prot · FU0952 · 1971-12-31 00:00:00 — i frågade mig: Hurskulle del gä för kommunerna och hur skulle det gä med bostadsbyggandet, om vividgade äterlånerätlen lUl de mindre företagen? Ja, vi har hävdatatt de mindre och medelstora företagen bör få en rimlig del avkreditförsörjningen. Det har vi slagit fast i fränfolkpartiets sida; vi anser att det är ett absolut rimligt krav. Och det är trots aUt sä, , all vi kan inleleva på att tvätta skjortor åt varandra här i landet. Vi lever ju på våraföretag, och därför anser vi att denna grupp skaU få en rättmätig tUldelning avde kapitalresurser som finns. Ändrade regler för återlån från allmänna pensionsfonden HenHOVHAMMAR (m); Vilka konsekvenser delta får för den övriga kapitalmarknadenär kanske svårt alt i delalj gä in pä. Jag tror inte heUer att iLandskrona klarar den saken. Men man kan väl ganska säkerl påslå att någrastörre konsekvenser kommer det här inte att fä för den övriga kapitalmarknaden jag tror att det är elt rikligt konstaterande. Sedan har jag inte fält svar på min fräga när vi kanförvänta denna ulredning. Det är mänga förelagare som awaktar det. Hen i (c): i säger att allaföretag skall fungera väl, oavsett siorlek, och det är jag den förste attinstämma i. Det är bl. a. därför som jag i molionen har framfört det här kravelpå en gräns vid 500 anställda. De som är över den gränsen har möjligheteratt utnyttja äterlånerätlen pä del sätt som man ursprungligen syftat lUl, har inte de smä företagen. Jag vUl alltså avskaffa diskriminerande regler för mindreoch medelstora företag - det är vad det är fråga om. i (s): TUl i vUl jag säga, attom vi prioriterar en ytterligare bit av den här sektorn, så mäste det irealiteten innebära att vi undandrar moisvarande pengar frän andra häll påmarknaden. i kan ju tala om, vUken sektor del är som har för mycket och var någonstans vi skaU la pengarna. Sedan kan man också se på den labeU som återfinns pä s. 2i näringsutskotlels belänkande. Av den framgår att bostadssektorn 1970 lånade48,och kommunerna 10,6 proceni av de medel som var tillgängliga iAP-fonderna. Del är alltså avsevärda belopp det handlar om här. Gå ut och lalaom för kommunalmännen all nu skaU vi la undan de länemöjligheterna för er! HerrANDERSSON i (fp): Man kan också läsa vad som slär pä s. 3 inäringsutskotlels belänkande, nämligen alt moisvarande andel för den Iredjefondstyrelsen var , och ställa den siffran i relation till vad somåterlånades frän andra fondstyrelser. Vad vi har begärt är att de mindreföretagen skaU få en vidgad älerlänerätt ur tredje fondstyrelsen. När hen i sedan talar om priorileringär del självklart, som jag sade tidigare, att denna grupp företag betydermycket även när det gäller att ordna sysselsättning och skaffa fram bosläderoch andra nyttigheter för samhäUet, så de företagen är ju inte hell värdelösa idet avseendet. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU UU delsutskottels hemställan, dels reservaiionen av m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskoltets hemstäUan i betänkandetnr 5 röstar ja, den det ejviU rösiar nej. Vinner nejhar kammaren bifallil reservationen av m. fl. Vid omröslning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomrösiningsapparal verkställdes. Denna omröstning gav följande resullal; Föredrogs inrikesutskoltetsbetänkande nr 6 i anledning av Kungl. Maj.ts i statsverksproposilionen inominrikesdepartementels verksamhetsområde gjorda framställningar rörandeinvandringspolitiken jämle motioner. Hen FÖRSTE VICE TALMANNEN yttrade: I fråga om detta belänkande hålls gemensam överläggningför samtliga punkler. HenZACHRISSON (s): För mycket stora grupper av invandrare spelari den sociala anpassningen tiU ett nytt land religionen en mycket stor roU. Såvar det för VUhelm invandrare, så är det ocksä för dem som kommer nyatUl vårt land. Den reUgiösa gemenskapen representerar, särskilt under deförsta svåra övergångsåren, en viktig förbindelselänk med det gamla