prot · FU0941 · 1971-12-31 00:00:00 — Också denna 'gåva', en sadistisk karikatyr, kan vara värd altvisa för kammaren. Den förestäUer med lapp för ena ögat och med ennål som närmar sig hans andra öga. På nästa bild har nålen gjort sin insats,är blind, sitter med lappar för båda ögonen och samlar som tiggare inpengar tUl Isarel." Slut på citatet från utrikesdebatten i aprU förra året.Några månader senare begärde samma person och tidskriften ett s. k.arbetsbidrag för sin tidskrift. I är har man fått i statligtbidrag från . Därefter har han alltså än en gäng i ännu vidrigareteckningar smädat och judarna genom att nyttja grepp och fördomar somdirekt påminner om den antisemitiska propagandan frän t. ex. nazisttiden ochfrän en del sovjetiska tidskrifter . Det är bra att ocksä politiskt obekväma konstnärer fårstipendier. Någon politisk diskrinunering ska vi inte ha, allra minst vad gäUerbidrag tiU konstnärligt arbetande personer. Men det här fallet gäUer något heltannat. Här har man gett statliga pengar tiU en person som bedriver grupphets iteckningens form och som anknyter tiU stämningar som en gång fört vår världsdelin i dess största katastrof. Där måste en gräns dras. Det mäste bli fullt klart altantisemitisk verksamhet aldrig får stimuleras med statsbidrag. AttKonstakademien inte förstått det är häpnadsväckande. Ang. riktlinjerna för utdelning av statliga konstnärsstipendier hans svari dag där klarhet har skapats. I kampen mol antisemitismen måste aUademokratiska partier stå enade. 1 detta anförande instämde herrar och (båda fp). Jag är, av skäl som är väl kända, förhindradalt uttala mig om det enskilda fallet. Frågan är anmäld för justitiekanslernoch i detta läge vore det högst olämpligt av mig att föregripa JK:s utlåtande. Vid utformningen av gällande regler för stipendier ochandra bidrag till konstnärUg verksamhet har del varit en bärande princip all imöjligaste män delegera handläggningen för att inte lämna nägra möjUgheteröppna för otillbörlig politisk styrning i de enskUda fallen.Stipendieutdelningen har anförtrotts jag tror att det kan vara värdefullt attmeddela kammarens ledamöter detta fyra fristående organ, nämligen styrelsenför . i samråd med . Musikaliska styrelse i samråd medTonsättarföreningen och slutUgen . Ett betydandeinflytande har aUtså tiUförsäkrats konstärernas egna organisationer och endastnågra av dessa styrelseposter bestäms i reaUteten av regeringen. Det framstår naturUgtvis som viktigt - och jag tror alldet råder slor enighet om detta i denna kammare - att slå fast att, i den mänkonstärlig verksamhet som stimuleras med aUmänna medel uttrycker poUtiskavärderingar och idéer, betyder detta givetvis inte att det allmänna pä någotsätt ställer sig bakom de åsikter som framförs. I den män äter som verksamheteninnebär lagöverträdelser av något slag är det naturUgtvis de rättsvårdandemyndigheternas sak att gripa in. Med nuvarande ordning det erkänner jag gärna finns detinte någon hundraprocentig garanii mot övertramp av antytt slag. En risk förmissbruk av förtroende kommer naturligtvis alltid att finnas, och det är ettpris som vi i andra sammanhang har varit beredda att betala för att i ettdemokratiskt samhälle maximera möjligheterna tUl fri debatt och åsiktsbildning. Men naturligtvis är detla, som nämnde, en frågaom hur man kan skapa en sä bra organisation som möjligt för all på en gångbereda denna frihet och minska riskerna för missbruk av den. Jag vUlhär bara hänvisa tUl det arbete som bedriver, där man tar uppfrågan om centralisering respektive decentraUsering av värt framtidabeslutsfattande på kulturområdet. Däri ingår också de medel som kan ställas tUlolika kullurutövares disposition. HenWIJKMAN (m): Jag delar utbildningsministerns uppfattningatt man sä långt möjligt är skall delegera denna rätt att fördela bidragen föratt undvika politisk styrning och för att över huvud taget även på detla områdesom pä så många andra tUlgodose decenlraUseringssträvandena i samhäUet, Det ärockså riktigt, helt