prot · FU09137 · 1971-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för . § 2 Ang. handelsblockaden mot Herr utrikesministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 25november intagna fråga, nr 393, och anförde: har frågat mig om regeringen ärberedd att I verka för att handelsblockaden mot den UlegalaSmlth-reglmen Inte upphävs förrän majoritetsstyre utlovats tUl befolkningen iRhodesia. Den uttalade redan den 11 november1965, den dag ensidigt förklarade sig fritt, att vi "inom FörentaNationerna konsekvent hävdat att ett självständigt måste ha en regimsom ger rimliga garantier för alla invånares pohtiska, ekonomiska och socialarättigheter". Detta har alltsedan dess varit vår ståndpunkt, och jagupprepade det med anledning av överenskommelsen meUanden brittiska regeringen och den rhodesiska regimen. Sedan FN på brittisk begäran påbjudit ekonomiska och andrasanktioner mot den olagliga regimen i har den svenska regeringenlojalt tUlämpat dessa, och all handel med har avbrutits enligtsärskild lagstiftning. Vad beträffar sanktionernas fortsättande efter den nuträffade överenskommelsen är det , vari som bekant ejär medlem, som har att ta ställning därtill. Något förslag att sanktionernaskaU hävas har inte framlagts. fortsatta agerande i FN i dennasak kommer att präglas av den principinställning, som jag inledningsvisredovisade. Jag tackar utrikesministern för svaret på min enkla fråga. Såvitt jag förstår är vi eniga i bedömningen att denbrittisk-rhodesiska uppgörelsen Inte Innebär något löfte om demokrati ochmänskligare förhåUanden för den afrikanska majoriteten i . För vad ärdet man lovat de fem mihoner afrikanerna? Jo, att de av dem som uppfyller sammakrav som stäUs på -vita när det gäller Inkomst, förmögenhet och utbildningenligt mycket invecklade regler skah få rätt att besätta Uka mångaplatser i den rhodesiska som vähs av 250 000 vita. Det kommeratt ta tid innan man når dit, eftersom de flesta afrikaner i Om hjälp tiU den s. k. Mislones-kolonln i dag somett resultat av den vita minoritetsregimens medvetna politik saknar denutbildning och den ekonomiska ställning som krävs för rösträtt. Vissa bedömaretalar om att det tar , andra räknar med att det kan ta dubbelt så långtid. Vem som än har rätt på den punkten så hgger det I systemets karaktär atten vit röst även när författningsreformen om man nu vågar kalla den så - ärhelt genomförd kommer att vara 20 gånger mera värd än en afrikansk. Dessutomkommer varannan av de platser som afrikanerna får rösta på att tillsättas avett av regeringen betalt och såvitt man kan förstå också helt kontrollerat hövdingaråd. Nästa steg sedan paritet mellan antalet svarta och vitaparlamentsledamöter uppnåtts är att tio ledamöter skall väljas på en föreuropéer och afrikaner gemensam vallängd. Detta innebär i praktiken att löftetom majoritetsstyre för afrikaner reducerats till vissa möjligheter att i enoviss framtid få en eller annan rösts övervikt i ett då eventuellt existeranderhodesiskt parlament. Hur groteskt det än kan förefalla oss upplevs dennauppgörelse på rhodesiskt håU som en eftergift för demokratiska strävanden. Manhar, om än bara i till ganska litet förpliktande formuleringar, ändå tvingatsmedge att också den afrikanska majoriteten har rätt till viss politisksjälvstyrelse, har visst människovärde. Det har tydligen frestat på, men sanktionernamot som påbjudits av har ändå uppenbarligen varitså pass effektiva att den uppoffringen ansetts värd att göra. För oss andra måste slutsatsen av detta bli en annr n. Vimåste hålla på att sanktionerna skall fortsätta, och jag utgår, herr talman,ifrån att utrikesministerns svar här Innebär att vår FN-delegatlon harsådana Instruktioner som gör det möjhgt för den att med all kraft säga nej tillaUa försök att upphäva sanktionerna innan löfte om majoritetsstyre förbefolkningen i har givits. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Om hjälp till den s. k. Misiones-kolonin i Herr utrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den30 november intagna fråga, nr 395, och anförde: har frågat vilka åtgärder jag ärberedd att vidtaga för att nödlidande medlemmar av den s. k. Misiones-kolonin iArgentina, som ej får periodiska understöd från , skallkunna få sådan hjälp. Ambassaden i Buenos Ahes och harunder föht UtveckUngen bland de s. k. Misiones-svenskarna. Periodiskaunderstöd har efter hand som ansökningar härom kommit in tilldelats dem somvarit svenska medborgare eUer som i samband med sådan ansökan kunnat upptastill svenska medborgare. beslutar omsådana understöd. uppbär åtta svenskar i Misiones periodisktunderstöd. En utredning pågår om understöd till ytterligare etttrettiotal personer som möjligen kan vara svenska medborgare. Det är för tidigtatt uttala sig om vad utredningen kommer att leda . Hen WIRMARK (fp): Jag tackar utrikesministern för svaret på min enkla fråga,som gäller åtgärder för svenskkolonin I Misiones, dvs. de efterlevandesläktingarna till de ca 5 000 svenskar som emigrerade dit för meUan 60 och 80år sedan. En social katastrof hotar denna grupp, som är stolt över sitt svenskaursprung och med pietet vårdar sitt svenska kulturarv. Det är inte första gången som denna fråga diskuteras iriksdagen. Är 1964 ställdes en enkel fråga I denna angelägenhet av herrGustafsson i , och då förklarade från regeringsbänken att hanvar övertygad om att initiativ som kunde bh aktuella skulle tas. Då fick tvåpersoner understöd. säger utrikesministern att antalet stigit UU åtta.Samtidigt vet jag att en redogörelse översänts UU UD, som visar att 49 personerär i behov av understöd. Det är alltså Inte bara fråga om de nu aktuella 30personerna utan också om en rad övriga svenskättlingar som icke är svenskamedborgare. Utrikesministern säger att utredning pågår om dessa 30personer. Jag hoppas att den utredningen kan genomföras snabbt och att jag kanfå utrikesministerns löfte att så sker. Också för de icke svenska medborgaresom av formeUa skäl Icke kan få understöd måste givetvis en snar lösningåstadkommas. En sådan här formalitet kan inte få stå hindrande I vägen. Det ärfråga om en enstaka grupp, en engångsföreteelse som Icke behöver fåprejudicerande verkan. Jag hoppas att utrikesministern och UD kommer attprioritera även den frågan högt, så att Inte de nödhdande människorna iMisiones får fortsätta länge utan svenskt understöd. De Insatser som hittlUs förekommit har gjortsfrämst på frivillig grund, och man kan tacka för dessa socialainsatser. Jag tycker att det nu är tid att svenska staten gör litet störreinsatser och hoppas att utrikesministern delar min uppfattning på denna punkt.Det kan vara fråga om ytterligare understöd av hittillsvarande typ men det kanockså vara åldringsstöd, t. ex. I form av en engångsinsats för ettålderdomshem. Om hjälp tiU den s. k. Misiones-kolonin i har med denna fråga fästuppmärksamheten på de tragiska förhållanden som den här gruppen människor Inte aUa, men många av dem lever under. Jag skall svara kort och konkret på frågor.Den första gäller ett löfte om snabba åtgärder för den grupp som prövas,alltså sådana som är eller som kan bli svenska medborgare. Jag vill säga att detarbetet från svensk sida bedrivs här i med all den snabbhet som ärmöjhg. Att det sedan trots ambitionerna i dröjer beror på attundersökningen måste baseras på material från Misiones, och det tar ibland långtid att få in det materialet. Sedan togherr Wirmark upp en annan och större fråga, nämligen om Om ökat bostadsbyggande i sysselsättningsfrämjande syfte vi skuheutsträcka stödet också till svenskättlingar som Icke är svenska medborgare. Därär jag - vilket säkert förstår - dess värre förhindrad att avgenågra positiva löften för framtiden. Det skuhe ofrånkomligen ha en enormprejudicerande betydelse, om personer som är svenskättlingar men som Idagsläget är medborgare i främmande land skuUe kunna göra anspråk på stöd frånSverige. Det behövs inte mycken eftertanke för att förstå att manmed hänsyn till prejudikatsverkan måste behandla frågan med