hemlandet,och den kan genom den trygghet den erbjuder för många, bli tiU mycket storhjälp när det gäller att knyta samman Uv och arbete i det nya landet medhemlandets kulturmönster. Den som något Ute har avlyssnat invandrarnas beskrivningav sin situation vet att de s, k. invandrarkyrkorna har bUvit en naturUgsamlingsplats - för många den enda för att tillgodose grundläggande socialakrav. Detta har också invandrarverket vid flera tillfällenuppmärksammat. Kraven har enUgt invandrarverket stegrats i takt med den ökadeinvandringen. De redovisningar som representanter för invandrarsamfun-den gjortinför statkyrka-beredningen har bekräftat den omfattande sociala aktivitet somdessa samfund utför. Att inte stödja denna samhäUsnyltiga aktivitet skullesåväl ur religionsfrihetssynpunkt som av sociala hänsyn vara otiUfredsstäUande. Det är mot den här bakgrunden som vi i ensocialdemokratisk motion har föreslagit ett stöd för att öka förutsättningarnaför ekonomiskt svaga församlingar inom invandrarsamfunden att håUa lokaler ocherbjuda verksamhet som motsvarar behoven. Jag delar inrikesutskottets syn att den kurativaverksamheten bland invandrarna främst är en angelägenhet för de kommunalamyndigheterna. Invandrarna skaU i det stycket inte särbehandlas. Däremot är detsom utskottet också framhåller viktigt att stödja invandrarnas egna organisationerpå grund av den aUmänna kontaktverksamhet de bedriver bland invandrarna. har därför vid behandUngen av vår motionbiträtt våra önskemål om ett stöd tUl de reUgiösa sammanslutningarna inom ramenför övrig organisationsverksamhel bland invandrarna. Utskottet har valt attgöra det genom att bygga ut det slöd som utgår över den anslagspunkt sombenämns Anpassningsätgärder för invandrare. Det är enUgt min mening och jagtror också mina medmotionärers en mycket snygg lösning på elt besvärligtproblem. Även om invandrarkyrkorna står för en speciell aktivitet finns det UkaUte på det här området som på andra anledning att specialbehandla reUgiösaorganisationer. De vUl i allmänhet helst själva samordnas med övrigasammanslutningar. Det som gjorde att vi i motionen begärde ett särskiltanslag, del var att vi menade att anslaget i väntan på utredningsarbete skulleha provisorisk karaktär. Att som utskottet nu knyta det tUl en av de tungaanslagsposterna i invandrarverkets driftbudget antar jag att bäde invandrarverketoch motionärer är tUlfredsstäUda med. Invandrarkyrkornas verksamhet får därmedmöjUghet att bli bedömd i samspel med övrig försöksverksamhet inom området. Detökar förutsättningarna för att bedömningen bUr mångsidig och övergripande. 5* protokoU 1971. Vi har goda skäl att anta att pågående utredningsarbete omrelationerna mellan slaten och trossamfunden skaU leda UU att invandrarsamfundenfår en fastare och med andra organisationer mera jämstäUd förankring isamhäUet. Men det ligger . Jag tar därför för givet att invandrarverket är angelägetom alt delge 1968 ärs beredning om stat och kyrka sina erfarenheter av dennaförsöksverksamhet. Som motionär är det mig en glädje att yrkabifall tUl inrikesutskottets hemställan. Idetta anförande inslämde i (s). FruHANSSON (s); I inrikesutskoltets betänkande nr 6 behandlasmoiion nr 1128 angående undervisning för invandrare. Vi vUl i vär motion pekapå den besvärUga situation som invandrarna befinner sig i på grund av bristandekunskaper i svenska språket, det kullurella och sociala handikapp dettainnebär; missförstånd och misstro uppstår lätt på arbetsplalserna meUan ä enasidan invandrarna och å andra sidan säväl arbetsledning som fackligaföreträdare och arbetskamrater. SkaU vi har kvar invandringen i dess nuvarandeform, dä måste vi också vara beredda att ordna invandrarnas förhållanden så attde inte upplever sig som diskriminerade och det på så sätt uppstår nyaklassklyftor i samhäUet. Vi har ocksä i motionen pekat pä alternativ tiUinvandringen för att tiUgodose näringsUvets behov av arbetskraft: en utbyggnadav barntillsynen för