prot · FU0911 · 1971-12-31 00:00:00 — Kandet inte möjUgen vara så, herr industriminister, att det är ett stort fel påden aUmänna ekonomiska poUtik som förts i vårt land, närvi kommit in i en sådan situation att så många branscher befinner sig ibesvärUgheter? HerrHOVHAMMAR (m) kort genmäle: Industriministern erkände att regeringen inte fuUföljt den beredskap sombehövts när det gäller skor och textU men att man nu äntUgen genom en särskildutredning försöker klarlägga situationen. Detta är i och för sig bra, menåtgärderna har i detta faU som i så många andra satts in . När det sedan gäller TEKO och skogsindustrinkonstaterar jag här att investeringsavdrag och fonddispositioner inte hjälperde företag som inte kan redovisa några vinster och som befinner sig i en svårsituation. Detsamma gäller i viss mån min egen bransch, glashanteringen. Härbehöver man vidta andra åtgärder, och jag emotser med intresse de diskussionersom nu utlovat i fråga om glasindustrin. Jag tror att vi skuUekunna diskutera oss fram tUl en hel del positiva synpunkter. Jag upprepar attvad som hittUls framkommit är aUtför Utet för att någontmg skall kunnauträttas. Jag sade, i , att det för varje statUgtföretagsengagemang som har genomförts finns redovisadefullt rationella och begripUga motiv. Jag har inte gätt så långt att jag sagtatt företagsengagemangen varit led i ett aUmänt genomtänkt program, men jag vUlbestämt hävda att det inte skett någon etablering framdriven som göra gällande och som har gjorts gäUande i debatten över huvud taget -avnågon doktrinär lusta att starta statUga företag. Varje engagemang hargenomförts för att täcka ett klart föreUggande behov. Sedan har vi olikauppfattningar om detta är det riktiga sättet att täcka behovet, men dådiskuterar vi en annan fråga. Detkonfektionsföretag som fabriksverken har förvärvat gällde inte som herrMagnusson säkert vet någon nyetablering, utan det var fråga om ett företag iÄngelholm som hotades av nedläggning. Fabriksverken hade inte kapacitet i sinegen verkstad att producera ifrågavarande konfektionsartiklar, ochfabriksverken har faktiskt ända tUls står här i talarstolen ochpåstår motsatsen trott att man härmed gjorde en insats också för att lösa ettproblem för de inom konfektionsföretaget sysselsatta. Jagkänner inte tUl det andra företag som här nämndes och som skulle ha övertagitden produktion som aUtså var på väg att försvinna i . Jag vet inte omherr är ute efter att man skulle ha låtit konfektionsföretaget fallaoch i stäUet flyttat över orderna tUl det andra företaget. Det var aUtså inteså att FFV etablerade sig som ny företagare påkonfektionsområdet i en överhettad zon, utan det var ett existerande ochnedläggningshotat företag som FFV övertog. Enfråga som väl egentligen var retorisk och som framställdes av , om det inte är något fel på den allmänna ekonomiska politiken, när såmånga branscher som jag här räknade upp befann sig i svårigheter. Låt migendast påpeka att jag inte sagt att aUa de branscher jag räknat upp hadesvårigheter. Vissa av dem hade det naturligtvis, och det är ofrånkomligt attbranscher med akuta svårigheter alltid kommer först när det är fråga om attgöra insatser de har en naturlig poUtisk prioritet. Flera av de branscher jagräknat upp är emellertid branscher som enUgt en allmän uppfattning är i behovav statliga insatser för att den expansionskraft som finns i branschernaverkligen skaU kunna tUlvaratas. Jagnämnde exempelvis datatekniken. Det har varit en självklarhet i mycket störreindustrUänder än att det förs en politik för dataindustrin. Detta görman i , i och i . Det är helt naturligt att vidiskuterar hur denna politik skall se ut i . Attden svenska TEKO-industrin har problem är riktigt, men det är problem som densannerligen delar med TEKO-industrin i hela den industrieUa världen. bör nog söka hitta litet mer övertygande bevis för att den svenskaekonomiska politiken har varit felaktig än de argument han här använde. i frågade; Kan staten aldrig sälja ett företag? Jo, det