prot · FU09140 · 1971-12-31 00:00:00 — Det får helst ta tillbaka kvickast möjUgt,om han i fortsättningen skah göra anspråk på att vara en seriös politiskdebattör. Så kommer jag slutUgen, fru talman, tlU . Hanskall först ha ett erkännande för att han bekänner sin tro på en uppgång ikonjunkturen. VIhade en hten dialog omdetta tidigare, och då var vi av delade meningar. Jag vlU gäma honorera herrBohman för att han , när han studerat frågan närmare, kommit UU sin slutsatsoch inte av pohtiska skäl tvingar sig själv att undanhålla den slutsatsen. Detfinns andra tecken som jag inte tidigare berört men som jag nu kan beröra. Vihar haft en aUdeles påtaghg uppgång på börsen . Detfinns ett gammalt tecken som säger, att ett visst antal månader I förväg ärbörsen en ganska god Indikator på konjunkturutveckhngen. Jag vågar inte ställanågra garantier för den prognosen; jag bara anför den i detta sammanhang. Den offentliga sektorn har ökat, konstaterar ,och på den punkten har han också rätt. Jag skuhe kunna - utan att ge mig In påalltför mycken sifferexercis - bara understryka att om man ser på den privatakonsumtionen , på den statliga konsumtionens utveckling under1960-talet och på den kommunala konsumtionens utveckhng , såfinner man att det Inte råder någon tvekan om att det är den kommunalaaktiviteten som leder med den privata aktiviteten som nummer två och denstathga aktiviteten som den blygsammaste I det här förloppet. Kommunalkonsumtion är ju, som jag sade, egenthgen Ingenting annat än löner tillanställda i de kommunala organen. På Investeringssidan får man ungefär samma slfferresultat.Det är den kommunala sektorn som leder I fråga om Investeringarna underl960-ta-let med en medeluppgång på . Den privata kommerdärefter, och den statliga sektorn Ugger sist. Det har en ganska naturligförklaringsgrund; det finns bara en viss mängd resurseratt hushålla med. Närden kommunala expansionen går så snabbt som den går, är det helt naturhgt attstaten får försöka vara försiktigare. Den privata har vi helt enkelt låtit gå takt som medborgarnas egna uppfattningar, bedömningar och förhoppningar haranvisat. Man kan naturligtvis och det var väl det Intrycket herrBohman ville ge oss allesammans dra den slutsatsen att en sådan utveckUngslutar alldeles uppåt väggarna, om den bara fortgår. Det behöver inte vara så.Det pågår ju en utveckhng inom Industrisektorn, där man år fabricerarmer och mer av varor med färre och färre anställda. Det är varuvolymen och dessutveckhng som är avgörande, det är Inte antalet anställda och det är näppehgenheller antalet anläggningar kanske i större utsträckning antalet modernamaskiner. Jag brukar trösta mig med - och jag tycker att det är en tröst sombär ganska långt - att i det framtida samhället kommer vi med arbetstidsförkortningenoch med en ekonomisk tillväxt, som vi allesammans hoppas på, att få ett alltstörre behov av offenthga tjänster I vår dagliga tlUvaro. Det kommer att krävasen expansion på den offentUga anställningssldan, men vi kommer att klara oss trotsdetta, om vi har en sådan kapitalbildning och en sådan satsning irationahsering på Industri- och varusldan att vi uppehåller balansen I vårutrikeshandel. Det är det som är nyckeln till det hela. Så länge vi har enexport som betalar vår Import och dessutom vårt underskott på tjänstebalansen,så länge bhr det mera sekundärt I vilken takt man anställer folk på denoffenthga sektorn eller på den privata sektorn. Har man det klart för sig, ärdet inte alldeles nödvändigt att exercera med de här jämförande siffrorna medden fUt och den iver som jag tycker talar ur oUka inlägg. Vilken handUngsberedskap har finansministern? Den fråganhar jag redan berört, och jag gissar att lyssnade på vad jag sade,så jag behöver Inte upprepa det. Hen kommer sedan in på"förtroendeklyftan". Jag har frågat mig vad det är somUgger bakom det där talet. Här har företagare ändå funnit sig I ensocialdemokratisk regering och ett politiskt dominant