prot · FU0946 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag uppfattade det så att intresset skuUe ligga pä det område somgäller människomas aUmänna rättsmedvetande i samband med något specieUtproblem. Tar man på sig den uppgiflen i en utredning tycker jag nog -jag sägerdet med alla reservationer, ty jag har inte undersökt saken - att man har givitsig in på någonting som mera har karaktären av forskningsuppgift änutredningsarbete, och då finns del faktiskt andra vägar att lösa de intressantafrågorna. FruSUNDBERG (m): Jag vUl alldeles speciellt tacka finansministern för den Ang. remissbehandlingen av regionalpoUtiskahandlingsprogram (länsprogram 1970) här senaredelen av svaret, som gav mig belydligl noggrannare upplysningar och ävenfinansministerns personliga syn pä frägan. Lål mig dra en paraUeU medabortulredningen, som också har fått medel tUl undersökningar. Den har varittvungen att göra dessa ytterligt känsliga motiv- och attitydundersökningar, somjag talade om. Jag accepterar finansministerns synpunkler i fråga om attgä utanför direktiven. Men det kan ju vara sä alt de undersökningsresultat manfär fram pekar i motsatt riktning mot dUektiven. Då är aUtså frågan; SkaU manstoppa en undersökning, om man från departementschefens sida kan riskera att desynpunkler som har förts fram i direkliven icke har gehör hos berörda parter,hos aUmänheten eUer vUka del nu gäUer? Men jag fick i alla fall, tycker jag, en generösförklaring av finansministern, och jag är tacksam för det. Jag är ocksåmedveten om att utredningsuppdrag i mänga fall, inte minst i vårt kompliceradesamhälle, innebär att kommittéer stäUs inför frågor som i viss män ärforskningsbe-tingade. Därför mäste vi ju anlita experter av olika slag. Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. remissbehandlingen av regionalpoUtiska handlingsprogram(länsprogram 1970) Herr inrikesministern erhöU ordel för attbesvara () i kammarens protokoU för intagna fräga, nr126, till hen civilministern, och anförde: har frågat civUministern om hananser det rimligt att kommunerna vid remissbehandling av Länsprogram 1970erhåUer endasl ett fåtal exemplar av programmet och att remisstiden är endasttvä månader och om han avser att få lUl stånd en längre remisstid. Frågan haröverlämnats UU mig för besvarande. När det gäUer frågan om del antal exemplar av Länsprogram1970 som har gätt ut tUl kommunerna som underlag för remissbehandlingen visaren underhandskontakt med länsstyrelserna, att ett stort antal exemplar harsänts ut i de flesta faU. I det fätal län där endast ett begränsat antalexemplar tUlställts varje kommun har kommunerna på begäran fält fler exemplar. Remisstiden angavs redan i anvisningarna för Länsprogram1970 liU . Kortare remisstider kan ha satts ut mengrundas dä pä överenskommelser i de berörda länen meUan av Svenska kommunförbundel. Jag vUl dessutom erinra om altkommunerna på olika sätt fortlöpande har deliagil i programarbetet.Remissbehandlingen har därför främst lUl syfte att kommunerna skaU ta definitivstäUning tUl ett material som i stora stycken redan är känt för dem. Jag kan ocksä nämna att tidpunkten för länsstyrelsernasslutredovisning tiU Ulrikesdepartementet har senarelagts så attlänsstyrelserna får möjlighel att förlänga kommunernas remisstid med Uka mångaveckor som stridsälgärderna i ärels arbetskonflikter har varat. Fra SÖDER(c); Jag ber alt fä tackainrikesministern för svarel pä min enkla fräga. Den kanske kan förefalla myckel enkel, men i realitetenberör den problem, vUka är brickor i det spel som pågar eUer borde pägä överhela landel när kommunerna skall yttra sig över länsstyrelsernas förslag iLänsprogram 70. Dessa remisser skaU ligga lill grund för det regionalpolitiskahandlingsprogram som vi förväntar frän regeringen . Det kankonstaleras alt detla är en form av riksplanering som kommer att få avsevärdastyrningseffekter för den framtida samhäUsutvecklingen. Arbetet är alltförväsentligt för att fä bedrivas under tidsnöd. Kommunernas förtroendevalda