kanstaten visst göra. Jag tänker då inte på en försäljning på grund av attverksamheten inte tUl rimliga kostnader kan drivas vidare, t. ex. Duroxfallet.Det fanns ett företag i som staten sålde till av precis sammaskäl som anförs i andra sammanhang och när det gäller andra företagsgrupper,nämligen att företaget bättre passade in i en annan konsteUation än i denstatUga grupp det tUlhörde. På samma grunder överlät vi en gruva tUl StoraKopparberg; den passade bättre i ägo än i statens ägo. Detär ju målet i det konkreta faUet med det statliga företagandet som är detväsentliga inte formen för företagandet. i (m)kort genmäle: Det är helt riktigt - och jag har inte sagt något annat heUer - än attdet var ett i som FFV övertog. Men situationen är att dettaföretag har byggts ut väsentUgt på basis av ett avtal som slutits mellanLandstingens inköpscentral, , och Förenade fabriksverken och att det avtalethar varit föremål för en ganska ingående kritik frånnäringsfrihetsombudsmannen. EiUigt de uppgifter jag har fått är det dennautökade produktion som sannoUkt kommer att konkurrera ut det arbete som i dagutförs av en fabrik i ett stödområde som erhålUt samhällets stöd. Jag skullekunna nämna namnet på det företaget, men jag vUl inte göra det här i kammaren. Jagtycker inte att man kan säga att det vittnar om ett genomtänkt program, om detallmänna skall driva sin näringsverksamhet på detta sätt. Närsedan säger att det alltid finns ett motiv bakom varje handlandekan jag inte låta bli att fråga; Vad fanns det exempelvis för motiv som tomtbolag? gjorde det nödvändigt för staten att köpa Idars Nr 11 i (s) kort genmäle; När nu i återigen varituppe i talarstolen' kanske jag får återkomma och ge honom de siffror som jaginte hade tidigare. Jag har räknat ut att den borgerliga oppositionen använde114 sidor i protokoUet fr. o. m. i går fram tUl . För mantUl oppositionen även kommunisterna har oppositionen tUlsammansanvänt 126 1/2 sida i protokoUet. De socialdemokratiska talarna - frånregeringsbänken och i övrigt har använt 51 1/3 sida . Jag anser att skall ta tillbaka det hantidigare sade, att jag inte hade tagit hänsyn tUl att regeringen har rätt attanvända hur mycket tid som helst. Siffrorna visar ändå hur skev debattentidsmässigt hittUls har varit. Jag skulle egentUgen inte blanda mig i saken, men när herrEricsson i säger att han ångrat sig och inte är benägen att köpaaktier i , efter vad han fått höra, så vUl jag gärna anföra ensynpunkt. i , som är ordförande i ett börsnoteratföretag, bör veta att det växlar på detta område. går kurserna uppåt ochibland nedåt det har han nog själv erfarenhet av. () kort genmäle: Jag vUl egentligen framställa en fräga tUlherr . Han sade att det såvitt jag förstod honom rätt i vartoch ett av de fall där Statsföretag hade ingripit fanns rationella övervägandenoch rationeUa motiv, även om han i och för sig medgav att det hela inte varinsatt, och enligt hans mening ännu inte kunde vara insatt, i någon störresammanhängande plan med en mmer allmän målsättning. Den fråga jag vUl framstäUa tUl anknytning tUl det anförande jag höll . Dessa motiv medrationell bakgrund som nu åberopar står, såvitt jag kan finna, imycket dåUg samklang med den målsättning av mer doktrinär typ om jag fåranvända det uttrycket som presenterade efter 1968års val. I den då angivna målsättningen kom verkUgen fram en lust att jagtror att jag använder eget uttryck rätt för statUgföretagsamhet förvärva en växande del av näringslivet över huvud taget. Jag kommer inte ihåg exakt vUken procentsiffra, som herrWickman då nämnde, men det var fråga om en hög siffra. Jag tror knappast attden kunde vara grundad på några rationeUa motiv utan snarare på en politisktbaserad önskan. Om det är så, herr talman, att vi med ledning av anförande kan konstatera att denna mera doktrinärt grundade önskan harförsvunnit och att det nu finns en bättre grundval för rationella övervägandeni diskussionen om olika handlingsalternativ när det gäller statens förvärv aveller