prot · FU09140 · 1971-12-31 00:00:00 — Ett avsyftena med skattereformen var ju just att underlätta för kvinnorna att självaväha om de ville gå ut på arbetsmarknaden. Genom övergång till särbeskattningskulle hinder undanröjas. Men går man in för den poUtiken och det tycker vi frånfolkpartiet är bra då måste man också ta ansvaret för den. Då går det inteatt lämna de många kvinnor i sticket som står utan jobb, som inte kan få dentyp av jobb som ställdes I utsikt eller som redan tvingats sluta. det inteatt säga tUl dem: Ja, det är ledsamt att så många kvinnor är arbetslösa, mendet är för att vi har försökt att få ut så många på arbetsmarknaden. Det voreJu detsamma som att statsmakterna sade: Kom tillbaka er yrkesverksamhet närtiderna bhr bra - då har vi nytta av er, annars behövs ni inte! Det är ettsynsätt som vi från Inte kan godta. Det får Inte vara så attkvinnor behandlas som en sorts konjunkturregulator. Det är detsamma som attacceptera en stor dold arbetslöshet och att gå emot kraven på rättvisa åtkvinnorna. I stället borde man I mycket stöne utsträckning haInriktat sig på att stödja kvinnorna. Inte minst arbetsmarknadspohtiken har härmånga brister. Det är svårt för kvinnor att få beredskapsarbete - för en månadsedan var ca 22 000 män I beredskapsarbete och bara I 000 kvinnor, trots attantalet arbetslösa kvinnor nu uppgår till drygt 23 600 enUgt AMS;s egnaberäkningar, alltså de lägre beräkningarna. Formerna för helaarbetsmarknadspohtiken måste ses över så att de passar för hela arbetskraften.Det är också hög tid att man tar bort den prövning mot makes Inkomst som skernär kvinnor skaU få utbildningsbidrag. Inget parti kan göra anspråk på att helt kunna utrotaarbetslösheten. Men man kan göra mer eller mindre, och man kan välja bättreeller sämre metoder. När socialdemokraterna i ett program för ett antal årsedan -1964 sade: "VI accepterar Ingen arbetslöshetsprocent", såvar det ett mycket högt mål. Det borde förpUktlga. Men kan vi konstateraatt regeringen inte lyckats Infria socialdemokratins löften, att Insikten omverkUgheten vaknat sent och att åtgärder som hastigt improviserats fram. Det finns I och för sig, herr talman, mycket att säga omhur vi i hamnat i den här situationen med en delvis hemmalagadlågkonjunktur. Det kan bU en studie i konJunkturpoUtlkens förfall och låsningvid prestigepohtik. Det kunde handla om hur regeringen misslyckatsmed att öka industrUnvesteringarna. Det kunde handla om den bakvända poUtlk mantvingades föra vid Ingången tUl 1971 och de felbedömningar man gjorde av denegna poUtikens effekter. Men aUt detta har vi talat om tidigare iriksdagen. Sammanfattningen kan göras kort: Den närings- ochsysselsättnlngspoUtlk som socialdemokraterna så skrutit med har Ipraktiken inte hålht måttet. Den har inte klarat av sina egna grundläggandemål: att pä ett effektivt sätt möta konjunktursvängningar. Socialdemokratin i regering och finansutskott skiher sigfrån oppositionen genom att även envist hålla fast vid en huvudsakUgenselektiv pohtik. Visst behövs i många faU spe dalin grepp och selektivastimulansåtgärder. Men I en verkUg konjunktursvacka räcker inte det. Den sakenhar redan belysts i debatten av hen . Jag skall bara helt kortkomplettera honom. Det skedde en påtaghg åtstramning av den privataköpkraften . Den normala ökningen av privat konsumtion ser ut att bhmycket låg. De officiella prognoserna för talade om Ijanuari, I aprU och ner till O procent . Orsakerna äruppenbara; Människor har inte haft råd att köpa eller har föredragit att sparaför en framtid som oroat dem. Att just nu i dagarna en del chefer Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, tn. för ohka varuhus berättar att de tycker köplusten haråtervänt är en ganska normal kundpsykologi Inför julhandeln, medan det är dekalla siffrorna som betyder mest, - När KF:s chef rapporterar 60 miljoner backför KF det här året, då är det siffror som talar. Den lönehöjning som mångalöntagare har sett fram emot har gått åt till höjda skatter och