socialdemokratisktarbetarparti i fyra långa decennier, och har den svenska industrinlevt vidare och blommat ut på ett sätt som man vid starten knappast kunde ha enförestäUning om. Det har rått ett industrivänhgt khmat i det här landet. Det ärtre vlUkor som avgör om en industri skah gå med vinst eher inte. Det första ärhur samhället behandlar Industrin skattemässigt, och samhället behandlar denväl här i landet i jämförelse med andra länder. Det andra är priset på pengarnai den mån man behöver låna för sin utbyggnad. Priset på de långa pengarna, dvs.kapitalmarknadens ränta, har legat förhållandevis lågt I vårt land hur långttlUbaka jag än gör jämförelsen. Det tredje är priset på arbetskraften, och därkan jag hålla med om att den svenska industrin har en nackdel i att den svenskaarbetskraften är högre betald än sina koUeger i andra nationer i och uteI världen. Men det kompenseras ju därigenom att vi har en effektivitet I detsvenska arbetsUvet som man saknar på de flesta andra håll, och den svenskaindustrin har varit konkunenskraftig med stor framgång och är aUtfortkonkurrenskraftig med stor framgång. Varför skaU den inte vara det framöver? Om nu svensk industri skall dras med ochdess regering även framöver, så har den erfarenheter utifrån fyra decennier.Vad är det för speciellt som gör att den skulle ha tappat alltförtroende? Jag är väl medveten om att det förs en debatt på våra universitetoch våra högskolor som kan skrämma företagare. Den debatten försinte bara av dem som säger sig tillhöra mitt parti tyvärr är de ganska få utan också av dem som tiUhör andra partier; det må vara anhängare Ifolkpartiet eller , som I de här frågorna sannerhgenInte tar på svensk företagsamhet med stöne omsorg än någon annan. Det kan ocksåvara de här riktningarna ute på den yttersta vänsterkanten. har vi ju högt i tak i vårt land, och debatten får varafri. Det är väl ungdomens privilegium att ha sina uppfattningar, även om deibland är tokiga, och att ge uttryck för de uppfattningarna - så toleranta kanvi vara. Men varför skaU svensk industri vara rädd för den socialdemokratiskaregeringen eller tappa förtroendet för regering och parti? Det finns ju ingetunderlag för detta. Det måste vara någonting annat bakom, herr Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjun kturstimu-lerande åtgärder, nt m. ,nämligen att man så gäma vill att svensk Industri skall vara misstänksam motden sittande regeringen det kan Ju Innebära att pendeln svänger om åt detborgerliga hållet I nästa valrörelse om man lyckas Indoktrinera företagsamhetenmed den filosofin. Jag vill allra sist ta upp den fråga som med och som gällde vad han kallade LO-utspelet om AP-fonderna. ärdet så att Jag har en benägenhet att alltid vilja analysera frågor innan Jagbestämmer mig för någon egen uppfattning. När man har talat om AP-fondernasplaceringar i svenska aktier har man delvis gjort det utifrån föreställningarsom Inte varit tillräckhgt genomarbetade. Man har t. ex. sagt att det finns 46miharder I de svenska AP-fonderna - tänk så mycket pengar det finns där attanvända för placering I svensk företagsamhet! Jag har tillåtit mig att göra denenkla reflexionen att om man vet att varje krona av dem Ugger placerad ihypotekslån, i bostadsbyggen, i långa reverslän hos kommunerna, I statslån ochI långa obligationslån hos industrierna, sä kan man väl låta bh att tala om de46 miljarderna. Man kommer htet rättare In I tågordningen om man exkluderar densumman. Då har man kvar de 8 mUjarderna, som är de nyaplacerlngsmöjllghe-terna . Av dessa 8 mUjarder behöver man hälften föratt lyfta av byggnadskreditlven I det bostadsbyggande vi har åtagit oss. Vidarebehöver man - Jag är alldeles övertygad om det kunna ge kommunerna längareverslån I samma utsträckning som . Finansministern måste gå tillAP-fonderna och låna pengar i samma omfattning som . Jag föreställermig att industrin också kommer att vara Intresserad av att få gå ut medobUgationslån som . Industrin har, vill jag