ochtjänstemän borde från början ha givils förutsättningar att bearbeta deltamaterial under gynnsammast möjliga förhåUanden. Det kan nog inte sägas havarit fallet, då i vissa kommuner det arbetsunderlag som lillhandahåUils fränlänsstyrelserna varit mycket knappt. säger herr statsrådet att det är lämligen val beställtmed detta och att det varU rält många exemplar som gätl ut. Enligt de uppgifterjag fått är delta inte helt rikligl, men jag hoppas alt om misstag har begåtts,dessa rättas tiU med det snaraste. Jag vet att det finns kommuner somfortfarande inte har fåll mer än elt eUer tvä exemplar av programmet, och i mångakommuner har man fått två till fem exemplar. Remisstiden har i de flesta faU rört sig om två månadereller mindre, och trots vad som här sägs av statsrådet har man alltså lagil lUlen mycket knapp remisslid för kommunerna. Del ger inte uirymme för kommunernaatt tillräckligt grundligt penetrera det förslag som framlagts. I dessaremissvar skall man ju analysera den egna kommunens framlida utveckling irelation lill hela regionen, och det är en mycket viklig uppgift. Som underlag i det av länsstyrelserna utarbetadeLänsprogram 1970 används för investeringsdelen malerial frän KELP 69, denkommunalekonomiska långtidsplaneringen. Sedan den ulredningen gjordes harkommunernas investeringssitualion, som alla kommunalt engagerade vet, i bådeprimär- och sekundärkommunerna avsevärt förändrats bl. a. pä grund av det härdakreditläge som har rätt. För att ge länsstyrelserna elt aktuellt underlag förplaneringen mäste kommunerna i sina remissvar lägga ner ett omfattande arbeiepä att redovisa det nya invesleringsläget. Jag ser här all remisstiderna är avsedda att förlängas,och det hälsar jag med tUlfredsstäUelse. Men jag anser inle all denkonfliktsituation som förevarit borde ha utgjort enda underlaget för en längreremisslid, även om det här förbättrar situationen. Jag skulle också vUja betonaall det hade varit viktigt att man hade fått ett bredare underlag i kommunerna,så att det t. ex. i direkliven hade ställ att kommunfuUmäktige skulle ha fåttla del av materialet. I det här fallet är det ofla endast kommunstyrelsen ochsamarbelsnämnderna som fär yttra sig. Ang. remissbehandlingen av regionalpoUtiskahandlingsprogram (länsprogram 1970)' Jag kan hålla med om att frägankanske är enkel och alt saken borde kunna ordnas genom ett telefonsamtal tUllänsslyrelsen - då hade det varit möjligl att få flera exemplar av Om åtgärder till skydd mot radongas i gmvor När det gäUer remisstidens längd sade jag att den var sattlill . Och jag tror alt i allmänhet får vi säga att det är inle möjligt,med de anspråk som inte minst har att vi skaU komma snabbt framåt medavgörandena, alt ge väsentligt längre remisslid. Jag vill erinra fra Söder om -och jag hoppas kommer ihåg det sä småningom, när vi skaU diskuteradessa frågor här 1972 att på oUka sätt har uttalat ett önskemål omatt arbetet skuUe bedrivas snabbt. Jag kan t. o. m. visa att när vipresenierade det regionalpoliliska programmet, sä anfördes det mot attregeringen inte redan vid det tiUfället kunde presentera det fuUständigaprogrammet. Vi är ocksä medvetna om aUa de svårigheter som hör sammanmed kommunreformen osv., men om vi hade sagt att detta ger oss förevändning altskynda långsamt, dä hade jag hafl en ursäkt för all inte driva detta arbete,som tar sä mycket av både tid och krafler i anspråk i departementet. Men jaghar tolkat saken sä att det var angeläget för att snabbi fä dennaplan. När statsrådet säger att vi inte skuUe ha tidatt vänta någon månad eUer varför inte ett par pä remissyttrandenafrån kommunerna, så tror jag det är att misstolka den lidigare inställningen.Naturligtvis är det angeläget att vi så snart som möjligl fär det översiktligaregionalpolitiska handlingsprogrammet, men tvä tycker jag intebetyder så förfärligt mycket i det sammanhanget, när man i sill arbete ule ikommunerna - jag vet att man där hyser oro för att inte tUlräckligl grandligtkunna bearbeta materialet - riskerar alt avhända sig