samverkan med företag i enskUd ägo, har det skett en förändring i herrWickmans inställning, som är värd att Om bekräfta detta, skulle jag för min del hälsa det med tUlfredsstäUelse. HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle; i tog återigen upp den debatt, som viförde före middagspausen. Jag vUl bara säga tUl i attjag inte har anmärkt på det förhållandet att en del statsråd har yttrat sigfrån denna talarstol . Vad jag gjort är bara attjag efter det att hade redovisat hur många talare från denborgerUga oppositionen och från vpk, som hade yttrat sig i debatten medan endast ett mindre antal socialdemokrater hade gjort inlägg påpekade att han borde ha redovisat hur många timmar statsrådentalat, aUdenstund de inte har någon tidsbegränsning vare sig i repliker eUer ihuvudanföranden. Jagär den förste att understryka att det för trevnadens skull är angeläget att detblir så korta anföranden som möjUgt i kammaren. Men att gå så långt som herrJohansson tydUgen önskar, dvs. att försöka sätta munkavle just på oppositionen,vUl jag inte göra. En debatt av detta slag har väl anordnats just för attbereda oppositionen tUlfälle att säga vad den tycker om regeringspoUtiken. Detär därför mindre klädsamt när en representant för regeringspartiet agerar somett slags expert på hur oppositionen skaU uppträda. HerrJOHANSSON i (s) kort genmäle; Jag vUl inte sätta munkavle påoppositionen det torde också vara en skäUgen svår uppgift. Jag skall nu barasäga det tUl i att statsråden finns med i den beräkningsom jag har gjort och som klart visar vUken dominans oppositionen haft idebatten. ville inte tro på detta under den diskussion vi hadeföre middagsrasten, men det är ett faktum att så är fallet. Läs protokollen ochräkna själv! Jag har rätt i det påstående jag har gjort. Artighetenkräver att man svarar på en fråga, och jag skall också göra det, även om herrWedén kanske blir besviken på svarets innehåU. Jag är dessvärre, ,precis Ukadan som jag varit tidigare. Vad jag nu sagt om statUgtföretagande och om motiven därvidlag är precis detsamma som jag sagt vid mångaandra tUlfällen. Detprocenttal, som jag skulle ha angivit val och som kunde erinra sig, behöver han inte anstränga sig för att komma ihåg. Jaghar aldrig uppgivit något sådant procenttal. Det var en journaUst som aordedet. SjälvfaUetkommer, förutsatt att den statUga företagspoUtiken lyckas, denna att växa iomfattning. Hur mycket den kommer att växa är något som jag vägrar att ha enfixerad målsättning för, eftersom tiUväxten kommer att ske i den takt som destatUga företagens egen kompetens möjUggör. Om t. ex. är duktig,kommer det hela att gå snabbare än om han är mindre skicklig. Under de senasteåren har en rad initiativ tagits av regeringen för att bygga upp en aktivnäringspoUtik här i landet. Regeringen och har etappvis skapatinstrument för denna näringspoUtik, dock inte utbyggda tUl den kapacitet sommånga av oss önskar. I de sysselsättningssvaga delarna av landet harförväntningarna på den nya näringspolitiken varit särskUt stora, och där ärsamtidigt besvikelsen mycket stor över den privata storindustrins svagaintresse för medverkan tUl att åstadkomma ett regionalt väl balanseratsysselsättningsläge. Därför kommer ofta just från de nordligaste delarna avlandet de kraftigaste ropen på vidare samhällsåtgärder på den näringspoUtiskasektorn. Enviktig målsättning för vår näringspolitik är att skapa en produktion somtryggar sysselsättningen och reaUöneutveckUngen. Hur Ugger det dä tUl medsysselsättningen? Vi kan konstatera att den bistra verkligheten under de senastetre månaderna åtminstone för den åttondedel av landet som länutgör har korrigerat den beskrivning av sysselsättningsläget i de s. k.skogslänen som återfinns i årets statsbudget. På s. 2 i det avsnitt av budgetensom handlar om talas om en påtaglig nedgång avarbetslösheten även i landets norra delar. Den beskrivningen var riktig förVästerbottens del fram tUl oktober månad , men under de tre senastemånaderna har det inträffat en