prot · FU09142 · 1971-12-31 00:00:00 — Den nuvarande situationen på arbetsmarknaden beror tillInte så Uten del på att vi använt alltför trubbiga prognosinstrument.Prognosverksamheten måste tillföras ökade resurser och göras mera effektiv.För egen del har jag år i motioner föreslagit detta men aUtld fåttundanglidande svar vid behandUngen i utskott och kammare, men behovet framstårsom mer och mer angeläget. VI måste också få en bättre arbetsförmedhngsorganisation.Tanken att en förmedhngstjänsteman skah behärska aUa yrkesområden är alltföroptimistisk. Med den kompUcerade arbetsmarknad som vi nu har behövs dettillgång till speciaUster som är väl insatta i läget och framtidsutsikternainom den sektor som de har att bevaka. Det är viktigt att ungdomarna Inte gesmissvisande vägledning. Det här är endast exempel på områden, där vi kan göra merför att hjälpa de unga och givetvis de arbetssökande över huvud taget. Vibehöver en samordnad sysselsättnlngsplanering. Här står enligt min meningutomordenthgt stora värden på spel, och vi måste genom gemensammaansträngningar försöka komma till rätta med problemen. Och där måste vi låtapersonUga prestigeskäl träda åt sidan. Här gäller det att göra en verkhgkraftinsats för att klara en situation som för många människor är säutomordenthgt allvarlig. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Hen (): Denna debatt börjar närma sig sitt slut. Dethar varit Intressant att lyssna till den långa debatten och de mångaInlägg som gjorts med anledning av finansutskottets betänkande angåendekonjunkturstimulerande åtgärder för att förbättra situationen för de mångaarbetslösa och hjälpa näringsUvet ut ur den konjunktursvacka som vi befinneross i. Jag skall inte uppta kammarens tid I onödan genom attnämnvärt förlänga denna debatt. Jag vill bara säga något om två motioner somJag har väckt och som behandlas I detta betänkande. Den ena av mina motioner som har nr 1542 behandlar det avdepartementschefen I propositionen framlagda förslaget om befrielse frånenergiskatt. Sådan befrielse skulle enUgt departementschefens förslag medgesbranscher inom näringshvet vilka har en hög relativ energiförbrukning ochkunna ges inom ramen för gällande dispensbestämmelser. Eftersom jag själv borInom ett stort glasbruksdistrikt med ett femtontal glasbruk och ca 1 300anställda och den manueUa glasindustrin Icke medtagits inomdispensbestämmelsernas ram var det naturligt att jag I en motion framförde kravom att denna bransch som har det besvärhgt och som dessutom är storenergiförbrukare kunde medges befrielse från energiskatt. Jaguppfattar emellertid utskottets skrivning som ett bifaU tiU min Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. motion, dåutskottet skriver att Kungl. Maj:t enUgt utskottets förslag får möjUghet atttillgodose syftet med motionen, vilket ju är glädjande och tiU mycket storhjälp för en bransch som har det besvärhgt. I den andra motionen som har nr 1541 behandlas det statUgastödet UU lageruppbyggnad. I propositionen anges vissa riktUnjer för att dettastöd skall kunna utnyttjas av företagen. Stödet skall, säger man, ha en klartarbetsmarknadspohtisk Inriktning och således utgå endast till företag som medhänsyn UU avsättningsmöjligheterna har svårigheter att upprätthållasysselsättningen , och I denna uppfattning och dessarikthnjer Instämmer jag. Men I fortsättningen säger departementschefen attstödet som regel icke skah utgå till företag som har under 20 anställda, ochdär har jag en annan uppfattning. Det är de små och medelstora företagen som i många fallutgör ryggraden i det svenska näringslivet, och Icke minst av den anledningenbör naturhgtvis stödet omfatta även de små företagen, och begränsningen tillantalet anställda bör därför enUgt min mening sänkas tiU fem anställda. Det måste anses som felaktigt att företag med relativt fåanstäUda men som ändå på grund av ratlonaUseringar och automatisering har enhög produktion och ekonomiskt i en konjunktursvacka har det besvärhgt skahställas