säga en , blivitmycket väl behandlad och kommer upp I en summa på 1 760 miljoner I långaobhgationslån Innevarande år. Det finns således hos Industrin Intresse av att låna ochIntresse av att Investera - det dementerar mycket av de dystra profetior vi harhört här . Men det bör naturligtvis i de stigande fonderna ändå finnas enslant över för att placera I, som det heter, riskbärande investeringar. Här harvi upplevt - I varje fall har finansministern upplevt det - att vadden svenska Industrin saknar är det riskvilliga kapitalet. Om nuLandsorganisationen förklarar sig beredd att för sin del tillstyrka attIndustrin får en del av AP-fonderna som rlskvlUlgt kapital, då möter man frånherr aUa möjhga svartmålningar, spöken på ljusa dagen. : Vad skall det bli av det här? På sätt och vis är det väl ett ganska positivt anslag tillIndustrins behov. Om man satsar sina pengar som riskvilhgt kapital, vilket kanbetyda bra avkastning ibland och dålig avkastning ibland, så är det väl inte såförunderligt om den som skjuter det kapitalet säger: Jag är Intresserad avden här Industrins utveckUng. Precis på samma sätt kan varje enskUdaktieinnehavare, om han bara har en enda aktie, möta upp på bolagsstämman ochsäga: Jag är intresserad av den här industrins UtveckUng, och jag vlU utnyttjamin andel I Industrikapitalet för att försöka påverka denna utveckUng. 1princip måste ju den som satsar flera andelar kunna göra anspråk på att bUbetraktad på samma sätt. Man behöver Inte se spöken på ljusan dag, . Detfinns ju ett gemensamt Intresse och det är, att går man In med arbetarnaspengar I enIndustri, sä vill man att den Industrin skall utveckla sig, expandera och gehyggliga löner och ett bra resultat. Nägot annat motiv finns naturligtvis Intehos dem som är beredda att satsa sina pengar, vare sig de gör det enskilt ellerkollektivt. Jag begriper inte varför de här skräckmålnlngarna skallbehöva skisseras upp. Sedan har man försökt konstruera en motsättning mellan migoch på den här punkten. Jag har sagt offentligt vad Jag säger här -hurdant sedan referatet bhr I ett avkUppt anförande I TV kan Jag Inte veta, förJag såg faktiskt Inte inslaget själv. Men så mycket kan Jag kanske också säga,att vad har begärt är att regeringen skall bestämma sig ochta ståndpunkt I den här frågan , sitter det enutredning med högst förtiänstfulla ledamöter, representerande hka förtiänstfullaorganisationer I det här landet, och sysslar med detta. harsin representant I utredningen, TCO har sin representant. Kooperativa förbundethar sin representant, har sin representant ochIndustriförbundet har sin representant. Som ordförande fungerarriksbankschefen. Jag har bett dem att skynda på det här utredningsarbetet, ochJag har förhoppningar om att Jag skall la ett förslag av dem 1972. Det är väl ganska naturUgt att man då säger, att har manen utredning med hela denna tunga representation, så är det ändå rimligt attden utredningen får komma med sitt förslag, framför allt som Jag har skrivitdirektiven den utredningen och där exphcite angivit att Jag vill ha förslagpå hur utredningen anser att AP-fonderna skaU bh placerade. Det här bör kunnagå att samordna. Utredningens förslag bör kunna komma fram, och Jag tycker skall kunna pröva den här frågan . Och som jag sade; De som lämnar sitt bidrag I aktieform får ett Intresse, och det är att företaget klarar sig bra.Jag tycker man kan bedöma den här frågan utifrån de utgångspunkterna, alldelesoavsett om bidraget lämnas enskilt eller kollektivt. Ja, fru talman, efter detta utomordentUgt koncentreradeanförande vill jag nu för tillfället lugna mig Utet grand. Konjunkturstimulerande åtgärder, nt m. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Bara ett par korta kommentarer Ullfinansministerns historieskrivning. Det här Hedlundska förslaget om utländska lån lämnaruppenbarUgen Inte än finansministern någon ro. Får jag påminna om att delånen var tänkta för en utbyggnad av Industrin, för IndustrUnvesteringar,Finansministern har väl fortfarande den mening som han har givit uttryck åt isina statsverkspropositioner gång efter annan, att IndustrUnvesteringarna harsackat efter, och mot den bakgrunden tycker jag Inte det finns skäl att senågot negativt I den propån. Och sedanfinansministerns vanUga metod att hålla på och prissätta 4* protokoU 1971. Konjunkturstimu lerande åtgärder, nt m. Vore det Inte Uka bra att finansministern för jämförelsensskull också prissatte Kramforsmanifestet för att se vilka belopp det blev frågaom där? Jag vill också säga några ord om detta medskatteutredningen. Det är rätt Intressant. När vi diskuterade frågan förragången var det statsministern som kommenterade den och han var då uppenbartorolig för att den 'skatteutredning som vi på oppositionssidan hade kommitöverens om skulle leda till högerpoUtik. står finansministern här och ärängshg för att en sådan skatteutredning skaU få alltför stort Inslag av desynpunkter som kommunisterna har fört torgs I denna fråga. Men återigenkvarstår att finansministern ändå måste ha för avsikt att låta sitt eget partivara representerat i utredningen och på den vägen ge uttryck åtsocialdemokratiska partiets uppfattning också. Men alldeles oberoende av dettaär ändå det viktiga att får en möjUghet att vara med iutredningsarbetet just när det gäller skatterna. Jag hoppas att finansministernförstår att vi här, alldeles oavsett partitlUhörlghet, uppfattar det som näranog en utmaning att - som enhgt grundläggande ordning har att utövabeskattningsrätten får tekniskt Invecklade förslag lagda på vårt bord ochbara sedan har på oss för att påverka frågorna något htet I kanten. Ärdet så att finansministern själv vill ha det avgörande inflytandet päskattefrågorna? Är det därför som finansministern Inte är beredd att medverkatill en skatteutredning? Så några ord om AMS-framställnlngen. Finansministern kanJu Inte hinna med aUt. Men han har åberopat den saken, och därförber Jag att direkt UU finansministern få anmäla att Jag Inte längre är ledamotav . Jag beklagar det I och för sig, men tiden räckerInte tiU. Skall man ha en sådan uppgift, så skaU man kunna ägna den mycken tid.Jag ser det så. Men vad Jag försökte säga med AMS-framställnlngen var attden I och för sig är ett bevis på att de åtgärder som regeringen föreslagitkommer att visa sig vara otUlräckhga. Det hänger också samman med vad viframhålUt I vår reservatlon, att ju mindre man vidtar av åtgärder ägnade attdämma upp utveckUngen med permitteringar och Uknande, desto stöne anspråk fårman på den arbetsmarknadspoUtiska sidan. Och det är I det sammanhanget somfinansministern skall se vårt krav på slopande av löneskatten. Då säger finansministern, att har man gjort upp parternaemellan, så kan vi Inte sedan komma och lyfta av någonting. Men hur kunde dåfinansministern lägga på, när parterna hade gjort upp? Är det någon principiellskillnad på att finansministern I en viss konjunktur tycker att han behöver ökatrycket, och att han I en annan konjunktur finner det nödvändigt att lätta påtrycket? Vad har det med avtalsuppgörelsen att göra? Är det Inte på det sättetvi skall försöka påverka konjunkturen? Det var Ju nära nog så att finansministernglömde att han hade höjt denna avgift. Vad sedan näringspoUtiken angår upprepar Jag att det ärförunderUgt att man på regeringssidan Inte vill vara med om att där fastställaett mål. VIhar en näringspolitik,säger finansministern, och vi försöker efter bästa förmåga att efterleva den.Ja, men då vet vi också hurudan den är; då har man ocksåfått betyget på den näringspoUtiken, Det har ni väl också insett inomsocialdemokratin, eftersom ni har tillsatt en arbetsgrupp gemensamt med LO och det är Inget fel I det! Men vad som vore bra vore att vi här I riksdagenockså hade en fastställd målsättning för näringspoUtiken, kan jag Inte, på de sekunder som återstår av min tid italarstolen, utveckla dessa frågor närmare, utan jag hänvisar I stället tlU vårmotion, där vi reser