naturligt, att i den män poUtiska värderingar kommer fram,som kan vara obekväma för det statsbärande partieteller någon annan politisk riktning, skaU inte heUer det utgöra hinder för attbidrag skall kunna utdelas. Det är också rikligt att det är de rältsvårdandemyndigheterna som har ansvaret för att överträdelser av gällande lag beivras. Vad jag efterlyste här var ett mera klarläggandeställningstagande frän UtbUdningsministern och över huvud taget en deklaration,alt utbUdningsministern anser det önskvärt att trols aUt de myndigheter, organoch nämnder som det här är fräga om får sädana aUmänna riktUnjer för sinverksamhet och i detta fall för utdelningen av bidrag att bidrag tiU Pussoch liknande typer av publicistik kan undvikas. Jag påtalade redan i mitt första inlägg att denna tidninghar varit aktuell och att den, som här visade påintern-TV-skärmen, har påtalats i för antisemitisk propagandaoch av mänga andra skäl. Vad man mäste fräga sig med tarUce pä att vi harbegränsade resurser i detta samhäUe är huruvida över huvud taget konstnärligabidrag skall utgå tUl dessa tvivelaktiga publikationer, där man dessutomtidigare har dokumenterat vad jag viU kaUa antisemitisk propaganda. Jag häller med utbildningsministern om att detta är enmycket svår awägning, men det inträffade visar ju på nödvändighelen alt manfrån det ansvariga staisrådets sida klarare drar upp riktUnjerna i sådana här frågor.Det har tydligen inte räckt med att vi har antagit i en lag om hetsmot folkgrupp och del har inte räckt med de allmänna politiska debatter omantisemitism och rasism, som har hållits i denna kammare och i föregåenderiksdagar, för att nämnden eller utskottet i fråga skall få förståelse för bör avstå från bidrag tUl denna verksamhet. Det är aUtså detta jag tar upp, och jag efterlyserfortfarande någon form av ställningstagande från utbildningsministern tiU hurman bättre skall kunna klargöra för nämnder hur de skall kunna undvika sädanahär incidenter. Ang. riktlinjerna för utdelning av StatUga konstnärsstipendier HerrLANGE (s); Jag vill än en gång betona att jag inte har nägon somhelst anledning att söka sak med utbildningsminislern, sä myckel mera som delframgått av hans svar att han delar den uppfallning som jag försöki ge ullryckåt. Vad som upprör människorna är knappast den publicistik sombedrivs i den lidskrift ett par talare har hänvisat lUl i den här debatten. DeaUra flesta har klart för sig att det är domstolsväsendets sak att ta slällningtiU om lagbrott begåtts och i så faU beivra det. Men vad människorna vänder sigmot är den flathet som de tycker sig utläsa, när vissa organ utdelar statligastipendier för det här slaget av verksamhet. Det har sagts mig att när ansökangjordes uppgavs det att den här verksamheten bedrevs i den omtalade tidskriftenoch att stöd begärdes för att trygga dess fortsättning. Vederbörande kanalltså inte ha varit okunniga om vart pengarna skulle gå. Att döma avuttalanden som gjorts av en av de personer som har ansvaret förbidragsgivningen ansågs det ändå vara värdefuUt att tidskriften fick fortsättamed försök i kontroversiell publicistik. Ang. riktlinjerna för utdelning av StatUga konstnärsstipendier jag nästaningen har förståelse för utom den berörda parten. Jag erkänner emellertid alt utbildningsministern har rätt,när han säger att del här är en svår fräga. Det är inte lätt att ge svar på,vUket ulbildningsminislern säkert önskar att han kunde, hur man skall förhindraett upprepande. Del är inte lätt att ge ett entydigt och preciserat svar, menolika vägar kan tänkas. En vore all man en smula mera omsorgsfullt väljer ut deorgan och de personer som skaU ha ansvar för bidragsverksamhelen. En annan äratt man undersöker om man inle skulle kunna ge nägra allmänna riktlinjer förstödverksamhetens handhavande. HerrAHLMARK (fp); I stipendieansökan från och redaktionenför Puss finns en skrytsam beskrivning av den egna lidskriften. Jag citerar deninte för att få en debatt i det enskilda fallet utan för att demonstrera denaningslöshet