stigandepriser. Mycket htet har blivit över. Kommunalskattehöjnlngarna har varit de högstapå nära . De utlovade lättnaderna I det totala skattetrycket har utebhvitför många. Sammantaget med de stathga skattehöjningar som beslutadesförra året har de totala skattehöjningarna uppgått till ca 1,9procent av bruttonationalprodukten. Det talet kanske Inte säger så mycket, mendet är i höjda skatter . Det är en enorm ökningunder ett avmattnlngsår, och det är den näst högsta som ägt rum på ett är underhela efterkrigstiden. Till detta kommer stigande hyror och stigande priser,trots prisstopp. Det är då Inte att undra på att många människor, bådearbetslösa och sysselsatta, Inte haft råd att göra de Inköp som de skullevilja. Det är Inte att undra på att många känner missmod och oro. Och detvärsta är att de inte ser någon omedelbar husning. Kommunalskatten kommer attfortsätta att stiga också under nästa är. Priserna på mat stiger nu snart Igen kraftigt. Taxor och avgifter stiger. Och visst stiger också lönerna - men hurmycket bUr kvar sedan skatten tagit sitt? Ja, man kan, herr finansminister, se i ,Skatter och standardsänkning på den tabell som visar hur det går för enInkomsttagare I 32 000-kronorsklassen. Om han får en bruttolöneökning på 9procent per är - prisökningen är - betyder det att det av dennabruttoökning på bUr enUgt TCO-experternas beräkning en halvprocent kvar under vart och ett av alltså av de 2 800kronorna ca kvar ät den enskilde. Det är klart att efterfrågan under sädana omständighetermattas. Tillsammans med en internationell konjunkturnedgång betyder detoutnyttjad kapacitet i näringslivet. Maskiner står stilla eller kör för halvkapacitet. De allra flesta experter är ense om att ingen påtaglig konjunkturuppgångkommer att ske . Kanske kommer den att dröja änlängre. Och Industrin tvekar och väntar. VI vet av erfarenhet hur svårt det äratt få Industrin att Investera för framtiden då lagren är överfulla,resursutnyttjandet dåligt och hemmamarknaden svag. Det är 1 ett sådant läge som man måste tillgripa en allmänpåspädning av köpkraften. Det är mot den bakgrunden som förslagen frånfolkpartiet och oppositionen I övrigt skah ses. De skulle ge stimulans. Deborde ha satts In redan från men regeringen ochregeringspartiet här I har ju framför allt visat sin handUngskraftgenom att försena behandUngen av våra förslag. låtsades att detInte skulle ha gått att förverkUga dem . Jo, det hade gått.Det fanns ett veckoslut , då den ommärkning kunde ha skett som hadevarit erforderUg för att den lägre skatten skulle ha kunnat gälla måndagen den1 november. hade ett resonemang om att det Inte finns några stimulansåtgärdersom verkar snabbt. Han glömde fullständigt bort att det är regeringensstimulansåtgärder som verkar långsamt, men en sänkt moms verkar från förstadagen den gäller I butiken. Då får människor råd att köpa mera. gjorde en affär av att det skulle ha kommitfrån folkpartihåU ett förslag till ytterligare höjning av pensionerna som Inteskulle vara möJUgt att tekniskt genomföra. Det hade varit bättre om herrEkström hade ägnat sig åt att belysa det kapitalt tekniska misstag somutskotten har fått lov att rätta tiU I regerlngsförslaget, där det hette attregeringen själv skuUe kunna ge dispens från energiskatt utan ytterUgarebehandhng. och finansutskottet har fått lov att ge regeringenbakläxa. Det var alltså ett misstag som skedde trots kanslihusets storaresurser. Man skall Inte kasta sten när man sitter I glashus. Våra förslag från oppositionen har - till skillnad frånregeringens -betydelse för alla löntagare och konsumenter. De bhr även avdirekt nytta för den sektor av näringshvet som är utsatt för konkurrens riktar sig alltså inte bara den offenthga eller skyddade sektorn. Det är enviktig skillnad i håUningen mellan regering och opposition. TCO har I denskrivelse som överlämnats tlU regeringen varit inne på den viktigatankegången. "Tyngdpunkten", säger , "I densysselsättningsskapande pohtiken måste sannohkt alUjämt Ugga på nya arbetenInom