att möjUggöra för fler kvinnor att gå ut i arbetsUvet,anpassning av arbetsplatserna för att de handikappades möjligheter skallförbättras och återanpassning av den äldre arbetskraften, ävenså utläggning avarbeten lill sysselsältningssvaga orter. Här är samhället berett att åtaga sigett beiydande ansvar. Företagen verkar dock välja den för dem billigaste ochbekvämaste vägen för alt tillgodose sitt behov av arbetskraft. Motionärerna menar att arbetsgivaren bör åläggas att ta enstörre kostnad när del gäUer utbUdningen i svenska för den invandradearbetskraften än vad den preliminära överenskommelsen meUan LO och SAF säger. Undervisningen i svenska för invandrare har ökal väsentUgtde , och kostnadema bestrids huvudsakligen av anslag från staten,anslag som är uppe i . Vi menar all när samhäUetåtar sig kostnader för att ge dessa människor avgiftsfri undervisning, så börarbetsgivarna betala sina invandrade arbetare lön så att de,om de sä viU, kan bedriva sina studier på arbetstid. Det kan inte vara rimligtatt begära att de försl skall stå vid sitt arbete hela sitt skift i många gångerovan miljö och sedan orka med att lära sig etl nyll språk under fritid. DenpreUminära överenskommelsen meUan LO och SAF är enligt vår mening aUlförförmänUg för arbetsgivaren och innebär ett överförande av koslnader pä samhäUetsom rimUgtvis borde åUgga arbetsgivaren. Vi kräver i vår moiion attarbetsgivaren skall betala arbetslön för anställdautlänningar. Utskottethar i sitt utlåtande inte velat ta stäUning UU sakfrågan på gmnd avdet utredningsarbete som pägär, och del är välförståeUgt. Men utskottet har päsä sätt aUtför lättvindigt avstyrkt molionen ulan alt uttrycka nägonvUjeinriktning, Sakfrågan i vår motion anser vi dessutom vara sä självklar attnägon utredning i den inte vore behövUg, Vi motionärer har inte kunnat utläsahuruvida utskottet har någon mening i denna fräga, och vi hade nog förväntatoss att utskottet i sin skrivning skulle ge ullryck för sin mening. Jag skulledärför vilja fråga utskottets talesman om det verkligen inte i utskottet gettsuttryck för någon mening i denna fråga. Jag har, herr talman, inte något yrkande, eftersom jagfinner det meningslöst att gå emot ett enigt utskott. I detta anförande instämde herrar Jadestig, och (samtUga s). FruHÖRNLUND (s); Under flera är har vi i haft längaoch ingäende debatter kring invandrarfrågorna. finns det inte någon störreanledning UU detta, eftersom vi har att behandla ett enhälligt utskottsbetänkande. Den 1968 tiUsatta invandrarulredningen har aviserat altett delbetänkande kommer att framläggas och att man i dettabetänkande i första hand kommer att behandla undervisningsfrågorna för såvälbarn och ungdomar som vuxna. Vi får således anledning att behandlaundervisningsfrågorna , och det finns därför inte hellernågon anledning att här ta upp en sakdebatt om språkundervisningen. TUl viU jag säga att utskottet dock harunderstrukit att detta är en av de allra viktigaste frågorna när det gäUerinvandrarpoU-tiken. Jag viU gärna ge den uppfattningen tUl känna att om vilyckas förbättra invandrarnas möjUgheter att liUgodogöra sig det nya landetsspråk och erhåUa mer ingående kunskaper om vårt samhäUe, kommer vi att nå engod bit pä väg när det gäUer att klara anpassningsfrågorna. Beträffande frägan om hur man skaU kunna lösa problemetmed språkundervisningen finns , som också nämnde, ettförslag från och samt ettännu mer långtgående sådant frän invandrarverket. Jag måsle säga att demotionärer som står för motionen 1128 hade hamnat någonstans mitt emeUan dessabåda förslag. Vi vet inte något om vUket förslag sominvandrarulredningen kan komma att framlägga och om det sträcker sig längre ände båda förslag vi har. Det är en öppen fråga. Men jag finnerdet i högsia grad rimligt att vi awaktar resultatet från den ulredning somtUlsattes och som aUtså har haft relativt god tid att tränga in iden problematik det trots aUt innebär att klara ulbildningen för de invandraresom redan finns i landet och för de nytUlkommande, Det gäller ändå stora frågorsåsom finansieringen, organisationen, lärarlillgängen, frägan om man skaUförorda nägon form av obUgatorium osv. Det gäUer invandrarbarnens och de andrafamiljemedlemmarnas undervisning. tror inteatt man skaU försöka förenkla denna problematik, som kanske ändåviU göra i detta sammanhang. Jag vUl också påminna om att anslaget tUlspråkundervisningen har ökat kraftigt och att det i dettaförslag är uppe i 41 mUjoner kronor. I ett par motioner har begärts stöd tUl de reUgiösaorganisationerna för verksamhet bland invandrarna. Inte heller detta är någonny fråga; den var föremål för en rätt lång debatt vid föregående års riksdag.Frän anslaget liU anpassningsåtgärder bestrids redan nu kostnader för vissförsöksverksamhet bl, a. i form av bidrag tiU organisationer. KFUM och KFUK harju ocksä fått sådana bidrag. Det finns även en präst anstäUd för arbeie blandortodoxa trosbekännare i . Man kan naturUgtvis diskutera vem som skall stå för dekurativa insatserna för invandrarna. Utskottet har understrukit att det iförsta hand ankommer på kommunernas sociala organ att svara för den i egentUgmerung kurativa verksamheten. Även har understrukit detta.Kommunerna har också redan i stor utsträckning påtagit sig ansvaret förinvandrarnas anpassning, och jag viU i delta sammanhang erinra om att dethänder en hel del på det kommunala områdel. Inrättandet av informationsbyräerför lolkhjälp, rådgivning och annan verksamhet är en av de viktigasteåtgärderna för alt ge invandrarna stöd och hjälp. Det aUra största värdetligger kanske i att invandrama har fått en självklar träffpunkt genom dessabyråer. De kan slussas in i språkundervisning och i föreningar, och de kan fåkontakt med fackföreningar osv. Eflersom molionärerna har tagit upp lokalfrågan vUl jagframhåUa att kommunerna i de allra flesta fall är ganska generösa gentemotinvandrarföreningarna och ofta ställer lokaler tUl deras förfogandekostnadsfritt. Invandrarföreningarna använder ocksä dessa lokaler för religiösverksamhet och lokalerna utrustas ofta för att kunna användas för dettaändamål. Det är riktigt att samhäUet stäUs inför svårlösta problemnär det gäUer att underlälta invandrarnas anpassning och klara en rimligservice i olika hänseenden. Även om utskottet anser att det i princip ankommerpä olika samhällsorgan att svara för exempelvis den kurativa verksamheten bördet inte utesluta att religiösa och andra sammanslutningar kan behövas i dettaarbete bland invandrarna. har utskottet tillgodosett motionärernas önskemålgenom att invandrarverket fär disponera ytterligare medel för denförsöksverksamhet som redan har påbörjats och anslaget har uppräknats med utöver Kungl. Maj;ts förslag. Även i detta sammanhang vill jag understryka att det underdenna punkt sker en kraftig uppräkning i övrigt och att anslaget tUlanpassningsätgärder uppgår till . Det ankommer påinvandrarverket att pröva var pengarna skaU sättas in. Det är invandrarnasanpassning det gäller, och jag förutsätter att medlen sätts in där de från densynpunkten kommer att göra den största nyttan. Även i detta var att instämma. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltUl utskottets hemställan på samtliga punkter. FruHANSSON (s) korl genmäle: Jag vUl bara säga tUl att jaginte tycker att jag har förenklat del hela. Jag har i stäUet uttryckt minförståelse för att utskottet inte nu har tagit någon definitiv ställning. Menäven om man väntar att en utredning skaU lägga fram sinaförslag behöver det inte hindra utskottet från att uttrycka sinmeningsinriktning om utskottet ställer sig positivt eUer negativt tUlmotionärernas önskemål. Det innebär ju inte att man tar nägon definitivställning tUl dessa önskemål. () kort genmäle: Utskottet har tagit ställning så tiU vida anser att språkundervisningen är av allra största vikt och att man måsteförsöka klara den delen. Det tyckerjag är det väsentliga i detta sammanhang.Men