utomordentligvarsamhet. Hen WIRMARK (fp); Även om utrikesministern vill behandla den sista fråganmed stor varsamhet hoppas jag att hans svar ändå innesluter att han kommer attägna den Intresse och verkUgen undersöka, om man inte här kan nå fram UU enlösning. Det rör sig dock om en unik grupp människor, en koloni som utvandradeför femtio . Många av dem hade Inte reda på formalia, en delförlorade sitt svenska medborgarskap och en del fick inte ens argentinsktmedborgarskap. Deras situation är alltså mycket löslig. Man kan väl inte kommaifrån att har ett stort ansvar för den gruppen. Jag vill också peka speciellt pä behovet av socialastödåtgärder bland åldringarna. Det är allmänt om-vittnat - bl. I den boksom har skrivit att de lever på en mycket låg standard, ofta Ihyddor. De är sjuka och mentalt svårt handikappade. De har behov av omedelbarvård och en permanent tillsyn, också av sjukvårdsutbildad personal. Jag hoppasatt svenska staten här positivt skall kunna överväga att träda In och göraInsatser för denna grupp, utöver dem som enbart har fått ske påfrivillig väg. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om ökat bostadsbyggande i sysselsättningsfrämjandesyfte Herr inrikesministern ordet för att besvara i (fp) 1 kammarensprotokoll för Intagna fråga, nr 392, och anförde: har frågat mig, omjag avser att 1 syfte att öka sysselsättningen vidta särskilda åtgärder för attstimulera bostadsbyggandet på mindre orter med låg sysselsättningsgrad inombyggbranschen. Regeringen har utvidgat bostadsbyggandet med 7500 lägenheter utöver de ursprunghga ramarna. Det privatfinansierade småhusbyggandethar släppts helt fritt . Genom dessa åtgärder harbostadsbyggandet kunnat ökas även i mindre orter, där behov funnits avytterligare bostäder. Från och med årsskiftet kan nästa års ramar utnyttjas.Dessa ramar kan för övrigt utnyttjas redan nu för att tillgodose snabbtuppkommande bostadsbyggnadsbehov som inte har beaktats vid tidigareramtilldelning. Några särskUda ytterligare åtgärder är inte aktuella förnärvarande. HenWESTBERG I (fp): Jag vill framföra mitt tack UllInrikesministern för svaret. Det visar att en hel del är gjort, men det ärsäkert möjhgt att göra mera. VI är överens om att vi befinner oss I ett mycketbesvärligt sysselsättningsläge . Det gäller att tillskapaarbetstillfällen i all den utsträckning det är möjligt men att därvid också seUU att den sysselsättning som kommer tUl stånd är meningsfull och leder tUlbestående positiva resultat. Vi har avdelat stora belopp tUl sysselsättnlngsfrämjandeåtgärder via . Det ligger vikt uppå att dessa medelanvänds så effektivt som möjUgt, och det är i syfte att om möjligt påverka detskeendet som jag viU framföra några synpunkter. Det finns på många mindre orterett uppdämt behov av bostäder som inte kunnat komma tUl utförande på grund avdels brist på byggnadskvot, dels för höga byggnadskostnader. Det är i mångafall fråga om färdiga projekt som bUvlt vUande genom att länsbostadsnämndenvägrat bevilja nödiga lån på grund av aUtför höga byggnadskostnader. 1 de allraflesta fall har det alltså varit fråga om överkostnader i förhållande tillpantvärdet. Jag tänker på orter som fått så hten kvottilldelning attbyggnadsobjekten blir för små för att kunna genomföras inom ramen för dekostnader som länsbostadsnämnden godkänner. Om AMS-pengar under nuvarande extraordinära förhållandenkunde tillföras dessa objekt, förslagsvis avpantvärdet, skuUe en del av objekten kunna genomföras utan att alltför högahyror skulle behöva ifrågakomma. Det bör uppmärksammas att detta ofta gällerorter som är utomordenthgt beroende av tUlskott på bostäder för att kunna levavidare och utvecklas. En satsning av detta slag skulle betyda en värdefullstimulans för orterna i fråga. Den skulle snabbt ökasysselsättningsmöjUgheterna inom byggnadsbranschen, då projekten liggerfärdiga, men också betyda en hel del för näringslivet i övrigt. Jag skulle vilja fråga: Vad anser inrikesministern? Skulledetta kunna vara en framkomlig