som extremister präglas av och som stipendienärrmden tydligen intelyckats avslöja. Puss är, säger de själva, "resultat av nytänkandebeträffande produktion, distribution och konsumtion av konst". Det äralltså i den tidskriften som man gång på gång pubUcerat antiserrutiskateckningar. Men ingenting står mera fjärran från "nytänkande" änantisem.itism. Hels mot judar är en mångsekelgammal vidskepelse, som ofta förtländer in i diskriminering och tragedier. Propaganda mol judar har tagit fartnär de styrande, eller grupper inom befolkningen, sökt syndabockar för misstagoch olyckor, PlötsUgt behöver man något att skylla på och att rikta krilikenmol. Judarna har dä ofta varit idealiska. De har, som nägon sagt, variltUlräckligt fåtaUga för att vara ofarUga och tUlräckligl många för att kunnaframställas som etl hot. Och så har kampanjerna startat, misstankarna har fältkraft och kontur och angreppen mot en folkgrupp ibland exploderat i pogromeroch massmord. Den 8 aprU försökte jag i andra kammaren visavarför det är sä vikligt all vi ständigt häller den antisimitiska propagandanunder uppsikt. Tidskriften och dess redaktion kan tyckas ofarliga vidjämförelse med den tradition i vilken de arbetar. Men det är alltid farligt attnonchalera antisemitism, som är det klassiska vapnet för poliliska extremister.Dagens marxistiska antisemiter tror kanske alt de är radikala när de smädarjudarna. Det är vär skyldighet att påpeka alt ingenting kan vara merreaktionärt än antisemitisk propaganda. För den propagandan har alltid varit den totaUtära statenseUer den totalitära rörelsens eller den totalitära tidningens försök att fäanslutning från andra genom att spela pä strängar av hat, skräck, oro ochfrämlingskap. Därför har det aUtid varit politiker ur klart reformvänligapartier som slätt på klart demokratisk grund som varil antisemitismens mestlidelsefulla motståndare. Liberaler och socialdemokrater har i länderofta funnit varandra när de bekämpat antijudiska fördomar, 1 står självklart de fyra stora partiernabakom fördömandet av varje slag av antisemitism. Och just därför att vi kanvisa upp en sädan enighet finns det goda möjligheler alt den vidskepelse som sprids bl.a. av tidskriften aldrig skall få sälta sin prägel på någon viktig del avsvensk opinion. Jag gav redan i mitt första svar ett beskedsom gäller de tre frågor som ställts, nämligen att där det finns grundadanledning anta att man skuUe stödja antisemitisk propaganda eUerlagöverträdelser av något slag, bör konstnärsstipendier eller arbetsbidrag inteutgå. Närmare detaljer om det enskilda faUet vUl jag med hänsyn tUl deprinciper vi brukar följa inte gä in pä. Jag skulle vUja la upp den fråga som stäUt ochsom jag lycker är principiellt intressanl. Det är en fräga som vi i hög gradsysslar med bäde i och i departementet, nämligen hur man påkulturfältet skaU åstadkomma en fastare och klarare organisation. En metod är ju alt lägga frågor av den karaktär vidiskuterat under departementschefen. Fördelarna med den är att det bUrlätt för aUmänheten och att utkräva elt ansvar. Nackdelen är, somocksä påpekats här, den misstanke som kan uppstå om otillbörlig styrning ellerpåtryckning från de s, k. makthavandes sida. En annan metod - och det är ju vadkulturrådet i hög grad är inne på är att decentraUsera beslutsfattandet tillsärskUda för ändamålet utsedda organ. Fördelarna med den metoden är att man fåren betydande sakkunskap som kan knytas tUl ett organ av delta slag. Den som ärrädd för styrning uppifrån kan känna sig betydligt lugnare. Nackdelarna ärnaturligtvis att en kontroll från allmänhetens och de politiskt ansvarigas sidablir svårare alt genomföra. Jag är inte beredd att ta ställning tUl dessa mycketbesvärliga och principieUt viktiga frågor. Men de kommer att diskuteras mycketintensivt under den närmaste framtiden, och mycket talar för att jag fåråterkomma tUl med förslag i dessa frågor när utredningsarbetet ochövervägandena i kansUhuset är klara. översyn av reglerna om gäldränta överläggningenvar