utanför möjUgheterna att få del av ett statligt stöd. Jag vih för kammarens ledamöter redovisa fördelningenmellan små och stora företag eller rättare sagt mellan små och medelstora,eftersom vi saknar riktigt stora företag I mitt hemlän . Där finns det totalt 903 företag. Där finns endast 1företag som har 800 anstäUda. Där finns 4 företag som är i storleksordningen300-499 anställda och 45 företag som har 100-299 anställda. Det finns 67företag som har 50-99 anställda, 137 företag med 20-49 anstäUda, 170 företagmed 1019 anställda och 471 företag med 9 anstäUda och därunder. Av dessa 903företag hamnar alltså 541 utanför möjligheterna att fä del av det statliga stödetpå . Det här redovisade länet, , är inte unikt;samma företagsstruktur gäller för landet som helhet. De små och medelstoraföretagen spelar en mycket stor roll. Inte minst från lokaUseringssynpunkt ochi vår strävan att få ett differentierat näringshv. Därför är det helt orimUgtatt av de svenska företagen ställs utanför möjUgheterna att få detstathga stöd som finansministern nu har aviserat. Jag ber därför, herr talman, att få yrka bifall till denvid finansutskottets betänkande under punkten 25 fogade reservationen 15. HenSJÖNELL (c): Dagens och gärdagens debatt omfinansutskottets betänkande angående de konjunkturbefrämjande åtgärderna harvarit ytterst intressant och delvis stimulerande. Den har också varit lärorikför den som har velat och haft förmåga att uppfatta nyanserna I debatten. Jagtycker emellertid, herr talman, att den i vissa avseenden har bhvit någotdoktrinär, eftersom man ägnat så mycken tid och så stor uppmärksamhet åt attdiskutera huruvida det är riktigast att föreslå generella eller selektivaåtgärder mot arbetslösheten. respektiveselektiva åtgärder tycks ha bhvit ett slags vattendelare mellan regeringen ochcenterpartiet samt övriga Icke sociahstiska partier. Jag tror att det är ganska ofruktbart att fortsätta dendebatten och skall därför avstå från det. Jag vUl bara understryka vad somframförts tidigare i debatten att vi inom inte awisar någotderasättet att bekämpa den dåUga konjunkturen; vi tror att både genereUa ochselektiva åtgärder är nödvändiga. I detta läge, då man måste se framåt ochförsöka bygga upp positionerna för en framtida produktionsutveckling, har viemellertid velat lägga tyngdpunkten på de generella åtgärderna. I dagens lägetror jag att det är en riktig bedömning. Jag skaU bara uppehålla mig vid två spörsmål innan jag gårin på vad jag har tagit upp I min motion. Det ena är vilken verkan selektivaåtgärder har på konkunensen Inom näringshvet. Det är aUdeles uppenbart att omman ensidigt sätter in selektiva åtgärder och inte kompletterar dem medgenerella bhr det en konkurrenssnedvridning för många företag och branscher.Det kanske specieUt drabbar de små företagen och ger dem en ogynnsamkonkunenssituatlon, eftersom selektiva åtgärder, punktåtgärder, oftast medfören ganska betungande administrativ apparat, en omfattande byråkrati. De småföretagen har som bekant väsenthgt mycket svårare än stöne att klaraadministrativa problem och forcera en byråkrati som måste övertygas medblanketter och formulär av ohka slag. De kommer i det sammanhanget påunderstol. Vidare viU jag understryka orättvisan och det oförmånhga -särskilt för de mindre företagen i arbetsgivaravgiften, den s, k,löneskatten, som man Uka gärna kan beteckna som en sysselsättningsskatt. Det ärju uppenbart att om den skulle avlyftas, skuUe lönsamheten aUdeles omgående bUmycket bättre, SpecieUt skuUe Ukviditeten förbättras, och det är inte attförakta, herr talman, om man tar bort en arbetsgivaravgift på . Manarbetar med ganska stora lönesummor, framför allt i de särskilt utsattabranscherna, t, ex, TEKO-lndustrln, som är en arbetsintensiv bransch där ävenganska små företag får lov att håha sig med relativt många anställda. När det gäller att stimulera sysselsättningen både på långoch på kort sikt är det en grapp som man återigen kan konstatera är bortglömdeller outnyttjad I