väg? Om ökat bostads byggande i syssel-sättn ingsfrämjandesyfte När det gäller beredskapsarbeten har vihittills inte använt medel till dem för att bygga bostadshus. Vi har beslutat en särskild ordning för stöd åtbostadsbyggandet, vilket säkert vet, och det är även nogapreciserat hur långt staten där går i fråga om medverkan med lån upp till enbetydande del av anskaffningskostnaden. Men det finns självfallet ingamöjUgheter för mig att mot de författningar som föreligger och de beslut somriksdagen fattat om bostadsfinansieringen medverka tUl att bostäder skullebyggas med ett så att säga godtyckUgt Inslag av subventioner. nämnde och frågade om jag tyckteatt detta var lämphgt. Den frågan borde ha varit föremål för en motion isamband med de åtgärder som vidtas för att stimulera sysselsättningen. Jagvet Inte om det föreligger någon sådan motion. Då kommer den i så fall attbehandlas i vanlig ordning, och vi får anledning ta ställning UU den. Om ökat bostadsbyggande i sysselsät mingsfrämjande syfte Om jag får hålla mig till och situationendär som jag antar att är intresserad av eftersom han tidigarefrågat mig om förhållandena i länet, vih jag nämna att jag fått uppgifter frånlänsbostadsnämnden som ger vid handen att IgångsättningstiUstånd beträffandesamtliga inneUggande ansökningar rörande småhus som skall finansleras medstatUga lån blivit be-vihade. När det gäller småhusbyggandet, som väl är dendominerande formen för byggande i de mindre orterna, finns det alltså ingen sominte har blivit tillgodosedd. Jag kan nämna att det efter rekommendation avlänsarbetsnämnden också har givits igångsättningstUlstånd förflerfamlhshus i för 3 mihoner kronor. Ansökningar omIgångsättningstiUstånd finns även för gruppbyggda småhus, men de byggarna vlUInte starta förrän In på 1972, Med detta har Jag således gl-vit svaret att jagsjälvfallet Inte kan ställa I utsikt några extraordinära åtgärder utöver vadsom är möjligt att vidta. Hen i (fp): Först kan jag konstatera att någon motioninte föreUgger, Men jag tror i alla fall att det skulle kunna vara skäl attöverväga de åtgärder som jag har nämnt I min fråga. Det är ju ett faktum att vi har en hel rad projektliggande - jag känner tUl det från mitt eget län. Mindre hyresfastigheter finnsfärdigprojekterade, och man är beredd att sätta I gång om man barafår lån. Sådana har vägrats på grund av att byggkostnaderna ansetts för höga -det skulle bil alltför höga hyror. Jag kan förstå att myndigheterna harhesiterat. Men kunde man i ett så här extraordinärt läge och tillfälligt anslåberedskapsmedel, tror jag att det skulle vara utomordentUgt värdefullt bådefrån sysselsättningssynpunkt och för att stimulera dessa orter till fortsattgod utveckling. hämmas denna; byggena sker i de större orterna, där man harstörre byggnadsprojekt som kan rymmas inom ramarna, och så blir det ökadinflyttning till större orter och de mindre uttunnas. Man skulle alltså vinna en hel rad fördelar genom atthjälpa . Under de speciella förhållanden som föreligger skulle det varamotiverat. Småhusbyggandet i all ära men det är inte det frågangäller. På de mindre orterna har det enligt svaret också gäUt privatfinansleratbostadsbyggande, och det kommer givetvis I ett helt annat läge. Det är i och för sig ganska meningslöst attta upp en diskussion om huruvida det stöd vi ger åt bostadsbyggandet ärtillräckhgt. Jag har bara konstaterat att om i villåstadkomma någonting är det helt enkelt nödvändigt att han motionerar. HerrWestberg vet att jag inte, oavsett vilka mina intressen skulle vara, kanpraktisera speciella hjälpformer för bostadsbyggandet. Det är helt orimligt. Om hen -vill åstadkomma något är som sagt detriktiga att han väcker en motion för att få frågan prövad av . Överläggningen var härmed slutad. § 5Ang, statsbidraget till lönekostnader för rektorer och lärare vid särskolor Herr socialministern erhöllordet för att besvara () I kammarens protokoll för den 23november intagna fråga, nr 383, och anförde: har frågat mig om jag villmedverka