mycket kraftig försämring av sysselsättningsläget.Arbetslösheten har ökat tUl längt över motsvarande månadsnoteringar de senasteåren, och utbudet av lediga platser har gått ned i samma takt. Man har tydligenbörjat få känning av det bortfall av sysselsättning som blir en följd under 1970-taletav att den ökning av arbetstUlfäUena som en utbyggnad av hadeberäknats medföra inte kommer tUl stånd. Västerbottenhar en särskUt svår sysselsättningssituation. har ett flertal företag i länet meddelat att de planerardriftinskränkningar och nedläggning av arbete. Redan nu har pä grund häravhundratals länsbor friställts, och ytterUgare flera hundra arbetstagare väntarpå definitiva fristäUningsbesked. Vid januari månads räkning hade 3400 arbetslösa. Det är ungefär 800 fler än för ett årsedan. Likadant var det månad. Vikan ju tänka oss samma arbetslöshetssituation över hela landet. Då skuUe vi ha haft betydUgt över 100 000 personer i arbetslöshetsköer påarbetsförmedUngarna rant om i , dubbelt så många som vi i verkUghetenhar. Då skulle säkert riksdagsmän från alla delar av landet ha ropat päextraordinära samhällsåtgärder och näringspolitiska satsningar för attåstadkomma arbete i sin landsända. Då skulle i detta inledande skede av den nyariksdagen interpellationer ha haglat över regeringens ledamöter med krav påomedelbara besked om nya jobb. Och den nu pågående remissdebatten skulle heltha dominerats av inlägg om arbetslöshetsproblem. Mennu är arbetslösheten inte ett problem jämnt fördelat över hela . DagensfristäUda, utan möjUghet att snabbt få jobb inom sin egen landsända, finnshuvudsakligen i de nordligaste länen. ocksä defå ropen här i under remissdebatten på åtgärder frän samhällets sidaför att skapa jämlikhet i fråga om sysselsättningen oUka landsdelar emeUan,likaså kraven på ytterligare satsningar på de näringspolitiska instrument somsamhället byggt upp och kraven på arbetsmarknadspoUtiska åtgärder. Detta ärmycket angelägna krav från f. n. 23 000 norrlänningar och deras anhöriga, kravsom alltid prioriterats inom arbetarrörelsen. gäller detsysselsättningsproblem framför allt i en begränsad del av landet, men de ärlika angelägna fördenskull. tUlbaka har man ropat på åtgärder huvudsakligenfrån regeringens sida för att åstadkomma en näringspoUtisk utveckling som kanskapa arbete i . Industrin och den privata företagsamheten har kommitmycket lindrigt undan i diskussionen om den regionala obalansen. Ändå är detmed den enorma dominans av privatföretagsamhet, som vi har här i landet ochsärskilt i , just den privata industrin som haft de bästaförutsättningarna att genom en geografiskt riktigt avvägd näringslivsutvecklingskapa en över hela landet jämn sysselsättning under de gynnsamma förhållandensom präglat vårt näringsliv . Industrin som naturligt borde ha tagit ansvaret förarbetskraften har sluppit ifrån detta. Samhället har fått ordna arbetare tUl defabriker som industriägarna låtit bygga på de ur enbart snävaföretagsekonomiska synpunkter lämpligaste platserna. Det har staten gjort genomen kraftig satsning på arbetsmarknadspoUtiken. Denna satsning har ocksåinriktats på att skapa trygghet för den arbetskraft som företagarna funnit för gottatt ställa utan arbete när konjunkturen svängt, när lönsamheten inte längrevarit tUlräckligt god eller när den anstäUde av ålder, nedslitning eller avandra orsaker drabbats av handikapp. De omflyttningar av arbetskraft som förekommithuvudsakligen frän norr tUl söder har varit dyrbara för samhället. Vad dekostar enbart i form av utökat bostadsbyggande och mera samhällsservice iutvecklingsområdena finns det dessvärre inga beräkningar på. Något sentida tUlnyktrande från industrin i Syd- ochMellansverige med utvecklingsplaner har vi inte märkt sedan samhället startatsatsningarna på den nya näringspoUtiken och på norrlokaUseringsstödet. Alltjämtplaneras och nybyggs industrienheter för mUjardbelopp i delar av landet, därman redan nu har stor brist på arbetskraft, i områden där man har upp tUlåtta lediga jobb