sina möjligheler attpåverka kommunernas egen utveckUng. Då tycker jag att det kan vara värt denväntan som ett par månaders längre remisstid skulle innebära. Jag vUl också säga att det kommande regionalpolitiskahandlingsprogrammet ju också mäste bygga på helt korrekta uppgifter, så att viså längt möjligl undviker negativa effekter i samhäUsplaneringen framöver. Överläggningen var härmed slulad. §7 Om åtgärder till skydd mot radongas i gruvor Hen socialministern erhöll ordet för att besvaraherr (vpk) i kammarens protokoll för intagna fräga, nr127, och anförde: har frågat mig om jag kan upplysaom upptäckten av cancerhotande radioaktiv gas, benämnd radongas, i svenskagmvor och därvid specieUt Bergslagsgruvorna, föranlell vidtagande avskyndsamma skyddsåtgärder respektive instruktioner om sådana, och om sä inte ärfallet, om nägol initiativ kan påräknas från min sida. Radon är en radioaktiv gas som emanerar frän ämnen sominnehåller radium. Eflersom radium finns i små mängder bl. a. i marken och i byggnadsmaterialförekommer radon naturligt säväl utomhus som inomhus. Radon bildar dolterprodukteri partikelform som också är radioaktiva. Höga i andningsluften av radonoch, framför allt, dess dolterprodukter torde kunna innebära ökad risk förlungcancer. Slalens strålskyddsinslitut har bedrivitforskning rörande förekomsten av radon. När man företogmätningar i nägra svenska gruvor fann man oväntal höga radonhalter pä vissaplatser. Fynden antydde att radon i gruvorna skulle kunna utgöra etl hälsoproblem.Ett nära samarbete inleddes därför mellan strälskyddsinstitutet ocharbetarskyddsstyrelsen. Strålskyddsinslitutet genomförde snabbi enöver-siklsmätning i samtliga gruvor. Därefter inleddes mer detaljerade undersökningari gruvor där radonhalten syntes vara högst. ParalleUt med dessa undersökningarpågår ell målinriktat forskningsarbete, som omspänner ingäende studier av olikafaktorer som kan påverka radonhalten säsom ventilation, fuktighet, temperaturm. Hygieniska riktvärden för radonkoncentration har fastlagtsav internationella (). harrekommenderat att dessa värden skall tiUämpas. TUlsammans medarbetarskyddsstyrelsen har institutet utarbetat rikllinjer för bedömningen averhållna mätresultat. Dessa kommer att följas upp med anvisningar om skyddsåtgärder.De mälningsresullat som man har fått fram har delgells berörda gruvföretag.Åigärder har inletts för att snabbt nedbringa radonhalten. Inom såväl arbetarskyddsstyrelsen som specialinspektionenför gruvor har man uppmärksamheten fäst pä radonförekomsterna. Ett omfallandearbete pågår för att lösa de problem som är förknippade med radonel och för attsnabbt fä liU stånd skyddsåtgärder där sädana bedöms behövliga. I anslulninghärtill vUl jag erinra om att arbetarskyddsslyrelsen genom en ändring iarbetarskyddskungörelsen har fått ökade befogenheler att ingripa molhälsofarliga luflförhållanden pä arbetsplalserna. Om åtgärder till skydd mot radongas i gmvor HenHAGBERG (vpk): Jag får tacka socialministern för svaret pä min fräga. I press, radio och TV har del pä senare lid förekommiluppgifter om all man upptäckt förekomst av radioaktiv gas i gruvorna. Arbetarnai gmvorna har blivit betänksamma och undrar hur det förhäller sig med riskernamed denna gas. Tyvärr är det sä att de flesta arbetarna i gruvorna inle kännertiU vUka faror som kan hota dem - de kan bl. a. fä lungcancer och specieUt därökare. Resultatet av mätningarna i gmvorna har inle trängt ut till arbetarna.Upptäckten av radongas i svenska gruvor är ju relalivl ny. Därför mäste delvara en förslahandsfråga att sprida detaljerad upplysning om denna upptäckt. Slatens strålskyddsinstUut, som har ställ för undersökningarna,har konstaterat att värdena i många gruvor ligger över det gränsvärde som ärfaststäUt. För att undanröja det här faromomentet måsle en förbättring ske avventUationen i gruvorna. Enligt vad jag kunnat erfara är det här företagarna ochföretagsläkarna som bedömer i vUken omfattning man skaU vidta ätgärder - så hardet åtminstone varU