till att statsbidraget till lönekostnaderna för rektorer och lärarevid särskolor höjs tUl Uksom är faUet med statsbidraget UUlönekostnader Inom skolväsendet i övrigt. En arbetsgrupp har tillsatts med uppgift att se överreglerna om statsbidrag till särskolverksamheten. I gruppen ingår bl. a.företrädare för och . Ett avarbetsgruppen framlagt förslag är under beredning 1socialdepartementet. Ang. statsbidraget tiU lönekostnader för rektorer ochlärare vid särskolor Om möjlighet för lärare vid folkhögskolor att tjänstgörainom vuxenutbildning Hen (): Det var ett positivt svar jag fick avsocialministern och för det tackar jag - så till vida att frågan redan blivitutredd och är under övervägande. Att jag har tagit upp den här saken beror inte så mycketpå de ca 4 miljoner som saknas, eftersom utgår i statsbidragtill rektors- och lärarlöner vid särskolor även om jag anser att statsbidragetrimligtvis borde vara lika med det övriga skolväsendets. De 4 mihonema kommersäkert representanterna för och attbevaka. Jag kan i detta sammanhang också konstatera att landstingens ekonomiöver landet I dess helhet varken står eller faller med den summan; där rör detsig om helt andra frågeställningar. Min fräga hänger snarare ihop med att jag tycker att detprincipieUt är oriktigt att undervisning i särskolor skall ha en annan stäUningän undervisning i det aUmänna skolväsendet. Lärare och elever skah behandlashka I båda faUen. Eftersom det knappast kan bU tal om att i dagens läge sänkastatsbidraget till det allmänna skolväsendet, förutsätter jag att resultatetkommer att bli en höjning från för särskolelärarna. För dettackar jag . Överläggningen var härmed slutad. § 6 Om möjlighet för lärare vid folkhögskolor atttjänstgöra inom vuxenutbildning Herr statsrådet erhöU ordetför att besvara i (c) i kammarens protokoU för den 23november intagna fråga, nr 386, och anförde: i har frågat mig omjag är villig att medverka till att den nuvarande möjUgheten för rektorer ochämneslärare vid statsunderstödda folkhögskolor att fullgöra viss del av sinundervisningsskyldighet såsom handledare i studiecirkel inom det frivilli- Om möjlighet för lärare vid folkhögskolor att tjänstgörainom vuxenutbildning gabildningsarbetet utsträcks att gälla även tjänstgöring såsom lärare inomkommunal vuxenutbildning. fattade beslut om att medge lärare iungdomsutbildningen i kommun i det allmänna stödområdet utanför s. k. g-ortmöjlighet att i tjänsten inräkna under-visning i vuxenutbildning. Ivad mån denna möjlighet skall vidgas får prövas utifrån de bUvandeerfarenheterna av beslut. I samband därmed blir det naturhgt attockså pröva om motsvarande möjhghet bör gälla även för folkhögskollärare. HerrKARLSSON i (c): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på frågan. I en enkel fråga har jag pekat på en enkel möjhghet att fylladet behov av komplettering och stöd ohka vuxenutbildningsformer emeUan somonekligen finns. Jag erinrar om det uttalande som utbildningsutskottet i sittbetänkande nr 13 gjorde om nödvändigheten av att ohkavuxenutbildningsformer stöder och kompletterar varandra på ett så effektivtsätt som möjligt. Det har gjorts många uttalanden om svårigheter förenademed vuxenutbildningens pedagogiska sida. Jag skall Inte citera några sådana;jag vill bara påminna om att folkhögskolan har haft möjlighet attverka tillsammans med de fria och frivilliga studieorganisationerna och attdenna verksamhet har gett gott utbyte. När det gäller samverkan med denkommunala vuxenutbildningen, erinrar jag om de s. "avrost-ningskurserna", som har anordnats och kan anordnas inomfolkhögskolans ämnesplan för människor, som inför ett mera kursplanebetonatstudium behövt friare former för tillvänjning vid skolbänken efter många årsyrkesarbete. är det så att om lärare vid folkhögskolor vill deltaI verksamhet Inom den kommunala vuxenutbildningen, måste det ske i form avtlmläraranställning, som "extraknäck". Jag har svårt att förstå, atten "extraknäckande" lärare efter fullgjord egen tjänst