den offentliga sektorn, men vissa åtgärder kan ändå vidtas för att stödjaefterfrågan och därmed sysselsättningen Inom den konkurrensutsatta sektorn. Enmetod är att bedriva en allmänt mera efterfrågestlmulerande ekonomisk poUtlk,t. ex. genom att bereda större utrymme för en ökning av den privata konsumtionen." Det är samma grundläggande synsätt som vi från folkpartiethar anlagt. En Invändning som vi har hört en del av frånregeringssidan är att våra förslag skulle verka Inflationsdrivande och att deger risker för bytesbalansen. Det är klart att de flesta åtgärder somstimulerar ekonomin - om de Ugger kvar när konjunkturen vänder kan bilInflationsdrivande. Det har klarare än något annat parti sagt ut.Vi tar också konsekvenserna av det. Skattesänkningarna görs tidsbegränsade. Menläget är sådant att det är ovanUgt goda förutsättningar att genomföra enallmän efterfrågeöknlng utan att avigsidorna bUr aktuella. detInternationella organ som sannerligen gjort och sakatt "hata Inflationen" till sin - menar att inflationsrisken justför del under det kommande halvåret är mycket hten. har deflytande växelkurserna gett oss ett handlingsutrymme somregeringen har förstått att utnyttia. Regeringens dogmatiska ovilja att tänkaom när vi krävde de stimulansåtgärder som var i fas medkonjunkturen ~ sänkning av moms, sänkning av löneskatt och stlmulerlng avnäringshvets byggnadsinvesteringar den oviljan går ut över de människorsom drabbas av arbetslöshet och andra ökade problem. Jag har tyvärr, herr finansminister, kommit till denslutsatsen att regeringens ovUJa mindre är dikterad av sakskäl än av dessövertygelse att aldrig acceptera något som kan klargöra att regeringen tidigare gjort Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. misstag,framför allt Inte om sådana förslag kommer från oppositionen I ett kritisktläge. 1 det stilla tar man en hel del av våra uppslag, tyvärr oftast ,men när det blåser verkUgt då är man Uvrädd för att acceptera att man har haftfel. 1 stället för att diskutera I sak far man ut I allsköns betraktelser omhögerburar och reaktionära påfund för att antyda att meningsmotståndarna harondslnta motiv. Mer och mer har det blivit så att regeringen menar att kritikmot regeringen är någonting otillständigt, otillåtet. Det skall vara tyst iklassen. Man kan ibland fundera över om vår regering tänker återuppUva detgamla förlegade begreppet majestätsförbrytelse. Den opposition som Inte fallerIn i ledet och prisar riksledningen är Inte patriotisk. Socialdemokratin hargjort stort väsen av att den avskaffat excellenstltlar och regeringensbefattning med ordensväsende och annat krafs. Men i den politiska debatten german en ny Innebörd åt gamla tiders dogm om den konungshga ofelbarheten.Skillnaden är att I språket betyder "kungen" numera Inte monarken, utanPalme och Sträng. Ännu har man Ju Inte begärt att vi skah stå i givakt ochsjunga kungasången, när ni visar er, men det skulle Uksom gå Ihop meddebattuppläggnlngen. som gjorde sån succé med sin radlolnsjungningav Internationalen skuUe ju kunna ta ett nytt steg mot berömmelsens höjdergenom att hyUa socialdemokratin med att intonera "Du tronar påminnen från fomstora dar". Men - för att återgå mera till allvaret - det produceras1971 en poesi om statsmakten frän ett lägre perspektiv än . Ävenom de nyskrivna verserna Inte heller är så där konstnärligt fläckfria kan deråka bU ganska uttrycksfulla. , som väl läser den seriösatidskriften , har kanske redan upptäckt de "Funderingaren förmedhngsdag", som fanns i det senaste numret, författade av en aktivarbetsförmedlare: dörren öppnas efter klockans åtta slag En yngreman med höga akademiska betyg verkarvilsen mycket blyg vill så gärna ha ett jobb Det är såUte vi kan göra för dessa själar som ordet friställd har fått höra Vad görväl ni, Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m Jag tror att de som läser det här socialdemokrater ellerInte socialdemokrater, för det finns Ju folk med vitt skilda pohtiska sympatierI tycker att det