vi har också velat vänla på den utredning som verkligen har kunnat trängain i dessa frågor. Frägan om bidrag till invandrarkyrkornabehandlas i det föreliggande betänkandet frän inrikesutskottet, men frägankommer senare att tas upp även i kulturutskottet, där det bl. a. föreUgger encentermotion om bidrag tUl dessa invandrarkyrkor. Jag beklagar att utskotten i fråga inte har tillvaratagitden möjUghet som riksdagsordningens 42 § medger. EnUgt den paragrafen kan etlärende beredas gemensamt av deputerade i sammansatt utskott, som sedan avgerbetänkande tUl . Man har inte heUer begagnat sig av möjUgheten enligt42 § att överflytta ärendet tiU annat utskott. Om detta hade skett hade vi fåtten samordnad behandUng av ärendet, vUket kunde tänkas ha betydelse för självasakfrågan; vi borde då ha kunnat räkna med en bred uppslutning här i kammaren.Nu kan man bara hoppas att den kommande behandUngen av ärendet motsvarar deintentioner och önskemål som företrädare för oUka partier har framfört i sinamotioner. Den uppräkning av anslaget till anpassningsätgärder somskett med är trots allt en mycket positiv sak. Jag vUlemellertid beklaga att motionen 1144 av och fröken om anslagtUl invandrarverket för inrättande av en informationsbyrå inte har tUlstyrktsav utskottet. Anpassningsproblemen både för invandrarna och vår egen befolkningär mycket stora och ytterUgare information är nödvändig. Genom kontakt medinvandrare har jag fått inblick i förhåUanden, som jag helt enkelt inte troddevar möjUga i vårt samhäUe. Invandrare utsätts för misstänksamhet och kontroU bådeav enskilda människor och institutioner, varigenom de förorsakas svårigheter,Udande och sjukdom. Jag har emeUertid inget annat yrkande än utskottets. I föreUggande betänkande fråninrikesutskottet behandlas motionerna 518 och 1144. Den förstnämnda motionentar upp frågan om undervisning av invandrarbarn i svenska språket redan iförskoleål- Jag viU helt korl konstatera att detta bara är en litendel av det oerhört stora behov av undervisning som föreUgger och som harberörts av andra talare. Att vi i vår motion pekat just pä behovet hos deyngsta åldrarna, fär ses mot den bakgrunden att man måste börja tidigt med attförbereda barnen i invandrargrupperna för den obligatoriska skolgången, så attderas redan dä förekommande anpassningssvårigheter inte där ytterUgareförstärks. Det är av största betydelse att ungdomarna på ett tidigt stadium gesde bästa förutsättningar att tUlgodogöra sig de möjligheter som det svenskautbildningsväsendet erbjuder. är det avinvandrarbarnen som går vidare i någon utbildning över grundskolenivå mot 85procent av barn till infödda svenskar. Utskottet konstaterar att försöksverksamhet, som föreslåsi vårt motionsyrkande, redan pågår med svenskundervisning i förskolan avinvandrarbarn. Detta är glädjande, och de erfarenheter som denna verksamhet gerbör leda UU en reguljär insats pä detta område. Utskottet förväntar sigockså en utbyggnad . I vår motion har vi tagit upp frågor som rör information,både direkt tUl invandrarna och tUl myndigheter och allmänhet. Händelser, bl.a. , har understmkit behovet av att invandrarproblematikenägnas större uppmärksamhet. Saklig information i dessa frågor genom mänga oUkakanaler måste föras ut tUl en bred aUmänhet. Vi måste på allt sätt förebyggaatt en opinion bildas, som i invandrargrupperna ser en belastning för värtland och som på grund av otiUräckUg insikt inte förstår att dessa grupper somhelhet är en tillgång för vår arbetsmarknad Uksom att de ger ett värdefullttiUskott tUl vårt kultureUa Uv. Vårt yrkande i motionen om en avsevärd förstärkning avinformationssektorn på invandrarverket är grundat på det faktum att behovet aven samordnande och rådgivande instans i dessa frågor är mycket stort i dekommuner som har en stor invandring. Många kommuner har tagit initiativ ochinrättat servicecentra för invandrare och gjort andra liknande arrangemang. Eninformationsbyrå centralt på invandrarverket