skall kunnauppnå den effektivitet som deltagarna I vuxenunder-visningen önskar och ärbetjänta av - även om det skuhe råka vara folkhögskolelärare. Jag tycker attdet är en enkel lösning att ge villiga och lämphga lärare -vid lämphgt belägnafolkhögskolor möjhghet att i sin tjänstgöring i någon mån inräkna tiänstgöringvid den kommunala vuxenutbildningen - på samma sätt som lärarna sedan förraåret har möjlighet att också i sin tjänstgöring inräkna -viss lärartjänstgöringinom de centrala kurser som är anordnade av löntagarorganisationerna. Jag vet att det finns intresse från lärarnas sida, och jaghoppas att den viktiga tesen om komplettering och samverkan mellan ohka formerav vuxenutbildning, som vi väl är ense om, kan ta sig uttryck på det sättet attlärare vid folkhögskolor får möjlighet att i någon mån medverka i den kommunalavuxenutbildningen. Jag är övertygad om att detta också kommer att bidra till ensmidig anpassning av folkhögskolan i ett föränderligt samhäUe, lika väl som detkan ge erfarenheter inom den kommunala vuxenutbildningen. TiU synes enkla möjligheter kan ibland, herrKarlsson i , vid närmare påseende vara något mer kompUcerade än vad dekan verka. Denna enkla fråga är, det vet hka väl som jag, inteaUs en självklarhet för folkhögskolans folk. Jag känner tUl att det finns desom i hkhet med anser att detta är en lämplig lösning, men herrKarlsson torde också som verksam inom området veta att det finns de somhyser principiella betänkUgheter mot att gå in i den här verksamheten. Men jag säger i mitt svar, och det står jag fast vid : låt oss se denna fråga i det större sammanhang -vi kan se den i när -vifått erfarenheter av den möjhghet som fr, om, ges ungdomsskolans lärareinom stödområdet att göra en del av sin undervisning i den kommunalavuxenutbildningen. När på basis av de erfarenheterna läggerfram synpunkter är jag beredd att förutsättningslöst pröva frågan.Skolöverstyrelsen har inte hittUls ansett det vara förenUgt med sina ellerfolkhögskolevärldens intressen, , att lägga fram ett sådantförslag som Ni pläderar för. Ang. lönsamhetsberäkningen beträffande Fryksdalsbanan Hen i (c): Jag är medveten om att det finns olikauppfattningar i den här frågan, men den övervägande majoriteten inom folkhögskolansvärld är såsom jag har uppfattat det positivt InstäUd en medverkan idetta avseende. Det varierar från skola tlU skola I fråga om den medverkan somsker Inom det fria och frivilliga folkbildningsarbetet, men på en rad skolor ärdenna verksamhet omfattande. Jag ber att få understryka att en sådan möjlighet som jagpläderar för har betydelse inte bara för den vuxenutbildning som hgger utanförskolan - med hänsyn till de erfarenheter och den pedagogiska utbildning somfolkhögskolans lärare har. Den har också stor betydelse för folkhögskolan somsådan, när det gäller att öppna vägen för en friare blick ut mot samhället ochför en smidigare anpassning tih en föränderlig värld. Jag ser med tillförsikt an de ytterligare överväganden somkan bli föranledda av statsrådets svar. Överläggningenvar härmed slutad. Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara i (s) i kammarensprotokoU för intagna fråga, nr 372, och anförde: i har frågat mig om jaganser det möjligt att vid lönsamhetsberäkningen beträffande Frykdalsbanan prövaden utredning som nyhgen pubhceradesi Teknisk . Enhgt gäUande rikthnjer skah SJ efter hand företalönsamhetsundersökningar av olönsamma järnvägslinjer. SJ:s regionala organarbetar härvid efter en angelägenhetsgraderad plan på läng sikt i enUghet med Ang. lönsamhetsberäkningen beträffande Fryksdalsbanan direktiv från SJ:s centralförvaltning. Jag har Inhämtat att en sådanundersökning av linjen pågår vid SJ:s sjunde driftdistrikt. Det står givetvis SJ fritt att under undersökningsarbetetsgång utnyttja alla de Informationskällor, som kan anses belysa frågan. Detankommer på SJ att självständigt besluta om tillvägagångssättet vid dessaundersökningar. i (s): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret.