fäll ta över individen. Kvoteringsbeslämmelserna har alltså tUlkommit för att idagsläget göra en jämförelse mellan olika kvaUfikalioner möjlig. Hellannorlunda förhåller del sig med könskvolering. Alt betrakta den omständighetenalt en individ lillhör det ena eller del andra könet som kvalifikation hör förgången tid. När man försöker komma åt de effekter som könsrollernaforlfarande har på valet av utbildningsväg genom all införa könskvoteringväljer man en djupt reaktionär väg. Det hjälper inte att man försöker krypabakom beteckningen försöksverksamhet del är principen som är heltoacceptabel. Resultatet är ju t. ex. att en man med sämre kvalifikationer kanslä ut en kvinna med höga sådana, dä båda söker sig lUl förskoleseminarium. Skullealllsä enbarl det förhåUandet alt den lycklige är man uppväga underlägel iövriga kvalifikationer? Vi har en sned könsfördelning på mänga håll i samhäUet,och det är naturligtvis i och för sig myckel angeläget att ändra på delförhållandet. Generaldirektörerna, landshövdingarna, ja, ochstatsrådskretsen är utmärkta exempel på kvinnlig underrepresentation - skall viförsöka ändra på det förhällandel genom att tUlämpa kvotermg efler kön? Delskulle otvivelaktigt gynna oss kvinnor, som del nu är, men jag tror all vi allabetackar oss för en sädan bedömning. Del är, herr talman, knappast någon mening med all mol eltenigl -jag skulle vilja Ullägga aningslöst utskott ställa ell yrkande ombifall till motionen382 i den del den behandlar könskvolering. Jag har dock inte ansetl del möjliglalt låta frågan passera ulan att påtala det orimliga och som sagl reaktionära ikönskvotering. i Karistad (s): I egenskap av medmotionär tar jag lill orda idenna sä utomordentligt viktiga utbildningsfråga. Del gäller motion nr 889, somsyftar tUl en decentraliserad forskarutbildning, förlagd lill våra universitetsfilialer.Den av riksdag beslulade ulbyggnaden av universi-lelsfDialer har nufortskridit sä längt att utbildning pä de flesta ämnesområden inom humanistiskoch samhällsvetenskaplig fakultet har kommit stånd. Vi har i motionenframhållit vikten av att man uppmärksammar all en mera seklorsvis bedrivenforskning och ulbildning vid våra filialer kräver räll länglgäende ochomsorgsfulla förberedelser och kan komma all kräva ganska slora resurser. HitintUls har den grundläggande akademiska ulbildningen iviss omfallning decentraliserats, bl. a. genom lUlkomslen avuniversilets-filialerna. Vi motionärer anser att del är dags alt ylleriigaredecentralisera utbildningen och medelst försöksverksamhet påbörja vissforskarutbUdning vid våra universitelsfUialer. De lankegängar vi framhäUil angående en seklorsvisbedriven forskar-ulbUdning kommer förr eller senare att vinna gehör, inte minslbland studenterna. Vi motionärer har alllsä anseit all tiden är inne altpåbörja denna försöksverksamhet. Etl enhälligl utskott har för sin del ejkunnai UUniötesgå de av oss molionärer framförda synpunklerna och yrkandet altdenna forskarutbildning skall decentraliseras till universitetsfilialerna,vilket jag beklagar. Jag skall inle yrka bifall lill molionen, menjag vill än en gäng slarkl undersiryka vikten av all den här frägan löses. Ochnär tiden är mogen, vilkel jag hoppas blir rätt snart, dä bör som enav universilelsfilialerna ocksä med prioritet ihågkommas. Hen ALEMYR(s): Jag kommer alt hälla etl korl anförande. Deinlägg som gjorls har inte inneburil nägra andra yrkanden än bifalllUI utskottets hemställan, och jag betraktar dessa inlägg huvudsakligen sompersonliga deklaralioner, som jag saknar anledning all bemöla. Jag lar inle uppden av kaslade handsken, när han lalar om jämlikhelsfloskler.Del finns enligl min mening inte anledning all la upp en debatt iutbUdningsfrägan på den nivån. Likaså avstår jag från att bemöla ,när hon säger all utskottet är aningslöst. har jag inte ikammardebatterna upplevl all man på moderat sida har betraktat de egnaledamölerna Nordsirandh och som aningslösa i UlbUdningsulskoltet. Med slor tillfredsställelse noterar jag altdet här vikliga avsnillel i sialsverkspropositionen har behandlals så allulbUdningsulskoltet är praktiskt tagel enhälligl. Del är endasl på tre punklersom del föreligger reservationer, och dem kommer vi i vanlig ordning all undervederbörande punkter diskutera. Del har i anslulning lill della belänkande väckts elt40-lal olika Nr 63 moiioner. De har alla avstyrkts. Men de av kammarens ärade ledamöter den som uppmärksamt läser detta belänkande kommer all finna alt ulskoltet 15aprU 1971 har vissa skrivningar som, såsom sagls tidigare, kommer att bli vägledande ~; för departemenlels behandling av de här frågorna i framliden. Men del är ° skrivningarsom är inlressanla ocksä i det avseendel att de tydligare än på ' * myckelläng lid i betonar all vi nu i högre grad än förut måsle prioriieradel humanistiska forskningsområdet. har erinrat om del, och jagvill undersiryka del frän utskottets sida. Vi har gjort beslällningar på en delforskningsområden, där del är belydelsefulli att samhällel engagerar sig såsnart del finns ekonomiska resurser för detta. Många av de motionsyrkanden som i övrigt har avstyrkts äri och för sig berätligade. Del är önskemål om professurer och om anslag tillolika ändamål, och om vi hade pengar tUl det, skulle vi säkerligen vara överensom att Ullstyrka anslag. Men vi måste ju i det här huset göra en samladsamhällsekonomisk bedömning. Del är mol den bakgrunden vi har tvingats - liksomjag förstår alt föredragande slalsråd har Ivingals lill att gä påavslagslinjen där man kanske skulle ha velal tillstyrka, om man hade haftresurser. Fär jag säga nägra ord, herr lalman, om UKAS-systemet. Denkritik mot UKAS som har riktats frän nägra talare har icke något somhelst slöd i ulbildningsulskollel - och här är utskottet enhälligt. När delgäller ulspärrningen t. ex., säger ulskoltet: "Utskottet har funnii attbeslämmelserna för den s. k. ulspärrningen utformats sä all de synpunkler helttUlgodosetts som vederbörande utskott framförde i samband med riksdagensslällningslagande är 1965 tUl principerna för begränsning av rätten tUlutbUdning." 1 fråga om utvärderingen av UKAS-systemels effeki sägerdel enhälliga ulbildningsutskoilet: "Enligl ulskollels mening har alllförkort lid förflulil sedan del nya ulbildningssystemel vid de filosofiskafakullelerna började tillämpas för all del skall vara möjligl att nu göra enulvärdering av reformen vare sig i dess helhel eller med avseende på delar avdensamma, 1. ex. Del finns alliså inget stöd iutskollsullälandel för den uppfallning som har framförls frän bl. a. herrMolin, som menar all man nu bör göra en omedelbar ulvärdering genom nägon formav kommitté. TUI vUl jag i sammanhangei säga, all det harinle lill utbildningsutskottets kännedom kommit någonting som stöder hennespåslående alt UKAS fullständigt misslyckats och inle alls fungerar. : Vi kommer nalurliglvis, herr talman, att få endebatl om universilelen framöver. För min personliga del är jagangelägen om all belöna all universiteten är arbetsplatser. De som fär förmånenatt siudera där mäste preslera ett arbetsresultat som medborgarna på allaandra arbetsplatser mäsle preslera. Vi kommer aldrig all ha råd med etlutbildningssystem där människor kan gå planlöst drivande, där människor kan fåfortsätta studierna pä det sätt som de själva önskar, utan all samhälletställer krav pä motprestation från deras sida. UKAS ärinte färdigl. Del är självklarl all den reformen fortlöpande 97 4 protokoU 1971. måslejusteras och förändras allteftersom erfarenheter vinns. De myndigheter som harlUl uppgift all sköta del här gör det också, och sedermera kanske isin tur får ta ställning UU nya förslag. Vi kommer alltid att få den härdebatten, och vi kommer säkerligen aldrig att vara nöjda med vårlutbUdningsväsende. Så snabbt som samhället förändras, så snabbt kommer också kravenpå ändringar i utbUdningssystemet art resas. Men vi måste också aUtid, herrtalman, göra våra bedömningar mot bakgrund av de samhäUsekonomiskaövervägandena. Med detla ber jag att på denna punkt fä yrka bifall tUlutbUdnings-utskotlels hemställan. (vpk) kort genmäle; TUl får jag väl säga att jagtalade faktiskt för elt särskilt yttrande som fogals tUl UtbUdningsutskoltetsbetänkande, och sä där alldeles helt med enigheten i uppfattrungen var detalltså inte i fräga om PUKAS. Sedan är del ju tråkigt alt som ordförande iutbUdningsutskottet inte följer den här tidningen som heter . Jagskall gärna låna ut den det är nr 1971 sä att den kritik somstudenterna verkligen framför kommer tUl utbildningsutskottets kännedom. Därhävdas pä ledande plats alt PUKAS har misslyckats, och i övrigl framför man desynpunkler som jag redovisade i mitt försia anförande. () kort genmäle: Ordet och begreppeljämlUchet är för mig, utan att jag nu vUl initiera en stor debatt- någonting som är förnämt, innehåUsrikt och djupt mänskligt. Men jag vändermig mot missbmket av ordet och begreppet. Jag anser, att ett sådant missbrukhar skett t, ex. i U 68;s resonemang del var där jag talade om det när manvid varje tillfäUe dä etl ulbildningspolitiskt problem mäste lösas kryper bakomett onyanserat lal om jämlikhet som etl speciellt slagträ mot den som har enannan ulbUdningspolitisk åsikt. Därvid gör man inte klart vad man menar medjämlikhet och vad det innebär, utan låter del betyda än det ena än del andra,och ibland använder man del utan att det egentligen betyder någonting. Del ärmissbruk av ett begrepp och ett tUlstånd som vi alla är överens om att vUjaarbeta för. HerrALEMYR (s) korl genmäle; utlåtande är enhälligl.Vid den punkt som jag har talat om har del inte fogats någon reservalion utanendast ett särskilt yttrande.