hUtiUs. Arbetarparten har i mycket Uten utsträckning Om tillsättande av en kommission för nyöversättning avBibeln eller inteaUs fått la del i arbetet på att förhindra förekomsten av radongas i gruvorna.Det verkar vara en viss sekretess kring denna fråga, som mätte vara mycketolycklig för frågans behandling. Resultaten måsle redovisas, och vidtagna ochplanerade åigärder måsle redovisas öppet. Socialminislern säger i svarel att skyddsåtgärder ochinstruktioner kommer att utarbetas. Det hälsar jag med tUlfredsstäUelse. Jaghoppas att del blU snabbt. Del är med inlresse jag kommer all följa frågansulveckling och se vUket resultat det blir. , herr talman, vUl jag bara betona denna frågasallvarliga art och hoppas alt arbetarskyddsslyrelsen, som fick ökadbefogenhet all ingripa mot hälsofarliga luftförhållanden, kommer alt la itu meddetta problem med stor krafl. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om tillsättande av en kommission för nyöversättningav Statsrådet fm erhöU ordetför att besvara i (fp) i kammarens protokoll för den 11mars intagna fråga, nr 128, och anförde: i har frågat mig, närjag avser att tiUsätta den av 1963 ärs bibelkommitté föreslagna kommissionenför nyöversättning av . Jag är glad all kunna svara att förberedelsearbetet förtillsättandet av kommissionen nu fortskridit sä längt, att endast ett parpersonfrågor återstår all lösa. Jag räknar därför med all utredningsarbetetskall kunna sältas i gäng . Hen i Slockholm (fp); Jag skulle tro att det finns en ganskabetydande opinion som delar min tillfredsställelse med det svar som statsrådetMyrdal har lämnal på min fråga. Det blir alltså inom en nära framlid som fär la itu med den svåra uppgiften att söka ge oss ennyöversättning av . Duger då inte den gamla nu gällande 1917 årsbibelöversättning? har i varje faU länge efterfrågat ennyöversättning - inle bara den tredjedel av riksdagsledamöterna som lUlhör denkristna gruppen. stäUde sig positiv tiU i denna sak. Redan som litterärt verk, läst av säkerligen enbred aUmänhet som just säaant verk, synes vara i behov av en språkliggranskning eUer modernisering för att göra den språkligt mera tillgängUg för säbreda grapper som möjligt och förstådd av oUka skikt inom befolkningen. Det ären bildningsfräga, enligl min mening, eflersom så myckel av även modernskönlitteratur har sin utgångspunkl i , dess gestalter och miljöer. Menman skaU heller inte glömma all själva översättningen frän grundtexterna tycksvara behäftad med brister och därför behöver grundligt granskas. Viktigt är atthela synen på dessa texter har ändrats. nyatextfynd har tUlkommit och svenska språket har också undergått förändringar somskapar nya semantiska problem. För den ganska stora del av befolkningen somsöker sig tUl för att fä svar på de s. k. djupare frågorna måste detockså vara av största vikt att bibelöversättningen blU så texttrogen sommöjUgt. Här finns givetvis stora spräkvetenskapliga, teologiska och kyrko- ochkulturhistoriska problem att lösa, problem som det kommer att ta tid att tackla. Jag upprepar alt det är mycket tiUfredsstäUande att man nukan räkna med all en kommission snart kommer att gripa sig an med de problemsom dras upp i denna digra volym Nyöversättning av , etl verkvUket redan som sådant är imponerande och som vid läsningen ger enföreställning om problemens komplicerade natur och svårighetsgrad. Får jag,herr talman, komma med ett par kompletteringsfrågor? Hur blir det med ? Bibelkommitténföreslog en särskUd utredning om den delen av . BUr del en sådanutredning? Blir det för övrigt tvä Bibelversioner? Det var man också inne pä. Ang. öppethållandet av skogsvägar för vilka statsbidragutgår Jag skall kort besvara kompletleringsfrågorna. Avsikten är att man, som man tUlsätter enkommission för en nyöversättning av enligt de rikllinjer somfinns uppdragna i kommittébetänkandet, också skuUe lULsätta en förberedandekommitté för översättning av . Den senare kommittén skullealllsä inte direkt fä översättningsuppdraget men skulle få möjlighet attframlägga