att erbjuda tUl var och en som råkar bU arbetslös. Att samhäUet satsar miljardbelopp på att försöka spridaindustriell utveckling norrut tycks ha gått de flesta företagare i de övrigadelarna av landet förbi. Den 1 juU drogs den nya lokaUseringspolitiken igång. Den innebär ytterUgare fördelar utöver dem som gällde under den femårigaförsöksperioden för företag som bygger i . Hur har då denna förbättrade lokaUseringspoUtik tagitsemot? Jag vUl vädja tUl regeringen och kanske närmast tUl industriministern attstudera utvecklingen. Är den Ukadan i hela stödområdet som i , dåfinns det anledning tUl oro. I inlämnades 1970, aUtså med den nya lokaUseringspo-Utiken,endast tolv ansökningar om stöd. tidigaregäUande lokaUseringsstödet, alltså 1965, visade 54 företagare intresse av attlokaUsera tUl eller bygga ut i . Detta kan vara ett tecken på att de norrländska företager:,om åren 19651970 tog den absoluta merparten av lokaliseringsstödet nu harmättat behovet av utbyggnad. SkuUe det vara så återstår för regering ochriksdag endast att tUlgripa en starkare styrning från samhällets sida av vårtlands industrisektor. Förhoppningarna om att industrin själv genom denaktivitet som utlovade skulle klara utveck-Ungsbalansenhar inte infriats. säger man att bristen på information om Norrlandsfördelar och näringsUvets utveckUngsmöjUgheter där bidragit tUl den situationsom vi tycks ha hamnat i. Jag tror att det ligger en del i detta påpekande.TV-teaterns, radions och TV;ns program och reportage från , inte lokaltmen centralt producerade, och skUdringar om landsbygden i storstadspressen ochveckopressen samt framstäUningarna i många teaterpjäser har säkert bidragit tUlatt skrämma industrin från att söka sig normt. Man har lyckats skapa enförestäUning om som en landsdel i snabb avveckling. Turister i från Syd- och visaroftast stor förvåning när de finner ett annorlunda än det de väntatmöta. De säger sig ha varit beredda att få se ödegårdar i massor, renskUjningarsom skådespel och människor med en mängd problem. Men de har i stället funnitsamhällen med en service som överträffar den som finns i andra delar av landet.De har med jämna meUanrum hört talas om köldrekord i Myrheden, men dehar kunnat semestra i norra med ett sommarväder som undermänga år har varit det allra vackraste i landet. Det har m.an dock talat tystom. Tack vare statUga skatteutjämningsmedel tUl kommunerna och statUga beredskapsarbetenhar det varit möjligt att skapa en modern samhällsservice och samhäUsutvecklingi så gott som alla Norrlandskommuner. Vore företagare och andra som kan påverka näringslivetsutveckUng i riktigt informerade om landsdelens aUa fördelar, skuUe detsäkerligen vara betydligt lättare att vinna förståelse för delokaUserings-poUtiska strävandena. har också en tUlgång som vägertungt : en arbetskraftsreserv som väntar på jobb, en väl utbildad, stabUoch erkänt påUtlig arbetskraft. Den tUlgången är långt större än vadarbetslöshetssiffrorna visar, eftersom här finns en okänd men säkerligen mycketstor dold arbetslöshet. AUa dessa fördelar måste bli kända; landsdelen måstesaluföras bättre om näringsUvsutveckhngen skall lyckas ochlokaUseringspolitiken slå igenom. Lika väl som det går att med statsmedel ordnaresor söderut för arbetslösa norrlänningar för att de skaU få titta på ledigajobb bör det gå att ordna informationsresor för industrifolk norrut för attstudera förutsättningarna för lokaUsering där. Jag vädjar tUl finansministern: satsa av de mUjoner somhalvt om halvt har utlovats tUl ökad informationsannonsering pä att spridainformation om ! Det tror jag kommer att ge utdelning i form av enUtveckUng av näringslivet. Jag vädjar också tUl regeringen att den självfortsätter att satsa på näringslivets utveckling i de norra länen. Det råder i en mycket stor otåUghetöver vad man kallar trögheten i det näringspolitiska utvecklingsmaskineriet.Förhoppningarna på SVETAB, Utvecklingsbolaget, Investeringsbanken och Statsföretagär mycket stora där uppe och man väntar kanske resultat snabbare än vad somöver huvud taget är möjligt att åstadkomma. OtäUgheten tar sig också uttryck lokalt: I VUhelminaväntar man besked om det företag bygden som nyårsgäva fick löfte om av Statsföretagsordförande. efterlyser ideUgen besked om förutsättningarna förfiberplattefabriken. väntar otåUgt på utredningen om inlandetsindustricentrum. känner otålighet över att man inte får klarhet om denersättningsindustri som man hoppats på i StäUet för de 175 jobb som inom kortgår förlorade när Mo och lägger ned fabriken i samhället. Och iRundviksverken väntar man på klartecken för uppbyggnaden av den nedbrunnasågen. Ständigt möter man också frågor om hur det går medtaxeutredningen i , med utredningen om krympning av antalet teletaxoroch med utredningen inom om möjligheterna att formaett förslag tUl fraktnedsättningar i norr, Uksom för persontrafiken. Man vUl senågra påtagUga bevis på utlovade insatser förnäringslivsutvecklingen i norr. Medan man väntar försöker många kommunerutveckla en viss aktivitet för att stimulera företag att lokaUsera sig i norr.Dorotea i har visat att det är en väg som kan ge resultat. har de bästa förutsättningar för näringslivetsutveckling. Där finns råvaror, arbetskraft, natur och mUjö, vUket saknas påmånga andra håU i landet. Låt oss bara få utnyttja tUlgångarna! Låt oss tUlfiUlo få utnyttja våra malmtUlgångar! Skynda på prospekteringsarbetet i Stekenjokk!Gruvdriften kan vara just det tUlskott som den delen av inlandet behöver föratt den övriga samhällsservicen skall utan extra samhällsstöd. Då kan debefarade riskmUjonerna för gruvdriften bli lättare att acceptera klartförsvarbara också från samhällsekonomisk synpunkt. Låt oss utnyttja vattenkraften. Det är klart lönsamt, det innebär ett nödvändigt tUlskott av elkraftoch jobb för 400-500 famUjer i under in på 1970-talet.Påskynda även arbetet med kraftverksprojekten i , ochSkeUefteälven! Jag vUl också passa på att vädja tUl VattenfaU och tiUregeringen; Lägg inte bort planeringen för kraftverk i aUtförlångt! Vi kan fortare än vi tror få behov av att genomföra åtnunstone en del avdessa projekt för att trygga vår industris kraftförsörjning. Sysselsättningsmässigtskulle det under ett årtionde lösa mycket stora problem i . Låt oss utnyttja skogen tUl fullo! NorrlandsskogstUlgångar kan ge ytterUgare sysselsättning i norr, särskUt inomförädlingen. Vad vi behöver är en aktiv näringspoUtik, imiktad på atttrygga sysselsättningen och öka inkomsterna av produktionen. Många utvecklingsprojektär på god väg. AUtjämt finns utvecklingshopp kvar i ochframtidstro, men det bUr svårare att utveckla näringsUvet där och klarabalansen ju längre vi väntar med insatserna. Minönskan, herr talman, är avslutningsvis; Infria alla förväntningar frånindustrins och samhällets sida 1971! Låt oss gemensamt från samhället och frånden fria företagsamheten föra den regionala jämlikheten i hamn under detta år!Låt oss satsa näringspolitiskt på med förtur ! HerrSVENSSON i (vpk); Jag skall i denna något odiscipUnerade debatt inskränka rrug tUl endeklaration . Demänniskor utanför som har hört den här debatten måste ha märkt hurUka varandra de flesta deltagare uttrycker sig. De har aUa samma sätt attpUktskyldigt buga sig för mUjöproblemen. De använder samma fraser när de talarom tUlväxt och välstånd. De förutsätter aUa att välstånd är mera varor, störrestäder, fler bUar inne i städerna och mer pengar åt de kapitaUstiska företagen,så att de skall producera ännu mer varor. Detär något falskt och sjukt över dessa fraser om mUjöintresse och välstånd. Deuttrycker de härskande maktgruppernas vUja att dölja verkUgheten bakomfraserna. Man för med avsikt en skendebatt för att göra intryck på utomstående. Detpågår här i landet en utveckling som innebär att det privata kapital, sombestämmer över produktionsmedlen, håller på att ständigt gå samman, koncentrerasig. De stora kapitalisterna 'vill ha större marknader, större omsättningö mervinst. Därför äter det stora kapitalet ständigt ut det kapitalet.