sammanhanget, och det är just de små företagen. Det finnsInemot 200 000 småföretag här i landet exklusive jordbruket. Industri och servicenäringar finns det ca 80 000 småföretag. Om vi vidare håUer oss till Industrin, så spelar sombekant den mindre och medelstora industrin en utomordenthgt viktig roll. Denstår i dagens läge för drygt halva Industriproduktionen, och det är sålunda enmycket väsenthg Insats som denna industrigrupp gör. Den mindre och medelstoraindustrin har också - vUket är omvittnat. Inte minst från dennatalarstol - en mycket stor betydelse för storindustrins förmåga att effektivthävda sig i konkunensen, framför allt genom underleveranserna. Jag skulle vUjapåstå att många storindustrier helt enkelt är beroende av imderleverantörernaför att över huvud taget kunna vara effektiva i konkunensen både inom landetoch utomlands. Det kan vara intressant att titta på t, ex, verkstadsindustrin,som är vår viktigaste exportindustri. Det visar sig att Inte mmdre än 25 procentav verkstadsindustrins totala Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. produktionäger rum genom underleverantörer till ett sammanlagt värde av 6 mUjarderkronor. Småföretagen har alltså en utomordenthgt väsenthg uppgift i detsammanhanget för den viktiga verkstadsindustrin. Den kanske viktigaste roll som småföretagen spelar äremeUertid den sysselsättningsskapande. Om man räknar'med i genomsnitt treanställda, är det bortåt tre kvarts miljon människor som är beroende för sinsysselsättning av de små företagen. Grovt räknat kan man säga att var sjundesvensk har anknytning till något småföretags verksamhet. När det återigen gäUerindustrin, som är så betydelsefull I sysselsättnlngssamman-hanget, kan det varavärt att notera att den mindre och medelstora industrin svarar för ca 70procent av industrisysselsättningen. När det är fråga om konjunkturstimulerandeåtgärder måste sålunda den mindre och medelstora industrin ägnas alldelesspeciell uppmärksamhet, I motionen 1543 anförs att det I regeringspaketet ingåendeförslaget om Införande av ett investeringsavdrag om 20 procentför Investeringar i maskiner och inventarier, som samtliga rörelseidkare samtjordbruks- och skogsbraksföretagen skaU få göra, bör kompletteras med ettinvesteringsbidrag om högst av anskaffningskostnaden, I motionenföreslås också att detta investeringsbidrag skulle få uppgå tiU 20 mUjonerkronor. Syftet med det här förslaget, herr talman, är tvåfaldlgt,TiU dels är det ett rättvisekrav. De mindre företagen är, som vi har påpekatmånga gånger, tyvän ofta diskriminerade, kanske speciellt i skatteavseende. Detfinns exempelvis en fråga som vi gång på gång kommer tillbaka tiU men där viännu, trots lovvärda försök i motioner och på annat sätt, inte har kunnat fånågon förbättring, och den gäUer Investeringsfonderna, Majoriteten av de småföretagen i varje faU av de minsta drivs inte i aktiebolagsform utan somenskilda firmor. De kan sålunda Inte få utnyttja den skattelättnad sominvesteringsfondsavsättningar utgör, I nu förevarande sammanhang är det ju uppenbart att del av de små företagen på grund av det läge som rått överhuvud taget inte kan uppvisa några beskattningsbara vinster, I den situationenmåste man ändå, herr talman, säga att det Inte kan vara rimUgt att en högredovisad vinst i företaget skaU vara en grund för att man skaU få utnyttja detskatteavdrag som det föreslagna investeringsavdraget utgör. Det är ju nu främst sysselsättningen som är motivet för deoUka sysselsättningsstimulerande åtgärder som föreslås från såväl regeringenssom oppositionens sida. De små företagen har varit oerhört hårt pressade genomskyhöga räntor och jämhårda kreditrestriktioner. De har varit glada om de överhuvud taget kunnat hålla näsan över vattenytan, och de flesta av dem har Intehaft särskUt stora möjUgheter att visa upp några stora beskattningsbaravinster. Därför måste det vara rimUgt att de kan få vara med och göra sinainsatser, dels av rättviseskäl, dels av sysselsättningsskäl, genom atttillerkännas