härmed slulad. § 22 Ang. översyn av reglerna om gäldränta Hen statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 23 februariintagna fråga, nr 79, tUl herr justitieministem, och anförde: har frågat justitieministernvUka åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av första lagutskottetsutlåtande nr 1965 angående översyn av vissa legala räntebestämmelser.EnUgt fastställd ärendefördelning ankommer det pä mig att besvara frågan. Såsom framgår av riksdagsberättelsen har Kungl.Maj:t gelt köplagssakkunniga i uppdrag att se över reglerna om ränta viddröjsmål med betalning. Ang. översyn av reglerna om gäldränta HerrSÖDERSTRÖM (m): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. De bestämmelser som gäller innebär ju bl. a. att den som lånatpengar och därvid inle förbundit sig att betala någon ränta inle är skyldig attbetala sådan förrän lånet förfaUit lUl betalning och dä efter en räntesats av 6procent. Är ingen förfaUodag bestämd, utgår räntan efter "från den dag han lagsökt varder". En stämning mäste alltså skeannars kan över huvud taget inte ränta erhållas när del gäller skadestånd. Vi kan göra en jämförelse med att staten nu betalar 7procent på överskjutande skatt och betingar sig på kvarskatl oavsettnär betalning sker. Om man bortser från kvarskatteräntan så är gäUanderäntesatser väsentUgt lägre än riksbanks diskonto och de räntesatsersom tUlämpas aUmänt. Därför kan numera en skadeståndsskyldig eUer annanbetalningsskyldig göra sig en god förtjänst pä att fördröja betalning avskuld. Det innebär att den som fär vänta pä sin betalning gör motsvarandeförlust en förlust som kan medföra att han i stället tvingas låna kapital medmarknadsmässig ränta och därmed ytterligare ökar sin förlust. TiU dettakommer att den som är berättigad tUl ränta inte kan få tUlgodoräkna sig räntapå ränta. Speciellt när det gäUer mål som drar ut långt exempelvisexpropriationsmål, som kan ta - kan detta betyda stora ränteförlusterom man jämför honom med en person som har samma belopp insatt på bank. Ätt förhållandena inte är bra insåg första lagutskottetnär det avgav sitt betänkande nr 25 är 1965. Efter alt ha hört flera remissinstanseransåg utskottet att en översyn av bestämmelserna borde göras. Den 14 maj 1965beslöt att i skrivelse tUl Kungl. Maj:t giva tUl känna vad utskottetanfört. Eftersom det har gätt dess tyckte jag att det fannsgrundad anledning att ställa denna fräga. har jag fått tUl svar att dettaspörsmål har överlämnats tUl köplagssakkunniga. Då inställer sig naturligtvisen följdfråga: När kan man vänta ett förslag? Jag har en känsla av att genomatt frågan bakals in i ell större sammanhang kommer avgörandet att fördröjasåtskUliga år. Jag vet inte om statsrådet är beredd att svara närmare på detta. Jag kan inte ge något exaktbesked om när köplagssakkunniga avlämnar ett betänkande med förslag om nyaräntebestämmelser, men jag har hållit kontakt med utredningen och förvissat migom att den arbetar med frågan. Att det skaU dröja ytterligareåtskilUga är kan jag dock utan vidare säga är en överdrift. HenSÖDERSTRÖM (m); Jag tackar för det beskedet det lät positivt och bra. Överläggningenvar härmed slutad. ifrågasatt nedläggning av järnvägsUnjen KarungiÖvertorneä och bilUnjenÖvertorneå-Pajala Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () den 12 januariframställda interpellation, nr 14, och anförde: har frågat mig om jag ärberedd medverka tUl att nedläggning av järnvägsUnjen KarungiÖvertorneä ochbillinjen förhindras med hänsyn tUl ,föreUggande sociala,lokaliseringspolitiska och näringspolitiska krav och med beaktande avmalmbanans ekonomiska betydelse för den totala jämvägsverksam-heten iNorrbottens län. Järnvägslinjen KarungiÖvertorneä tUlhör det olönsamma ochersätt-ningsberättigade bannälel vid SJ och är därmed frän ekonomisk synpunktskild frän affärsbanenäiet, dit bl. a. hänförs. EnUgt de av riksdagenantagna riktlinjerna för den statliga trafikpoUtiken undersöks efter hand omtrafiken på de olönsamma järnvägslinjerna