är uttryck för en ny situation.Man tycker det är konstigt - som så träffande uttryckte det - attdet Inte är socialdemokratin som vill stå I första ledet och ta krafttagmot arbetslösheten som den satte en sån ära i att göra. Istället är det ju så att varje bevis regeringen för fram mindre omfattandeåtgärder är ofelbart, varje avvägning regeringen gör skall prisas som denperfekta. socialdemokratiska majoritet fyller alla anspråk vägen. Om någon Inom de socialdemokratiska leden skulle höja röstenoch göra obehagliga påpekanden om brister I näringspolitiken eller I statsföretagen då bU han något av en fönädare, I motståndarens tjänst. Nästan Uka föraktUgsom och jag som i den socialdemokratiska propagandan nu ritas avsom draghästar framför storfinansens vagn, där finansfursten sitter päkuskbocken och låter sin piska vina över oss. Vilken lysande humor, som denkungUga svenska socialdemokratin griper till när den kommer i trängt läge! Detger oss ju bara en Uten försmak av vad ni tänker dra till med Inför valet 1973.NI är hjärtligt välkomna med era nya geniala uppslag. Jag skaU tala om för erom och Jag går och äter lunch på såatt ni kan skicka någon med och sedan trycka affischer om det. Det blir ettömkligt skådespel för galleriet. Regeringen må naturligtvis tycka att dess pohtik är denklokaste, den mest genomtänkta. Allt fler utanför kanshhuset tvivlar på densaken. Men vad som är värre är, när regeringens tro på sig själv bhr så stark,att det bhr prestigen som styr. Om man Inte kan erkänna misstag, lägga om kursoch ta förslag som kommer från annat håll, då blir också urvalet av verksammamotåtgärder mot arbetslösheten begränsat. Då saknas förutsättningarna för enkonstruktiv politik som kan samla människorna, ge dem framtidshopp ochförvissning om framtida trygghet. Debatten , herr talman, gäller emellertid Inte barade omedelbara konjunkturpoUtiska åtgärderna. Den måste också gälla skatter -och det långsiktiga ekonomiska perspektiv, som återverkar på dagens OtUlräckUgaInvesteringsvilja, För att människor har det svårt beror också på att de inteser den ljusning som de tycker sig behöva. VI vet alla Inte minst finansministern hur den förraskattereformen utarbetades. Det skedde Inom kansUhuset, utan Insyn. Riksdagenskulle enligt finansministerns uträkning få så som möjligt på sig Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. Någon remissbehandling var det Inte tal om. De storalöntagarorganisationerna fick Inte tillfälle att säga vad de tyckte omförslaget. Ingen annan heller för den delen. Det kanske var dumt det, finansministern. En ordentligremissbehandUng kunde ha gett synpunkter och uppslag. Man kunde ha fått borten del av de allvarUga brister som väl Inte heller socialdemokratin önskade attskattereformen skulle ha. Och finansministern kanske Inte hade låtit lura sigav ivriga propagandamakare på partistyrelsen att säga: Två tredjedelar skall fåsänkt skatt 1971. Och I nästa andetag: VI har rätt att bU trodda på vårt ord. Den rätten börjar nu bh tämligen förverkad. I varje fallnär det gäller skatter. Det har Inte gått som man sade. Det yänar Inget tillatt hänvisa tUl att det var kommunalskatterna som slog sönder den fina bilden -för det var just vad många sade skulle komma att hända. Och alltfler människor har upptäckt att det Inte stämmer när socialdemokraterna sägeratt marglnalskattefrågan är ett höginkomstproblem. Så är det Inte det är ettproblem långt ner I inkomstskikten. En undersökning visar att det är lägre Inkomstklasserna som man känner den största skattetröttheten. Genomatt bostadsbidrag faUer bort och daghemsavgifter stiger bhr de samlademarginaleffekterna för många familjer hårda. Det måste löna sig att arbeta säger vi i . DetInstämmer väl även socialdemokraterna i. Men allt fler mänruskor har gripits aven känsla att det faktiskt inte gör det. Och i många faU är det sant nog. Ettav problemen är kommunalskatterna och därmed utglftsfördelningen mellan statoch kommun. väntar vi alla på den översyn begärt, . Denutredning