ett förslag tUl de riktlinjer enligt vUka det fortsattaöversättningsarbetet även av skuUe försiggå. Hen i (fp); Jag är mycket tacksam för dessa kompletterandeupplysningar. Jag har haft en motion i denna fråga. I denna tog jag även uppremissmaterialet, de yttranden som avgivits kring detta betänkande. Det ärsäkerligen ett mycket värdefuUt material. Jag undrar bara om det skulle kunnagöras aUmänt tiUgängligt i en eUer annan form och aUtså inte stanna inom denenhet som sysslar med dessa frågor inom . Kan man tänkasig del? Det är myckel annat sådant material som publiceras till och med ibokform. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. öppethållandet av skogsvägar för vilka statsbidrag utgår Herr jordbruksminislern erhöll ordet för attbesvara (vpk) i kammarens protokoU för intagnafräga, nr 116, tiU hen kommunikationsministern, och anförde: har frågat chefen förkommunikationsdepartementet om han har uppmärksammat att med slalsbidragsgivningförbundna vUlkor att håUa skogsvägar öppna ej synes ha avsedd effekt Ang. öppethållandet av skogsvägar för vilka statsbidragutgår och om hani delta läge är beredd alt ta initiativ tUl införande av lagfäst skyldighet attöppelhålla sådana vägar för aUmänl utnyttjande. Frägan har överlämnats till migför besvarande. Jag vUl först påpeka att statsbidrag tUl byggande avskogsvägar endast i vissa beslämda faU är förbunda med viUkor alt hälla vägenöppen för allmän trafik. Dessa fall, som frågan således måsle avse, gällerskogshuvudvägar som är av särskild betydelse ur fritidssynpunkl och tUl vUkaförhöjt statsbidrag utgått. vUlkor för statsbidrag liU dessa vägar ärnämligen att vägen inle utan medgivande fär stängas av under enviss tidsperiod, i regel 20 är. De här aktueUa vägarna är dessulom som regelberättigade lUI underhållsbidrag enligt kungörelsen (1952:793) angåendestatsbidrag tUl enskild väghållning. Därigenom finns ytterligare garanti föratt vägarna håUs öppna för aUmänheten. Det måste dock observeras attförhållandena i vissa faU såsom vid tjällossning eUer andra trafikhinder kan tvinga fram all även dessa vägar liUfälligtvis avslängs för allmänheten. Den ordning som råder ger enligt min uppfallningtiUfredsstäUande garanti för all de akluella vägarna hålls öppna för allmäntnyttjande. HenLORENTZON (vpk): Jag vUl tacka jordbruksministern för svaret pä min fräga.Däremot mäsle jag dock redan nu meddela att jag inte alls är tiUfredsstäUd medsvaret. Det sisla som sägs, nämligen alt den ordning som råder enligtjordbruksministerns uppfattning ger en tUlfredsställande garanti för alt deaktueUa vägarna hälls öppna för allmänt nyttjande, stämmer ju inte alls medverkligheten. Lål mig dä bara med nägra ord försöka berätta varför denna frågahar aktualiserats jusl . Orsaken liU alt denna fräga har blivit ställd är denomfattande initalion och det utbredda missnöje som råder bland befolkningen,inle minst i , med de privala skogsbolagens handlande, då de avstängerskogsbUvägar och pä stora skyltar meddelar att all prival biltrafik ärförbjuden. Personligen har jag vid flera liUfäUen under resor ule i oUka delarav landet av befolkningen blivit uppmärksammad pä jusl dessa missförhåUanden.Vad befolkningen vill och fordrar är all lagstiftar i denna fråga.Man kan helt enkelt inle förstå alt dä dessa skogsbUvägar har anlagts medhjälp av allmänna medel skogsbolag skall ha rätt att slänga vägarna förallmänheten. Se exempelvis pä den gamle skogsarbetaren. Del finns gottom sädana i . Han har utklassats ur produktionen. Han är lUl åren kommenoch inte längre vinstgivande för de privala skogsbolagen. Det kan för honom bUett aktningsvärt tUlskott i hushållskassan pä hösten när lingon och blåbär ärmogna. Men då mäste han för det säUskap som han har använda den gamla bilen föratt komma tUl de bästa bärställena, och dä har skogsbolagen låst vägarna medkraftiga läs. Det talas så intensivt om stöd liU glesbygderna.Riksdagen har anslagit pengar till detta ändamål. Men när det gäller en såenkel sak som att underlätta för folket i dessa bygder att skapa sig enextraförtjänst genom bärplockning stannar det hela genom skogsbolagens oginhet.Vi har därtill de mänga människor som vill borl frän tätorternas buller och avgaser, som vill fiska, ströva i skog och mark, klättra iberg och göra utflykter med familjen, men skogsbolagen säger stopp. Frägan om skogsbilvägarnas öppethäUande för allmänhelen äringen ny fräga. Den har stötts och blötts under åtskilliga år, men lagar ochförordningar tycks vara skrivna lUI skogsbolagens förmån. Är det ändå inle påliden, herr statsråd, all denna fråga snabbehandlas tUl förmän för folkel? Del har berättats mig att missnöjet är sä stort ule blandfolk, att man helt enkell har sprängt sönder skogsbolagens järnläs. Pä dettasätt har dessa lagar och förordningar samt skogsbolagens uppträdande inspireratfolk lill att bU lagbrytare. Missnöjet är aUmänt känt. Ang. öppethållandet av skogsvägar för vilka statsbidragutgår Jag är ledsen över att inte ärtillfredsslälld med mitt svar. Men har tyvärr kommit in på felvägar. Vi talar om helt olika vägar. Han har nämligen frågat mig om jag haruppmärksammat att med slalsbidragsgivning förbundna vUlkor att hälla skogsvägaröppna ej synes ha avsedd effekt och om jag i detta läge är beredd att tainitiativ lUl lagfäst skyldighel att upprätthälla sädana vägar för aUmänlutnyttjande. De vägar som har frågat mig om hartUlkommit , dä fattade beslut om dem. Vi har för närvarandeungefär sädana vägar. Om kan finna någon enda sädanväg som bolag eller någon annan har avstängt, är jag beredd att lainitiativ liU att vägen öppnas. lalar om helt andra vägar, som inle ärförbundna med vUlkoret alt de skaU vara öppna för allmänhelen, aUlså de vägarsom har tillkommit enbarl för skogsbruket. Med dem finns inle nägra viUkorförknippade att de skaU vara öppna för allmänheten. Pä dessa vägar StäUer manhell andra anspråk belräffande standarden. De är aUtså så konstruerade att debara skaU tåla de ganska begränsade belastningar som förekommer inom skogsbruket.De är därför inte öppna för en aUmänn trafik. Jag kan emeUertid fästauppmärksamheten pä alt har att behandla en motion just i dettaärende, där man önskar utsträcka möjlighelerna all fä fram bällre skogsvägaroch ändra statsbidragsgivningen så all även dessa skogsvägar i störreutsträckning kan slå öppna för allmänhelen. Men, , jag har svaratpä den fräga som hen Lorentzon har stäUt. Hade formulerat sinfråga annorlunda så hade svaret blivit annorlunda. Men, som sagt, den väg somherr Lorenlzon beträdde följde jag snäUl och troget. HenLORENTZON (vpk): Ja, herr stalsräd, det ligger ju UU på del här sättet altskogsbolagen genom de lagar och förordningar som finns har möjligheter althandla pä det sätt som de gör. Det beror pä vUken bidragsgivning man självanser att man behöver. Det stär klart och tydligt utsagt att gäller detskogsväg som ur fritidssynpunkt anses vara av särskild betydelse, kan bidragutgå med högst eUer också med högst om öppethållandet av skogsvägar för vilka statsbidragutgår Om nu skogsbolagen anlitar de högsta bidragen vidbyggandet av skogsbilvägen, äger bolagen inte rätten att avstänga vägen ulanlänsstyrelsens medgivande. Men är det ju sä alt skogsbolagen inte anlitarden högsta bidragsformen, och pä det sättet slipper man undan. Enligtuppgifterna finns det ju rätt stora medel anslagna tUl dessa ändamäl, menskogsbolagen använder sig inle utav dem. Och på det sättet tolkar de svenskajuristerna den svenska lagen. är det ju ändå 30 är sedan vi fick kungörelsen 1943:530och har ändringar tiUkommit. har det socialdemokraliskapartiet suttit i regeringsställning och låtit svenska jurister tolka lagarnatUl skogsbolagens förmän. Det är ju det som frägan gäller. Att missnöjet är välgrundat är aUmänt känt. Det kännerstatsrådet säkerligen tiU om han rest i och ute i glesbygderna. Dethar berättats mig att exempelvis Svenska cellulosabolaget har satt järnbommarför vägar som använts av människorna i dessa områden under århundraden. Hur komCeUulosabolaget över skogarna i ?