skulle kunna fylla en viktigfunktion som samordnare och rådgivare till kommunerna samt tUl andra myndigheter.Många här kan säkert verifiera att behovet är specieUt stort på den socialasektorn. Det är i varje faU min erfarenhet från min egen kommun. Som utskottet framhåUer är de största ekonomiskainsatserna för invandrarna fördelade pä många oUka sektorer i samhäUet, vUketenligt min mening understryker det behov av samordning som en informationsbyråskulle tillgodose. Jag skaU dock låta mig nöja med det ytterUgt blygsammatUlskott som informationssidan får med de två tjänster som Kungl. Maj;t föreslär,eftersom jag noterar att utskottet understryker vikten av en effektivinformation och finner anledning återkomma i frågan, vilket kan ge ett vissthopp om en förändring i positiv riktning nästa gäng vi behandlar ärendet. Jagär väl medveten om att den ekonomiska situationen nu varit det mestutslagsgivande. betänkande inleds med en statistik överinvandringen . Där kan man konstatera alt bruttoinvandringenav icke-nordbor har undergått mer än en fördubbling under de senaste två åren.Detta faktum är av största vikt när man bedömer behovet en utökning av detantal språk som utges pä. I vär motion har vi yrkal pä enökad medelsanvisning för att kunna utvidga antalet utbUdningsspråk, vilket förnärvarande är endast fem. Vårt yrkande skullekunna ge uirymme för ytterUgare två, tre språk utöver de fem som vi nu har. DetskuUe visserUgen vara ett blygsamt tUlskott vi är medvetna om att mångaspråkgrupper fortfarande står utanför och att ett stort antal invandrare aUtsåav språkskäl inte nås av tidningen och därmed gär miste om värdefullsamhäUsinformation som den har möjUghet att ge. Departementschefen anför att en höjning avprenumerationsavgiften kan skapa utrymme för en utökning av antaletutgivningsspråk. Jag tycker för min del att det är att springa ifrån sittansvar Utet väl lättvindigt. Det måste när det gäUer denna pubUkation vara enangelägen uppgift för samhäUet att genom ett ökat stöd tUl Invandrartidningengöra det möjUgt att utöka antalet kanaler, somjag tidigare nämnde, att föra utinformation som är väsentUg bäde ur den enskilde invandrarens och samhäUetssynpunkt. Utvecklingen får visa om denanvisade vägen ger underlag för ett ökat antalutgivningsspråk. Om inte, finns det anledning att ålerkomma på den här punkten.Jag har därför inget eget yrkande på denna punkt, utan yrkar bifaU tUlutskottets förslag. I detta anförande inslämde (). Hen (); väcktes i en folkpartimotionom ett stöd på I mUjon kronor tiU invandrarkyrkorna och en broderskapsmotion omprovisoriskt stöd bl. a. tiU invandrarkyrkorna. Motionerna avslogs av enmajoritet bestående av samtliga kommunister, alla socialdemokrater så när sompä tolv, en centerpartist och tvä folkpartister. I är föreslår etl enhälUgt inrikesutskott en uppräkning avanslaget för anpassningsåtgärder med med anledning av dels enbroderskapsmotion, dels en folkpartimotion om stöd tiU invandrarkyrkorna.Detta är glädjande. Jag hoppas att bakom den nyainstäUningen från riksdagsmajoritetens sida Ugger en förändrad syn och en merapositiv värdering av invandrarkyrkorna och deras sociala och kurativainsatser. HenCARLSTRÖM (fp); betänkande nr 6 berörinvandringspolitiken jämte i ärendet avlämnade motioner. Såvitt jag kan bedömahar utskottet varit generöst i sitt yttrande, även om motionerna icke, i detskick de föreUgger, kunnat tUlstyrkas. Utskottets skrivning är emellertid iflera avseenden positiv, och motionärerna bör kunna känna en viss tiUfredsställelse.Sålunda har utskottet föreslagit besluta om ett förslagsanslag tiUinvandrarverket pä , för omhändertagande av flyktingar ettförslagsanslag på , tUl anpassningsåtgärder för invandrareett reservationsanslag på samt UU undervisning för invandrarei svenska språket ett förslagsanslag pä . Motionerna nr 37 och 285 med herrar respektiveWikström som första namn har yrkat pä bidrag tUl invandrarkyrkorna med en halvrespektive .