som två gånger begärt och som finansministern gång eftergång skjutit på. VI har hört av oss då och då och frågat när den kommer. VI harfått lugnande besked. Men när kommer den egentUgen? Varför tar detså att skriva direktiv? Ett annat viktigt krav som kan genomföras Innan en störreförutsättningslös skalteutrednlng bhr klar, är Inflationsskyddadeskatteskalor. Allt fler tycker det är orlmUgt att Inflationen med sinagodtyckliga verkningar skall få bestämma hur mycket den enskilde betalar Iskatt. Det måste bli ett slut på det systemet. Om finansministern tror att hanskall kunna tiga Ihjäl vår kritik, tror Jag Inte han får det så lätt med TCO. Om man ser på den svenska ekonomin ,finner man en rad allvarUga problem. Ett sammanhänger naturligtvis med våra,sannolikt otillfredsställande, anknytningsformer . Under allaomständigheter kan vi räkna med en starkt växande InternationeU konkunens. Detfinns också risker för en protektionistisk utveckUng I . Vänder vi bUckentill vårt eget näringsUv finner man många starka och utveckhngs-kraftlgaföretag. De är de anställdas bästa skydd. Men förnyelsetakten är på många hållInte tillräckUgt hög. Många av våra största företag lever på produkter där degrundläggande uppfinningarna Ugger långt tillbaka I tiden. I takt med etthårdnande konkurrensläge måste de nu finna nya produkter, göra Inbrytningar medutgångsläge I ny teknisk utveckUng, och det är där det kniper. För många företag - särskilt mindre och medelstora - är den försämradesoUdlteten en ömtåUg punkt. Den s. k. EFO-gruppen -sammansatt av experter frånLO, TCO och SAF - skrev om detta: "En minskning av soUdlteten utöver enviss gräns kan väntas påverka Investeringsinriktningen till förmån förkonventionella, mindre riskfyllda projekt och därmed reducera tlllväxteffektenav en given samlad Investeringsvolym. har bättre möjligheter tilllångsiktig planering, bUr mindre beroende av övergående förändringar Iefterfrågan etc. och kan därmed erbjuda stabilareanställningsförhållanden." Tryggheten för de anställda har sin främstaförsvarsUnJe I de soUda företagen. Den försämrade soUdlteten har sina orsaker i en sjunkandesjälvfinansieringsgrad. En låg självfinansiering kan skapa otrygga företag.Det har påpekats av företrädare från fackföreningshåU. 1967 framhöllArne att självfinansieringen Inte bör sjunka lägre än dennivå där den då befann sig. "Den kan gärna vara något högre", sadeGeijer. har emellertid företagens lönsamhet och därmed ocksåsjälvflnanserlngsmöjligheterna inte utvecklats till det bättre. Det är ganskaklart att det ökar företagens känsUghet Inför konjunktursvackor av den typ vinu upplever. Jag har redan nämnt de mindre och medelstora företagen. Dehar fått en allt sämre situation. De drabbades hårt avkreditstoppet. De fick I många fall utomordentUga svårigheter att klara sinlikviditet och också gav upp. Företagssparandet hargått ner förhåUandevis mer I mindre och medelstora företag än I större. De harett mera begränsat urval av finansieringsmöjligheter både I fråga om eget ochfrämmande kapital. Varken aktieemissioner eller obUgationslån är användbarametoder för deras kapitalförsörjning. Inte heller har de samma möjUgheter somde stora företagen att få län på den Internationella kreditmarknaden. Den socialdemokratiska näringspoUtiken - Jag skall slutamed den, herr talman har pä senare år Inte ägnat de här frågorna storuppmärksamhet. Den har I hög grad präglats av hastiga utryckningar I olikakrissituationer och framför allt av Intresse för de statUga företagen.Expansionen skulle ju ett tag helt Ugga pä den statUga sektorn. Den varregeringens ögonsten som skulle skapa sysselsättning och utveckUng. Det har Inte gått sä. Fiaskona har I stäUet hopat sig, ochen orimlig uppmärksamhet har fått ägnas dessa ofta mycket svaga företag - Iförhållande det samlande näringslivet I . Näringspolitiken har präglatsav en påtaglig vilja Just till selektiva Ingrepp och till ett regleringssystem.Man vill gärna ha förhandhngar och direkta kontakter med enskilda företag, manvlU kunna styra och ställa direkt från kanslihuset. Och här skulle jag viljasäga att mitt I all sin personhga duktighet har haft en skötesynd:att själv vilja syssla för mycket med detaljfrågor för enskilda företag. Iblandhar man frestat honom det från närlngsUvshåll. De stora företagen kan Ju dialog på finansministerns ämbetsrum göra sina Intressen gällande; de småoch medelstora kommer lätt I kläm. Man ghder In I vad träffandehar kallat en "myghngsekonoml", där lyckade uppvaktningar blirviktigare än effektivitet I produktlon och marknadsföring. Även densocialdemokratiska näringspohtiken har alltså Inte lyckats Konjunkturstimulerande åtgärder, in. Konjunkturstimulerande åtgärder, m. m. uppfyUasina grundläggande mål: att skapa arbete och ge goda förutsättningar försysselsättning. En näringspohtik värd namnet måste gälla hela näringsUvet, Intebara de statliga företagen. Det första och grundläggande målet bh då att skapaallmänt goda förutsättningar för ett starkt näringhv. Jag upprepar: Det är destarka, sohda företagen som ger de anställda den bästa tryggheten. Det härbetyder Inte att samhället kan eller bör avstå från varje styrning eller vatieIngrepp, men så långt det är möjUgt bör man eftersträva generella styrmetoder.Här går, herr talman, en skiljelinje mellan regeringens övertro pådetaljregleringar och oppositionens liberalt Inriktade pohtik. Hen (); Oppositionens olika talare har påmintom att , om man tar hänsyn till den stora satsningen på arbetsmarknadspoUtiskaåtgärder, har långt flera som står utan långsiktigt produktivt Jobb änunder hela efterkrigstiden. Läget är utomordenthgt aUvarligt, och det kommermed säkerhet att ytterhgare förvärras , det ärde framtidsutsikterna som I hög grad präglat den hittUls förda debatten. Men, herr talman, det bör väl kanske också sägas att detfinns ljusare Inslag I den här mörka väven. Omsättningen i detaljhandeln, somju snabbt avspeglar människornas förväntningar, har under den senaste månadenpå nytt bötiat peka uppåt. Det finns tecken som tyder på att förlamningen eftervårens arbetskonflikt har bötiat ge vika, att retroaktiva löneutbetalningaroch skatteåterbäring positivt har påverkat konsumenternas köplust nu kort föreJul. Detta är väldigt betydelsefullt, därför att sådana här tendenser kan fåkonsekvenser för tidigare led I distributions- och produktionsprocessen. Mankan alltså få I gång hjulen. På vissa håll Inom Industrin jag stryker underpå vissa håll tycks en förbättrad orderingång i varje fall kunna skönjas. Frågan är emellertid hur långtgående och bestämdaslutsatser man vågar dra av de senaste veckornas positiva företeelser. Det ärfortfarande osäkert om och när ett konjunkturomslag ute I världen fårtillräckhgt genomslag på vår ekonomi. Det kan dröja , Ivärsta fall ännu längre. Som vanligt är - vilket erfarenheterna bekräftar- prognoserna osäkra. Och behovet av generella åtgärder för att stimuleraefterfrågan och de Industriella Investeringarna kvarstår. I ett par partiklar, som statsminister hardistribuerat till den socialdemokratiska landsortspressen och som Jag starktkritiserat, har understrukit att det nuvarande krisläget är en sakoch att våra långsiktiga strukturella problem är en annan. På den punkten harstatsministern rätt. Även om vi kan lösa våra mest akuta sysselsättningsproblemoch även om en konjunkturomsvängning I sinom tid får positiva konsekvenser förvår ekonomi, kvarstår dess grundläggande brister de som kallar förstrukturproblemen. Deras bakgrund är inte den Internationella konjunkturenssvängningar. De har I allra högsta grad sin rot i den ekonomiska poUtik, somden socialdemokratiska regeringen bedrivit och som gått mot kulmen sedan mittenav . Det är framför allt dessa problem som jag vill ägna mittanförande åt. befann vi oss på toppen av enhögkonjunktur. Den galopperande inflationen stod I centrum för debatten hksomockså den bristande balansen I våra utrikes betalningar och den alltmerförsvagade valutareserven. Då som skyllde regeringen sig.