det här i motionen 1534 föreslagna investeringsbidraget. För att man skaU få maximal effekt av desysselsättningsstimulerande åtgärderna, som aUa är överens om, borde manalltså utnyttja den väldiga och latenta reserv som de små företagen utgör.Deras investeringsvUja är häpnadsväckande hög. Det är många som har trott att de pågrund av den hårda pressen skuUe totalt ha tappat sugen, inteha möjUgheter eller vUja att investera. Det har gjorts en mycketIntressant undersökning inom företagarföreningen i , enligt vilken man kankonstatera mycket kort, att de mindre företagen /70 nådde som mått på investeringsvihan har använts gjorda Investeringar i maskiner,inventarier och byggnader, satta i relation till de totala materieUaanläggnlngstlUgångarna. Motsvarande siffror för de större industrierna uppgicktiU . Det är alltså väsentUgt större tal som kanredovisas för de mindre företagen. Jag tycker att det är ett memento som manskall ta I betraktande när man vill stimulera sysselsättningen och få störstamöjUga effekt av insatserna. Utskottsmajoriteten har awisat den här motionens förslagoch säger att man bör pröva detta förslag i större sammanhang. Jag kan intefinna, herr talman, annat än att detta är den obotfärdiges förhinder. Vi vetalla att har utomordenthgt skickhga experter när det gälleratt åstadkomma tekniska lösningar på oUka skatteproblem. Jag tror inte att detskuUe betyda aUtför stor huvudvärk för dem att hitta på en tekniskt lämpUglösning för att kunna reahsera det här förslaget att ge Investeringsbidragtill de mindre företagen. En sådan åtgärd skulle få både en selektiv och engenereU verkan. Den skulle trygga och stimulera sysselsättningen hoshundratusentals människor för vilka de små företagen ger utkomst. Den skuUeäven öka konsumtionsförmågan hos dessa människor. Som jag sade inledningsvisrör det sig i alla fall om tre kvarts mihon människor, och det är aUtsåIngenting att förakta i ett sammanhang där man vUl stimulera konsumtionen.Åtgärden skuUe också få en genereU verkan genom att dessa företags allmännastabiUtet och produktlonsutveckhng på lång sikt skulle komma att stimuleras. Jag skall stanna här, herr talman, och bara yrka bifaU tihde reservationer som representanter står för, med specieU tonvikt lagdpå reservationen 5. Konjunkturstimu-leratide åtgärder, m. m. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandhngar. HenCARLSTRÖM (fp); I motionen 1538 med hen i somförsta namn yrkas att Kungl, Maj;t stäUer medel tih förfogande för stödköp avkantsten. Stenindustrin, inte bara i utan även Inom övrigadelar av landet där stenindustri förekommer, arbetar under synnerhgen besvärhgaförhållanden. Inte minst I ekonomiskt avseende. Branschens folk är emellertidvana vid att klara uppkomna svårigheter och trivs med sin sysselsättning. Motionen 1538 tar upp kantstensindustrins problem iBohuslän, och jag skah då uppehålla mig vid motionens innehåU, Men först Utetrent allmänna synpunkter och upplysningar. Jag vet att när staten inköpte smågatstenoch storgatsten betalade man för smågatstenen ett självkostnadspris på 3:50kronor per Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. kvadratmeter.Priset är ca per kvadratmeter. Skillnaden är givetvis betingadav penningvärdesändringen. Från omkring 1945 tlU 1950 köpte staten kantsten förca per löpmeter och den stenen kostar perlöpmeter. Jag har nämnt detta bara för att belysa att Idén medstödköp icke är ny, utan prövad och det med gott resultat tidigare. Det är ju frnmför aUt i norra delar somkantstenshuggarna finns, och annan industri I trakten kring finnsinte, varför en eventueU omskolning av de komna stenarbetarnaknappast kan medföra arbete i hemtrakterna, LyckUgast för aUa parter voresåledes om sysselsättningen inom det yrke, som dessa arbetare kanske sedanimgdomen ägnat sig åt, kunde åstadkommas hemmavid. Det skulle säkerUgen ocksåbU samhällsekonomiskt bllUgast om de fick fortsätta i sitt normala jobb. Dethar berättats mig, att inför OK:s raffinaderibygge i har man