krav på att statsmakterna skall lägga fast ennäringspoUtisk målsättning, Sluthgen ett par ord också om arbetsmihön. Principen äratt i företag som är I gång - Icke i nystartande går staten In och stimulerarför att få en bättre ordning vad avser omglvningsmihön. Det är viktigt, och dethar jag förklarat. Men vad är det som framstår som ett avgörande hinder för i företag som är I gång går In och försöker göra någonting för deanställda? Motivet att omglvningsmihön har betydelse för alla vilket alltsåinte skulle gäUa för arbetsplatsmihön - är ju nästan detsamma som att säga attdet inte är så noga hur jobbarna på verkstadsgolvet har det. Men en sak ärsäker nämhgen att finansministern kan hta på att jag också idirektkonfrontation med företagarna säger åt dem: Ni måste göra mer förarbetsmUjön, om ni skaU kunna säkra rekryteringen. Konjunkturstimulerande åtgärder, nt m. () kort genmäle: Det viktiga i det här skedet av debatten är justyrkan och hållbarheten I de argument vi har att framföra I kampen motarbetslösheten. Finansministern försökte låtsas att jag skuhe ha stått här ochläst egna verser. Jag återgav vad en aktiv arbetsförmedlare kände Inför dendaghga situationen att behöva awisa människor som kommer till förmedUngen ochvill ha arbete. Det stod att läsa i tidskriften . Jag troratt finansministern skuhe ha skäl att läsa det. Finansministern tog upp ett långt resonemang om kvinnornamed utgångspunkt från mitt anförande, men han gick inte in på hur starktkvinnorna har reagerat mot att bU kallade reserv i stället för resurs påarbetsmarknaden. Ingen med respekt för kvinnornas Uka rätt på arbetsmarknadenvågar kalla dem för arbetskraftsreserv, men regeringen har ändå genom detsocialdemokratiska partiets propaganda upprepade gånger ursäktat sig för dehöga arbetslöshetssiffrorna med att det är så många kvinnor som för förstagången sökt arbete. Har kvinnorna eller har de inte samma rätt till arbete somandra när arbetslöshetsläget blir alltför besvärande? Så några ord om kommunernas läge! Finansministern sägeratt staten inte skulle ha någon skuld I att kommunalskatten stiger. Ånej, herrSträng, så lätt kommer man Inte ur den diskussionen. Kommunerna fick inte lånaI rimhg utsträckning när finansministern lade hela bördan på ochkreditinstitutionerna I ett läge där finanspohtiken borde ha burit en störredel. Vidare dirigeras kommunernas utgifter i stor utsträckningav uppgifter som staten pålägger dem. i har gjorten beräkning att två tredjedelar av de kommunala utgifterna är direkt Konjunkturstimulerande åtgärder, nt m. beroendeav sådana uppgifter som staten lägger på kommunerna. Jag kan ta ett konkretexempel. När Läroplan 69 genomfördes sades det att den skulle bilkostnadsmässigt neutral. Vad har resultatet blivit? /70 till 1970/71höjdes kostnaderna för fria läroböcker på högstadiet I från 95 kronorper elev och årskurs , och I från 430. Detär siffror som hämtats från och gäller årskurs 7. Det tredje beviset för att kommunalskatten är beroende avvad som beslutas här i huset och av vad finansministern föreslår är attkommunerna får betala moms och arbetsgivaravgift. Om våra förslag gick Igenomskulle det I hög grad lätta kommunernas situation. En sänkning av momsen awisar finansministern. Den skulleInte vara möjlig mitt , och den skulle skapa inflation.Men, , har konstaterat att en efterfrågepåspädnlng är mermöjlig utan inflationsrisk I än i något annat land. Till detta vill jaglägga ett annat argument. Socialdemokraterna säger att man skulle köpa merunder den tid momsen är sänkt. Javisst, man skuUe kanske t. o. m. köpa ovanUgtmycket mer, men det minskar vad man sedan behöver köpa när momsen har återgåtttill den nuvarande nivån. Inflatlonspåspädnlngen vid en konjunkturuppgång bhr medandra ord mindre. Finansministern betvivlade att det skuUe vara möjligt attfå handeln att Iaktta en sänkning av momsen. Det är detsamma som att säga attlandets detaljhandlare inte skulle vara hederliga. Kombinationen av hederhghetoch den prisövervakning som kommer att finnas kvar efter den - förfinansministern tänker väl Inte ta bort prisövervakningen, det är baraprisstoppet som försvinner - och allmänhetens, pressens, radlonsoch televisionens uppmärksamhet skulle nog leda till att en sänkning av momsenverkhgen iakttogs och blev till glädje för konsumenterna. Jag kan Inte gå In påden långa historieskrivning som finansministern har gett av regeringensförträffliga politik , 1970 och 1971. Men kvintessensen av det helaär: Det går inte att låta bh att strama åt för då kommer bytesbalansen att bh Ifara. Men skulle man aldrig kunna röra på flnanspoUtiken, kan man ju aldrigbekämpa konjunkturerna. Nationalekonomer av ohka färger är överens om att manmåste kunna röra på skatterna, även sänka dem. Men försöker sägaatt det Inte går. När han höjer skatterna går det bra att anförafinanspolitiska skäl men aldrig när det är aktuellt att sänka dem. Den poUtlkhan har fört har lett till arbetslöshet. Jag skulle viha be attläsa vad Fria fackföreningsinternatlonalen sade om detta I sittuttalande: Restriktiv ekonomisk pohtik som leder till ökad arbetslöshet kanInte vara en lösning, när den snabba prisökningen huvudsakhgen elleruteslutande är förorsakad av andra faktorer än för stor efterfrågan. Sedan hade en föreläsning om sitt egetbildspråk, och det mest uttrycksfuUa var om som blötte fötterna vatten efter valet. Tänk, kanske det Inte hade varit så dumt om desvenska väharna hade sett tih att det hade varit som hade fått gådär och blöta fötterna efter valet. Då kanske det hade varit litet bättre medsysselsättningen här i landet just . HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Trots att finansministern gjorde gällande atthans anförande var I högsta grad Improviserat var det i alla fall byggt på somhan själv uppgav ett noggrant studium av protokoU och uttalanden rörande 1970och ekonomiska poUtlk. Av de uttalandena drog finansministern denslutsatsen att oppositionen antingen hade varit helt överens med regeringen omkonjunkturbedömningen och vad bråkade oppositionen då för - eller också intevarit överens - och då fanns det ännu mindre skäl för oppositionen att bråka,eftersom den I så fall hade haft fel. Regeringen har som bekant alltid rätt. Det förelåg en viss överensstämmelse mellan oss herrfinansminister, då det gällde konjunkturbedömningen, men det förelåg Inteöverensstämmelse rörande den förda poUtiken. Tvärtom kritiserades regeringenspoUtik intensivt I varje fall av mitt parti. Vi sköt framför allt In oss på deutomordentUgt hårda och ensidiga kreditrestriktionerna som blev en av debidragande orsakerna till att ett stort antal företag slogs ut. Och vikritiserade att man däremot inte satsade på finans- och penningpolltiskaåtgärder i den utsträckning som man skuUe ha gjort. Jag kan tyvän Inte läsa upp aUt vad som sades , men jag skall nöja mig, herr finansminister, med några korta rader urdet anförande som jag själv höll , eftersom det ger en brabild av hur vi såg på pohtiken . Anförandet rörde de åtgärder, denpaketlösning, som regeringen lade fram och om dem sade jag:"Hade de nu föreslagna - i och för sig otUlräckhga - åtgärderna satts in ibörjan av året" - 1970 alltså - "under den typiskaefterfrågelnflatlon som då rådde, skulle de Inte ha drabbats av hka härd kritiksom , då vårt lands ekonomi är på väg In I en kostnadslnflatlon, varsverkningar kommer att kulminera under en väntad konjunkturavmattnlng nästaår." Finansministern ville vidare underkänna generellaåtgärders konjunkturstlmulerande effekt och hänvisade UU , därsituationen skuUe vara så gräsUgt allvarUg: Där kunde man få praktiskt belystvad generella stimulansåtgärder kunde fä för konsekvenser. Med anledning därav vill jag påstå att finansministernInte vet vad som skulle ha hänt, om man inte hade vidtagit sådana åtgärder. Detkan därför vara Intressant att höra , eftersomfinansministern själv åberopar prognoser och bedömningarsom riktiga och värdefuUa.