kan läggas om och transportförsörjningen ordnas på ett mindre kostnadskrävande sätt. Enligt de nänmda riktlmjerna har SJ;s distriktsförvaltningi slutfört en lönsamhetsundersökning av jämvägsUnjen KarungiÖvertorneä. För att få en helhetsbild av trafikförhåUandena i harundersökningen även omfattat bilUnjen . EnUgt vad jag inhämtathar SJ:s driftdistriktschef informerat berörda myndigheter m.m. om undersökningens resultat och om ett förslag frän distriktsförvaltningenssida till ändrad trafikeringsform som innebär att järnvägstrafikenKarungiÖvertorneä läggs ned och att buss-och lastbilstrafik iraättas pä helasträckan HaparandaPajala. Beredning av ärendet fortgår inom SJ;sdistriktsförvaltning. Nägon nedläggningsframsläUning har inte inkommit lUlregeringen. Underlag för ett uttalande i nedläggningsfrägan föreUgger alltsåinte . Om emellertid SJ;s styrelse, efter samråd med bl. a.arbetsmarknadsstyrelsen och NäringsUvets trafikdelegalion, begär tUlstånd attlägga ned järnvägstrafiken på den aktuella sträckan, kommer regeringen att päsedvanligt sätt göra en aUsidig bedömning där bl. a. lokaliseringspoUtiska ochnäringspolitiska skäl noggrant beaktas. Ang. ifrågasatt nedläggning av Järnvägslinjen och billinjen HenSTRIDSMÄN (c): Jag ber att fä tacka kommunikationsministernför svaret på min interpellation. Som statsrådet säkert känner tUl har hotet om nedläggningav järnvägslinjen KarungiÖvertorneä och billinjen väckt bådeoro och bestörtning hos befolkningen och företrädare för kommuner ochnäringsliv. Jag förmodar att opinionsyttringen mot SJ;s planerade nedläggninginte är någon nyhet för statsrådet när det gäUer frågor av den här karaktären.Jag vUl dock betona de allvarUga följder en nedläggning kunde få för bygden. , som är en gränsbygd med därav följandeegenartade problem, är inblandad i en kamp för den fortsatta existensen. ifrågasatt nedläggning av Järnvägslinjen billinjen dock intehär ta upp en debatt om alla de specieUa svårigheter som denna gränsbygd har.De stora problemen känner kommunikalionsministern, förmodar jag, lika väl lUlsom jag. Men låt mig i alla faU fä säga all SJ:s nedläggningshot, om det skulleverkställas av regeringen, för all tid skulle släcka framtidstron hos den igränsbygden verksamma befolkningen. Det skulle onekligen ocksä vara mycket unikt, ombefolkningen på den svenska sidan av gränsen skulle få känslan all elleventueUt regeringsbeslut innebar isolering och avveckling, som manmed egna ögon skulle kunna iaktta stor aktivitet och framtidstro pä den finskasidan av gränsen. Kommunikationsministern har inte i interpellationssvarelvelat la slällning tUl frägan om han vUl förhindra en nedläggning av järnvägs-och bUlinjen KarungiPajala. Jag drar i alla fall den slutsatsen av statsrådetssvar att sista ordet i den här frågan inte sagts . Jag hoppas därför allkommunikationsministern och regeringen när de skall ta slutgUtig slällning tUljämvägsUnjens framtida existens med verkUgt allvar beaktar just gränsbygdensmycket svära situation. Jag viU ocksä påminna om det ställningstagande som 1963års trafikbeslut i innebär, enligl vUket nedläggningsfrågor inte färbedömas frän enbarl järnvägsekono-miska synpunkter ulan bör avgöras med beaktandeäven av sociala och näringspolitiska aspekter. Slutligen, herr talman: En modeUplan för regionaltrafikplanering tillämpas pä försök i . EnUgt min uppfattningborde därför ocksä SJ:s centrala ledning kunna lugna ner sig med indragningsplanernasä länge som försöksverksamheten pågår. Jag ber än en gång alt få tacka kommunikationsministernför svarel pä interpellalionen, och jag noterar med viss tiUfredsställelse altdörren sä att säga tUls vidare mte är slängd i den här frågan. Hen ÖHVALL(fp): Jag lovar att fatta mig mycket kort, men jagvUl ändock peka pä den svära situation som Tornedalsbygden har. Ett hot omnedläggning av järnvägen måste kännas bistert i en bygd där man kämpar för sinexistens. är ett av de områden i landet som har drabbats aUrahårdast av omstruktureringen i näringslivel, och