tänkt utbUdabergsprängare vid yrkesskolan I Hunnebo-strand, men de gamla stenhuggarna harinte ansetts lämpUga för den sysselsättningen i , har visat förståelse förstenhuggarnas problem och animerat kommunerna att tidigarelägga vissastenbestäUningar mot att AMS lämnar ett visst bidrag, och det initiativet ärlovvärt. Socialminister lär också vid sitt besök i habhvit Informerad om läget för stenhuggarna. Låt mig tiU sist säga, herr talman, att jag anser densvenska kantstenen av granit så helt överlägsen i kvahtet I förhållande tih denimporterade kantstenen att den är att rekommendera tiU ökad användning. Andrakantskihande material, av cement eUer asfalt, har ju också större sårbarhet vidkontakt med vägmaskiner, snöplogar och hknande redskap än graniten. Om någon, mot förmodan, tror att den svenska stenindustrinsnart kommer att läggas ned vill jag som min uppfattning deklarera att så intebUr fallet, VI har råvarutillgångar fortfarande som väl täcker efterfrågan ävenom den skulle öka - vilket jag hoppas - och vi har en produktionsapparat, somär intakt, med kunnigt folk vid maskinerna. Får stenindustrin det handtag som motionärerna föreslagitär problemet ur världen. Jag ber därför, herr talman, att få yrka bifah tiUreservationen 14 vid punkten 22 i finansutskottets betänkande nr 47, HenFÄLLDIN (c): Jag har begärt ordet för att bU i tillfälle att kommenterastatsministerns sista Inlägg i repUksklftet nu . Det gälldefrågan om våra privata samtal. För det första: Ingen känner bättre än statsministerndebattreglema här i kammaren. Mot den bakgrunden finner jag det mycket anmärkningsvärtatt statsministern inte håUer sig för god för att göra ett stort nummer av dehär samtalen när han vet att jag på grund av debattreglerna är förhindrad attgå i svaromål. För det andra: I sak har följande hänt. den 15oktober - i den s, k, remissdebatten deklarerade jag mitt intresse av en såbred lösning som möjUgt av sysselsättnings- och konjunkturfrågorna. markeradedetta genom att vägra kommentera eller betygsätta de förslag som hade gettsoffenthghet. veckan därpå - vlUestatsministern och statsrådet tala med mig i ett helt annat ärende och såskedde, I anslutning tlU detta samtal kom frågan om konjunktur- ochsysselsätt-ningsåtgärderna upp. Jag skall Inte gå In på hur detta samtalförlöpte -bara konstatera att något som helst bud inte lades från något håll.Därefter har jag varken från regeringen eUer från socialdemokrater ifinansutskottet fått någon som helst invit, I utskottet försökte vi från oppositionssidan, med tankepå nödvändigheten av att så snabbt som möjUgt få allmänt verkande ekonomiskpoUtls-kaåtgärder Insatta, vinna förståelse för så omedelbar behandUng som möjUgt, Inteheller inför denna situation förmärktes någon reaktion som tydde på Intresse aven samförståndslösning. Socialdemokraterna röstade ner denna möjUghet, beslutade riksdagsgrupperna omtrepartlöverenskom-melsen, 1 den aUmänpoUtlska debatten frågade jagstatsministern i mitt huvudanförande: "Vad är orsaken tiU att regeringen,som ändå är en minoritetsregering, inte har tagit vara på möjUgheterna attsätta sig ner och resonera?" Denna fråga skaU ses mot bakgrund av vad jagnyss har redogjort för beträffande utskottsbehandUngen som jag också hänvisadetiU I anförandet, 1 en repUk 1 samma debatt noterade jag att"socialdemokraterna, regeringspartiet, har icke velat göra något för attfå I gång denna diskussion", I minauttalanden Ugger inga ohemula beskyllningar. På frågor har jag bejakat att jag har talat medstatsministern om dessa frågor men tillagt att våra privata samtal ger jag IntetlU aUmänheten, Därvidlag hyUar jag samma princip som statsministern. Detta är vad som förevarit. Vad som därutöver skrivs ellersägs av andra än mig kan jag inte ta ansvaret för. Detsamma gäUer naturUgtvisför statsministern. Medan jag ändå har ordet vlU jag säganågonting också om det återremissyrkande som har stäUts, Avsikten med det haruttalats vara att återremissen skall ge möjUghet för utskottet att formuleraett yrkande, som går ut på att bostadstilläggen skaU gälla för famUjer med barnupp och att kompensationsgraden till kommunerna skall vara 60procent. Ett beslut med detta innehåll skaU jämföras med utskottets förevarandemajoritetsförslag, där kompensationsgraden är föreslagen tlU . För vår del kan vi Inte biträda ett förslag som ökarkommunernas kostnader på två sätt. Vi kan inte ena timmen stå här i riksdagenoch beklaga att kommunalskatterna stiger, med de konsekvenser detta har förlåginkomsttagarna, och nästa timme ta ett beslut som försämrar kommunernasekonomi. Därför, herr talman, kommer vi icke att biträda återremissyrkandet. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, nt m. Jag vet inte varför upplevde detsom så viktigt att läsa upp sitt anförande här. Att han var något pressadframgick väl av att han sade att jag icke skuUe ha föht goda debattregler. Jaggjorde I min sista rephk Inte något stort nummer av detta utan gav I stort settbara ett kvitto på besked om de kontakter som förevarit. Men det är ändå ganska intressant att se hur det går tillatt avUva myter, I en månads tid har man från sida på ohkanivåer riktat häftiga angrepp mot socialdemokraterna för att vi självtlUräckUgtoch hänsynslöst har underlåtit att ta några som helst Initiativ UU en bredarelösning av de ekonomiska frågorna och avvisat varje tanke på samförstånd. Manhar sagt att i det läget har inte haft något annat val än enborgerUg trepartlUnje I frontställning mot socialdemokratin. Jag skall Interikta några beskyUningar mot de centerpartister runt om i landet som med storintensitet har drivit den hnjen. Jag förmodar att de har varit i god tro. svär sig fri från ansvaret för dennapropaganda, och det tycker jag är bra. är han tvungen att citera enmening ur sitt eget tal som jag hänvisade tiU, Han säger:"Vad är orsakentill att regeringen-- inte har tagit vara på möjhgheterna att sätta signed och resonera?" Det finns i sammanhanget Ingen hänvisning till någonutskottsbehandhng, och det var regeringen som utpekades. Det är kanske inte såkonstigt att en del av partivänner - rätt många av dem fått ettfelaktigt intryck av vad som faktiskt inträffat. Jag skall inte heller gå in på vad vi resonerade om. Detgavs inget bud, säger , Jag vill bara konstatera att om jag tarInitiativet tiU resonemang, så sker det under två förutsättningar: dels att detfinns ett intresse för en bredare lösning, dels att vår egen position Inte ärlåst I alla avseenden. låste emellertid situationen den 2november -det är ett poUtiskt faktum som vi bara har att konstatera. Men vaddet här har gett är detta: det kommer inte att gå att skyUa på ossoch säga att regeringen inte tagit något initiativ eUer gjort någon Invit i denhär frågan. HenFÄLLDIN (c): Låt mig till statsministern säga att det är bra att handeklarerar att det inte finns några uttalanden från min sida där jag kan sägasbestrida att statsministern och jag talat vid varandra i denna fråga. Det ärbra att det blev sagt av statsministern. Statsministern säger också att han Inte riktar någrabeskyUningar mot centerpartister ute i landet - de har handlat I god tro. Ja,det är riktigt att de har handlat I god tro. Vad de uppenbarhgen har åberopatär det konstaterande jag gjorde I debatten , då jag anklagaderegeringspartiet och regeringen för att icke ha satt sig ned för att diskuterade här frågorna. Jag vidhåller att det var mot bakgrunden av vad som skedde Iutskottet. Det kan icke ha gått statsministern och andra I regermgen förbi atttidsfaktorn för oss var mycket viktig. Det var verkhgen inte en procedurfråganär vi I utskottet försökte åstadkomma att vissa åtgärder skuhe få verkan såsnabbt som möjUgt. Det var I detta läge somsocialdemokraterna röstade ned de framstötar vi gjorde i utskottet och försöktegöra gällande att detta enbart var procedurfrågor. Det är här bedömningarna skfljer sig; det är väl hka braatt vi noterar det. VI för vår del har ansett det nödvändigt att sättaåtgärderna I kraft så tidigt som möjhgt.