det är positiva åtgärder denbygden behöver innan del blir . Tyvärr upplever vi en negativ utveckling på vår sida omgränsen. Det råder inget tvivel om att befolkningen pä andra sidan i nulägethar en mera optimistisk syn än vi har. Det belyder inte att deinte har problem där, men det är ju viktigt i del här sammanhanget hurvederbörande själv uppfattar situationen. Min slutsats måste vara att lönsamhetsaspekten inle ensamkan få vara avgörande. Jag vet att svaren i sådana här sammanhang i regel ärdesamma. Men alltför ofta är det sä att befolkningen i berörd bygd endast haratt börja vänja sig vid tanken på en nedläggning. Den negativa trend som bygdenupplever fortsätter dä i accelererad takt. Jag tycker alt Svetab borde avlägga sill gesällprov idessa bygder och att kommunikationerna borde iraiklas på en progressiv utveckUngi . Jag skall fatta mig mycket kort. Att jagbegärde ordet berodde pä att sade att kommunikationsministern inte är beredd att utlova all denna järnvägslinje skall fä bli kvar. Föralt inget missförstånd skaU uppstå vUl jag bara upprepa att någon nedläggningsframställningännu inte har kommit tUl departementet. I avsaknad av en framställning omnedläggning kan man självfallet inte falla beslut om nedläggning. I mitt svarsade jag att den dag dä eventuellt sädan framställning kommer, skall vi göraden sedvanliga aUsidiga bedömningen, där bl. a. lokaUseringspolitiska ochnäringspolitiska skäl noggrant skaU prövas. talade också om den regionalatrafikplaneringen som vi har satt i gång i och som pågår sedani höstas. Han menade att det måhända kan vara riktigt alt awakta resultatet avden trafikplaneringen innan man vidtar nägra extrema åtgärder på järnvägssidan.Jag vUl bara i anledning därav göra det konstaterandet att eftersom deterfarenhetsmässigt krävs mycket läng handläggning av ett dyliktnedläggningsärende från den dag dä ärendel kommer tUl Kungl. Maj:t, så har jaganledning räkna med att man vid det slutliga ställningstagandet tUl ett sådantärende, beträffande vilket vi alltså ännu inte vet om det kommer, ändå skall hahunnit så långt i den försöks- och modellplanering i som herrStridsman åberopar, att slutbehandlingen kan ske med beaktande av denna. Ang. stödet till folkrörelsearkiven Hen STRIDSMAN (c): Jag viU bara ytterligare en gång understrykavad jag framhöll i rrutt första anförande, att jag drar slutsatsen av svaretatt sista ordet ännu inte sagts i denna fräga, och jag lackarkommunikationsministern för att frägan ligger öppen för forlsatl behandling. Överläggningen var härmed slutad. § 24 Ang. stödet tUI folkrörelsearkiven Herr utbildningsministern ordet för att besvara () framställdainterpeUation, nr 34, och anförde: har frägai mig hur jag avseratt bereda frågan om utformningen av stödet tiU folkrörelsearkiven och när jagräknar med att kunna lägga fram förslag om samhällsstöd tUl dessa arkiv. Beredningen av riksarkivetsutredningsförslag rörande folkrörelsearkivens slällning och framlidaorganisalion sker inom departementet pä sedvanligt sätt. Jag räknar med altkunna redovisa mitt ställningstagande i frågan tUl riksdag. HenWIKSTRÖM (fp); Vid del här laget skulle jag tro attslenograferna börjar bU trötta efter att ha tjänstgjort i åtta timmar.Talmannen skaU pä 8 protokoU 1971. Om nedsatt radio- och TV-licens för äldre personer ochhandikappade middag säsmåningom, och jag har en känsla av att både utbildningsministern och jag intehar några fritidsproblem inför kväUen. Trots att det här gäller en stor ochganska komplicerad fråga skall jag därför begränsa mig tUl några kortasynpunkter annars har jag faktiskt mer alt säga. Skälen tUl att utbildningsministern inte har lagl någonproposilion i är kan ju vara flera. Det kan vara ekonomisk knapphet, och dethar jag aU förståelse för. Men det kan möjUgen vara och jag skulle nästanförmoda att det är det - det ganska blandade mottagande som riksarkivetsutredning har fått. Bara några korta synpunkter! Det är uppenbart att det här finns två diametralt skUdauppfattningar.